prop · G403183 · 1980-12-31 00:00:00 — Irapporten påpekas att det vid planering av vallenresurser är avsärskild vikt att vattnet hålls i sådant skick att del även framledes kananvändas som konsumtionsvatlen. Detta innebär att stor hänsyn fill vattenfrågornabör tas vid planering av markanvändningen kring och i dalgång.Särskilda planeringsinsatser har aktualiserats för Tidans avrinningsområde därkonkurrensen mellan olika intressen är slark. ,och kommuner, länsstyrelserna i och ,, Skuraborgs och Värmlunds län inslämmer uttryckligen i rapportensförslag att behovet av vallenplanering behöver preciseras för Vänerområdel. Fleraremissinstanser pekar på stora betydelse som dricksvattenresurs och derisker för vattenkvaliteten som fartygstransporter med farligt gods utgör.Högskolun i påpekar alt etl haveri med miljöfarlig last iVänerbassängen kan få ödesdigra konsekvenser för mycket . Länsstyrelseni anser atl länet i flera avseenden tillhör denkategori av områden i landet där vattenproblemen till stora delar hänger sammanmed markanvändningen och au det finns ett stort behov av en åtgärdsinriktadplanering av de på många håll knappa vallenresurserna. Vänersborgskommun, och lantbruksnämnden i anser att behovenav planering för är väldokumenterade. Enligt gällerproblemen i i första hand konkurrens om vattenkvantiteten för bl.a.bevattning och vattenkraft. anser atl även ifortsättningen bör kunna vara elt lämpligl pilolobjeki för vattenplanering. Utöverde områden som anges i rapporten nämner i attbegränsade planeringsinsatser behövs för /Flian, Nossan samt vissa mindrevattendrag. Länsstyrelseni län framför att behovet av vattenplanering för länets mindrevattendrag är angeläget. Kumla och HaUsbergs kommuner framhåller vikten av atten vatlenvårdsplan utarbetas för södra . Jönköpingsoch kommuner, länsstyrelserna i och ochÖstergötlands läns landsting framhåller stora betydelse somdricksvattenresurs och anser det angeläget att en planering kommer till stånd.Länsstyrelsen i pekar bl. a. på de konflikter som finns mellanförsvarets skjutningar, sandtäktverksamhet och fiskets intressen. Länsstyrelsenanser det önskvärt att den framtida Prop.1980/81:183 176 användningen av sjöar och vattendrag utreds. I mån avresurser avser att ulföra en sådan ulredning för länel.Länsstyrelsen i anser att planeringsområdet Vältern - MotalaStröm bör utvidgas till atl omfatta de väsentliga och konfliktfylldatillflödena och Stångån. Även för sjön , som är en del avSvartåsystemet, är planeringsbehovet stort enligl . och länsstyrelserna i och Älvsborgslän delar rapportens förslag om precisering av behovet av vallenplanering förViskans avrinningsområde. i instämmer uttryckligen ibedömningen av behovet av vattenplanering för . Enligt iJönköpings län bör en överarbetning av vattenvårdsplanen från början av1970-talel genomföras. i anser atl del utöverålgärder mot försurningen f n. inte finns någol större behov av ytterligarevattenplanering för . Som gmnd för övervägandena rörande havets utnyttjande ochskydd redovisas vissa ulgångspunkter nämligen alt utsläpp och tillförsel avföroreningar lill samt transport av farligt gods i våra havsområden måste medhänsyn till konsekvenserna för livet i havet ses i ett långsiktigt perspektiv områden av väsentlig betydelse förden naturvården och kulturminnesvården samt för friluftslivet skall geserforderligt skydd viktiga lek-, uppväxt- ochfångstområden för fisk får inte utsättas för sådana ingrepp attfiskproduktionen äventyras eller att fångst av fisk förhindras eller försvåras sjöfart och utvinning avmineralråvaror får inte onödigtvis förhindras eller försvåras genom annanhavsanknuten verksamhet skyddet av våra havsområden motföroreningar förutsätter förutom egna insatser ett vidgat internationelltsamarbete med andra berörda kuststater. Så gott som alla remissinstanser som behandlarhavsfrågorna instämmer i utgångspunkterna för övervägandena rörande hushållningmed landets havsresurser. Flera instanser framhåller att rapporten trots bristenpå kunskap ger en bra bild av konflikterna i våra havsområden. Allmänt positiva till utgångspunkterna är Lundsuniversitet, generaltull- Prop.1980/81:183 177 styrelsen, havsresursdelegationen, och Bohuslåns lundsting, och kommuner,Ingenjörsvetenskapsukudemien och fåltbiologiska ungdomsförening. och Svenska naturskyddsföreningenframhåller att konkurrensen mellan olika former av havsutnyttjande kommer atlöka och att det finns slora obearbetade problem vilka måste lösasinom ramen för den fysiska riksplaneringen. , och Varbergskommuner framhåller atl behovet av fortsatta utredningar som grund föröverväganden om hur havet kan skyddas och utnyttjas. Rapporten och dessbakgmndsmaterial utgör ett värdefullt underlagsmaterial för fortsatt arbeteinom havsresursområdet anser geologisku undersökning ochhavsresursdelegationen. Endast är tveksam till atthavsresurserna behandlas inom ramen för den fysiska riksplaneringen.Industriförbundet ifrågasätter om kunskapema om resurser och naturförhållandeni havsområdena är så dåliga att det i alla lägen är svårt att avväga olikainlressen. I vart fall bör enligt industriförbundet inte kravet på mer ellermindre fullständiga kunskaper leda till att riksplaneringen hindrar varje nyttutnyttjande av havets resurser. Som utgångspunkt för överväganden rörande hushållning medlandets havsresurser anges i rapporten att utsläpp och tillförsel avföroreningar till havsområden och transport av farligt gods med hänsyn tillkonsekvensema för livet i havet måste ses i ett långsikfigl perspektiv. , i län och Svenska naturskyddsföreningenframhåller att rapporten mera borde ha betonat utgångspunkten att radikaltnedbringa och på kortast möjliga sikt stoppa utsläppen av föroreningar somtunga metaller och andra svårnedbrytbara ämnen med gifteffekter. , hydrografiska avdelning,geologiska undersökning, länsstyrelserna i samt Göteborgsoch län och framhåller attrapporten gör en ofullständig analys av orsakema till förändringarna avmiljöförhållanden i . I rapporten framhålls att det är angeläget att ansvarigamyndigheter förbättrar planeringsunderlaget inom sina resp. intresseområden. Ett tiotal remissinstanser som yttrar sig i frågan ärpositiva fill förslaget. Havsresursdelegationenframhåller att kunskaperna om olika sektorers intresseområden i havet är tillstora delar bristfälliga. i betonarbehovet av ett bättre faktaunderlag vad gäller det livet. Bl.a.erfordras enligt översiktliga inventeringar. Som jämförelseerinrar om den omfattande inventering av förhållandena på landsom föregick den första omgången av 12 1980181. I saml Nr 183 Prop.1980/81:183 178 den fysiska riksplaneringen. Kunskaperna om resurser ochnaturförhållanden i kusl- och havsområdena är enligl betydligtsämre och kräver motsvarande inventeringsinsatser. Åven iKristianstads län framhåller behovet av bäUre planeringsunderlag, liksomstatens industriverk och riksuntikvurieämbetet. meleorologisku och hydrologiskainstitut, geologiska undersökning och havsresursdelegationenframhåller att del finns behov av förbättrat planeringsunderlag inom derasresp. intresseområden men att det råder brist på ekonomiska resurser. 11.3 Områden av särskild betydelse för fisket I rapporten framhålls att det är angeläget allfiskenämnderna i samarbete med bl.a. kommuner och länsstyrelser redovisar dekust- och havsområden som är av särskild belydelse för fisket samt lämnarförslag till åtgärder för att skydda och ulveckla dessa resurser. Förslaget tillstyrks av det 20-tal remissinstanser somkommenterar förslaget bl. a. fiskernntendenten i västra distriktet, 10fiskenämnder, länsstyrelserna i och , ,, och kommuner, lundstinget i län, i , Resarö miljövårdsstiftelseoch kommunorganisation i . Fiskenämnderna i ochNorrbottens län liksom framhåller atl genomförandet av enhavsplanering medför att fiskenämnderna kommer att belastas medarbetsuppgifter som är omöjliga att genomföra inom ramen för nuvaranderesurser. Fiskeriintendenten i västra distriktet framhåller alt förslagelförutsätter en noggrannare inventering av kustzonerna. Fiskeriintendenienframhåller också all en av de viktigaste planeringsfrågorna är att kustzonenfär elt tillräckligt skydd. 11.4 Riktlinjer i en ny plan- och bygglag omhänsynstagande till fisket För att ge skydd åt områden som är av väsentlig betydelseför fisket kan det enligt rapporten behöva övervägas alt i en ny plan- ochbyggnadslagstiftning införa en riktlinje om att hänsyn skall tas till vissafiskeintressen i samband med plan- och lillständsbeslut. Förslaget kommenteras av sju remiissinstanser som samtligaär positiva. finner förslaget utomordentligttillfredsställande, men anser att frågorna måste penetreras yllerligare. i är positiv till förslaget, menframhåller att förslaget att endast regeringen skall kunna avgöra vad som är avriksintresse innebär att fiskenämndens planering av säkerställande och skydd avfiskets intressen försvåras. understryker att det bör ankomma påsektoransvariga myndigheler alt beslula om riksintressen. Prop.1980/81:183 179 ifrågasätts av kommunen bör alltid kunna underställasregeringens bedömning. Förslaget tillstyrks vidare av i Örebrooch , havsresursdelegationen saml kommun. iGävleborgs län och konstaterar att några riktlinjer tillskydd för fisket ej finns i förslaget till ny plan- och bygglag. 11.5 Administrativa gränser i havet I rapporten konstateras att det i vissa kustområden råderstor oklarhet om den administrativa indelningen av havsområdena. Del är därförav betydelse för den fysiska planeringen alt kommunernas gränser i havetklarläggs. Förslaget kommenleras och tillstyrks av II remissinstanser, nämligenfiskenämnden i , statens industriverk, geologiskaundersökning, i , huvsresursdelegutionen, Vurbergs,, och Karlskronu kommuner samt i Stockholm.Förslagel fillstyrks dessutom av generaltullstyrelsen, som framhåller att pådet internationella planet bör bl.a. gränser för svenska fiskezoner samlansvarsgränser för övervakning och bekämpning av miljöfarligt utsläpp tillhavs enligt Helsingforskonvention klarläggas. Vidare är det enligtgeneraltullstyrelsen angeläget att klariägga gränserna till sjöss för landetskustlän och kustkommuner liksom för polis- och åklagardistrikt belägna vidkusten. framhåller vidare att den administrativagränsdragningen till havs också bör ses över. Nuvarande indelning är knappastlämplig längre ut till havs där en mera storskalig indelning vore att föredra,t.ex. med anknytning till civilområdesindelningen. Ur övervaknings- ochräddningstjänstsynpunkt vore det enligl styrelsen önskvärt att sjöfartsverketsoch territoriella indelning sammanföll. 11.6 Konsekvenser av det ökade fritidsbåtsinnehavet Rapporten framhåller all ökningen av antalet fritidsbåtarbl. a. innebär problem i vissa skärgårdsområden med störningar för sjöfarten,lek- och uppväxtområden för fisk m. m. Det är enligt rapporten angelägel alllänsstyrelser och kommuner uppmärksammar konsekvenserna av det ökade innehavetav fritidsbåtar och utbyggnaden av bl.a. fritidsbåtshamnar i kustområdena. Rapportens förslag kommenteras av tre remissinstansernämhgen fiskenämnden i , ochLO-distriktet i . i framhålleratt problemen är av stor omfattning i länel. Fritidsbåtarnas krav på hamnarmedför muddring och muddertippning som i sin tur medför att fiskeplatser ochnäringsprodukUon förstörs eller försämras. Åven den fria förtöjningen avsmåbåtar utgör ett allvarligt hinder för det kusinära fisket. Prop.1980/81:183 180 11.7 Behov av åtgardsprogram och planering i vissahavsområden För atl komma lill rälla med problemen i våra havsområdenbehövs enligl rapporten en mer medveten planering och samordning av olikahavsanknutna verksamheter. Enligt rapporten saknas erfarenhet av ensamordnad havsplanering. Den fysiska planeringen för havsområden bör emellertidi princip fungera pä liknande sätl som för markområden. Problem av mera lokalkaraktär bör i första hand lösas i den ordinarie planerings- ochbeslutsprocessen på och regional nivå. Andra problem har sådankaraktär atl de kräver bedömning i regional eller nationell skala. Del ärvidare enligt rapporten en väsenllig uppgift för den fysiska riksplaneringenatl ange inom vilka områden sädana bedömningar bör komma till stånd. Ett lO-tal remissinstanser delar rapportens uppfaUning ombehovel av en mer medveten planering och samordning av olika havsanknutna verksamheler.Huvsresursdelegutionen framhåller alt anspråken på utnyttjandet av havetsresurser har blivit allt påtagligare . Detta är specielltmärkbart i vissa delar av skärgårdsområdena, medan andra delar till stor del ärundantagna från konflikter mellan olika inlressen. Enligl delegationen är de irapporten redovisade områdena med motstående intressen riktigt valda.Delegationen understryker behovel av alt föreslagna åtgärder vidtas. Övriga remissinsianser som delar bedömningen av behovel avplanering av vissa havsområden är sjöfurlsverkel, , statensnaturvårdsverk, statens planverk, geologiska undersökning, länsstyrelseni Värmlunds län. och havsresursdelegationendiskuterar ansvarsfördelningen mellan olika centrala myndigheter,länsstyrelser och kommuner i samband med en havsplanering. Havsresursdelegationen framhåller all formerna för att isamhällsplaneringen behandla havsresurserna är outvecklade.Ansvarsfördelningen är i många fall oklar och meloder för alt lösa konflikteroch göra avvägningar saknas. i anser att det ärangelägel atl former för planering av havsresurser och ell regelsystem förplanering och beslut om havet utvecklas. och Sverigesgeologiska undersökning pekar pä svårigheter som är orsakade av atthavsresursutnyll-jande skiljer sig från förhållanden pä land. Fiskeristyrelsenframhåller atl för fisket råder helt olika planeringsförutsättningar mellanfiske som sker uthavs med fiskefartyg som har licens och fiske som sker längskusten anfingen med mindre båtar eller som ett kustbundet och slrandnära fiske,ofta med lokal förankring. Det är också ofta fråga om en internationellplanering med s. k. fiskekvoter. Formerna för planeringen bör preciseras ochvidareutvecklas, vilket inte alltid är självklara kommunala arbetsupp- Prop.1980/81:183 181 geologiska undersökning menar atlplaneringsarbetet knappast kan bedrivas på del sätt som är tänkt förkustområden bl. a. med stöd av ny plan- och byggnadslagstiftning. Slatenförfogar exempelvis över fillgångar inom kontinentalsockeln och bör därför hastarkt inflytande på planeringen. 5veriges geologiska undersökning framhållervidare all del är en uppgift för det fortsatta arbetet inom den fysiskariksplaneringen att fördela ansvaret mellan ämbetsverk, länsstyrelser ochkommuner beträffande planering, utnyttjande och skydd av induslrimineral, sandoch grus i havet. Den enda remissinstans som visar tveksamhet till enfördjupad och mer medveten planering av havsområdena är . Förbundet konstaterar att det redan nu finns belydandekunskaper om akluella problem och konflikter mellan skilda intressen ihavsområdena. Förbundet framhåller också alt nya former av havsanknutenverksamhel eller nya anspråk på havsområden uppkommer relativt sporadiskt. Detär därför svårt att på förhand bedöma exempelvis vilka aktiviteter det kan blifråga om och vilka krav de ställer. Under sådana förhållanden är enligt förbundetvärdet av mera djupgående analyser av nuläget begränsat och svarar knappast motde stora kostnaderna för det erforderliga utredningsarbetet. bör det vara mera rationellt att göra koncentreradeutredningsinsatser i samband med etablering av ny verksamhet eller andraförändringar som kan förväntas skapa problem. Slutligen anser industriförbundetatt den fysiska riksplaneringen inte bör vara ett medel att initera nyaaktiviteter för utnyttjande av havsresurser, utan istället avgränsas till attbidra med material som kan belysa konsekvenserna av en planerad verksamhet frånbl.a. naturvårds- och miljösynpunkt. I rapporten pekas ut 19 områden med mer eller mindreuttalade konflikter mellan skilda intressen. Det krävs inom dessa områdenytterligare studier innan överväganden kan göras om behovet av långsikligarikllinjer för resursutnyttjandet i havet. I rapporten föreslås därför attberörda länsstyrelser i samråd med kommuner och centrala verk närmare analyserarproblemen i dessa 19 havsområden och arbetar fram åtgärdsprogram för atthushålla med resurserna. Ett lO-tal remissinstanser kommenterar och tillstyrkerrapportens förslag nämligen , ,länsstyrelserna i och , huvsresursdelegutionen,lundstingen i och Mulmöhus län. Flera remissinstanser anser att länsstyrelsernas arbetebör avvakta erfarenhetema från den försöksverksamhet i fyra områden somföreslås i rapporten. framhåller att genom att avvaktaerfarenheterna från den nämnda försöksverksamheten bör den i försöksverksamhetenframtagna planeringsmallen direkt kunna användas av länsstyrelsema.Länsstyrelsen i framhåller att Bråvikenområ- Prop.1980/81:183 182 del har varit föremål för mycket omfaltandeundersökningar, ulredningar och planering både beträffande markanvändnings- ochmiljöfrågor. Formerna för att behandla havsfrågor i samhällsplaneringen börutvecklas innan länsstyrelsernas arbele med analyser och åtgärdsprogram kan blimer meningsfullt. Åven havsresur.sdelegationen och länsstyrelserna i Stockholmssamt anser att försöksverksamheten bör genomföras innanlänsstyrelserna överväger behovet av särskilda åtgärder inom de 19 utpekadeområdena. Några remissinstanser föreslår kompletteringar av deutpekade 19 områdena. framhåller att de av rapportenutpekade 19 områdena utökas med Norta Kvarken och menar vidare att genom attarbetet tar i anspråk stora resurser krävs en prioritering av de utpekadeområdena. lämnar även förslag lill en sådan prioritering medBohusläns och norra , , , områdetnort om Gofiand, och Södermanlands skärgårdar och ihögsta prioritetsklass. , , Hanöbuklen och i nästhögsla klassen. Därefter kommer enligt KlosterQorden, Storaoch Lilla Middlegmnd, , och Gudingen iprioritetsklass 3 samt , Harmängers-fjärden, , Rönnskärsområdetoch i lägsta prioritetsklass. anser att behovet av havsresursplaneringinte enbart är koncentrerat till området norr om , utan behovetföreligger även för stora områden runt Gotlands kuster. i Uppsalalän framhåller att det bör upprättas ett älgärdsprogram även för Lövstabukten.Länsstyrelsen i anser att det bör övervägas om det inte ärangelägnare att analysera problemen vid Ljusnans utlopp istället för i den irapporten föreslagna Harmångersfjärden. 11.8 Försöksverksamhet i vissa havsområden I rapporten föreslås att en försöksverksamhet medhavsplanering i första hand bör komma till stånd i och norra , i , i ett område nort om samt i ochSödermanlands skärgårdar. Enligt rapporten är planeringsbehovet sett frånrikssynpunkt mest framträdande i dessa områden. Förslaget om försöksverksamhet tillstyrks uttryckhgen av16 remissinstanser. Några remissinstanser, främst från kommunalt håll,framhåller att verksamheten kräver medverkan. Flera remissinstanserframhåller behovet av ekonomiska och personella resurser för att genomföraförsöksverksamheten. Havsresursdelegationen framhåller att efter en utvärderingav redan påbörjade arbeten har delegationen för avsikt att föreslå metoder och 1980/81:183 183 former för den i rapporten föreslagna försöksverksamheten.Delegationen är också beredd atl ta på sig ansvarel för en sådanförsöksverksamhet i samråd med berörda myndigheter, länsstyrelser och kommuner.Länsslyrelsen i anser del värdefullt att del föreslagnaplaneringsarbetet kommer igång i samarbele med angränsande länsstyrelser, menär tveksam till om arbetet kan göras enbart med befintligt underlagsmaterial.Länsstyrelsen i Mulmöhus län tillstyrker rapportens förslag om ulredning iÖresund och länels sydkust och pekar samlidigl på pågående verksamhet inomsydvästra . Försöksverksamheten tillstyrks vidare avSveriges meleorologisku och hydrologiska inslilui, statens nuturvårdsverk.statens plunverk, geologisku undersökning, länsstyrelsernu i ,Östergötlunds, Södermunlunds och , , Lundskronu ochGollunds kommuner. Sydvästra och /SR, är iveksaml till atl åläggahavsresursdelegationen den nämnda försöksverksamheten. Delegationen kan enliglverkel inte ha de resurser som krävs för att leda ett sä omfattande arbete ulanalt kraftigt belasta andra myndigheter som länsstyrelser, ochplanverket. Verket anser alt del inle nu kan lämna förslag till vilkenmyndighet som bör leda den föreslagna försöksverksamheten. Alla länkbaramyndigheter är hårt belastade av andra arbetsuppgifter, varför försöksverksamhetenendast kan ledas av den myndighet som kan göra om-prioriteringar av den egnaverksamhelen eller få nya resurser. anser att försöksverksamheten börinnefatta medverkan och menar att planeringen av havsområdena är enuppgift för i första hand berörda kommuner och länsstyrelser i samverkan ochinte en uppgift för ämbetsverken och havsresursdelegationen. Kravel på kommunalmedverkan i försöksverksamheten framhålls dessutom av Tanums, ,, , och kommuner. Några remissinstanser framhåller att den föreslagnaförsöksverksamheten kräver ekonomiska och personella resurser. Sverigesgeologisku undersökning anser det viktigt att ansvariga myndigheter frånbörjan verkligen ges ekonomiska fömtsättningar atl följa försöksverksamheten.Ett deltagande från vissa centrala myndigheter kan väntas medföra elt meraeffekfivt utnyttjande av samhällets planeringsresurser än om kommuner ochlänsstyrelser själva eventuelh med hjälp av konsultfirmor hell skulle svara förplaneringen av havsresurserna. i Kristianstuds län anser attkunskapema om förhållanden inom stora havsområden är så bristfälliga att någonverklighetsbaserad planering inte kan ske förrän en gmndläggande inventeringgenomförts. F. n. saknar länsslyrelsen hell resurser för att genomföra ensådan inventering. Behovet av ekonomiska och personella resurser framhållsäven av samt . Prop.1980/81:183 184 Rapportens val av områden för problemanalys ochförsöksverksamhet tillstyrks av ett övervägande anlal remissinstanser,fiskerlintendeten i västra distriktet, sex länsstyrelser, landstingei iMalmöhus län, fyra kommuner, Sydvästru samt i . Flera remissinstanser ger synpunkler på det föreslagnavalel av försöksverksamhetsområden. Havsresursdelegationen har bedömt enproblemanalys och försöksverksamhet med planering så angelägen att man startaten fördjupad problemanalys i de fyra områden som utpekats i rapporten samt iBlekinge län där särskilt inlresse för att della i arbetet föreligger. Ävenlänsstyrelsen i lån föreslär all las med blandområden för försöksverksamhet. 11.9 Förbättrad samordning av kontrollprogram,utsjömätningar och pro gram för övervakning av miljökvalitet I rapporten framhålls att det är väsentligt för denfysiska riksplaneringen att fortlöpande få kunskap om miljösituationen ihavsområdena. Det är därför enligt rapporten angeläget att naturvårdsverketsarbete med att fä fram enhetliga principer för mätning av förorenade utsläpptill havet fortsätter och att verkets arbete med samordningen avkontrollprogram för utsläpp av föroreningar, utsjömätningar samt program förövervakning av miljökvalitet vidareutvecklas. Det är också angeläget atl eltenhetligt inrapporteringssystem för utsläpp och tillförsel av föroreningarupprättas pä central nivå. Ett lO-tal remissinstanser yttrar sig och tillstyrker angelägenhetenav en utbyggd samordnad recipientkontroll, program för övervakning av miljökvalitetoch utsjömätningar. framhåller att verket är berett attvara huvudman för arbetet med samordning av recipientkontroll, program för övervakningav miljökvalitet och andra föroreningsfrågor. Råd och riktlinjer för samordnadrecipientkontroll kommer atl publiceras . Enligl verket kommerden totala kostnaden för atl bestämma belastningen på svenska havsområden atlbli . Havsresursdelegationen framhåller betydelsen avatt nu trätt i kraft och att inom ramen förkonvenfionen driver miljövårdsarbetet i vidare. Rapportens förslag tillstyrks även av , fyralänsstyrelser och . i länframhåller det angelägna i ett centralt inrapporteringssystem för föroreningar. 11.10 Miljörisker vid transport av farligt gods