prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Beträffande beslutav överexekutor föreskrivs i 53 8 UL att annat beslut än som nämns i 51 och 52SS (rörande betalningsskyldighet resp. böter eller vite) skall gå iverkställighet även om det överklagas, såvida inle annat har förordnals ellerär särskilt stadgal. I 210 8 2 mom. UL sägs att utslag varigenom överexekutorföreskriver ändring med avseende på utmätningsmans åtgärd skall lända tillefterrättelse , om inle annorlunda förordnas. I mål om utmätningskall dock redan verkställd åtgärd inte gå åter innan utslaget har vunnit lagakraft annat än om överexekutor har förordnal därom. Enligt 218 8 2 mom.gälleratt vad som sägs i 53 och 210 88 har motsvarande tillämpning i fråga omverkställighet av hovrätts utslag eller beslut. Enligt 19 kap. 17 8i beredningens förslag skall kronofogdemyndighetens beslut i princip ländalill efterrättelse . Visst undantag skall emellertid gälla. Dennaprincip bör enligt beredningens mening gälla även hovrättens beslut. 1 förstastycket av 19 kap. 41 8 föreslår beredningen därför en bestämmelse om atthovrättens beslut skall lända lill efterrättelse lika som kronofogdemyndighetsbeslut. Undantag följer av andra stycket i paragrafen. Hovrätts beslut kan numera endastsällan komma att dras under högsta domstolens prövning. Beredningen anser likvälatt en bestämmelse motsvarande 210 8 2 mom. Jämförd med 218 8 2 mom. UL in i UB. Den bör enligl beredningen gälla även införsel. 1 andra stycket av19 kap. 41 8 sägs därför att redan vidtagen åtgärd i ärende om införsel ellerutmätning inte skall gå åter innan hovrättens beslut har vunnit laga kraftannat än om hovrätten särskilt har förordnat härom. Bestämmelse om attkronofogdemyndighetens egna beslut i princip länder till efterrättelseomedelbart har i departementsförslaget tagits upp i 2 kap. 19 8. Där angesockså visst undantag från regeln. I överensstämmelse med vadberedningen har föreslagit hänvisas i första stycket av förevarande paragraf idepartementsförslaget beträffande tillämpligheten av hovrättens beslut till vadsom gäller om kronofogdemyndighetens egna beslut. Även det undanlag som angesi andra stycket av departementsförslaget överensstämmer med beredningensförslag. Beträffande andra stycket villjag påpeka att en liknande bestämmelseföresläs i 3 kap. 22 8 för del fallet att exekutionstitel upphävs. 1980/81:8 18 kap. 19 § 876 Fullföljd av talan till högsta domstolen Som har nämnts i det föregåendeutgår departementsförslaget från all lalan mot hovrättens beslut iutsökningsmål skall kunna föras i högsta domstolen. Beträffande fullföljd avtalan mot hovrättens beslut och i fråga om förfarandet i högsta domstolen bör iprincip tillämpas Qfr 21 8 Rp). Vissa avvikelser följeremellertid av bestämmelserna i förevarande avsnitt. Dessa ersätter 54 kap. 1-8 88 RB. Övriga bestämmelser i 54 kap. liksom hela 56 kap. skall däremotgälla i fråga om fullföljd till högsta domstolen och förfarandet där. 18 8 1 paragrafen meddelas en bestämmelse om var talan molhovrättens beslut skall föras och om rättsmedlet för sådan talan. Paragrafen motsvarar 19 kap. 42 8 beredningens förslag. 1 219 8 I mom. ULföreskrivs att talan mot hovrätts utslag eller beslut i utsökningsmål skallfullföljas genom besvär lill högsta domstolen. I 19 kap. 42 8första stycket föreslår beredningen en uttrycklig bestämmelse alt talan mothovrätts beslut förs genom besvär lill högsta domstolen. Beredningen påpekarall en särskild föreskrift härom strängt laget inle är behövlig. Andra stycket innehålleratt beträffande sådan lalan skall i stället för 54 kap. 1 -8 88 RB iakttasvissa särskilda bestämmelser som anges i de närmast föQande paragraferna. Som beredningen harpåpekat är det egentligen inte behövligt att i UB ange att talan mol hovrättensbeslut i utsökningsmål skall fullföljas i högsta domstolen och att sådan lalanskall föras genom besvär. Detta föQer nämligen redan av 21 8 Rp. I likhet medberedningen anserjag emellertid lämpligt att en sädan bestämmelse tas upp i UB.Förevarande paragraf i departementsförslaget överensstämmer även i övrigt medvad beredningen har föreslagit. Bestämmelserna har dock jämkats någotredaktionellt. 19 § Paragrafen reglerar frågan i vad mån särskild talanfår föras mot hovrättens beslut i utsökningsmål. Den motsvarar 19 kap. 43 8 bered ningens förslag. Enligt 219 8 3 mom.UL får särskild talan föras mot beslut varigenom hovrätten, innanändringssökandet har slutligen prövats, har förordnat all överexekutors utslaginte får verkställas eller att, om verkställighet redan har följt, ytterligareåtgärd inle får vidtas. Delsamma gäller interimistiskt förordnande omhandräckning. Har hovrätten i annat fall genom särskilt beslut utlåtit sig överomständighet som angår målets behandling, får talan mol del beslutet inle förasannat än i sammanhang med huvudsaken. Beredningen anser att den nuvaranderegleringen av 1980/81:8 18 kap. 19 § 877 fullföljd från hovrätt lill högsta domstolen i stort settbör behällas. Visserligen har frågan om fullföljd till högsta domstolen fåttväsentligt minskad betydelse genom 1971 ärs fullföljdsreform. Beredningenframhåller emellertid att frågor av prejudiciellt intresse kan komma upp äveni utsökningsmål och att det saknas anledning att behandla sådana mål på annatsätt än vanliga mål. 1 19 kap. 43 8 uppmärksammarberedningen först de fall som regleras i 19 kap. 25 8 första stycket. 1sistnämnda bestämmelse föreslås all särskild talan inte får föras mot vissabeslut av kronofogdemyndighet som inle är slutliga. Motsvarande bör enliglberedningen gälla när hovrätten under handläggningen har meddelat beslut i däruppkommen eller dit fullföljd fråga som avses i nämnda lagrum. 1 ett andra stycke av 43 8 anges ivilka fall särskild talan får föras mot beslut som hovrätten har meddelat underrättegången. Del föreslås all särskild talan får föras mot beslut varigenomhovrätten, innan ändrings-yrkandet prövas slutligt, har utlåtit sig i fråga somavses i 40 8 andra stycket, dvs. beträffande inhibition m.m., eller angåendeföreläggande som avses 113 8 eller har dömt ut vite eller ålagt ansvar förförseelse i rättegången. Beredningen anmärker alt bestämmelsen kanske germöjlighel till särskild talan i något vidare omfattning än gällande rätt. Som tredje stycke i 43 8 föreslårberedningen att om hovrälten i annat fall har utiåtit sig över omständighet somgäller målets behandling och beslutet inte rör tredje man, lalan mot beslutetinle får föras annat än i samband med huvudsaken. Beträffande sådant beslutföreslås som andra mening i samma stycke att 25 8 tredje stycket skall hamotsvarande tillämpning. Undanlaget beträffande tredje man avser endast attlalan får föras särskilt såvitt rör honom. Även denna bestämmelse innebärenligt beredningen möjligen att lalan fär föras särskilt i någol vidareomfattning än enligt gällande lag. hovrättanser att det inte finns tillräckliga skäl att vitesförelägganden iutsökningsmål skall kunna överklagas särskilt i den omfattning som beredningenföreslår. Så vittgående möjligheter till särskilda överklaganden kan fördröjahandläggningen av själva saken. Beredningens förslagrörande talan mot beslut av hovrätten som inle rör huvudsaken innebär att somhuvudregel skall gälla att sådant beslut får överklagas endast i samband medtalan i huvudsaken. Från denna huvudregel föresläs emellertid en del undantag.Särskild talan skall sålunda föras över beslut som rör tredje man. Detsammagäller beslut i fråga om inhibition o.d. och beslut rörande föreläggande somavser själva saken. Undantag från huvudregeln föreslås också för det fallet atthovrälten genom särskilt beslut har dömt ul vite eller ålagt ansvar förförseelse i rättegången. Den föreslagna regleringen innebäratt samma principer skall tillämpas som gäller för talan mot hovrättens besluti mål som direkt faller under RB, 1980/81:8 18 kap. 20 § 878 men att de särskilda förhållanden som råder iutsökningsmål har beaktats vid reglemas utformning. Förslaget har, frånsett ensäiskild punkt, genomgående godtagits av remissinstansema. Även jag anslutermig i princip lill vad beredningen har föreslagit. När del gäller den närmareutformningen av lagtexten vill Jag framhålla följande. 1 första stycket av 19kap. 43 8 har beredningen tagit upp en bestämmelse om att särskild talan intefär föras mol beslut av hovrätten som inle är slutligt och som gäller fråga somavses i 25 8 första stycket, dvs. självrättelse av utmätning, föreläggande attinställa sig till förhör eller förberedande beslut som inle rör tredje man.Enligt departementsförslaget gäller förbud mot talan, och inte endast molsärskild lalan, beträffande kronofogdemyndighetens beslut varigenom begäran omsjälvrätlelse har lämnats ulan bifall (3 8). I den mån bestämmelsen i förstastycket av 19 kap. 43 8 i beredningens förslag har någon självständig betydelsevid sidan av huvudregeln i tredje stycket torde man inte behöva räkna med attdär nämnd fråga skall prövas av hovrätten genom beslut som inte är slutligt. Pågrund härav saknar departementsförslaget motsvarighet till första stycket iberedningens förslag. Enligt min mening behövs inteheller någon bestämmelse om all part, som inle själv har fullföljt talan, fårtill bemötande av motparts ändringsyrkande påkalla prövning av beslut motvilket särskild talan inte får föras Qfr andra meningen i 19 kap. 43 § tredjestycket i beredningens förslag). En remissinstans har kritiseratberedningens förslag alt särskild talan skall föras mot hovrättens beslut underrättegången angående föreläggande som avser själva saken. Med anledning häravvill Jag erinra om vad som har anförts i det föregående (under 3 och 4 88) somskäl för alt talan bör föras särskilt när sådant föreläggande meddelas avkronofogdemyndigheten. Vad som sägs där har också fillämpning på beslut avhovrälten i sådan fråga, om sådant beslut skulle meddelas underrättegången i hovrätten. Härav föQer att Jag biträder beredningens mening. 1 enlighet med det sagda anges iförsta stycket av 19 8 i departementsförslaget att talan skall föras särskilt,om hovrätten innan ändringsyrkandet prövas slutligt har utlåtit sig i frågasom avses i 16 8 andra stycket eller angående föreläggande som avses i 2 kap.15 8 eller har dömt ut vite eller ålagt ansvar för förseelse i rättegången. 1paragrafens andra stycke föreskrivs att när hovrätten i annat fall har utlåtitsig över omständighet som gäller målets behandling och beslutet inte rörtredje man, talan mot beslutet inle får föras annat än i samband med lalan ihuvudsaken. 20 § Paragrafen innehåller förbud mot klagan över vissabeslut av hovrätten. Den motsvarar 19 kap, 44 S beredningsförslagel. Enligt 6 8 3 mom. ULfår talan mot beslut, varigenom utmätningsman har avvisat framstäUl jäv,fullföljas hos överexekutor. Över överexekutors beslut får klagan inte föras.Har hovrätt meddelat Prop.1980/81:8 18 kap. 21 § 879 beslut varigenom utsökningsmål har visals åter tillöverexekutor eller utmätningsman, får enligt 219 8 2 mom. talan inte föras motbeslutet. Om hovrättens prövning innefattar avgörande av fråga som inverkar påmålels utgång, fär dock part fullfölja lalan mot beslutet. Enligt 219 8 4 mom.får klagan inte föras över utslag, varigenom hovrätten har undanröjt förordnandeom inhibition som överexekutor har meddelat. Som första mening iförsta stycket av 19 kap. 44 8 föreslås att talan inte får föras mol beslut,varigenom hovrätten har funnit kronofogdemyndigheten behörig i ärende som hörtill kronofogdemyndighets åligganden eller hänvisat ärende tillkronofogdemyndighet som hovrälten har funnit behörig. Beredningen framhålleratt med bestämmelsen inte åsyftas frågan om svensk myndighet över huvud enligtinternationellrättsliga regler är behörig att pröva saken. Som andra mening isamma stycke föreslås att lalan inle får föras mot beslut varigenom hovrättenhar visat ärende äter till kronofogdemyndigheten. Innefattar hovrättensprövning avgörande av fråga som inverkar på målets utgång, får dock enligt entredje mening i stycket lalan föras mot beslutet. Andra stycket tar upp ett generelltförbud mol klagan över hovrätts beslut i fräga om Jäv mot förrättningsman.Beredningen påpekar all om framställt Jäv mot ledamot av hovrätten harogillats, part enligt 19 kap. 43 8 tredje stycket beredningsförslaget fåranföra besvär mot beslutet endast i samband med huvudsaken. Föredraganden.Departementsförslaget överensstämmer, frånsett några redaktionella Jämkningar,med beredningens förslag. 21 8 Paragrafen innehåller bestämmelser om särskildarättsmedel i utsökningsmål. Den motsvarar 19 kap. 45 8 beredningsförslagel. Av 21 8 Rp ansesfölja alt de särskilda rättsmedel som anges i 58 och 59 kap. RB (resning,återställande av försutten lid och besvär över dom villa) är tillämpliga även iutsökningsmål. Delta torde gälla även beträffande försäljning av utmätt lösegendom som auktionsföretag, fondkommissionär eller mäklare ombesöGer påuppdrag av utmätningsmannen. 1 rättspraxis (NJA 1967 s. 303) har ansetts attåterställande av försutten tid inle kan äga rum när tredje man inte hariakttagit tid att väcka talan vid domstol, vilket har förelagts honom enligl 698 UL. Som första stycke i19 kap. 45 8 föreslås som allmän princip att bestämmelserna om särskildarättsmedel i 58 och 59 kap. RB får tillämpas även på kronofogdemyndighetsbeslut. Såvitt angår återställande av försullen tid, som enligt 58 kap. 11 8 RBendast avser tid för fullföljd av talan och liknande, korresponderar bestämmelsenmol 19 kap. 28 8 andra stycket om att kronofogdemyndigheten skall sälla ul nytid för besvär över myndighetens beslut, om laga förfall visas före utgången avbesvärsliden. 1980/81:8 18 kap. 21 § 880 Beträffande hovrättens och högsta domstolens beslut iutsökningsmål är 58 och 59 kap. RB direkt tUlämpliga. Beträffande tillämpningen erinrarberedningen om all hänsyn i hithörande fall måste las till de exekutivaförrättningarnas särskilda karaktär. I fråga om utlysande av auktion framhåUerberedningen att om kallelser lill kända sakägare inle har sänts när det bordeha skett, det kan tänkas grunda laga förfall och föranleda återställande avförsutten tid. Sakägarna bör kunna lita på att kallelse lill auktion sänds närdetta är föreskrivet. Visserligen kan del vara praktiskt olägligt om i så fallauktionen skulle behöva undanröjas, men denna olägenhet kan ålminsione i vissutsträckning förebyggas genom tillämpning av de villkor som enligl tredjestycket i paragrafen skall gälla för bifall lill yrkande om auktionensundanröjande. Alt avsänd individuell kallelse inte har nått vederbörandesakägare på grund av all denne har uppgeit ofullständig adress bör inte medföraatt laga förfall anses föreligga, om föreskrivet kungörande i tidningarna harskett. 1 andra fall då kallelse inte har nått vederbörande kan särskildaomständigheter föranleda att laga förfall anses föreligga. Vad angår okända sakägare kan deenligl beredningen, om kungörande har skett i föreskrivna tidningar, som regelinte framställa någon anmärkning mol att de inte har fått särskildunderrättelse som skulle ha sänts lill dem om de hade varit kända. Det kanvisserligen vara förklariigt att de inle har observerat kungörelsen, menavsikten med kungörandet är bl.a. just alt bringa auktionen till okändasakägares kännedom. Enligt beredningen gäller det över lag alt bedöma,huruvida det kungörande som har skett i laga ordning får skäligen ansestillfyllest för att vederbörande sakägare som uteblir skall ha förlorat sintalan. Andra stycket i 19 kap. 45 8beredningsförslagel reglerar frågan om återställande av försutten tid närföreläggande att väcka lalan har meddelats någon enligt 5 kap. 19, 24 eller 258 eller enligl 14 kap. 9 8 andra stycket i förslaget. Beredningen anser alt detmåsle finnas möjlighet för Iredje man all få försutten frist för väckande avlalan återställd, om laga förfall förelåg. Bestämmelsen bör enligt beredningenjämföras med 19 kap. 6 8 andra stycket. Där sägs alt om den som enligt meddelatföreläggande skall väcka talan visar laga förfall före utgångenav , kronofogdemyndigheten skall sätta ut ny tid. Beredningen påpekaratt sistnämnda bestämmelse kan åberopas även av sökanden, om föreläggande hargetts honom enligt 5 kap. 20 8 andra stycket, 21 8 eller 26 8 eller enligt 10kap. 12 8 andra stycket. Bestämmelsen i 19 kap. 45 8 andrastycket ger däremot inte sökanden möjlighet att få försutten tid för väckandeav talan återställd med hjälp av 58 kap. RB, när föreläggande har riktats mothonom. Anledningen härtill är att enligt tidigare nämnda lagrum utmätningenhävs, om inte sökanden har väckt talan i saken inom den aktuella tiden. Det ärenligt beredningen inle lämpligt att, sedan utmätning har hävts av sådananledning, återuppliva 1980/81:8 18 kap. 21 § 881 utmätningen genom återställande av försutten lid. Manmåsle också i så fall ta ståndpunkt till verkningarna av vad som kan ha skettunder mellantiden. Sökanden synes här få anses tillräckligt tillgodosedd medmöjligheten att få ny utmätning, även om det kan inträffa att det objekt somden förra utmätningen gällde har sålts eller belastats med panträtte.d. Beträffande denna risk framhåller beredningen att del över huvud är fögaantagligt att sökanden, som Ju är den som främst agerar i ärendet, skall pågrund av laga förfall underiåla all väcka talan . Den grupp av exekutiva åtgärder somförsäQningarna representerar intar enligt beredningen en särskild ställning pådet sättet att en skedd försäljning inte utan vidare kan undanröjas med verkanatt rättslägel före försäQningen blir återställt. Den som har förvärvategendomen är inle skyldig att åleriämna den ulan all själv återfå sinprestation. Om influtna medel redan har fördelals, kan det emellertid varamycket svårt, kanske ekonomiskt ogenomförbart, att få åter vad som har betaltsul. Dessa svårigheter växer naturligtvis Ju som har förflutit frånförsäljningen. Extraordinära rättsmedel kan komma att anlitas relativt långlid efter det att försäQning har ägt rum. Vidare kan, framhåller beredningen,den sålda egendomen ha undergått betydande förändringar efter försäQningen.Köparen kan ha helt förbrukat eller förslilil den eller värdet kan utankonsumtion eller slitage ha sjunkit lill en obetydlighet. Han kan å andra sidanha gjort den köpta egendomen mycket värdefullare, t.ex. genom alt bebygga en påexekutiv auktion inköpt tomt. Sambandet mellan exekutivförsäljning och åtföljande köpeskillingsfördelning är enligt beredningen avsärskild betydelse, om exekutiv försäljning undanröjs efter anlitande avextraordinärt rättsmedel. Den som med sådant rättsmedel vill angripa exekutivförsäljning bör göra klart för sig i vad mån även köpeskillingsfördelningen börbringas ur världen. Beredningen påpekar att återställande av försutten tid förklagan över exekutiv försäQning inte i och för sig innebär även ettåterställande av försutten tid för klagan över köpeskillingsfördelning. Om denförra tiden återställs, kan dock i samband därmed möjligheten alt klaga över köpeskillingsfördelningenåterställas i den mån skäl därtill föreligger. Del är emellertid klart attundanröjande av försäQning i allmänhet inle kan genomföras ulan att medel somhar betalts ut i enlighet med köpeskillingsfördelningen betalas tillbaka tillstörre eller mindre del. Denna fråga måsle beaktas innan beslut om undanröjandeav försäQningen meddelas. Särskilt i fråga om fast egendom,skepp eller luftfartyg kan det enligl beredningen finnas ell flertalintressenter som är inblandade. Man bör inte annat än på myckel vägande skälrygga den rättsliga disposition som en lagakraftvunnen försäljning medåtföQande likvid utgör. Bl.a. börden som förvärvar egendomen kunna lita på sittlagakraftvunna förvärv. Beredningen föreslår därför itredje stycket av 19 kap. 45 8 alt användning av särskilda rättsmedel inte fårutan synnerliga skäl föranleda alt exekutiv försäljning hävs. Avsikten äratt det skall ske en samlad Prop.1980/81:8 18 kap. 21 § 882 värdering av de skäl som kan göra del motiverat attundanröja förrättningen, med hänsyn tagen även till de olägenheter som i detaktuella fallet skulle föQa därav. I det förra hiinseendet bör enligtberedningen beaktas såväl de omständigheter som har gjort att klaganden intemed anlitande av ordinärt rättsmedel har kunnat komma till sin rätt som demateriella omständigheter han åberopar till slöd för sin lalan om undanröjandeav försäljningen. Del kan l.ex. förekommit en brist i kungörandet avauktion på fast egendom som inte kan betecknas som alltför grov men ändå i detaktuella fallet måsle antas ha lett lill stor ekonomisk förlust för klaganden.Skälen för att häva en exekutiv försäQning behöver inle heller vara lika starkanär följderna därav är mycket begränsade som när ett flertal svårregleradekonsekvenser uppkommer. Den föreslagna regeln är avsedd atttillämpas även när del inte är fråga om att helt undanröja försäljning utanklaganden har begränsat sin lalan. Den som efter laga förfall vill föra talanmot exekutiv försäljning kan t.ex. inskränka sig till att begära nytt utrop föratt bättre pris skall uppnås men förklara sig godta den redan skeddaförsäljningen, om bättre pris inte uppnås. Beredningen utgår som har nämntsförut från alt beslut kan, med tillbörligt beaktande av köparens intresse allsnabbt fä besked, meddelas i enlighet med ett sådant yrkande. Även på annatsätt kan talan mot exekutiv försäljning avgränsas. Ju mer begränsad denåsyftade ändringen är desto mindre krav behöver enligt beredningen ställas påde omständigheter som skall kunna föranleda ändring. I likhet medtieredningen anserjag att om särskilda rättsmedel bör i principtillämpas på kronofogdemyndighetens beslut i utsökningsmål. Även när det gällerde närmare bestämmelsema beträffande tillämpningen av särskilda rättsmedel iutsökningsmål kan jag biträda vad beredningen har föreslagit. Användning av särskilda rättsmedeli utsökningsmål måste, som beredningen har framhållit, ske med beaktande av deexekutiva åtgärdernas särskilda beskaffenhet. I synnerhet måste uppmärksammasatt ett undanröjande av en lagakraftvunnen exekutiv försäQning kan komma attmedföra åtskilliga komplikationer även för andra än parterna i utsökningsmålet.Jag ansluter mig lill de uttalanden som beredningen har gjort rörandetillämpningen av bestämmelserna. 1 enlighet med vad som har anförtsi det föregående föreligger förslag till utsökningsbalk. Jag hemställer alt lagrådets yttrande inhämtas överlagförslaget. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. 1980/81:8 Tilläggsremissen: Motivering 883 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , ,, De , Lagrådsremissmed forslag till ändring i tidigare remitterat förslag till utsökningsbalk beslöt regeringen att inhämtalagrådets yttrande över ett inom Justiiiedeparlementet upprättat förslag lillutsökningsbalk (UB). Det remitterade förslaget innehåller inteövergångsbestämmelser lill UB eller följdändringar i annan lagstiftning.Förslag härom avses bli framlagda i en senare lagrådsremiss. Den nyautsökningslagstiftningen beräknas kunna träda i kraft tidigast . UB skall ersätta i första hand utsökningslagen(1877:31 s. 1) UL men även vissa andra lagar som ansluter till UL, bl.a.införsellagen (1968:621), lagen (1971:494) om exekutiv försäQning av fastegendom (FfL), lagen (1971:500) om exekutiv försäQning av luftfartyg m.m. (LfL)och lagen (1973:1130) om exekutiv försäQning av registrerat skepp m.m. (SfL). Efter det alt UB remitterades till lagrådet har nyalagregier tillkommit, vilka har betydelse även för UB. I samband med lagar(1978:853 och 854) om ändring i (FB) och (GB)har sålunda UL och införsellagen ändrats i ett par hänseenden genom lagar1978:856 och 860. Genom lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter,tullar och avgifter har införts en säkerhetsåtgärd på det offenfiigrättsligaområdet - betalningssäkring - vilken medför förmånsrätt. För att betalningssäkringskall beaktas när ianspråktagen egendom utmäts för annan fordran har UL, FfL,LfL och SfL ändrats genom lagar 1978:887 och 889-891.Betalningssäkring bör också beaktas i UB i ett par andra avseenden.