prop · G403190 · 1980-12-31 00:00:00 — Under förutsättning att dennaproduktionsutveckling fortsätter /82 kommer vid oförändradestödniväer kostnaderna för stödet att öka med jämfört med /81. Vid den angivnauppräkningen av stödet kommer den förutsatta produktionsutvecklingenatt öka kostnaderna /82 med ytterligare . Medelsbehovet för /82 kan om de angivna uppräkningarna genomförs beräknas till enligt följande. Anvisat anslag /81 193,6 ökat medelsbehov med hänsyn till produktionsutvecklingen vid oför ändrade stödniväer + 5,0 Dkat medelbehov fÖr gjorda upp räkningar + 27,6 ökat medelsbehov med hänsyn till produktionsutvecklingen vid gjorda uppräkningar + 1,0 Medelsbehov /81 227,2 7 1980/81. 1980/81:190 98 Detta ärende harefter föredragning av byråchefen avgjorts av generaldirektören och ledamöternaSrangmo, Hillbom, och , samt i närvaro av avdelninchefen . 1980/81:190 99 Sammanfattning av betänkandet (Ds Jo 1980:14) avgivet avkommittén för industrins råvarukostnadsutjämning Kommitténhar haft i uppdrag att göra en översyn av industrins råvarukostnadsutjämning, m.m. Somgrund för översynen bör enligt direktiven hgga behovet av prisutjämnandeåtgärder till förmån för den del av den svenska industrin som är utsatt förkonkurrens från andra länders industrier, vilka har tillgång tilljordbruksråvaror till väridsmarknadspris. Åtgärderna bör i göriig månneutralisera verkningarna av den fördyring av jordbruksråvarorna som är enföljd av jordbruksprisregleringen. Översynen bör innefatta en kartläggning avvilka industriprodukter och råvaror som bör omfattas av prisutjämningen.Finansieringsfrågan bör ägnas särskild uppmärksamhet. Vid översynen bör ävenundersökas behovet av en särskild lagstiftning på området liksom hur systemetlämpligen bör administreras. Internationella åtaganden enligt EG-, EFTA- och GATT-avtalenbör beaktas. Kommitténhar vidare haft i uppdrag att pröva vissa tullfrågor. Delvis har denna prövningskett i samråd med 1974 ärs trädgårdsnäringsutredning. Kommitténhar antagit namnet råvarukostnadsutjämning (RÅK). 1Sverige, liksom i flertalet västeuropeiska länder, tillämpas inomjordbruksprisregleringen en s. k. producentprislinje. Detta innebär attproducentpriserna på jordbruksprodukter främst genom ett gränsskydd i form avinförselavgifter hålls på en högre nivå än vid helt fri import. Den industri,främst livsmedelsindustrin, som använder jordbruksråvaror i sin tillverkningmåste därför köpa såväl inhemska som importerade råvaror till ett pris som i regelöverstiger det s. k. världsmarknadspriset. Om inga särskilda åtgärder vidtaskan följaktligen denna industri både på hemmamarknaden och vid export komma iett sämre läge än konkurrenter i andra länder som har tillgång tilljordbruksråvarorna till världsmarknadspris eller annat lägre pris. För attneutralisera sådana konkurrensnackdelar eller förhindra att de uppkommer kanman tillämpa olika system för råvarukostnadsutjämning ellerråvaruprisutjämning. Traditionellthar den inhemska industrins konkurrensnackdelar gentemot import utjämnatsgenom att de tullar som utgått på industriprodukter som innehållerjordbruksråvaror förutom ett manufaktureringsskydd även innehållit kompensationför de högre råvarupriserna inom landet. Vid export av livsmedelsindustriprodukterhar restitution medgetts av eriagda tullar och avgifter på ingåendejordbruksråvaror eller - i fråga om inhemsk råvara - exportbidrag lämnats. tillkomst inkluderades vissa av livsmedelsindustrinsprodukter bland de varor för vilka tullarna successivt skulle avskaffas. De idessa produkter ingående råvarorna lämnades däremot i regel utanför EFTA:stullsänkningsprogram. 1980/81:190 100 försämrakonkurrensförmågan hos den industri som tillverkar sådana produkter gentemotutländska tillverkare av samma produkter och för att inte försvåra jordbruketsavsättningsmöjligheter av råvaror till följd av minskad produktion hos dennaindustri, vidtogs särskilda åtgärder för att kompensera industrin för råvarufördyringentill följd av jordbruksprisregleringen. Dessa åtgärder bestod i införandet av s.k. intern prisu jämning. Systemet innebär att tillverkarna för sin produktionför såväl hemmamarknaden som export får ett bidrag motsvarande skillnaden -nellandet inhemska priset och världsmarknadspriset för de viktigaste vid tillverkningenanvända jordbruksråvarorna. För vissa produkter utgår enutjämningsskatt på importen och produktionen för hemmamarknaden för att täckabidragen. med EG skulle industriskyddet avskaffas för vissalivsmedelsindustriprodukter. EG tillämpade för dessa varor ett s. k. externtsystem för råvaruprisutjämning med rörliga importavgifter och bidrag videxport. anpassades till de regler för råvaruprisutjämning somfanns i EFTA-ländernas avtal med EG. Till följd härav kunde externprisutjämning tillämpas fr. o. m. mot både EG- ochEFTA-länder. Förutomovan redovisade system för råvarukostnadsutjämning förekommer ett antalspecialarrangemang, varigenom kostnadsbelastningen till följd avjordbruksprisregleringen helt eller delvis lyfts av för tillverkare av vissavaror. Produktionsvärdeti för prisutjämnade livsmedelsindustriprodukter uppgick tillca . Importen uppgick till ca 800 milj. kr. och exporten till ca500 milj. kr. Konsumtionsvärdet för dessa produkter uppgick till inemot avhela livsmedelskonsumtionen. Antalet sysselsatta i berörd industri var ca 24000. 3 Industrins råvarukostnadsutjämning kommitténs försiag 3.1 Allmännautgångspunkter Denu tillämpade prisutjämningssystemen har i varierande grad legal och ekonomiskanknytning till jordbruksprisregleringen. Detta har ibland medförtmotsättningar mellan industriintressena och jordbruksprisregleringens regler.RÅK har i sitt arbete beaktat dels de allmänna jordbrukspolitiskariktlinjerna, i första hand produktionsmålets och prisregleringens utformning,dels behovet att för den industri som använder svenska jordbruksråvaror sålångt möjligt åstadkomma konkurrensvillkor likvärdiga med dem som konkurrenteri andra länder har. RÅKhar tolkat direktiven så att kommitténs uppdrag ej omfattar delivsmedelsindustriprodukter som i förädlingsgrad ligger närmast jordbruksråvaran- de egentliga jordbruksprodukterna. Dessa produkter förutsätts därför ävenfortsättningsvis ligga kvar under jordbruksprisregleringen. Prisutjämningenbör därför enligt RÅK omfatta mer förädlade produkter som baseras påjordbruksråvaror. För nu nämnda produkter har RÅK prövat lämpligaregleringssystem och finansieringsformer. Följande utgångspunkter har legattill grund för denna prövning: RAK har eftersträvat ettsärskilt system för råvarukostnadsutjämning, så långt möjligt åtskilt frånsystemet för den egentliga jordbruksprisregleringen. Den internationellakonkurrensen är en av huvudorsakerna till att 1980/81:190 101 råvarukostnadsutjämningaktualiseras inom landet. RÅK anser att i princip samma prisnivå för råvarornabör gälla inom landet i såväl icke prisutjämnade som i olika utjämnadefärdigvaror och att denna prisnivå skall vara densamma som råder för råvarornasom sådana till följd av jordbruksprisregleringen. Därmed kommer inte och börinte heller konsumenterna vid prissättningen på olika livsmedel att belastasmed mer än vad som är en följd av jordbruksprisregleringen. Vid export av färdigvaror, somär föremål för råvarukostnadsutjämning, bör jordbruket enligt gällandejordbrukspolitiska riktlinjer bidra med medel som motsvarar alternativkostnadenför export av ingående jordbmksprisreglerade råvaror. Med hänsyn till rådandestatsfinansiella läge har kommittén som mål haft att de föreslagnautjämningssystemen om möjligt bör vara självfinansierande. Vid utformningen av ettframtida system för råvarukostnadsutjämning måste intemationella reglerbeaktas. RÅK har vidare eftersträvat attfinna ett enhetligt och enkelt system som är möjligt att administrera ochkontrollera. Kommitténär medveten om att dessa delmål kan ge upphov till målkonflikter ochmotsättningar mellan berörda intressenter - staten, industrin, konsumenternaoch jordbruket. Kommitténföreslår ramar och principer för den framtida utjämningen. Detaljfrågorna böröverlåtas till den myndighet som kommer att ges huvudansvaret för tillämpningenav utjämningsanordningarna. Idirektiven anges att som grund för översynen bör ligga behovet av prisutjämnandeåtgärder. Enligt RÅK:s uppfattning bör liksom vid behovsprövning iförsta hand hänsyn tas till den intemationella konkurrenssituationen. För attinterna utjämningsanordningar och utjämning vid import skall vara befogademåste enligt RÅK:s mening de berörda varorna vara utsatta för sådanimportkonkurrens att avsättningen av och/eller priset på de svenska varoma påhemmamarknaden i avsaknad av utjämningsanordningar skulle påverkas i nämnvärdgrad. RÅKförordar ett enhetligt utjämningsförfarande vid export, med mindre långtgåendekrav på effekterna av den intemationella konkurrensen än som ställs för attvidta utjämningsåtgärder vid import eller inhemsk produktion, vilket kan sägasinnebära en fortsatt tillämpning av nu gällande ordning. Det medför samtidigten betydande administrativ förenkling. Kommitténhar övervägt olika metoder att fastställa behovet av prisutjämnande åtgärder,särskilt när det gäller intern utjämning och vid import. RÅK förordar attfrågan får prövas av ett råd inom det ämbetsverk som får huvudansvaret förtillämpningen av prisutjämningsförfarandet. RÅKhar tolkat direktiven så att de färdigvaror som kan komma i fråga förprisutjämning i princip skall uppfylla följande villkor: De skall utgöra merindustriellt förädlade varor, framställda helt eller delvis av jordbmksprodukter. De skall vara framställda avsådana jordbmksprodukter som, om färdigvarorna tillverkas i , ärfördyrade som en följd av jordbmksprisregleringen och tullarna på fettvamområdet. 1980/81:190 102 De skall utgöra sådana vamslagsom tillverkas inom landet eller konkurrerar med varor som tillverkas inomlandet. De inom landet tillverkadevarorna skall vara utsatta för internationell konkurrens, på hemmamarknadenoch/eller exportmarknaden. I konkurrentprodukterna förutsätts jordbmksprodukterförekomma till väridsmarknadspris. Produktersom ligger nära råvaran - de egentliga jordbmksprodukterna - kommer enligtdessa kriterier även i fortsättningen att omfattas av jordbruksprisregleringensregler. RÅKanser att följande livsmedelsindustriprodukter bör omfattas av råvamkostnadsutjämningen,nämligen; delsde produkter som f. n. omfattas av intern eller extern prisutjämning, delsföljande produkter, nämligen vissa fisk- och skaldjursberedningar,köttberedningar med innehåll av köttvara, vissa slag av barnmat,fmkter frysta med socker, kanderade frukter, sylt, marmelad etc, vissa sockradesafter, sockrade läskedrycker samt vissa potatisprodukter av typ pommesfrites, potatissallad och liknande. Beträffandeandra produkter än livsmedelsindustriprodukter anser RÅK vidare att sådana som f.n. är föremål för någon form av utjämningsåtgärder - s. k. tekniska produkter- bör inordnas under det gemensamma utjämningsförfarandet. Regeringenbör besluta om vilka varuslag som bör kunna omfattas av råvamkostnadsutjämningen.Det ämbetsverk som ges huvudansvaret för prisutjämningen bör pröva behovet avprisutjämning i särskilda fall för enskilda varor inom den ram som regeringenanger i fråga om vamslagen. bör vidare fortlöpande följautvecklingen på området och inkomma med förslag till regeringen rörande behovetav förändringar. AvRÅK:s författningsförslag framgår närmare förslaget till färdigvam-omfattning. Enligtnuvarande prisutjämningssystem har man för varje färdigvam-gmpp fastställtvilka jordbmksprisreglerade råvaror som kan komma i fråga för utjämning. Därvidhar man för respektive gmpp tagit med de råvaror som är de vanligastförekommande ingredienserna. RÅKförordar en gemensam råvamlista för samtliga råvamkostnadsutjämnadelivsmedelsindustriprodukter. För prisutjämnade varor utanförlivsmedelsindustriområdet bör för varje vamgmpp anges vilka råvaror som fårbeaktas. Kommitténanser vidare att en spärrregel bör tillämpas för ingredienser som endast ingårtill ringa del i en färdigvara och att möjlighet bör föreligga att utjämna ävenför vissa blandningar eller andra beredningar av råvaror. Dessa problem börenligt kommitténs mening kunna hänskjutas till den myndighet som får huvudansvaretför det framtida utjämningsförfarandet. De råvamprisnivåersom är av intresse när det gäller råvamkostnadsutjämning är dels prisnivån påberörda råvaror på den svenska marknaden, dels prisnivån på motsvarande råvarorpå den s. k. väridsmarknaden eller, i vissa situationer, på annan marknad. Detär i princip skillnaden mellan dessa prisnivåer som utjämnas. Prop.1980/81:190 103 RÅKanser att de svenska råvarupriser som skall ligga till grund för beräkning avutjämningsbeloppen bör utgöras av de priser (fritt fabrik eller fritt säljarenslager) som är representativa för vad förädlingsindustrin faktiskt betalar vidköp av råvaror i större poster. Kommittén anser således att gällande praxis börbibehållas, särskilt som den står i överensstämmelse med inom EFTA antagnariktlinjer. Vadgäller de världsmarknudspriser som bör användas vid beräkning av prisutjämningsbeloppenhar de inom EFTA antagna riktlinjerna inneburit att man i såväl somvåra viktigaste konkurrentländer utgår från samma väridsmarknadsprisnivå närdet gäller flera av de i utjämningssammanhang tyngsta råvarorna. RÅK anser även i fortsättningen bör använda de enligt EFTA:s riktlinjer angivnapriserna. Genomatt beräkna skillnaderna mellan de inhemska priserna och väridsmarknadsprisernaerhåller man den övre gränsen för utjämningsbeloppets storlek för respektiveråvara. F.n. får den svenska förädlingsindustrin inte full kompensation för skillnaden inivå mellan å ena sidan de svenska priserna och å andra sidanvärldsmarknadspriserna när det gäller de viktigare råvaror som omfattas avEFTA-riktlinjerna. Orsaken härtill är att den fördyring av råvamkostnader somligger i fraktkostnader från kontinenten till svenska gränsen inte är en följdav jordbmksprisregleringen utan av vårt lands geografiska läge. RÅK anser attäven bör använda sig av de inom EFTA överenskomnavärldsmarknadspriserna utan tillägg av fraktkostnader för att tillförsäkra densvenska förädlingsindustrin största möjliga konkurrensförmåga medkonkurrentländernas industrier vad råvamkostnaderna beträffar. RAKanser vidare att även den fördyring av vissa fettvaror som är en följd avtullskyddet på dessa bör utjämnas liksom fallet är f. n. Utjämningsåtgärdernabaseras på att de inhemska råvampriserna normalt är högre änvärldsmarknadspriserna. inträffar emellertid att prisrelationema blir deomvända för någon råvara. I sådana fall kan det bli aktuellt att i stället föratt jämföra den svenska råvamprisnivån med den högre världsmarknadsprisnivånjämföra vår prisnivå med den eller de prisnivåer som råder inom andra ländermed vilka konkurrerar. Fråganbehandlas i EFTA-riktlinjerna utan att slutlig ställning tagits. RÅK finner detrimligt att hänsyn tas till råvamprisnivåerna inom EG och andra länder i defall världsmarknadspriserna stiger över den svenska och EG:s interna prisnivå. 3.6Vai av system för prisutjämningen F.n. finns ett flertal olika system i kraft som har det gemensamt att de har råvamkostnadsutjämnandeeffekt men som uppvisar olikheter sinsemellan. Vidett renodlat externt system åstadkoms utjämningen genom att råvamkostnadernaför importerade färdigvaror med hjälp av importavgifter höjs till samma nivåsom gäller för motsvarande inhemska färdigvaror. Omvänt gäller att råvamkostnadernaför exporterade färdigvaror med hjälp av exportbidrag sänks tillvärldsmarknadsprisnivå. I ett sådant system vidtas inga utjämningsåtgärder förden del av den inhemska tillverkningen som är avsedd för hemmamarknaden.Åtgärderna begränsas till de vammängder som passerar in och ut över landetsgränser. Vidett renodlat internt system åstadkoms utjämningen genom att 1980/81:190 104 råvamkostnadernaför hela tillverkningen av färdigvaror sänks tili världsmarknadsprisnivå.Några särskilda utjämningsåtgärder behöver därior inte vidtas för den del avtillverkningen som exporteras. Inte heller vidtas några åtgärder förmotsvarande importvaror. Vidett internt system finansierat med utjämningsskatt eller annan utjämningsavgiftgäller samma som sagts med det tillägget att sådan avgift utgår för dendel av tillverkningen som avsätts på hemmamarknaden samt på importen. Valetmellan externt och internt system för viss färdigvara påverkar knappast deninternationella konkurrensen för varan. Däremot kan valet av ett system förviss vara ha betydelse när det gäller konkurrensen på hemmamarknaden mellandenna vara och andra varor som omfattas av något annat system. RÅKhar sökt åstadkomma ett förenklat och om möjligt enhetligt system förutjämningen. Eftersom ett externt system innebär reglering av minsta möjligavarumängder har det varit naturligt att i första hand undersöka möjligheternaatt för hela det utjämnade varuområdet tillämpa ett externt system. Ett annatskäl är att vår största handelspartner tillämpar ett sådant system. Det haremellertid visat sig ej vara genomförbart att välja endast ett externt system. RÅKhar inte heller ansett det vara lämpligt att genomgående tillämpa ett interntsystem, bl. a. med hänsyn till att hela den inhemska produktionen skulleomfattas av ett sådant system även om utrikeshandeln är blygsam. Kommitténhar således kommit fram till att den mest ändamålsenliga lösningen är atttillämpa ett externt system för vissa varor och ett internt system för andravaror. Iprincip bör sådana varor som f. n. omfattas av externa åtgärder även ifortsättningen kunna inrymmas i ett externt system. När det blir fråga om attutjämna nya livsmedelsindustriprodukter bör i första hand det externa systemetväljas. För huvuddelen av de nya varor som RÅK föreslår bör omfattas avprisutjämning, dvs. köttberedningar med innehåll av köttvara,vissa slag av barnmat, sockrade frukter o. d., sylt, sockrad saft och sockradeläskedrycker samt vissa potatisprodukter, bör ett externt system tillämpas. Förde livsmedelsindustriprodukter som utjämnas genom interna åtgärder böräven i fortsättningen ett internt system kunna tillämpas. Därigenom undvikerman att bryta GATT-bindningar. Kommitténanser att det inte längre föreligger skäl att bibehålla en lägre prisnivå förråvaror, som ingår i livsmedelsindustriprodukter vilka omfattas av ett interntutjämningsförfarande, än för råvaror i övriga inom landet konsumerade livsmedel.Kommittén föreslår därför att kommande interna system på livsmedelsområdetkombineras med en utjämningsavgift som neutraliserar den prissänkningseffektsom nuvarande interna system medför, främst p. g. a. finansiering avbudgetmedel. Priserna kan till följd härav beräknas stiga, främst för de varorsom f. n. är budgetfinansierade, dvs. inte är belagda med utjämningsskatt. RÅKhar övervägt om förändringen av det interna systemet för dessa varor bör ske iflera steg. Regeringen har emellertid i prop. 1980/81:20 om besparingar istatsverksamheten, m. m. föreslagit att utgångspunkten fr. o. m. budgetåret1981/82 bör vara att den nu aktuella råvarukostnadsutjämningen utformas på ettsådant sätt att den inte medför några nettoutgifter på budgeten. Vidareframhålls i propositionen att nya finansierings- 1980/81:190 105 vägarsåledes måste sökas för denna prisutjämning. Med hänsyn härtill avstår RÅK frånatt framlägga förslag om en sådan avveckling i flera steg. Vidden interna prisutjämningen läggs den faktiska råvamförbmkningen till gmnd förutbetalning av utjämningsbidrag. Vidden externa prisutjämningen beräknas införselavgiften på gmndval av importörensdeklaration (avgiftsbesked) av råvaminnehållet i varje enskild färdigvara ellermed tillämpning av s. k standardrecept, gemensamma för ett flertal likartadeprodukter. Videxport av varor som omfattas av det externa systemet beräknas exportbidragetefter den faktiska råvamanvändningen. RÅKanser att den faktiska råvamförbmkningen i första hand bör läggas till gmnd förutjämning för varor som tillverkas inom landet oavsett om varoma skall avsättaspå hemmamarknaden eller exporteras. För sådana varor med ensartadsammansättning bör dock standardrecept kunna övervägas. Standardrecept bör istörsta möjliga utsträckning tillämpas på importvarorna. För vissa mycketheterogena vamgmpper torde det knappast vara möjligt att skapa rimligastandardrecept, varför systemet med deklaration av det faktiska råvaminnehålletbör bibehållas vid import av varor som ingår i sådana gmpper. F.n. fastställer jordbmksnämnden utjämningsbeloppen för de olika råvarorna attgälla , nämligen fr. o. m. , , den 1augusti och . Som gmnd för utjämningsbeloppen under tremånadersperiodernaligger de genomsnittliga prisskillnaderna för råvarorna och av den sista kalendermånaden före utjämningsperiodensbörjan. Denna tid utgör den s. k. basperioden. Kommitténanser att nuvarande ordning med gemensamma bas- resp. utjämningsperioder församtliga berörda råvaror bör bibehållas. Närdet gäller utjämningsperiodernas längd kan vissa skäl anföras för kortare ochandra skäl för längre perioder än de som tillämpas f. n. Kommittén anser attnuvarande utjämningsperioder utgör en rimlig kompromiss och attde bör bibehållas, givetvis med möjlighet att ändra beloppen under löpandeperiod om prisskillnaden för viss råvara skulle ändras drastiskt underperioden. Kostnadernaför intern prisutjämning har från det systemet började tillämpas budgetåret1960/611, o. m. /80 ökat från 25 till 185 milj. kr. Kostnadernaför den interna prisutjämningen täcks av budgetmedel, främst med hjälp av enutjämningsskatt. /80 uppgick skatten till 146 milj. kr. Bidrag(utjämningsbidrag) utbetalas för hela den inhemska produktionen, inkl. den delsom exporteras. Kostnadernaför den externa prisutjämningen uppgick / 80 till 47 milj. kr.Finansiering sker genom inflytande importavgifter på motsvarande varor och medbidrag från jordbruket på ingående råvaror. 1980/81:190 106 Dessutomutbetalas betydande belopp för s. k. prisnedsättning, s. k. regleringsbidrag,kompensation till följd av tullskyddet för vissa fettvaror, prisutjämning för dextranoch s. k. farmaceutiska specialiteter, m. m. RÅKföreslår som nämnts att både ett internt och ett externt system bör tillämpas. 1det interna systemet utbetalas bidrag (utjämningsbidrag) för hela den inhemskaproduktionen, dvs. även för den del som exporteras. I det externa systemetutbetalas bidrag endast vid export, exportbidrag. Närdet gäller finansieringen av framtida råvarukostnadsutjämning har RÅK, medsärskilt beaktande av tilläggsdirektiven angående finansiering av reformer samtregeringens proposition 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m.,siktat mot självfinansiering med hjälp av avgifter på färdigvarorna. I vissafall kan det bli nödvändigt att finna även andra finansieringskällor.Finansieringen av det interna systemet föreslås ske genom en avgift(utjämningsavgift) på färdigvarorna vid svensk tillverkning för hemmamarknadenoch vid import. Det externa systemet bör finansieras genom de avgifter som tasut vid import (importavgifter). Vidare bör jordbmket bidra med vissa medel tillfinansieringen. Bidrag av budgetmedel bör normalt inte anlitas för finansieringen. Systemeninnebär att den industri som tillverkar ifrågavarande produkter i princip fåren kostnadsnivå, för den del av tillverkningen som avsätts inom landet, sommotsvarar den som råder för övriga livsmedelsindustriprodukter i vilka jordbmksråvaroringår med det jordbmksprisreglerade priset. De svenska konsumenterna fårsåledes i princip betala samma pris för jordbmksrå varan i vilka livsmedel denän ingår. RÅK:sförslag innebär att den nu utgående utjämningsskatten kan slopas. RÅKföreslår att det inrättas en för hela råvamkostnadsutjämningen gemensamutjämningskassa. Kassan bör vara uppdelad i en del för Hvsmedelsprodukterna ochen del för övriga produkter. Från denna kassa görs samtliga utbetalningar avbidrag, såväl vid tillverkning enligt det interna förfarandet som vid exportenligt det externa förfarandet.