prop · G403165 · 1980-12-31 00:00:00 — Kammarrätteni pekar på att vägföreningsvägar och sådana vägar som omfattas avlagen om kommunvägar har det gemensamt all det rör sig om vägar av betydelsefrån allmän synpunkl. Kammarrätten anför att det därför synes naturiigt altreglera dessa i en enda lag. Vidare påpekar kammarrätten alt allmänna vägar naturiigtvisär av största betydelse från allmän synpunkt. Kammarrätten förordar därför enenda väglag som omfattar alla vägar av allmän betydelse. Kammarrätten anser atlen sädan lösning skulle vara värdefull, inle minst för överskåldighetens skull;TCO framför liknande synpunkter som kammarrätten. menar atl del hade varil möjligt atl inkludera reglerna omkommunvägar i befinfiiga lagar som kompletteringar i stället för aU fillskapaen ny lag. av förslaq till taxa för kommunvägar Föreliggande promemoria harutarbetats i samverkan mellan och . Resultatet får vad kommunen beträffar i första hand ses som ett uttryck för medarbetarnas egna ståndpunkter och innebär i detta skede ej något ställningstagande frånkoimnunens sida. 1980/81:165 110 tillsattes gatukostnadsutredningen med uppdragatt utreda frågan om nytt avgiftssystem för gatubyggnad m m. lämnade sitt betänkandei (SOU 1977:65 kommunens gatuhållning). Kort (maj1977) hade vägutredning avlämnat sitt betänkande (SOU 19 77:12 och enskild väghållning). Dä de bäggeutredningarnas olika förslag till lag om kommunvägar - KVL - sammanförts i den först nämnda utredningen (1977:65) fårremissinstanserna vad avser taxefrågani huvudsak anses ha behandlat denna. Flertalet remissinstanser synes uppenbarligen ha godtagitsystemet med finansiering av gatukostnaderna genom taxa men många har ocksåpåtalat svårigheterna med upprättande av taxor som kan fylla rimliga krav på rättvisamellan olika brukar-kategorier. Under hösten1978 påbörjade en arbetsgrupp under utarbetandet av ett normalförslag till taxa förkommunvägar. Normalförslaget redovisades till inovember 19 78. har därefter uppdragit åt K-Konsult, markexploateringssektionenatt i samråd med kommungenomföra ett begränsat fullskaletest av normalförslaget. Testet sker med utgångspunkt i lagförslagetoch kommunförbundets förslag till normaltaxa och avser att belysa frågan huruvida avgiftssystemet kan differentieras på sådant sätt att en rimlig grad av rättvisa uppnåssamtidigt som berättigade krav på kostnadstäckningtillgodoses. Avsikten är också att genom testet visa huruvida tillgängliga uppgifter om fastigheter samt om nu tillämpade kostnadsredovisning för gator m m kan utnyttjas för upprättandeav taxa. Arbetet har kontinuerligt följtsav en referensgrupp med representation frånBostadsdepartementet, Budgetdepartementet, ,och . I samråd medreferensgruppen har tre representativa delområden inom tätort utvalts som lämpliga förett genomförande av testet. 1980/81:165 111 Inledningsvis redovisas de bedömningar påvilka en taxa för hela kommunen medtaxefinansiering av samtliga kostnader i och för sig kan grundas. Det efterföljandetestet avser emellertid endast kostnader inom de tre isolerade delområdena varförej nödvändigtvis samstämmighet mellan de i exemplenredovisade periodiska avgifterna och den i varje enskilt fall aktuella förutsättningen föreligger. Vissa förenklingarhar i testet också gjorts vid bedömningen av olika bebyggelsekategoriers nytta av väg- och parkanläggningarvarför hänsyn inte tagits till den i det följandeförda diskussionen om relativ nytta. Här nedan redovisas en sammanställning av de kostnader i form av engångsavgifter och periodiska avgifter som kanaktualiseras för olika typer av kostnadsbärare. Tabellerna beskriver hur kostnadsuttagen varierar medolika tänkbara debiteringsgrunder. Redovisningenbygger på kostnadstäckning av de poster som beaktats i testet. Somframgår av materialet finns emellertid inormalfallet ytterligare ett antal kostnadsposter av väsentlig storleksordning (för cirka 2/3 av härredovisade kostnader) men som ej generellt kan uppskattas med säkerhet. Förhållandet innebärföljaktligen att kommunerna vid tillämpning av härredovisat system kan sägas ligga i underkant beträffande uttagen frånkostnadsbärarna. Arbetsgruppen tar självfallet inte ställningtill vilken eller vilka debiteringsgrunder som må komma ifräga i det enskilda fallet då detta ären rent bedömning. Beträffande den de-biteringsgrund, bruttoarea (ba) somangivits har arbetsgruppen ej tagit ställningtill huruvida begreppet bruttoarea (ETA), bruksarea (BRA) eller annan exaktdefinierad areatyp ska användas. Här får bl a deolika areatypernas tillgänglighet i offentliga registerinverka pä det slutliga valet. ENG,\IJG3 B«Lopp/ligenhet Beiapp/kvio btuttoarea It)*) BeioDp/kvm tomtarea ital B*iopp/10' kr taxvirde (txvj 1 000 50 10 000 (»ndamt tnd Lanellhus, par Igh ba 90 ta 200 tJ«v 55' 0,04 Igh / taacighet Kedjehus, ba 150 ta 450 1 txv 150' Styckahua 1, ba 300 ta'1 000 ocv 370' 2, b« ;oo -a aoo 1 3. ba 90 ca L 000 t»v 90' !åldre) ba 7 500 i:a 5 000 cxv 4 225' 50 Lgb Låqexploac, ba lOD ca 5 000 vev 105' L Iqh Kontor, Da 1 000 ta 2 000 cxv L 350' 13 Iqh Butik, ba 750 ca 2 000 UV 1 110' LO Iqh S«lopp/kvm bruttQarea (ba) B«lopp/kviD toatarea ital Belopp/LO' kr caitvärde (txv) LaneLLhus, per iah ba ?0 ta 220 txv 55' 0,04 Lgh / fastignet Kedjehua, ba 150 ca -150 Styckchoa t. ba 300 ca L CtCn 2. ba :00 ca ?00 cxv 2 50' 3, ca -30 -a l CCO txv 90' laidrej Hfiqexploat, ha 7 5G0 ta 5 000 i cxv 4 225' 50 Igh 1 LdexBloat, ba lOO ca 5 OOr? txv 105' I Iqh 1 Kontor, ha 1 100 ca 3 000 1 txv i 350' 13 Iqn Butik, ba 750 co 2 000 cxv 1 110' 10 ln Prop.1980/81:165 113 Tabellredovisninaen ärsålunda att betrakta som en analvs.ur vilken varie kommun kan dra sina eana slutsatser, I första hand har man att bestämma sin fördelninamellan avaifts- och skattefinansiering, eller med andra ord hur långt upp i hierarkien från små områdes- till stora kommundelsanläggningar som KVL skall tillämpas. Den totala kostnaden förgatu- och parkväsendet är emellertid av en betydande storleksordning även på driftssidan.Sannolikheten för att krav ställs på mersofistikerade beräkningsmetoder ökar därför ju närmarefull kostnadstäckning som kommunen vill komma. För att klara en mernyanserad.kostnadsfördelning är det önskvärt att ha tillgängtill fastighetsvisa uppgifter om bruttoarea fördelade pä olika användningsändamål. Sådanauppgifter finns redan i stor, men inte tillräckligutsträckning i länsstyrelsernas fastighetstaxeringsband. Det skulleavsevärt underlätta administrationen, om dessa band kunde användas även för bevakning av förändringar i debiteringsunderlaget för driftavgifter. Det skulle dock innebära att taxan anpassas till samma eftersläpning i förhällande till dagssituationen som den som accepteratsför fastighetsbeskattningen. Det är vidare önskvärt att exempelvis taxorna för VA och el m fl samordnas med väg-och parkdebiteringarna så att de sker med utgångspunkt från samma basdata. Sammanfattningsvis fårdet genomförda fullskale-testet anses ha påvisat att KVL och utarbetat förslag till normaltaxa kan ligga till grund för en tillämpningmed krav på såväl rättvisa som kostnadstäckning utanatt alltför omfattande administrativarutiner behöver tillgripas. Det föreslagna avgiftssystemet ställer dock vissa krav på att kommunernas kostnadsredovisning anpassas till anläggningsobjektens kategoriindelning. Ju högre kostnadstäckningsgradman vill ha, desto högre blir kraven. Vid lägre ambitionsnivåertorde överhuvudtaget ändringar i gängsebokföring inte behöva ske. 8 1980/81. 1980/81:165 114 I lagförslaget anges grovt vad som omfattas av begreppenkommunväg samt byggande och drift av kommunväg. Dessa regler, somnärmare preciserats i den allmänna motiveringen (SOU 1977:65), kan inte tillämpas på de isolerade testområdena om inte den totala kommunvägsomfattningenockså beaktas. Vidare måste man ta hänsyn till förhållanden som ärspeciella för . För detta test har systematisering och bedömningar gjortsmed syftet att särskilja intressanta kategorier av objekt, ätgärder och kostnadsbärare. I analysskedet är målet att nå ett långtgående resultat såväl vad gäller kostnadstäckningen som "rättvisan" i kostnadsfördelningen. Dä det visat sig vilseledande att i praktiskt språkbruk inkludera parkanläggningar i begreppet kommun-väg har här införts ettkompletterande begrepp, nämligen kommunpark. 2.1 Anläggningar som kan finansieras enliqt KVL Lagförslaget: 1 § ... är 1. gata, torg, park och- arman allmän plats inom område med stadsplan. 2. vägeller annat traf-ikamråde för allmän stpcmfärdsel för vilka väghållning ovdnasav korrmun enligt denna lag. 3. torg, ptzrkeller annan sådan allmän plats som upptagits i fastställd generalplcm eller bygg-nadsplanoch som ligger inom orrtrååe där kom munen ordnar väghållning. I fråga om väghållning som oriinas av staten eller kommunenenligt väglagen (1971:943) eller som kormunen utför endast i egenskap av ägaretill viss fastighet gäller ej derma lag. Ej heller gäller lagen väg, varshuvudsakliga syfte är att tillgodose skogsbruk, jortj/bnik eller annanssärskild näringsverksamhet. Prop.1980/81:165 115 De följande anläggningskategorierna är vad som kunnat urskiljas i . Vid indelningen har kommunala anläggningar som ärtill nytta för en större grupp av kommuninvånare (genomfartsleder, sportanläggningar)förutsatts vara skattefinansierade.De som har rubricerats kommunvägar ellerkommunparker avses reglerade av KVL. Om en sådananläggning har stark anknytning tillfastighet eller område har den klassats som en områdes-anläggning; i annat fall som en kommundelsanlägg-ning.Ofta fyller en väg- eller parkanläggning flera funktioner. Den har då kostnadsmässigtredovisats med andelar i respektive kategorier. 2.1,1 Trafikanläggningarinkl torg och gågator bl Enskilda vägarmed statsbidrag (-t-30% kommunalt bidrag - kan även vara kommunägda) b2 Enskilda vägarutan statsbidrag men öppna för allmäntrafik (kan även vara kommunägda) b3 D:o men avstängdaför allmän trafik c Kommunägda allmänna vägar, sominte är kommunvägar(genomfartsleder - gröna leder -samt vägar i glesbygden) (flertalet primäroch sekundärleder samt vissa viktiga matarleder,som betjänar övergripande trafik inom orten - gula leder) d2 kommundelsvägarutan statsbidrag (övriga sekundärleder m m) (sekundärleder sominte betjänar övergripande trafik, normala matarleder samt entré-, bostads- och angöringsgator) I den egentliga glesbygden har det inte någonstans förelegatmotiv för väghållning. mindre samhällsbildningarna är dagens situation ofta oklar. I sköter kommunen hela väghållningen och uppbär statsbidrag förvissa vägar - nägon samfällighetfinns inte i funktion. I skall hela det visade vägnätet varakommunvägar {d3) under förutsättning attstatsbidragssystemet förändras så att man får likställighetmellan fastighetsägare i vägföreningssamhällen och kommunvägssamhäll en Till gruppen C har hänförts inte bara de kommunägda länsvägdelarna utanförtätorterna utan också europavägoch riksvägar genom tätorterna. Motivet är att kommunens allmänna vägar i glesbygden kan inte ävgiftsfinansieras sä länge motsvarande statliga vägar är skattefinansierade.Vidare kan kommunens icke-bidragsersatta kostnader för genomfartslederna bli betydande utan att tätorternas fastighetsägare kan sägas ha nägon motsvarande nytta därav. Torg och gågator harmed avseende pä kostnadsredovisningen hänförts tilltrafikanläggningar eftersom de i huvudsak står under . Vissa gågator harbetraktats som en angelägenhet till viss del för hela tätortskollektivet{d2) och till viss del för de närmast angränsandefastigheterna. Eftersom gågatustandarden varit av ett direktekonomiskt intresse för de sistnämnda har hälftenav kostnaderna påförts dessa (ovan markerade med streckad gräns) dl »» KofflmunoiLsvag mid inTsbidr d2--------------- -1- ut)n -«- d3-------------- OrnrJctanaQ IKVL) b = Pnvit vag ............. Cyk*t**9 Lundaomrädet (ASEA),som bedöms slutligen sysselsätta ca 10 000 människor,har belastats för delaktighet i "tvärleden" (d2-3) trots att den betjänar flera områden.Om den inte byggdes skulle trafiken fränLunda kräva en planskild trafikplats vidNorrleden. Stormarknaden OBS ärensam orsak till att en planskild anslutning behövts. Kostnaden har fördelats med1/4 på d2 och 3/4 på d3, därd3-delen helt belastar stormarknadsfastigheten. Anläggningen tillkom i efterhand, men bör ändå kunna i viss utsträckning belasta d2-kollektivet, däden allmänna framkomligheten vunnit pä ombyggnaden oavsett stormarknadsproblemen. 1980/81:165 120 2.1.2 Grönanläqqningar (utom torg och gågator) (kan även vara kommunägda) C Kommunägda, medkommunalskatt eller i annan ordning finansierade anläggningar D2 Kommundelsanläggningar utan statsbidrag Grönanläggningarna har ofta kunnat hänföras till mer änen kategori kcstnatlsbärare. De har dä redovisats med viss kostnadsdel oä vardera kategorin. Glesbygden innehållermycket sällan grönanläggningar avsådan karaktär, att de kan rubriceras som områdesanläggningar.Däremot kan "kommundelsanläggningar" i form av motionsspår och bollplaner förekomma. Till kategori C har hänförts sädana anläggningar som inte har någon anknytning till boende eller till verksamhet på viss fastighet eller inom visst område (tillgångför kommunen som helhet). Till kategori Dl och D2 har hänförts sådana anläggningarsom huvudsakligen nyttjas av boende eller av verksamhet inom viss stadsdel,grupp av stadsdelar eller glesbygdsräjong.Till vissa anläggningar kan förekomma statliga bidrag; i de flesta fall hör dock dessa till kategori C. Till kategori D3 har hänförts anläggningarsom huvudsakligen utgör en tillgång för ett begränsat omräde,exempelvis en bostadsenklav, en grannskapsenhet eller motsvarande; i första hand sädanatillgängar som hör till ortens normala planstandard på områdesnivå. Ett flertal grönanläggningar exvis försport skall själva påföras avgift för delaktighet i vägnätet. Exempel på typ av anläggning Kategori B C Dl Minnesstenar, servering, fågeldammar 1/2 1/2 Konferensanläggning, nöj esanläggning, restaurang Exempel på typ av anläggning Kategori B C Dl öppna gärden m m Kristiansborg Lögarängen Östra holmen Sundemans backe Bellevuehallen Sporthallen Bläsboplanerna Råby idrottspl Hamre sportfält Friluftsbad, servering, strövområde Friluftsbad, servering, camping, strövområde ]_ 1 1 1 1 1 1 Arenor för vinter-sommarsport m publik, inomhus o utomhus, flera motionsspår motionsgård Arena för idrott o fotboll Flera motionsspår, motionsgård, skidbacke med lift Exempel på typ av anläggning Kategori B C Dl Sporta:iläggningar (forts) Lövudden (KFUM) Sportflyg, segelflyg, fallskärmshoppning Friluftsmusetffli bygdeteater, djurhållning, festplats Norrleden-Tunby E 18 Råby Köpingsvägen Bäckby Barrskog, 200 m bre 1/2 1/2 I stadskärnan finns såväl unikaparker av intresse för hela kommunen (C) som påkostade parker förtätortsborna i gemen (D2) ochenklare områdesparker för den närmastebostadsomgivningen (D3). 1980/81:165 125 2.2 Kostnadsslag som kan finansieras enligt KVL Till kommunväg hö'!' vägbtzna och övriga väganordningar.Anordning, som stadigvaranile behövs för vägens bestånd, drift eller brukandeooh som kommit till stånd genom väghållarens försorg eller övertagits avdenne, är väganordning. Vägtxnordning är också sådan till väg anslutenbrygga eller färja med färgläge samt vägtrafiken behövlig anortining för vägbelysningeller rastplats, parkeringsplats eller txnnan uppställningsplats för fordon ianslwtning till vägbana, som kommit till stånd genom väghållarens försorgeller övertagits av denne. Vägområde utgörs av den mark, som tagits i anspråk för väganordning. intill vägbana eller annan därinvid belägen väg-cmortiningsom är avsedd till kantremsa får vara Väganordning till en bredd av /lögst tvåmeter. Vägområde inom områtie med fastställd generalplan eller med stadspltzneller byggnadsplan skall ha den bredd som i planen utlagts för kommunväg, ävenom marken icke till hela sin bredd tagits i anspråk för sådan väg. Till byggande av komrmmväg räknas cmläggning av ny väg, omläggning av väg i ny sträckning samt ombyggnad och förbättring av väg. Lagtexten talar ensidigt om vägar. Det lämnas inte nägon ledning för hur grönanläggningar skall behandlas. Här hareftersträvats största möjliga parallellitet mellan väg- och parkväsen. Alla fysiska element och kostnadsslag som direkt hör tillvågfunktionen (för motorfordon, cyklar, gående) har medräknats såsom: 1980/81:165 126 mark, markstabilisering, vägkropp, konstbyggnader, dränering,skyddszon, skiljeremsor, gatuplante-ringar, bullerskydd, belysning,trafiksignaler, vägskyltning, rastplatser med tillbehör, färjor och färjelägen. Parkeringsplatser har medräknats bara om de tillhörtrastplatser, färjelägen eller motsvarande vägfunktioneller om de i form av kantstensplat-ser eller liknande ingått i självaväganläggningen. I förekommer markvärme huvudsakligen inom cityområdet. Om sådanmarkvärme anlagts eller andra åtgärdervidtagits som förbilligat själva gatu-driften har lämplig andel hänförts till driftkostnader. a(3jninistrationskostnader har fördelats i princip fullt ut pä anläggningsobjektenrespektive driften. Även en del av a(3ministrations-,rättegångs- och andra kostnader förmarkförvärv har fördelats. Alla fysiska element som direkt hör till park-eller rekreationsfunktionen har medräknats såsom: rämark, gallring, trädplantering, fyllnings- och matjordsmassor, anläggning av gräsytor,buskytor, rabatter, bollplaner, vägar,trappor, murar, markbeläggning, lekplatser med tillbehör samt lösamöbler, blomsterurnor m m. Till anläggningskostnaderhar även räknats byggnader och anordningar försjälva parkfunktionen, såsom omklädnings-och duschrum för motionsspår och bollplaner, lekledar- och redskapsutrymmen för bygglek etc. Parkkontorets respektive administrationskostnaderhar behandlats på samma sätt som vad gällerför . Till anläggningskostnaderhar räknats kostnader i samband med nyanläggning. Påsamma sätt har räknats sådanombyggnad eller komplettering, som medfören påtaglig standardförbättring för ett visst områdeeller i specialfall enstaka fastigheter. 1980/81:165 127 Som exempel påstandardförbättring kan nämnas omfattande trafiksanering(separation av cykel-och gångtrafik och andra trafiksäkerhetsåtgärder) inom ett visst omräde även om densker i etapper efter en viss plan, övergång från grusvägsstandard till permanentbeläggning eller frändikesav-vattning till kantsten och gatubrunnar. Markvärme i gångbanahar ibland varit till speciell båtnad för angränsandeaffärsfastigheter, som fått ökadattraktivitet och minskat golvslitage. Parkförbättring kan exemplifieras med ett utökandeav grönytorna eller anläggande av en bollplan eller en redskapslekplats inombefintlig parkmark om standardförändringen och kostnaden gett anledning att särskilt belasta det närmast berörda området. Anläggningskostnaderna har fördelats övertid och rum Extraordinära kostnaderför exempelvis bergsprängning, byggande pä lösa leror, byggande i ogynnsammarknadssituation etc har säledes intetagits ut av de berörda fastigheterna ensamma, såvida de inte fåtten mot kostnaderna svarande extra kvalitet (jfr SOU 1977:65 sid 96 ö). För att belysa sammansättningen av anläggningskostnadersom skall utgöra grund för engångsavgifternaredovisas här kostnadsuppgifter från nyexploa-teringsverksamheten i Västerås.Kostnaderna förman-läggande av vägaroch parker, uttryckta penningvärde, har uppgått till nedanstående belopp. har parkanläggningarna utgjort nära en tredjedel av de investeringar som kan omfattas av KVL. 1980/81:165 128 2.2.2 Driftkostnader Lagförslaget: Till drift av korrtnunväg räknas åtgärder för att hållavägen i sådant skick att samfärdselns behov samt skäliga sanitära hänsyn och treimadshänsynblir tillgodosedda. Drift av komrmmväg sker genom underhåll och reparation av väganordning, undanskaffanile av snö och is semit vidtagande av åtgärder mot halka, borttagande av sand och armat som påförts vägbanan till motverkande av halka, rensning och upptining av rännstensbrwm och ledning som förbinider sådan brunnmed allmän avloppsledning samt övriga åtgärder för att hålla vägområtie i ettför stmfärdseln tillfredsställande skick. Drift av kommunväg sker även genomsådana renhållningsåtgärder som sopning, bortförande av orenlighet ochnedskräpande föremål, borttagande av ogräs samt (innan Jämförlig åtgärd. Om särskilda skäl föreligger kan medge inskränkningi skyldigheten att vidta åtgärder som anges i första och andra styckena. meddelar därvid de föreskrifter som behövs. Lagtexten lämnar inte heller i detta avseende nägonanvisning om hur grönanläggningar skall behandlas. Alla funktioner som direkt och indirekt behövs förbrukandet av en väg har medräknats säsom: sändning, sopning, snöröjning, saltning, brunnsrensning, skötsel av grönremsor, städning, (uppvärmning), belysning och färjedrift samt alla slags reparationer och förnyelser. Till driftkostnader har även räknats hyror eller räntoroch avskrivningar för lokaler, maskiner, fordon och anläggningar (exempelvis sandsilos) samt administrationskostnader enligt ovan. har tillsammans med ytterligare fem stora kommuner i landet genomfört en jämförelse avseende driftskostnader för statsbidragsberättigade gator och vägar. Kostnadsjämförelsen avseråren 1975-1978 och utvisar bl a att här redovisade kostnader i vart fall ej kan anses för höga för den kommuntyp tillhör. 1980/81:165 129 Vägdriftskostnadernas sammansättning i . 1978 (exkl räntor, avskrivning) Alla funktioner som direkt och indirekt behövs för denfysiska skötseln av en grönanläggning harmedräknats såsom: sändning, sopning, snöröjning, brunnsrensning,städning, underhållsröjning inaturmark, sådd och gödsling, gräsklippning,grusyteunderhäll, omplanteringar i rabatter,hantering av lösa parkmöbler, byggnadsunderhåll samt alla slags reparationer och ersättningar. Till driftskostnader har även räknats hyror eller räntor och avskrivningar för lokaler, maskiner, fordon och anläggningar (exempelvis stadsträdgård/plantskolatill den del en sådan försörjer kommunparker). Avgränsningen mot allmänfritidsverksamhet har gjorts med utgångspunktfrän verksamhetens grönomrädesanknytning;exempelvis medräknas omklädningsrum till motionsspår men inte rum förbordtennisspel. Personalkostnader försjälva parkfunktionen haF inte medräknats såsomlekledare, djurvardare, minigolfpersonal, ordningsvakter, parkteaterfolk etc. 1980/81:165 130 Bokföringen har inte möjliggjort någonnedbrytning av parkdriftskostnaderna påområden med homogen bebyggelse. Det är dock uppenbart att kostnadsskillnaderna är stora beroende såväl på olikheter i parkmarkstillgångsom på olikheter i naturförutsättningar(leråker, löväng,barrskog). I det följande harbara rena standardskillnader beaktats, inte kostnadsskillnader beroende av utgångsläget för områdetsexploatering. Till driftskostnader har räknats mindre ombyggnads-och kompletteringsarbeten av sådan art att de inte medför en påtagligstandardförbättring för ett visst omräde eller enstaka fastigheter. Kostnader förkompletteringsarbeten i relation till egentliga driftskostnader redovisasnedan. Några motsvarande detaljerade studierav kompletterande parkarbeten har inte kunnat göras. Det är dock uppenbart att kostnaderna är lägre. I det följanderedovisas dels vissa standard-höjande ätgärder mednytta för en begränsad krets fastigheter, dels komplettering av övergripande cg-nätoch slutligen diverse mindre kompletteringsarbeten. NYTTA FÖR EN AVGRÄNSNINGSBAR KRETS AV FASTIGHETER Nyanlägg, gång- och cykelväg till nytt sjukhus Anläggn d3: 1/2 kommunen, 1/2 Förbättr och.nyan-läggn, bussgata till nytt sjukhus Anläggn d3: 1/3 kommunen, 2/3 Nyanläggn, angörings-gata till nytt daghem Anläggn d3: kommunen, daghemsprojektet Nyanlägrjn, gator för villaförtätning Anläggn d3: förtätningsfastigheterna Prop- 1980/81:165 Inom området Vallby-Västra Förstadenhar de kompletterande vägarbetena (exkl åtgärder för nyexploatering och kommundelsvägar) föråren 19 70 -79 redovisats som anläggnings-respektive driftkostnad enligt följande. Kartans siffror hänvisar till listan. Anläggn d3: fastigheterna av matar- och entrégator, ca 8 000 m, trafiksanering