prop · G403129 · 1980-12-31 00:00:00 — För att eUminera eUer minska riskernaför felsatsningar är en omsorgsfull vetenskaplig bedömning av projektennödvändig. Forskarnas kompelens behövs i hög grad för den Prop.1980/81:129 49 De har också den största kunskapen om var forskningsfronten liggeroch var insatserna behövs. Motdenna bakgrund anser styrelsen, att det kan ifrågasättas om det inte, liksom igrundforskningsråden, borde vara forskardominans i rådet, detta SärskUt somnäring och samhälle redan har stort inflytande på SLUrs programbundnaforskning. Styrelsen kan dock acceptera förslaget, men föreslår att rådetutökas med en forskare. Skälet till detta är i första hand den stora spridningav forskningsområden, som särskilt lantbruksvetenskapliga fakulteten uppvisaroch denna fakultet bör således utse två ledamöter. I detla sammanhang börpåpekas att fakulteterna vid SLU bör utse sina ledamöter i samråd med varandra,så att de olika områdena verkligen blir täckta i rådet. Iprioriteringsutskotten måste, enligt styrelsens förmenande, forskarna vara ibetydande majoritet. I utskotten skall den vetenskapliga bedömningen ske och avde projekt som är av vetenskapligt tillfredsställande kvalitet väljer rådetsedan de med högst närings- och samhällsrelevans. Styrelsen anser vidare attordföranden i resp. utskott bör vara rådsledamot och föra utskottets talan irådet. Utskottsordförande bör företrädesvis utses bland de vetenskapligaledamöterna. önskvärdhetenav pluralism betonas av arbetsgruppen och styrelsen instämmer i förslaget, attäven yngre forskare bör ingå i prioriteringsutskotten. Ett annat sätt att ökapluralismen är att söka undvika att samma forskare deltar i fördelningen avmedel i och vid SLU och att mandattiden för ledamöterna begränsas tillhögst två tre-årsperioder i följd. Förindelning av prioriteringsulskotten i problemområden har arbetsgruppen tvåalternativ. Styrelsen förordar det andra alternativet med en indelning i tvåbiologigrupper, teknik, geovetenskap och samhällsvetenskap. Detta ger en störremöjlighet att i ett samlat råd satsa på grundläggande frågeställningar ochtvärvetenskaplig forskning. Det underlättar också, på ett helt annat sätt änalternativ I, kontakterna med grundforskningsråden. Sammansättning av ocharbetsformer för prioriteringsutskotten är dock ytterst en sak för rådet självatt besluta om. Motbeslutet reserverade sig ledamöterna med följande motiveringr"I betänkandet föreslår arbetsgruppen att den nuvarande sektionsindelningenslopas och att de separata sektionsanslagen slås samman tiU ett gemensamtrådsanslag. Förslaget tillstyrkes under förutsättning atl departementet iregleringsbrev eller på annat sätt öronmärker det belopp som minst skall gåtill den skogliga sektorn. Anledningen till alt vi viU ha denna markering äratt vi anser, att fördelningen av anslaget till skoglig forskning å den enasidan och UU övriga sektorer å den andra är en politisk fråga, varför fördelningenbör ske på departementsnivå och ej göras inom rådet." 3.13Statens råd för skogs- och jordbruksforskning: (Se 1.11) I betänkandet föreslårarbetsgruppen att den nuvarande sektionsindelningen slopas och att 4 1980/81. 1980/81:129 50 deseparata sektionsanslagen slås samman till ett gemensamt rådsanslag. Rådettillstyrker detta förslag. Indelningeni prioriteringsutskott- är en fråga som måste penetre ras ingående av det nya rådet. Arbetsgruppen betonar, att rådets frihet att självt besluta om sina arbetsformer, bör bevaras. vill också värna om det nya rådels frihet att självt organisera sig och skapa egna arbetsrutiner med hänsyn till de speciella krav som kan ställas. Det bör självt besluta om antalet prioriteringsutskott samt deras storlek och sammansättning. Arbetsgruppen föreslårvidare att det nya rådets beslutsfunktion skall bestå av elva ledamöterinklusive ordföranden. För varje ledamot utom för ordföranden utses enpersonlig suppleant. Av de elva ledamöterna föreslås sju företrädaallmänintressen och fyra forskning. accepterar nämnda fördelning. Atlforskarna kommer att utgöra en minoritet i själva rådet får dock kompenseras avprioriteringsutskottens sammansättning. Kravet på forskarmajoritet i dessa börvara ovillkorligt. Det är dock angeläget att även näringslivet blirrepresenterat. Likaså är det väsentligt atl ordföranden i respektive utskottär ordinarie rådsledamot och kan föra utskottets talan i rådet. Atl rådetkommer att arbeta med fasta prioriteringsutskott skall ej utesluta möjlighetenatt ytterligare sakkunniga kan adjungeras eller konsulteras, när sä erfordras. Idetta sammanhang vill även framhålla att suppleanterna i det nya rådet börutses att ingå i något av prioriteringsutskotten. Därmed blir suppleanternaväl insatta i rådsarbetet och kan vid förfall av ordinarie ledamot med godinsikt vikariera för denne. Beträffandetidpunkten för rådets omorganisation vill föreslå att förordningen med dennya instruktionen får träda i kraft men att de nyaledamöterna utses förslagsvis från . De nuvarandeledamöterna kan då avsluta den anslagstilldelning som /82. kan det nya rådet organisera sig enligtförslaget i betänkandet och ta beslut enligt de delvis nyariktlinjerna och med tillgång till ett helt budgetårs reservationsanslag.Visserligen har det nya rådet då ej fått utforma petitan avseende sitt förstaverksamhetsår men har det möjlighet att inom ramen för givna medel planerakommande forskningsinsatser. Eftersom kansliets resurser är hårdare ansträngdaunder våren med ett större antal ansökningar vinnes bättre möjlighetatt ge service åt såväl det nuvarande som det nya rådet för atlunder våren inrikta arbetet enbart på det nya rådet och dess prioriteringsutskolt.BUr tidsplanen alltför pressad ser helst en förskjutning pä ett helt årmed beaktande av vad som ovan skisserats. Motbeslutet reserverade sig ledamöterna : "Ibetänkandet föreslår arbetsgruppen att den nuvarande sektionsindelningenslopas och att de separata sektionsanslagen slås samman till etl gemensamtrådsanslag. Förslaget liUslyrkes under förutsättning att departe- Prop.1980/81:129 51 menteti regleringsbrev eller på annat sätt öronmärker det belopp som minst skall gåtill den skogliga sektorn. Anledningentill att rådet vUl ha denna markering är att det anser att fördelningen avanslaget tiU skoglig forskning å den ena sidan och till övriga sektorer å denandra är en politisk fräga, varför fördelningen bör ske på departementsnivåoch ej göras inom rådet." Vidarereserverade sig ledamoten mot den av rådet accepterade fördelningen,att av de elva ledamöterna i det nya rådet sju skall företräda allmänintressenoch fyra forskning. förordade sex allmänrepresentanter respektive femforskare. 3.14 Kungl.Skogs- och lantbruksakademien: Bland medlemmar föreligger skilda meningar gällande betänkandets förslag tiU ny organisation av rådet och då speciellt slopandet av seklionsindelningen. Delar av akademi en finner förslaget motiverat medan framför allt det praktiska skogsbrukets företrädare anser att sektionsindelningen bör bibehållas och att statsinakter- na på detta sätt även fortsättningsvis skall ange en fördelning av forsknings resurserna mellan de båda näringarna. Akademiennoterar med tillfredsställelse, att detaljutformningen av rådets organisationoch arbetsformer överlämnas till rådets egen bedömning. 3.15 : Förslagen om ändrade arbetsformer för rå det, dvs. en sammanslagning av sektionerna, ändrad sammansättning av rå det och förstärkt organisation för planering, beredning och utvärdering av projekt kan tillstyrkas, om följande synpunkler beaktas. LRF är sålunda tveksamt till en sammanslagning av sektionerna, om inte berörda organisa tioner inom näringslivet kan få motsvarande inflytande som f. n. Detta kan innebära att rådet behöver utökas något jämfört med arbetsgruppens för slag. LRF förutsätter för sin del att förbundet kan föreslå en representant för jordbruksfrågor och en för skogsfrågor. Den förstärkta organisationen för beredning m. m. bör, som arbetsgruppen har föreslagit, inte leda till upp byggnaden av ett omfattande fast kansli. Beträffande prioriteringsutskotten är en successiv förnyelse av sammansättningen nödvändig för att de skall kunna fungera på avsett sätt. Vidare bör, som arbetsgruppen freunhållit som en allmän synpunkt, antalet ledamöter i prioriteringsutskotten begränsas. LRF vill emellertid starkt underslryka vikten av att näringslivet på ett till fredsställande sätt blir representerat i dessa utskott. Prioriteringsutskotten bör ha ansvarsområden enUgt den föreslagna ämnesvisa modellen. Därvid torde något särskilt utskott för naturresurser och fysisk miljö inte behövas. Inrättandet av sådana utskott får emellertid inte leda till att den reella be slutsfunktionen hamnar där i stället för i rådet. Isammanhanget är det väsentligt att man gör en närmare gränsdragning resp.analys av samverkansformer meUan ansvarsområdet för och andra organ somstöder forskning av betydelse för skogs- och jordbruk. Prop.1980/81:129 52 deförslag som arbetsgmppen har framlagt är det fuUt möjUgt att viktiga områdenockså i fortsättningen kommer att hamna utanför bilden eller att tvisteruppstår om vilket forskningsråd eUer annat organ som bör ge bidrag. a. gälla livsmedelsforskningen. I det sammanhanget anser LRF det viktigtatt styrelsen för teknisk utveckUng och medicinska forskningsrådet ifortsättningen tar ett större ansvar för projekt som gäller Uvsmedelsteknikrespektive näringslära i vid bemärkelse. Beträffande förhållandet meUan SJFRoch lantbrukets fond har samarbetet enligt LRF:s mening hitintiUs fungeratutan några större problem, varför behovet av en mera specifik gränsdragninginte föreligger. I fräga om växtförädUngen bör ocksä i fortsättningenkänna ett ansvar för forskning inom växtförädUng och närUggan-de genetiskaområden. Detta sammanhänger med att växtförädlingsnämnden enhgt sin instruktionhar alt stödja mer praktiskt inriktat förädhngsarbete som annars inle skuUekomma till stånd. 3.16Trädgårdsnäringens riksförbund: Arbetsgmppen anser att forskarna bör få ökatinflytande och anser det angeläget att också jord- och skogsbmksnäringen fårmöjlighet tiU inflytande. Gruppen föreslår en minskning av antaletledamöter i rådet från 21 tUl 11. Bortfallet av näringsrepresentanter skall emeUertidkompenseras genom ett utbyggt beredningsförfarande i fastaprioriteringsutskott med möjlighet att tillsätta ad hoc-grupper. Därvid skaUden problemformulerande funktionen Ugga i själva rådet och tyngdpunkten iberedningsapparaten skall ligga vid den forskningsut-värderande funktionen,vari ligger att utvärdera hur olika av rådet framtagna problem bäst kan lösasinom forskningsorganisationen. Förbundetkan inte inse atl detta ur effektivitetssynpunkt innebär några förbättringar.Redan i dag finns i praktiken prioriteringsgrupper för områdena teknik ochträdgård, vilka fungerar utmärkt. Om resurserna så tillåter finns inget hinderför att arbetsgruppens förslag om tillkaUande av forskare frän andra ländereller ad hoc-grupper till prioriteringsgrupperna genomförs. Arbetsgruppenkonstaterar att de organisationer som finns på området bör ingå bland de sjuledamöter i rådet som utses av regeringen. Man bör här betänka de skillnadersom finns mellan trädgårdsnäringen och jordbruket. Jordbmket är i många avseendenbetydligt enhetligare än trädgårdsnäringen. För dess del är representationenaldrig satt i fråga, även om antalet representanter skärs ned. Att ettforskningsråd med uppgift att svara för hälften av medlen förträdgårdsväxtforskningen i vårt land skulle sakna representanter för dennavittförgrenade och komplicerade näring är givetvis lika otänkbart. I vissaavseenden står trädgårdsnäringen industrin närmare än jordbruket och det vore oförsvarUglatt begära att ledamöter, rekryterade ur jordbrukskretsar, skall kunnagarantera att rådet blir "kompetent alt formulera forskningsbehovenutifrån såväl sektorernas föreliggande och förväntade problem och förhållandensom etl långsiktigt perspektiv och med beaktande av den verksamhet som pågårnationellt och internationellt". Det är därför ett oef- Prop.1980/81:129 53 tergivliglkrav alt en representant för trädgårdsnäringen ingår som fuUvärdig ledamot avrådet. Förbundet anser att den organisation av prioriteringsulskotten somredovisas på sid. 132 i betänkandet är den bättre av de två förslagarbetsgruppen presenterar. EmeUertid bör trädgårdsforskning utgöra ett självständigtprioriteringsutskott. Så har varil fallet och en ändring kan härinnebära slora olägenheter med hänsyn tiU trädgårdsnäringens komplexitet ochsärart. Arbetetinom prioriteringsgrupperna måste ges stor tyngd vid besluten om fördelning avmedlen på ohka projekt. Skulle näringen ställas utan representation i rådetmåste dessa ensamma ges beslutande rätt inom givna medelsramar. 3.17Skogsindustriemas samarbetsutskott: viU bestämt avstyrka förslaget om ettsammanhåUet råd. Detär ostridigt att många grundläggande frågor inom skogsbruks- och jordbmksforskningengriper över fakultets- och institutionsgränser och därmed över sektionsgränserinom . Av den anledningen och kanske med hänsyn tUI kontakten med andraråd kan diskuteras en mera sammanhåUen ledning av rådets arbete. Åandra sidan, vUket också klart framgår i arbetsgruppens rapport, är detframförliggande forskningsbehovet i mycket tunga delar branschspecifikt.Baserad på våra erfarenheter har vi den uppfattningen att det är en stor fördel,om det indirekta ansvaret för rådets medelsfördelning ligger på ledamöter medperson- och sakkunskap på området ifråga och som kan förena dessa kvalifikationermed ett personligt inlresse och engagemang inom skogsbranschen. Redan inuvarande ordning ställs höga krav på ledamöterna i ett sammanhållet råd kanönskemålen givetvis i långl mindre utsträckning tillgodoses. Följden blir atlden branschanknutna kompetensen förskjuts lill de s. k. prioriteringsutskotten,vilkas bedömanden kommer att starkt påverka det sammanhållna rådets beslut. Medhänsyn UU att utskotten förutses ha en kontinuerlig kontakt med pågående ochprojekterad forskning är risken den alt även planering och initiering övergårtill dessa med följande svårigheier för rådet att verka för omprioritering och vitalisering.Organisationen stelnar. Därmed ser vi ej någon vinst med förslaget men väl attdet tillskapas en byråkrati som försvårar den nuvarande kontakten mellan rådetsbeslutande instans samt det praktiska näringslivet å ena sidan och forskningen äden andra. Densamordning mellan berörda discipliners forskning som är efterfrågad ochmotiverad har alla förutsättningar att spontant växa fram på ett tidigt stadiumav forskningsplaneringen i berörda fora, främst i det integrerade Lantbruksuniversitetetmen även i andra former. I den mån sambandet ylterligare bör stärkas vadgäller SJFRrs verksamhet, kan detta utan större ingripanden åstadkommas inuvarande organisation, exempelvis genom elt närmare samråd mellan rådetsremissinstanser. Prop.1980/81:129 54 Avvägningenav samhälleliga insatser till förmån för jordbrukets resp. skogsbruketsbärkraft är vikliga näringspolitiska ställningstaganden. Det allmännasjordbrukspolitik resp. skogspolitik har fastlagts i skilda beslut med . avnaturliga skäl oUka ulgångspunkter och syften. Vi ser det även ur dennasynpunkt som ofrånkomligt att statsmakten får ta ställning till forskningsbehovoch forskningsanslag inom berörda branscher var för sig. Eftersomvi avvisar tanken på slopande av seklionsindelningen anser vi oss ej behöva gåin på arbetsgruppens förslag beträffande organisation i elt sådant cdternativ. 3.18Landsorganisationen i : LO har inte några principiella invändningar molden föreslagna förändringen av rådets organisation och arbetsformer. Det ärockså av vikt att den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden får ökat stöd. LO villdock framhåUa att det finns påtagUga restriktioner för en sädan förändring. Enorganisationsförändring av det slag som föresläs måste rimUgen komma alt kostaen hel del och arbetsgruppen förutsätter ökade resurser förforskning. LO betvivlar realismen i dessa antaganden och ser pålagUga riskerför att ett sammanslaget kommer att aUtför kraftigt domineras avjordbrukets intressen. Inte heller förslaget om en skogsbrukets fond är någongaranti för ökade resurser, med tanke på bl. a. skogsnäringens ekonomiska läge. LO tiUstyrkerförslagen, men endast om de ekonomiska förutsättningarna verkligen kan skapas.LO förutsätter också alt den insyn som finns från berörda fackförbund iforskningen kommer att finnas kvar genom representation i rådet samt, vilketockså arbetsgruppen föreslår, i prioriteringsgrupperna. 3.19Centralorganisationen /SR: (Se 2.17) karaktär av sektor-forskningsrådär enhgt /SRrs uppfattning inget argument för alt inte de vetenskapligaintressena ska ges sanuna ställning som i övriga forskningsråd. Både inomjord- och skogsbruk finns redan ett stort antal forskningsfinansierande organdär mer kortsiktiga intressen dominerar. Omden föreslagna Skogsbrukets fond skuUe inrättas, blir proportionerna mellan de vetenskapUgaföreträdarnas och andra intressens inflytande på skogs- ochjordbruksforskningen än orimligare. /SRanser att forskarna skall ha majoritet i forskningsrådet, och kan inte iarbetsgruppens förslag finna argument som motiverar atl ges annansammansättning än den gängse för forskningsråden dvs. sju forskare och fyraallmänrepresentanter. /SR ifrågasätter arbetsgruppens resonemangbeträffande allmänrepresenlanlernas oberoende av partsintressen. En rådsledamotsom utses för att representera en viss organisation, måsle i de flesta fallagera för organisationens intressen för att få fortsatt förtroende. Bedömningenav vilka forskningsprojekt som ska prioriteras inom grund- Prop.1980/81:129 55 forskningsköter forskarna enligl /SRrs mening bäst själva. De är de enda som kananses kompetenta att göra bedömningarna. /SRvill mot den bakgrunden starkt ifrågasätta att representanter för näringslivet,folkrörelsen, intresseorganisationer, arbetsmarknadens parter ochsektorsföreträdare ska ingå i prioriteringsgrupperna, eftersom just prioriteringsulskottenska bedöma projektansökningarna och detta enligt /SRrs mening bör ske efterstrikt vetenskapliga kriterier. /SRanser vidare att valförfarandet till bör vara detsamma som för övrigaforskningsråd. Det är önskvärt att inflytandet på forskningen sprids också tillforskare utanför . En representant i rådet bör utses avNaturvetenskapliga forskningsrådets elektorsförsamling. /SRtillstyrker vad arbetsgruppen säger om SJFRrs uppgifter, organisation ocharbetsformer. a. att utvärderingsfunktionen inom bör utvecklas bådemed hänsyn tiU inomvetenskapliga kriterier och näringarnas erfarenhet av detarbete som utförts. /SR vill här fästa uppmärksamheten på den skrivelsesom organisationen riktade till samtliga forskningsråd, där viföreslog att all svensk forskning bör granskas av internationellaexpertgrupper. gör ämnesvisautvärderingar av sina projekt. /SR anser detta mycket värdefuUt ur såvälforskarens egen, , regeringens och aU-mänhetens utgångspunkt att fåsvenska forskningsområden belysta och bedömda av opartisk internationeUexpertis. Utvärderingarna ger information om den vetenskapliga standarden påforskningsprojekten, om brister i forskningsorganisationen, om behovet avforskartjänster, utmstning m. m. Idet här sammanhanget vill /SR betona värdet av utvidgat nordiskt samarbetebl. a. när det gäller prioriteringar. Enligt vad centralorganisationen erfaritkommer att offentliggöra en rapport som visarpå mycket allvarliga brister när del gäller samordningen inomenergiforskningsområdet. 3.20 : JTI har inte nägra väsenthga erinringar att framföra beträffande förslaget till rådets organisation, arbetsformer, admi nistration och ledning. Vi anser det dock nödvändigl att representanter för de forskningsorgan inom ansvarsområde som arbetar med tiUämpad forskning och utveckhngsarbete men till viss del även grund läggande forskning (. och ) får medverka vid rådets inriktning av forskningsstö det. Dessa organ är i sin verksamhel starkt beroende av dels inriktningen av den grundläggande forskningen, dels stödel UU den tillämpade forskningen. 3.21 Skogsarbeten:Arbetsgmppen överbetonar nyttan av ett tvärvetenskap- Ugt angreppssätt och behovet av samordning av FoU-verksamheten kring problemcenlrerade frågor. Ett tvärvetenskapligt angreppssätt kan vara fram- Prop.1980/81:129 56 gångsriktmen endast under förutsättning att intresse och motivation finns för rättproblem hos de många forskare som då skall engageras.Föreligger inte den förutsättningen kan ett tvärvetenskapligt projekt blibyråkratiskt tungrott och kreativt oinspirerande med låg effektivitet som följd. Dennaarbetsgruppens överbetoning av samordning har lett till den enligt Skogsarbetensuppfattning helt felaktiga slutsatsen alt skogs- och jordbruksforskningen börsamlas under en hatt. Ett argument för detta som framförs i betänkandet är attframgångsrik samordning skett inom SLU, ett annat är att KSLA är en integreradenhet. I det sammanhanget borde man också ha noterat att SLU har treorganisatoriskt fristående fakulteter och att KSLA har en skogsavdelning, enjordbruksavdelning och en allmän avdelning. Ostridigthar SLU till uppgift att i möjUgaste mån samordna de tre fakulteternasforskning. Att en motsvarande samordning inom därför skulle gagna dessverksamhet är ingalunda självklart. Mycket talar för att ifrågavarandesamordning skall åligga SLU och enbart SLU. För det första är olikheternamellan skogsbruk och jordbruk trots allt fler än likheterna, eftersom de biologiska,tekniska och ekonomiska produktionsfömtsättningarna inte är jämförbara. För detandra kan från politisk synpunkt skogsbruk och jordbruk aldrig betraktas somen näring. Det vore därför anmärkningsvärt om statsmakterna skulle frånhändasig den självklara rätlen att via statsbudgeten för ange ramarna förskogsforskning resp. jordbruksforskning och därigenom ge uttryck för sinpolitiska vilja atl bidraga till varje närings utveckUng. Medstöd av anförda skäl vill Skogsarbeten bestämt avstyrka sammanslagning av denuvarande sektionerna inom . Somen följd av att sektionsindelningen enligt Skogsarbetens uppfattning skallbibehållas faller också arbetsgruppens förslag om att prioriteringsutskottskall inrättas. Det finns dessutom andra skäl att avstyrka det förslaget. Visspluralism i beredningen av de ansökningar som kommer in till rådet bör eftersträvasmen atl gå så långt i det hänseendet som arbetsgruppen föreslår kan knappastvara varken ändamålsenligt eller nödvändigt. Förslagetinnebär nämligen att mer än 50 personer skall ingå i rådet och prioriteringsutskotten.Med hänsyn till alt prioriteringen skall ske inom en trots allt relativtbegränsad ekonomisk ram är detta en onödig överorganisation. Viktigare är attprioriteringen utförs av personer som har kunskap om och intresse för FoU-verksamhetoch som behärskar allmängiltiga frågor inom skogs- resp. jordbruket. Arbetsgruppensförslag förefaller dessutom ge en föga funktionsduglig prioriteringsorganisation.I ena alternativet skall skogsbrukets problemområden behandlas inom treprioriteringsutskottr skogsburk, naturresurser och fysisk miljö samtföretagsekonomisk och samhällsinriktad forskning, och i det andra alternativetinom fyra utskottr biologi, teknik, geovetenskaper och samhällsvetenskap.Uppenbar risk föreligger för att samordningen inom Prop.1980/81:129 57 skogsforskningenhärigenom avsevärt försvåras jämfört med situationen . Slutligenhar Skogsarbeten den uppfattningen att organisationer som arbetar medtillämpad FoU inom skogsbruk och jordbruk (,. ) borde gesmöjligheter att mera aktivt påverka rådets val av inriktning för forskningsstöd.Dessa organisationer är, som sagts, i sin verksamhel starkt beroendeav den grundläggande forskningen. 3.22 Institutetför skogsförbättring: Institutet ser med bakgrund av de skäl som åberopas i betänkandet ingen grund för att slopa sektionsindelningen. Rådet bör ändock utan svårighet kunna stödja tvärvetenskapliga projekt, där såväl jordbruket som skogsbruket och andra forskningsområden är inblan dade.