prop · G40392 · 1980-12-31 00:00:00 — Övrigaförpröv-ningspliktiga verksamheler skall prövas av efler anmälan.Länsstyrelsen skall genom ell besked, som måsle föreligga innan den anmäldaverksamheien får påbörjas, fastställa vilka villkor som skall gälla förverksamhetens bedrivande. Säväl nalurvårdsverkels som länsslyrelsensdispensgivning föreslås sålunda försvinna. Vadgäller nalurvårdsverkels roll i förprövningsdelen föreslås verket ifortsäliningen uppträda som part lill skydd för miljön. skall självfalletgälla inför koncessionsnämnden. ges också räll alt påkalla allell anmälningsärende vid skall överlämnas lill koncessionsnämndenför tillståndsprövning. Ulredningenföreslår också införandel av ett informations- och samråds-förfarande, som iliden skall föregå ansökans/anmälningens behandling vid den förprövandemyndigheien. Syftei med della förslag är an ge allmänhelen. Prop.1980/81:92 117 sammanslutningar,kommuner och myndigheier möjlighel att på ett tidigt stadium sätta sig in iverkningama av en planerad miljöfarlig verksamhet och kunna påverkaverksamhetens lokalisering och ulformning ur miljösynpunkt. Tillsynöver miljöfarlig verksamhet har allmänt ansetls som del område där de störstabristerna inom miljöskyddet f. n. finns. Bristerna sägs ha sin grund iotillräckliga resurser, en splittrad laboralorieorganisalion m, m. Vidarehar man från många håll framhållit att oklarheten om var gränserna förtillsynsansvaret mellan länsslyrelserna och hälsovårdsnämnderna går ocksåbidragit lill den bristande tillsynen. har det varil angelägel all fillskapa en lillsynsorganisalion sompå eu effeklivl säu kan ulöva tillsyn över miljöfariig verksamhei. Engrundläggande tankegång har härvid varit all i sådanl syfle la lill varahälsovårdsnämndernas kännedom om de lokala förhållandena. ärofta den myndighel som försl lår reda på om någol inle fungerar på avsett sättoch den myndighet som snabbast kan rycka ut för all rätta lill eventuellamissförhållanden. Utredningenföreslår därför alt hälsovårdsnämnden görs till lokal tillsynsmyndighet enliglML med tillsynsansvar för dels all icke förprövningspliktig miljöfarligverksamhei dels sådan miljöfarlig verksamhet som förprövas av länsstyrelsenefler anmälan. Pä sikl menar utredningen all tillsynsansvaret över allmiljöfarlig verksamhei kan överföras lill hälsovårdsnämnderna. Motbakgrund av del faklum au landels hälsovårdsnämnder står olika rustade för allaxla ell tillsynsansvar föreslår ulredningen all kommunen under enövergångsperiod av skall äga rätt alt överlåta delar av sill tillsynsansvarlill länssiyrelsen. Ulredningenär medveten om alt ett överförande av tiUsynsuppgifter lill hälsovårdsnämndernainnebär en ökande ekonomisk belastning på kommunerna. 1 ell kortsiktigtperspektiv anser ulredningen alt denna fråga kan lösas bl. a. inom ramen förden allmänna utjämningen mellan stal och kommun. I ell längre perspektiv bördel bli aktuellt med ett system av s. k. finansieringsavgifter för tillsynenav den typ miljökostnadsuiredningen (Jo 1971:08)-- föreslagit i sillslulbelänkande - Miljökostnader, SOU 1978:43. Utredningenhar funnit att en stor brist i fråga om tillsynen är att del inle finns någonsamordnad organisation för besiktning och kontroll. Därför föreslås all ensärskild utredning lillsäits för att ulreda en framtida organisation härav ianslulning till eu alternativ som diskuieras i bilaga 2 lill belänkandel. Vadgäller nalurvårdsverkels slällning som central tillsynsmyndighet föreslårulredningen inga förändringar däri. De resurser som frigörs vidnalurvärdsverkel i och med att verkels dispensprövning upphör bör överförastill bl. a. arbetet med riklvärden för miljökvalitet och riktlinjer förrecipientkontroll. Denna del av verkels verksamhet framstår som yiieriigtviklig för all en effektiv tillsyn skall kunna bedrivas. Föralt bättre än nu förse lokala och regionala tillsynsmyndigheter med 1980/81:92 118 experthjälpvid tillsyn av tekniskt komplicerad miljöfarlig verksamhet företrädesvis inomkemisk industri samt järn-, stål- och cellulosaindustri föreslår utredningenatt medel ställs till förfogande föratt användas till allknyla expertis på speciella områden lill verkel. Utredningen menar all del börankomma på självt att närmare bedöma vilka områden man börprioritera saml hur verksamheten skall organiseras. Pålillsynssidan föreslår utredningen även all lills vidare får deldirekta tillsynsansvaret över sådan miljöfariig verksamhei somtillstånds-prövas av koncessionsnämnden. Härvid vinner man, menar ulredningen,enkoncentration av resurser lill de besvärligaste lillsynsfallen.Länsslyrelsens tillsynsansvar är emellertid inle begränsai till denna uppgift.Del åligger också all fastställa kontrollprogram för sådanmiljöfariig verksamhei som prövas efler anmälan och som skall ligga till grundför hälsovårdsnämndernas tillsyn. Särskill avhälsovårdsnämndernas tillsynsansvar räknar utredningen med att länsstyrelsenpå olika säll måste slödja hälsovårdsnämnderna i deras tillsynsverksamhet. Ommöjlighelen för kommunerna all under en femårig övergångstid överlåta delar avtillsynsansvaret lill har redan talats. Samordningenav recipientkonlrollen är en regional uppgift och föreslås som hitlills ankommapå . Utredningenvill inledningsvis erinra om alt påföljd endasl riktar sig mol ell relalivllitet anlal lagöverträdare och iniedrabbardel slora flerlalel utövare avmiljöfarlig verksamhei som lojall rättar sig efler miljöskyddslagsliftningen.För den som överträder beslämmelserna rymmer ML:s sanklionssyslem såväladminislrativa som straffrättsliga påföljder. Blandde förra kan nämnas förordnande om rättelse och förbjudande av fortsallverksamhei. I vissa situationer kan även vite och handräckning tillgripas. Detanses allmänt all de administrativa påföljderna väl fyller sin plals i ML, menall de borde utnyttjas i slörre ulslräckning än vad som är fallet. Ytterstär det emellertid hotet om slraff som skall garantera all prövnings-och tillsynsmyndigheiernas påbud efterkommes. I stort sell kan fyra lyper av bron mot MLurskiljas. Dessa är överträdelse av förbud mol miljöfarlig verksamhei,underlålenhel all iakttaga förprövningsplikl, åsidosättande av villkor ellerföreskrift samt underlålenhel all fullgöra upplysningsplikt. För straffansvarkrävs au åklagaren kan visa att gärningen läcks av den tilltalades uppsåt elleroaktsamhet. Vid åsidosättande av villkor eller föreskrift fordras dessutombevisning om all risk för kränkning av allmän eller enskild rält förelegal.Broll mol upplysningsplikten kan medföra eu bötesstraff. 1 övriga fall avöverträdelse kan påföljden bli böter eller fängelse i högst ell år. Häravföljer all ålalspreskriptionstiden är . Denstraffrättsliga delen av sanklionssyslemel i ML anses rymma påtagliga brisler.Man har samlidigl framhållit all vissa otillåtna angrepp på den yttre miljön ärav den arten att de bör hänföras lill ekonomisk brottslighet och Prop.1980/81:92 119 därmedockså ges högsla prioritet. I genomsnitt ivå fällande broiimålsdomar enligl MLper år anses dock inte svara mol antalet överträdelser. I slällel ifrågasättsom inte bl. a. det låga antalel domar speglar siraffbesiämmelsernasineffektivitet. Euvidgat och skärpt straffansvar har efterlysts såvitt avser utövarens plikt allpå begäran lämna behövliga upplysningar om den miljöfarliga verksamheten.Erfarenheterna sägs också lala för införande av en lagstadgad skyldighel förfillsynsmyndighet att rapportera iakttagna broll lill polis eller åklagare. Andrafrågor som väckts rör åtalspreskripiionstidens längd och möjligheterna allulkräva ansvar a v andra än fysiska personer. Bevisfrågor, slraffmätning ochslraffmaximum har också diskuterats. Man har även ifrågasall den preventivaverkan av straffsanklionerdär betydande ekonomiska intressen är involverade. Enbötesstraff som endasl uppgår lill en bråkdel av del kalkylerade ekonomiskautbytet anses knappast kunna verka avhållande på utövare av miljöfarligverksamhei från åigärder som strider mot miljöskydds-bestämmelserna.Förelrädare av den åsikten menar alt ekonomiska sanktioner, som inle varmaximerade och som riktade sig direki mot utövaren skulle lå slörre effekl ännuvarande böiespåföljder. BrB:s möjligheler i vad avser skyddel av den yttremiljön har också varit föremål för debatt bl, a, med bakgrund till del vid BTKemi i inträffade. Vidsin granskning har ulredningen funnit alt kritiken i stora delar är beräiiigad. Samhällelssyn på miljöskyddet har skärpts under de år ML varit i kraft. Erfarenheternafrån lagens lio första år har visat på nödvändigheten av eneffekliviielshöjning och en allmän åtstramning i den del av ML:ssanktions-system som är i fråga. Elleffektivare sanklionssyslem kan åstadkommas bl. a. genom en utvidgad och skärptupplysningsplikt saml genom införande av en lagstadgad rapporteringsskyldighetför tillsynsmyndighet, men framför alll genom att rättstillämpningen ävensåvitt avser påföljd förs ul lill de myndigheter som sysslar med ochhar störst erfarenhet av de ofta komplicerade miljöskyddsfrågorna. Utredningenhar bedöml del nödvändigt all, på en relativt kort till buds slående tid, tafram ett påföljdssystem som bör råda bot på de allvarligaste bristerna i nugällande ordning. Detla har enligl utredningens uppfallning kunnal ske utanavkall på rättssäkerheten. Enallmän åtstramning kan nås bl. a. genom alt vid sidan av de mera traditionellapåföljderna införa en sanktion som bällre än böter svarar mol de ekonomiskaöverväganden som kan ligga bakom ell olillålel angrepp pä den yttre miljön.Sanktionen bör vidare vara direki riktad moi den som kan ha iniresse av enöverträdelse. Ofta har också denne de bäsla förutsäuningarna all hindraöverträdelsen. Motdenna bakgrund föreslår ulredningen en utvidgad och skärpt plikt för utövare avmiljöfarlig verksamhet att på begäran lill prövnings- och tillsynsmyndighetunder straffansvar lämna behövliga upplysningar om verksamheien ochanläggningen. Vidareföreslår ulredningen införande av en lagstadgad skyldighel förtillsynsmyndighet au vid grundad misstanke om överträdelse undersöka om sådanskeu. skall också i princip vara skyldig att ta 1980/81:92 120 sådanainilialiv all en överträdelse beivras. Intenågot fall har kommit lill ulredningens kännedom där påföljden för broll mol MLbeslämls till fängelse. De utdömda böiespåföljderna har i flera fall varilförhållandevis beskedliga. Ulredningen har den uppfattningen all samhällelsreaktion på otillåtna angrepp riktade mol den yilre miljön generellt sell måsleskärpas för all lilllron lill ML:s möjligheler inle skall urholkas. Medhänsyn härtill föreslår ulredningen alt påföljden för överträdelser som i dagskulle resulterat i ett bötesstraff ersätts av en s. k. miljöskyddsavgift. Iprincip skall sådan avgift las ul så snart man på objektiva grunder kankonslalera all överträdelse av ML skell. Avgiften skall bättre kunna svara molde ekonomiska kalkyler och värden som kan ligga bakom överträdelser av del härslaget. Den skall nå även juridiska personer, vilkel ej är fallet med slraff avmera traditionellt slag. Miljöskyddsavgiften föreslås bli relaterad lillpenningvärdet samt utgå med f. n. högsl ca för somöverträdelsen fortgår. Skulle överträdarens överstiga det framräknadetotalbeloppet kan miljöskyddsavgiften besiämmas lill ett belopp som molsvararvinningen i fråga. Vid bagatellartade överträdelser å andra sidan kan påföljdennedsättas eller efterges. En lämplig preskriptionslid anses vara . Naturvårdsverketföreslås lå en förstärkt partsstäUning och skall i egenskap av centralfillsynsmyndighet ta inilialiv till en avgiftsprövning. Enligt förslagel bördet ankomma på den domstolsliknande koncessionsnämnden med sin allsidiga och kvalificeradesammansättning all besluta i ärenden rörande miljöskyddsavgifi. Syftetmed miljöskyddsavgifien är sålunda alt den skall göra en överträdelse olönsamoch därmed också verka effektivt avhållande i jämförelse med nuvarande ordning.Samlidigl har flera rällssäkerheisgaraniier byggis in i syslemet, bl. a. kanett beslul om avgift genom besvär prövas av kammarrätt och i vissa fall avregeringsrätten, Ulredningenhar vid sin granskning funnit all det straffrättsliga sanklionssyslemel i MLinte hell kan undvaras. Tvärtom anser ulredningen att Slraffmaximum bör höjaslill fängelse och älalspreskriplionsliden förlängas lill vidöverträdelser som kunnal innebära belydande kränkning av miljöskyddsinlresseoch som läcks av gärningsmannens uppsåt eller grova oaktsamhet. I dessa fallbör enligl ulredningens uppfattning påföljden med hänsyn till allmän laglydnadregelmässigt besiämmas lill fängelse. Ulredningendelar också den uppfattningen att , BrB, bör lå en sådan ulformningalt lagens bestämmelser bällre kan svara upp mol kravet på ett fullgottmiljöskydd. Dock avslår ulredningen från alt f. n, lägga ell förslag i dendelen, eftersom brottsförebyggande rådet arbetar med samma fråga. EnligtML lår beslul av nalurvärdsverkel eller länssiyrelsen i fråga om dispens fråntillslåndsprövning inte överklagas. Besvärsrält finns däremol beträffandebeslut av koncessionsnämnden rörande tillstånd. Prop.1980/81:92 121 möjlighelall meddela lillslånd har inte uinyltjals i praktiken. Beslul ianmälningsärenden av kan som regel överklagas. Dock är det meratveksamt om länsslyrelsens inle förpliktigande råd och anvisningar i ellanmälningsärende kan föras vidare lill en fuUföljdsinstans. Besvärsrälthar som regel den som beslulel rör om della har gått honom emot. Sökanden menockså en förhållandevis vidslräckl grupp av sakägare har sålunda besvärsrältenligl ML. I lagen har oCkså tillagts rän all anföra besvär. Bortsettfrån en diskussion om besvärsrält belräffande länsslyrelsernas beslul ianmälningsärenden förefaller inle någon särskild debatt ha förts om vilkabeslut enligt ML som över huvud laget bör vata möjliga all överklaga. förslag försvinner dispensförfarandel och möjlighelerna förlänsstyrelsen alt meddela lillslånd. Förprövningsformerna blir i fortsättningentillstånd och besked. En utvidgning av besvärsrätlen sker genom utredningensförslag att tillåta fullföljd mot båda dessa former av beslut. Tillulredningen har också framförts förslag avseende ökade möjligheter för bl. a.enskilda all påverka i och för sig överklagbara beslul rörande den yl Iremiljön. Förslagom eit informations-och samrådsförfarande är ett av de säll påvilkel ulredningen vill tillgodose önskemål om ökade möjligheler för t. ex,enskilda all kunna påverka ell beslul innan del fattats. Ulredningen anseremellertid au möjligheterna även bör ökas för enskilda och andra att fä ellsådanl beslul prövat i en andra instans. Besvärsrält har därvid ocksåefteriysts för bl. a. länsslyrelser och kommuner samt för fackliga och ideellaorganisationer. Ulredningenhar funnit övervägande skäl lala för all även kommunerna bör lå besvärsrältenligt ML. Däremol har ulredningen stannat för all låta även ifortsäliningen vara exklusiv statlig myndighet med besvärsrält men villsamlidigl erinra om andra slalliga myndigheters möjlighel au hosnaturvårdsverket begära ell överklagande. Iannan ML närliggande lagsliflning bar besvärsrält införts för fackligaorganisationer. Sälunda har de fackliga organisationerna erhållil besvärsrält iden ikraftträdda arbelsmiljölagen (1977:1160), som rör den inre miljön,Ulredningen har inte funnit annat än all de fackliga organisationerna bör tåmöjlighel all anföra besvär i fråga om beslul som rör också den yttre miljön.Skälen har däremot inte ansetts tillräckligt starka för att frångåförvallningsrätlen i övrigl och ge de ideella organisationerna en ytterligareutvidgad besvärsrält. Samlidigl har ulredningen kunnat konslalera all problemelinte förefaller alltför stort, eftersom regeringens praxis i dessa frågor ärtillmötesgående. Resursbehovet för bättre miljöskydd 1stort innebär de förslag ulredningen behandlar i detta delbetänkande altkoncessionsnämnden kan komma an lå någol ökade arbetsuppgifter.Nalurvårdsverkels uppgifter på prövningssidan bortfaller men i ställer ökar dendel av verkets uppgifter som främ.si består av utfärdandet av ceniralaanvisningar. För länssiyrelsenas del ökar arbetsuppgifterna på förprövnings- 1980/81:92 122 sidanmedan en avlastning sker av fillsynsuppgifler lill hälsovårdsnämnderna. Pålillsynssidan innebär vidare ulredningens förslag all en uibyggnad avhälsovårdsnämndernas resurser måste ske. antar ulredningen att den ökade belastningen främstkommer alt ligga på prövning av miljöskyddsavgifier. Den förstärkning avnämnden som kan komma all behövas i anledning härav torde inte kräva någolsärskill förslag från ulredningens sida. Behovel kan i slällel tillgodoses inomramen för den normala budgelbehandllngen. Vid naturvårdsverketfrigörs cirka 11 årsarbetskrafter i och med all verkets dispensprövningföreslås upphöra. En del av dessa årsarbetskrafter beräknas kunna sättas in påalt förstärka verkets insalser inom tiUsynsområdet. Förstärkningar behövs ocksåav verkets fackprövning av ärenden inför koncessionsnämnden och länsstyrelsen.Del är också vikfigt att ges möjlighel alt intensifieraarbetel med all la fram riklvärden för miljökvalitet och recipientkontroll. För atf kunna tillskapa enav utredningen föreslagen specialiststab vid för tillsyn m. m.av specielll svåra miljöfarliga verksamheler föreslår ulredningen allnaturvårdsverket under del första budgetårel lillförs , Därefter lårutbyggnadstakten av staben, vilket bl. a. sammanhänger med vilka projekl somblir akluella, visa det ytteriigare behovet. Närdet gäller länsslyrelsernas och kommunernas behov av resurser innebärulredningens förslag behov av betydande förstärkningar. Länsstyrelsernastillsynsverksamhet kommer alltjämt all ha eft behov av förstärkning trots atthälsovårdsnämnderna blir lokala tillsynsmyndigheter och därmed lar över en slordel av länsslyrelsernas tidigare tillsynsuppgifter. En ökning avlänsslyrelsernas personal med minst 15 tjänster för tillsynsverksamhet anserulredningen motiverad. Detla innebär att ungefär varannan länslyrelse kan fä enextra person för tiUsynsuppgifter. Vadgäller länsstyrelsernas utökade förprövningsverksamhet beräknar ulredningenbehovel av personalförslärkning lill ungetar 10 personer. Belräffandehälsovårdsnämnderna har statskontoret på uppdrag av utredningen beräknal delomedelbara förslärkningsbehovel lill cirka 50 årsarbetskrafter, Ulredningenlägger emellertid inte fram någol konkret förslag i den delen. Del får istället ankomma pä vederbörande kommun att bedöma om och i så fall vilkaresurser som måsle lillföras den skall kunna fullgörauppgiften som lokal tillsynsmyndighet enligt ML. Om möjligheterna allfinansiera behovel av resursförstärkning har redan talats. Tillbetänkandet har fogats dels en gemensam reservation av ledamöterna , alla (s), dels en reservation av ledamoten , (fp),dels ock ett särskill yllrande av experten . , och framhåller i sin gemensamma reservation bl. Genom majoritetens lolkning av direkliven omöjliggörs dessvärrre denöversyn som ulredningen redan i delta delbelänkande bort göra. Ledamöternaframhåller vidare att som en första reform beträffande tillsynen bordenaturiigtvis med hänsyn lill vunna Prop.1980/81:92 123 erfarenhelerell kraftfullt förslag ha lagls belräffande resursförstärkning av bl. a. sådantillsyn som avser tekniskt komplicerade anläggningar. Vidare borde arbetet meddet i bilagan 2 lill belänkandel skisserade "AB Svensk Miljökontroll"redan nu ha fullföljts. Härigenom skulle bl. a. hela tillsynen direkt ha kunnalöverföras till hälsovårdsnämnderna. 1 påföljdsdelen ser reservanterna del medhänsyn lill vunna erfarenheler-bl, a. från del vid BT Kemi inträffade - närmaslsom självklart att utredningen skulle lägga fram förslag om skärpningar i BrBsamt all ålalspreskriptionstiden bör besiämmas lill 10 är i slällel för avmajoriteten förordade . Reservanterna ansluter sig principiellt lill tankenpå miljöskyddsavgifter men beklagar all majoriteten inle velal la lid på sig anyllerligare konkretisera förslagel som med den utformning det nu fått tordevara i behov av ytteriigare överväganden föratt bli verkligt effektivt. LedamotenLindahl ullalar sig i sin reservation för au vissa ideella föreningar somtillvaratar miljöintressen borde kunna fillerkännas besvärsrält. ExpertenHelmerson ställer sig i siu särskilda yllrande avvisande lill ulredningensförslag om införandel av en miljöskyddsavgift. Lagom ändring i miljöskyddslagen (1%9:387) Härigenom förskrivs i fråga om miljöskyddslagen(1969:387)' c/e/saii9,10,13,15,17,18,20,23,24,28,38-40,42,43,45och47-51§§ SkaU ha nedan angivna lydelse dels all mbrikerna närmast före9, 18 och 44 a §§ skall ha nedan angivna lydelse t/e/jatt i lagen skall införas sex nya paragrafer,12 a, 17 a, 17 b, 43 a, 44 a och 46 §§, avnedan angivna lydelse. Prövning av miljöfarlig verksamhet kan på ansökan av densom utövar eller ämnar utöva miljöfarlig verksamhet lämna tillstånd tillverksamheten efler prövning enligt denna lag. Skall frågan om tillkomst eller lokalisering av viss verksamhei enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385) eller om framdragande eller begagnande av rörledning enligt lagen (1978:160) om vissa röriedningar prövas av regeringen, lår ansökan ej upptagas av koncessionsnämnden, innan sådan prövning skett. Skall frågan om tillkomst eller lokalisering av vissverksamhei enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385) eller om framdragande ellerbegagnande av rörledning enligl lagen (1978:160) om vissa röriedningar prövasav regeringen,/dryrågaw om tillstånd ej avgöras av koncessionsnämnden, innansådan prövning skeu. 10 §* Regeringen kan föreskriva, all 1. vissa slag avfabriker eller andra inrättningar ej lår anläggas, 2. avloppsvattenav viss mängd, art eller sammansättning ej lår utsläppas, 3. fasl avfalleller annat fast ämne ej lår utsläppas eller uppläggas så att vattendrag, sjöeller annat vattenområde kan förorenas, 4. vissa slag avinrättningar eller 4. vissa slag av inrättningar eller ' Lagen omlryckt 1972:782 46 § upphävd g, Ug 1975:727, ' Senasle lydelse 1978:161. Senasle lydelse 1975:461. derasanvändning ej får ändras pä sätt som kan medföra ökad eller ny olägenhet ellersom eljesl är av belydelse från störningssynpunkl utan attkoncessionsnämnden lämnat tillstånd enligt denna lag eller anmälan gjorts hosstatens naturvårdsverk eller . Naturvårdsverketfår, efter prövning i varje särskilt fall enligt denna lag, medge undaniagfrånsådan skyldighet all söka tillstånd som föreskrivits med stöd av förstastycket. I beslul om medgivande skall anges de villkor som skall gälla. derasanvändning ej fär ändras på sätt som kan medföra ökad eller ny olägenhet ellersom eljest är av betydelse från störningssynpunkl utanatt koncessionsnämnden, efter ansökan, meddelat tillstånd enligl denna lageller , efter anmälan, lämnat besked om de villkor som skaU gälla. Den som viU påbörja eller väsentligen ändra miljöfarlig verksamhet,som är förprövningspliktig enligt denna lag, skall i god lid innan ansökaneller anmälan därom inges inhämta råd och anvisningar från ochlänsstyrelsen. Närförutsällningarna för verksamheten i stort har klarlagts skaU förelagaren isamråd med bereda berörda kommuner och myn t digheter som verksamheten angår tiU-.fälleatt framslälla önskemål om verksamhetens närmare omfattning och utformning urmiljösynpunkt. I god lid innan ansökan eller anmälan ges in IiU koncessionsnämndenrespektive skallJore-tagaren medverka tiU att information rörandeverksamhetens omfattning, utformning och störningar ur miljösynpunkt lämnassammanslutningar, som verksamheten kan komma all beröra, och ortsbefolkningenvid särskUt sammanträde, genom ortspressen eller på annat lämpligt sätt.Länsstyrelsen i det län där verksamheten skaU bedrivas får bestämma attsammanträde skall anordnas. Utövaren skall på lämpligt sätt bereda enskilda personer tillfälle atttill honom framställa önskemål om åtgärder och försiktighetsmått for attförebygga eller avhjälpa olägenheter genom verksamheten. Ansökan om tillstånd skaU vara skriftlig. Den skall innehålla de uppgifter, ritningar och tekniska beskrivningar som fordras for bedömande av den miljöfarliga verksamhetens beskaffenhet, omfattning och verkningar.