prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — Ett närmare studium av förslagen hardock gjort kammarrätten mera tveksam. Man kansålunda inte helt klart läsa ut om endast ursäktliga fel skall få ändras ellerom möjlighelen till ändring skall stå öppen även vid felaktigheter som i vartfall medfört skattetillägg. Vad kammarrätten förstår så kommermöjligheten att finnas även vid inte "ursäktliga" felaktigheter,exempelvis en hell omotiverad nedskrivning av en säker fordran. Detta innebär iså fall en tvivelaktig utvidgning av nuvarande möjligheter att ändra bokslut. Regelns tillämpningsområde kommer dessutom i storutsträckning att bestämmas av hur man tolkar det vida begreppet "obehörigskatteförmån". Det uttrycket ligger mycket nära en allmänskatteflyktsklausul och betänkandet ger föga vägledning förrättstillämpningen. Kammarrätten har i det Prop.1980/81:68 168 föregående pekat på nackdelarna av att utan tvingande skälföregripa en allmän skalteflyktsklausul. Det är vidare oklart i vad mån förslagel medger ändring avbokslut . Mål härom förekommer och ändring av bokslut ansesibland böra tillåtas. Förslagel syftar till att åstadkomma en enhetligare ochmera rättvis laxeringspraxis vad gäller bedömningen av felakiiga värderingar avbalansposter. Genom förslaget skulle också en hel del sk alteprocesser kunnaundvikas. Det är inte svårt att instämma i dessa målsättningar. Del kanemellertid diskuteras om delta är en fråga som bör lösas lagstiftningsvägen.Redan nu finns anvisningar från dåvarande riksskattenämnden om när ändradebokslut bör godtas. Dessa anvisningar tar kanske inle sikte endast på densituationen att värdesällningen av viss balanspost inte godtagits, utan på falldär bokslutet omarbetats mera genomgripande. För de mera enkla fall somberedningens förslag tar sikte på - egentligen omrubriceringsfrågor -börrättelse normall kunna vidtas . Å andra sidan saknar deförelag som har tryckta årsredovisningar praktiska möjligheter att företaändringar. Det kan inte anses tillfredsställande att ett förelag av prakfiskaskäl inte kan komma i åtnjutande av en förmån som lagligen tillkommer alla. Detär emellertid inte heller acceptabelt all ell förelag med hänvisning till t.ex. att del framställer en tryckt årsredovisning eller att det ingår i störrekoncern där prakfisk möjlighet inte föreligger att ändra moderföretagetskoncernredovisning, skall komma i åtnjutande av den särskilda rätten att fågöra rättelse i nästkommande bokslut - och då kanske göra en annan oacceptabel balansvärdering,som inte heller den kan angripas. Förslaget lar vidare sikte på enkla rätlelsefall. Istorföretagen med inkomsler redovisade i många förvärvskällor och inkomstslageller med andelar i handelsbolag kan många komplicerade situationer uppkommasom gör en lagligt garanterad rätt till ändring av bokslut svår eller omöjligatt tillämpa. Även om rätten i princip är beroende av taxeringsnämndensmedgivande lorde de reella möjlighelerna för nämnden att stå emot ett yrkandevara små. Sedan medgivande lämnats måste det allmänna ta på sig uppgiften attkontrollera att det nya bokslutet upprättas och att också avgöra att detta kanläggas till grund för taxeringen. Denna uppgift inträffar vid dåtaxeringsenheterna är mycket hårt ansträngda av bevärsskrivning. Ett av de skäl som motiverar den föreslagna reformen äralt skattetillägg normalt skall las ut även på periodiseringsfel. En del avproblemet skulle därför kunna lösas genom en föreskrifl om all skattetillägginte skall utgå när felet avser värdering av balanspost och outnyttjatreserveringsulrymme finns. Frågan om formerna för ändrat bokslut bör i övrigtregleras genom anvisningar från . Beredningens förslag att lagfästa möjligheterna att ändrabokslut och att införa bestämmelser som syftar till att beskattning sker förannat beskattningsår än det rätta vid felaktigheter i bokslut, är ägnad attinge betänkligheter. - Den föreslagna laglexten är mycket knapphändig och gertill synes stöd för mycket vid tolkning. De inskränkningar som anförts imotiveringen torde knappast ulgöra tillräckUgt skydd för missbruk. 1980/81:68 169 processer kan förväntas bli följden om förslaget skulleleda till lagstiftning. -Bortsett härifrån må framhållas att den föreslagnabestämmelsen i vart fall synes lämna fältet fritt för företagare att upprättamindre seriösa bokslut och hoppas på att desamma godtas av de granskandemyndigheterna. Det nu sagda gäller t. ex. varufordringar, vilka i praktikenofta inle redovisas i boksluten eller redovisas med för låga belopp för att manpå sä sätt skall undvika att ta fram en obekvämt hög nettovinst. Enligt nugällande bestämmelser föranleder sådana åigärder, som medför felaktig periodisering,risk för sanklionsåtgärder i form av skattetillägg och ansvar enligtskattebrottslagen i grövre fall. Vad gäller förslagel att fel skall kunna rättas i följandebokslut kan del sägas innebära ett alltför slorl avsteg från principen om rällbeskattningsår. Enligt mening har de anvisningar dåvaranderiksskattenämnden meddelat angående de förutsättningar som bör föreligga föratt nytt bokslut skall kunna godtas i stort sett fungerat väl. Tillräckliganledning kan därför inte anses föreligga att i lagstiftningen införa reglersom kan förutsättas vålla många tvister som de föreslagna reglernamedför avsteg från eljest gällande principer för beskattningen. I den månregler av den innebörd beredningen föreslagit över huvud taget anses börainföras i lagstiftningen ifrågasätter om de inte bör intas itaxeringslagen och sålunda inte i kommunalskattelagen. Beredningens förslag innebär att ett ändrat bokslut läggslill grund för taxeringen under förutsättning dels all det upprättats före dendag då deklaration som grundas på efterföljande bokslut avgivits eller bortavgivas, dels att den skatlskyldige inte därigenom erhåller oberättigadskatteförmån. Jämlikt beredningens avfattning av 41 § iredje stycket KLskaU ell ändrat bokslut godtas vid taxeringen om ovan nämnda förutsättningar äruppfyllda. På s. 556 i betänkandet anger beredningen dock alt i fråga omaktiebolag bör krävas att den nya balans- och resultaträkningen godkänts avextra bolagsstämma. Denna uppfattning har inte kommit fill uttryck i vare signämnda lagrum eller i lagen om statlig inkomstskatt. Den första förutsättningen är som ovan angivits uppfylldom del ändrade bokslutet uppråitats före viss dag. Krav- på att det skall haingivits lill taxeringsinslans före viss tidpunkt uppställs ej. Regelnstillämpning i taxeringsprocessen förutsätter emellertid all den skattskyldigeanfört besvär senasi årel efler del akluella laxeringsåret ellerhar exlra ordinär besvärsrätt eller kan yrka kvittning vid eftertaxering. Underpågående process skulle dock en skatlskyldig efler t. ex. kunnapresentera ett fidigare upprättat bokslut i kammarrätten och få detla godtagetvid taxeringen. Vidare saknas en definition av vad som i nämnda lagrumåsyftas med begreppet "obehörig skatteförmån". Beredningen anför pås. 555 all taxeringen alltid skall höjas med belopp molsvarande oredovisadeinläkler eller inle avdragsgilla kostnader dvs. fel som inle enbart innebär enförskjutning mellan olika beskattningsår ulan som är av definitiv karaktär. Detkan ifrågasättas om delta skulle innebära att en taxeringshöjning, somuppkommit på grund av att ett öppet yrkat avdrag ej godtagits, inte kanelimineras genom ett ändrat bokslut. En sådan tolkning lorde inte vara 1980/81:68 170 Del får således antas alt beredningen endaslåsyftar fall när skattetillägg påföres den skallskyldige. Med hänsyn till utformningen av 116 a § taxeringslagen harfrågan om kvittning i vissa fall betydelse för beräkning av underlag förskattetillägg. För att en skaltskyldig skall påföras sådant tillägg krävsnämligen all han faktiskt har någon beskattningsbar inkomst. Skattetilläggsynes emellertid i vissa fall kunna utgå även om en av taxeringsnämndenifrågasatt höjning kvittats mot ej deklarerade avdrag. Om t. ex.taxeringsnämnden påvisat en ej redovisad fordran och den därav följandetaxeringshöjningen eliminerats genom ytterligare lagernedskrivning, synesförutsättningar för att påföra skattetill-lägg fortfarande föreligga. Eftersom beredningensförslag innebär alt kvittning skall tillålas mellan balansposter ökar dockmöjligheterna att helt eliminera eljest uppkommande beskattningsbar inkomst ochdärigenom undgå skattetillägg. Detta skulle gynna framför allt fåmansbolagensom ofta väljer att inte redovisa någon vinst. Beredningen har också föreslagit en ny avfattning av 67 §taxeringslagen. Där framgår bl. a. att taxeringsnämnden i vissa fall får laxeraen skattskyldig utan hänsynstagande till ifrågasatta fel. Ett sådant fall är omdet kan aniagas att felen ifråga kommer alt rättas genom bokslutet förnästföljande beskattningsår. Detla förutsätter anvisningar frånbokföringsnämnden om hur sådana rättelser skall ske. Beslut med stöd avbestämmelserna i 67 § taxeringslagen skall anmälas till skattechefen.Beredningen har inte kommenterat vilka åtgärder som denna skall vidta omföretagel underlåter att göra sådan ändring. Det är tveksamt om man genomeftertaxering kan ändra det tidigare årets taxering. Regeln synes förutsättautökad besvärsrätt för taxeringsintendent, eftersom systemet medreservationsvis anförda besvär synes alltför tungrott. Enligt länsslyrelsens bedömning är del i en del fallangeläget att företagen tillåtes inkomma med nya bokslut. Länsstyrelsenansluter sig till beredningens principiella inställning att ett företagsbokslulsdispositioner bör bedömas från helhetssynpunkt. Beredningens förslag pådenna punkt är emellertid inte tillräckligt genomtänkt ur taxeringsmässig ochprocessuell synpunkt. Frågan bör därför utredas närmare. Om förslaget skulleläggas till grund för lagstiftning bör beaktas vad experten anfört isärskilt yttrande angående senaste tidpunkt för ingivande av nytt bokslut samtjämväl behovet av ändringar i aktiebolagslagen och bokföringslagen. Skäligheten i att kvittning får ske skattemässigt underförhandenvarande omständigheier vill BFN inte bestrida. Ur civilrättsligsynpunkt synes det emellertid tveksamt att ett sådant kvittningsförfarandeskall göras beroende av att motsvarande ändring av årsbokslutet och bolagensårsredovisning görs . Lagstiftaren lorde inte ha förutsett attfiskala bedömningar skulle föranleda ändringar av årsboksluten. Civilrättsligthar företagen all tillgodose ett informationsbehov hos de olika intressentgrupperna.Bokföringslagen anger maximiregler för värdering av fordringar och skulder ochdessa torde normalt inte påverkas av laxeringsdiskussioner vid tillämpning avKL:s minimiregler. För undvikande av extra bolagsstämmor och därmedsammanhängande formaliteter samt svårigheter att nå ut till olikaintressentgrupper med ändrade uppgifter borde enligt BFN möjlighelen att rättafelaktigheter i det efterföljande årsbokslutet som beredningen föreslår skallgälla för större 1980/81:68 171 företag,t. ex. börsföretagen.stå öppen för alla bokföringsskyldiga akfiebolag;alternafivt bolag som enligt 10 Kap 3 § ABL är skyldiga ha auktoriserad ellergodkänd revisor. Det är angeläget inte minst i förhållande tiil tredje man söker vidmakthålla den stadga i redovisningen som det innebär att man åordinarie bolagsstämma fastställer och godkänner årsredovisningshandlingarna.Kravet på ändrat bokslut torde däremot kunna kvarstå då det gäller enskildnäringsidkare och handelsbolag, som ju saknar registreringsplikt och intebehöver lämna någon offentlig redovisning. Detsvenska skattesystemet utgår principiellt från att beskattningen skall grundaspå företagens redovisning upprättad enligt de civilrättsliga lagarna och därmedgod redovisningssed. FAR finner inga skäl att nu frångå denna grundläggandeprincip. Det är då angeläget att beskattningsreglerna utformas så att intekonflikter eller oklarheter uppstår vid tillämpningen. Det finns särskildanledning att framhålla att de civilrättsliga värderingsreglerna utgår ifrånförsiktighetsprincipen, vilken ibland synes stå i motsättning motskattemyndigheternas ambitioner. Beskattningsreglerna bör beakta svårigheter iden praktiska tillämpningen av dessa regler och endast väsentligaperiodiseringsfel i ett bokslut bör föranleda att redovisningen frångås somgrund för beskattning. Delegationenfinner det glädjande att beredningen vänder sig mol en alltför formalistiskbedömning av periodiseringsfrågorna. Det är ett hell riktigt konstaterandeberedningen gör när den framhåller att en vägrad kvittning kan få förödandeverkningar för företag med dålig likviditet. Delegationen måste emellertid försin del framhålla, att verkningarna blir precis lika förödande om en oförutseddtaxeringshöjning har sin grund i annan felaktighet än periodiseringsfel ellerfelaktig varulagervärdering. Enligt delegationens uppfattning bör rätten attåberopa nytt bokslut därför vara generell. Ä andra sidan boren generellkvittningsrätt inte kunna hindra utdömandet av skattetillägg eller sanktionerenligt skattebrottslagen. Det vill synas som omberedningen - liksom RSV- hyser uppfattningen att en skattskyldigs rätt attåberopa nytt bokslut alltid är beroende av taxeringsmyndigheternas mer ellermindre uttalade välvilja. Delegafionen vill - trots rättsfallet RÅ 1965 not Fi198 - inte reservationslöst godta detta som en riktig bedömning av gällandelagregler. Av synnerligast intresse i detta sammanhang torde vara dels 1-4styckena i punkt 1 av anvisningarna till 41 § KL, dels 73-76 §§ TL. Delegafionenvill ifrågasätta om taxeringsnämnd eller skattedomstol på någon grund kanunderlåta att pröva skattskyldigs yrkande att ny deklarafion, den må varagrundad på nytt bokslut eller inte, skall läggas till grund för taxeringförutsatt att detta yrkande framställs innan taxeringen vunnit laga kraft.Enligt 74 § TL äger skattskyldig anföra besvär över taxeringsnämnds beslut ävenom det inte gått honom emot. 1 rättstillämpningen har detta stadgande getts deninnebörden, att den skattskyldige kan inom besvärstiden ändra sina ideklarationen lämnade uppgifter och yrkanden eller avge en helt ny deklarationmed rätt att få sin taxering omprövad i enlighet härmed. Delegationen vill isammanhanget åberopa de utförliga domskäl som regeringsrätten redovisat i RÅ1976 ref. 7. gjorda uttalandet kan möjligen vara tillämpligt Prop.1980/81:68 172 om besvär anförs i extraordinär ordning eller omskattskyldig påkallar taxering enligt ett ändrat bokslut försl efter denordinarie besvärstidens utgång. Kodifiering skulle dock ge uttalandet fullgenomslagskraft. Delegationen finner uttalandet alltför snävt och diskutabeltför att upphöjas till lag. Som tidigare framhållits kan andra fel änperiodiseringsfel medföra opåräknade förödande skattekrav. Det kan inte vararimligl att låta dessa förödande krav - som i sig kan vara tillräckliga för attåstadkomma en konkurssituation och kanske nedläggelse - stå kvar endast för attmöjliggöra för det allmänna att därutöver tynga den skattskyldige med hårdasanktioner. Vad delegationen ovan sagt behöver inte innebära att denskattskyldige skall gå fri från sanktioner. Sådana bör givetvis kunna utmätasäven i del fall den skattskyldige genom ändrat bokslut håller laxeringen påoförändrad nivå. Det bör inte vålla några komplikationer att för sådana fallföreskriva, att skattetillägg skall ulgå som om felaktigheten hade föranlettlaxeringshöjning. Utgångsläge för bedömningen bör därvid vara en tänkt höjningutöver den taxering, som fastställts efler ändringen av bokslutet. Delegationen vill således i första hand se frågan omändrat bokslut som ett taxeringsprocessuellt spörsmål. Del bör enligtdelegationens mening vara tillräckligt att det i 116 a § TL intas entilläggsbestämmelse av i föregående siycke angiven innebörd. Ett stadgande i kommunalskattelagen enligt beredningensförslag skulle mycket väl kunna resultera i en snävare tillämpning än vad som praktiseras och det skulle även kunna medföra vissa, icke avsedda effekter.Delegationen vill bland annat fråga vad som skulle hända i det fall enskatlskyldigs bokföring i samband med en taxeringsrevision underkänns bakåt i tiden. 1 en sådan situation är del inte ovanligt alt denskatlskyldige uppdrar åt bokföringsbyrå - i regel annan än den som förutbiträtt - att i samråd med laxeringsrevisorn rekonstruera bokföringen ochupprätta nya såväl bokslut som deklarationer. Samtliga dessa deklarationer börsjälvfallet kunna läggas till grund för rättade taxeringar. Detla skulle dockstrida mol ordalydelsen i den föreslagna lagregeln. Det behöver för övrigl inle vara en taxeringsrevision somföranleder rekonstruktionen. Det är inte helt ovanligt att en skattskyldigvänder sig till bokföringsbyrå av eget initiativ och begär hjälp med att fåtidigare års felaktiga bokföring rättad. Delegationen finner det således lämpligast alt frågan omändrat bokslut inte särskilt regleras i lag men att det i 116 a § TLuttryckligen föreskrivs att skattetillägg skall utgå även i det fallfelaktigheten eliminerals genom ändrade bokslutsdispositioner. Vad gäller del nyinsatta sjätte stycket i punkt 1 avanvisningarna till 41 § KL vill delegationen tillstyrka att rättelse skallkunna göras i den ordning förslaget innebär. Delegationen vill dock framhållaatt periodiseringsfel blir självrättade, i synnerhet sedan vi (SFS1973:322) i punkt 1 första styckei av anvisningarna till 41 § KL fick ettuttryckligt stadgande av innebörd att som värde av ingående lager, fordringaroch skulder skall upptas värdet av närmast föregående beskattningsårs utgåendelager, fordringar och skulder. i understryker altkvittning bör godias endasl i fråga om fel, som är av rent periodiserande arl,och liknande synpunkter framhålls av en del andra remissinstanser. 1980/81:68 173 län anser att kvittning bör få ske endastbelräffande felaktigheter avseende sådana balansposter som enligt beredningensförslag i avsnitt 11.13 Vissa frågor angående rätt beskattningsår avsesomprövas . En mer restriktiv inställning synes redovisas avlänsstyrelsen i lån. anser i likhet med beredningen att möjlighetbör finnas för skattskyldig att ändra bokslut men ifrågasätter om ändring skallaccepteras i den utsträckning beredningen föreslagit. Det är inte ovanligt altskattskyldig avsiktligt underlåter att redovisa exempelvis uteståendefordringar för varor eller tjänster med avsikten att skaffa sig en otillåtenskattekredit. Att sådan avsiktligt inte redovisad balanspost skall få kvittasmol av taxeringsmyndighet påvisad felaktighet i annan balanspost förefallerstötande. I nu antydda fall torde grundnoteringarna i bokföringen -om de finns bevarade - inte vara helt tillfredsställande. - Iakttagelser isamband med taxeringsrevisioner ger vid handen att föreskrifter om attbokföringen skall bevaras och hur den skall vara anordnad mången gångnonchaleras. - Det kan därför starkt befaras alt den föreslagna möjlighelen attkorrigera ursprungligen redovisat resultat med hänsyn till "opåräknadeskatlean-språk" ger anledning lill vidlyftiga skatteprocesser i vilka delgäller alt pröva halten i mer eller mindre dubiösa omräkningar av t. ex.lagervärden, pågående arbeten etc. tekniska fel som står i strid mot godbokföringssed bör liksom nu är fallet kunna få rättas. Värderingsfrågor bördäremot inte få aktualiseras. Länsstyrelserna i och anser attkvittning i vissa fall bör kunna ske även i fråga om andra fel än renaperiodiseringsfel. Beredningen framhåller även att oredovisade intäkter etc,som inte enbart innebär en förskjutning mellan olika beskattningsår utan som ärav definitiv karaktär, aldrig bör få kvittas mot av- eller nedskrivning ellerliknande åtgärd. Utredningen synes därvid inte ha beaktat alt ifrågasattataxeringshöjningar av oredovisade inkomsler kunnat elimineras genom att åberopaatt faktiska skulder såsom t. ex. löneskulder redovisats med för lågt belopp(RÅ 1966:1399). Oaktat vad beredningen anfört lorde man även i fortsättningenfå beakta dylika kviitningsinvändningar. En närmare analys av vilkabokslutsposter som får kvittas mot inte redovisade inkomster är därförerforderlig. I vissa situationer kan det även av prakfiska skäl varaolämpligt alt begära ändrat bokslut t. ex. när för lågt upptagna utgåendekundfordringar kan kvittas mot för lågt upptagna utgående varuskulder. anser därför att huvudregeln bör vara altkvittning tillåts efter de principer utredningen föreslagit och att kravuppställs på nytt bokslut men att det bör ankomma på attnärmare ange vilka bokslutsposter, som får kvittas mot varandra, i vilka falloredovisad inkomsl får kvittas mot inte rätt upptagen balanspost och i vilkasituationer ändrat bokslut inte bör krävas. Möjligheten till ändring av bokslut synes inle börabegränsas till att avse endast redan bokförda balansposter i inskränkt mening.Hinder bör sålunda 1980/81:68 174 inteläggas för att en beskattningsåtgärd, som innebär återföring fill beskattningav omkostnadspost, som i och för sig kunnat balanseras för att ned- ochavskrivas enligt gängse regler, elimineras genom ändrat bokslut. Dock bör frågainte vara om eliminering av rättelse, som kan medföra straff ellerskattetillägg. Länsstyrelseni län tar upp frågan om felaktigheter i den ingående balansräkningen. Beredningenhar särskilt betonat, att ändring av bokslut endast skall godtas vid rättelseav fel, som hänför sig till tillgångar och skulder, som skall redovisas ibalansräkningen, då sådana fel normalt endast innebär en förskjutning mellanolika beskattningsår. I sammanhanget bör uppmärksammas, att felaktigt upptagnaposter i ingående balansräkning kan innebära definitiva skattevinster. Sålundakan en underlåtenhet att redovisa en ingående varuskuld i balansräkningen ellerpå den aktuella deklarationsbilagan innebära en definitiv vinst med hela denutelämnade skuldens belopp. Även om sålunda felet även i detta fall hänför sigtill skuld, som upptas i balansräkning bör den ifrågasatta höjningen avtaxeringen inte kunna neutraliseras med ändrat bokslut. Bedömningen av om ettändrat bokslut bör godtas eller ej måste sålunda i varje enskilt fall görasinte bara med utgångspunkt från vilka tillgångs- eller skuldposter felet avser,utan också med hänsyn till om felet innebär ett definitivt skattebortfall ellerej. Länsstyrelsendiskuterar vidare hur skattskyldiga, som inte upprättar årsbokslut, skallbehandlas: Somförutsättning för kvittning uppställer beredningen ett principiellt krav på attnytt bokslut faktiskt upprättats, i vilket de bokslutsdispositioner företagits,som den skattskyldige önskar åberopa vid taxeringen. anslutersig till denna bedömning. Emellertid bör uppmärksammas att alla näringsidkareinte är skyldiga att upprätta årsbokslut. Enligt 1 § bokföringslagen äger intedenna lags regler om årsbokslut tillämpning på en enskild näringsidkare, somdriver sin verksamhet utan biträde av flera än två årsanställda personer, och ivars rörelse den årliga bruttoomsättningssum-man understiger . Iförslag till ny jordbruksbokföringslag avgivet av utredningen om bokföringen inomjordbruket (Ds B 1977:8) har vidare föreskrivits, att reglerna om årsbokslutinte behöver tillämpas av näringsidkare i vars verksamhet den årligabruttoomsättningssumman normalt understiger . Rörelseidkare ochjordbrukare med omsättning understigande . kommer sålunda normalt attredovisa sin inkomst på deklarationsbilaga R 1 respektive J2, varvid någotformellt årsbokslut inte kommer att upprättas. Beräkningen av inkomsten pådessa bilagor sker emellertid enligt bokföringsmässiga grunder, varför bilagankan sägas ersätta ett formeUt upprättat årsbokslut. Fråga uppkommer härvid ivilken utsträckning en skattskyldig med inkomst av rörelse ellerjordbruksfastighet redovisad på bilaga R 1 respektive J2 kan neutralisera enifrågasatt höjning av taxeringen med yrkande om ändring av de på bilagornaursprungligen upptagna balansposterna. Normalt torde i dessa fall ett yrkandeom t. ex. ytterligare nedskrivning på vamlager för att neutralisera enifrågasatt höjning av taxeringen till följd av oredovisade inkomster få godtas.Ändrat bokslut från skaltskyldig som är skyldig att upprätta årsbokslut hadedäremot inte godtagits i motsvarande fall. 1980/81:68 175