prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — Av beredningens uttalanden (s.522 f jämfört med s. 536 f) framgår att denna tidsangivelse är avsedd atttolkas olika beroende av vilken verksamhet arbetet är hänförligt till. Förhantverks- och konsultförelag m.fl. uttalas (s. 522) att den s. k.realisationsprincipen skall tillämpas, men all en snävare gränsdragning än densom gäller från bokföringsmässiga ulgångs-punkler är nödvändig. Härefter (s.522 f) utvecklar beredningen närmare hur bedömningen om ett arbete ärfärdigställt eller inle bör göras. RSV anser att uttalandena inte ärtillräckligl klargörande. Beredningens förslag lorde därför inle undanröjanuvarande tillämpningssvärigheler. Beredningen anför bl. a. följande om den tidpunkl dåresullatberäkningen bör ske i samband med entreprenader (s. 536): Inom branschen nnses "slullig ekonomiskuppgörelse" föreliggn när slulfnklurn skicknls och beslällnren inomnvialnd lid godkänl dennn, Resultnlberäkning sker därför för del besknllningsårunder vilkel godkännande sker. 1 de fall slulfnklurn skickals men tvistföreligger beträffande nägon del. resultntnvräknns del belopp som nnsesostridigt inednn reservering görs för resterande del. Det tvistign beloppet färdock inte vnrn av sådan storlek all resultnlberäkning framstår som meningslös.Om tvist inte föreligger men entreprenören förbehållit sig rätt ntt sennre fäbetnll för en vid faktureringstillfället okänd fordran, sker interesultnlberäkning förrän dennn fordran precisernts och godkänts. Dettn beror päall slutlig ekonomisk uppgörelse inte nnses hn Iräffnls melinn pnrlerna. Detförekommer emellertid all resullntbernkning förskjuts ined motivering nttfnkturn nvscende nvlnind indexupprnkning inle ulställts. Enligt beredningensuppfnltning bör dettn förhällnnde dock inte kunnn nberopns som skäl förförskjutning av tidpunkten för resultatberäkning. som iningits iviksskatlevevkels nnvisningnr. bör därför förlydligns sä att det frnmgär attden inte tar sikte pä ett fall som detln. Den regel i RSV:s anvisningar (RSV Dt 1975:23) somberedningen synes åsyfta lyder: Den skattemässiga vinstberäkningen på enlreprenadnrbelenbör ske vid den slutliga ekonomiskn uppgörelsen, dock i regel sennst 1 är eflerden besiktning som sknll ske sedan enlreprenören anmäll nrbelel färdigl. den s,k. Om vid lidpunkt, dä vinstberäkning sker. tvist föreliggerbeträffande vissl eller vissn belopp, bör härnv föranledd reservering godias. Beredningen lycks vilja all RSV skall göra ell fillägglill sina nnvisningnr med ungefär följande lydelse: Slutlig ekonomisk uppgörelse nnses hn skell även omfnkturn nvscende avtalad indexuppräkning inle utställts, RSV vill påpeka all det kan finnas olika orsaker lillvnvföv fnktuvov avseende avtalad indexuppräkning inle utställts. Del kan t. ex.föreligga tvist mellan parterna hur slor beloppshöjning indexuppräkningen skallmedföra. 1 sådant fall skulle det le sig underligt alt anse att slutlig 1980/81:68 115 ekonomisk uppgörelse förelåg lill den del parterna äroense. Om det inte föreligger någon tvist anser RSV alt del i princip inte börgöras någon åtskillnad mellan underlåtenhet att utfärda faktura som grundas påindexavlal ocli underlåtenhet att utfärda slulfaklura. Det lorde, med hänsyntill vad som anförts av RSV, vara lämpligast all även fortsättningsvis låtarättstillämpningen i varje särskill fall avgöra när resultatberäkning skall ske.RSV anser därför att RSV:s anvisningar inle bör ändras i berört avseende. RSV vill i delta sammanhang framhälla all anvisningar somRSV fastställt normalt inle bör ändras nnnnl än dä förändringnr iIngsliflningen mofiverar det. Skälet härtill är alt ny rällslillämpning inle,ulan ny bakomliggnnde Ingsliflning, bör genomdrivns genom ändring nv nnvisningarna. RSV hnr dock i snk ingel alt erinra mol vad beredningenanfört om hur resultnlberäkning bör ske belräffnnde s. k. huvuddelnr nvenlreprenn-der. Av de enlreprenadrältsliga regler som utarbetats inombranschen (AB 72) framgår, alt slulfaklura normalt skall utfärdas senast 8månader efter slutbesiktning. Entreprenör, som slutit avtal enligt AB 72:sbestämmelser, torde därför även skattemässigt vara skyldig all resullalberäknaentreprenaden senast 8 månader efter slutbesiktning. Om parterna kommitöverens om au inte tillämpa kap. 6 § 12 i AB 72 och slutfaktura ej hellerutfärdats efter entreprenadtidens ulgång, kanresullatberäkningen förskjutas lill ell år efter slutbesiktning. För att man i möjligaste män skall nå likformighet anservi, att AB 72:s beslämmelser i detla avseende skall lillämpas även vid denskaltemässiga resullalberäkningen oavsett om parterna kommil överens om dellaeller inle. Vi vill i della sammanhang erinra om all skallskyldigheltill mervärdeskatt inträder för utförda entreprenadarbeten, som AB 72 ärtillämpliga på, när faktura för slulbesikligade arbeien utfärdas inom denavtalade liden (RSV Im 1974:17). har vidare i sittdelbetänkande (DS B 1977:6) föreslagit, alt skattskyldighet ochredovisningsskyldighet för byggförelagare som tillämpar faklureringsmetodenskall inträda vid uppburna förskoll och å-conlobelalningar. Del får anses önskvärt alt, i överensstämmelse medmervärdeskatteutredningens förslag, i möjligaste mån lidigareläggaskattskyldigheten för byggnadsföretagen även vid inkomsttaxeringen.Byggnadsföretagen har goda möjligheter alt reglera resullalberäkningenefler egel gottfinnande. Vi anser det motiverat med en skärpning avifrågavarande beslämmelser. När del samlade reserveringsutrymmet skall bedömas är deläven av belydelse vilka regler som gäller för resultatavräkning. I fråga omvaror gäller leveransdagen. För byggnader bör dagen för slutbesiktningen varaavgörande. Emellertid godias i nuvarande praxis och föreslås även avUlredningen att resullatberäkningen kan få anstå till högst efterslutbesiktningen. anser att det är en alllför långt utdragentidsperiod och föreslår att resultatberäkning skall ske i direkt anslutningfill slutbesiktningen, eller högsl därefter. 1980/81:68 116 Det är dessulom väsentligt att bestämmelserna ikommunalskattelagen och lagen om mervärdeskall blir så likformiga som möjligt. Belräffande entreprenader på fasl räkning är inte decivilrältsliga regler som gäller mellan beställare och entrepi-enör av sådanarl all de fulll ul bör påverka den skattemässiga vinstberäkningen. Somberedningen framhållit i avsnittei om hantverks- och konsultförelag på sidorna522 och 523, liksom i del allmänna avsnittet om fordringars skattemässigaredovisning på sidan 209, bör den skattemässiga resultatredovisningen ske såsnart som prestationen/leveransen i sin helhel är utförd/avlämnad. Tillräckliganknytning lill de civilrältsliga reglerna i AB 72 (Allmänna beslämmelser förbyggnads-, anläggnings- och inslallationsenlreprenader) erhålls enligtlänsstyrelsens mening genom all anknyta till den där nämnda första tidpunktenvid vilken fakturering får ske, nämligen vidslulbesiklningen.Altgebyggnadsbranschen en respittid pä upp lill därefter med denskattemässiga vinstredovisningen måste upplevas som orättvist av andrabranscher och torde på inlel säll vara malerielll befogad. Länssiyrelsenifrågasätter därför om inle anvisningar bör ändras så att denskaltemässiga vinstberäkningen ska ske per den dag som slutbesiktning avobjektet skett eller inom kortare lid efler slutbesiktningen än vad som ärfallet , Ulredningen föreslår i sitt betänkande attresullatberäkning vid enlreprenadarbeten bör ske vid den lidpunkt dåbeställaren godkänl entreprenörens slulfaklura för huvuddel, dock senast 1 årefter slulbesiklningen. För koslnader, som är gemensamma för flera huvuddelar,men inte i sin helhel är nedlagda, bör reservering godias. 1 förarbetena till BFL konstateras att enresultatavräkning i princip inle bör äga rum förrän arbetet slutförts ochbeställaren skilt sig från uppdraget. Att tillverkaren efter besiktning e.d.kan ha alt fullgöra vissa normala justerings- eller kompletleringsarbeten börinte hindra en resultatavräkning, om belalningsrälten i övrigl är klar. Detillkommande arbetena förutsätts dä kunna säkert värderas och tillräckligareserveringar göras. Motsvarande bör gälla i fråga om garantiansvar. Enresultatavräkning bör sålunda inte hindras av att ett normall garantiansvartill klart bedömbart belopp slår kvar. BFN finner alt förslagel i betänkandet i saköverensstämmer med BFL:s beslämmelser. Nämnden är sålunda beredd tillstyrkaförslaget. I betänkandet (sid. 537) uttalar beredningen attriksskatteverkets anvisningar för resultatavräkning bör förtydligas ifråga omentreprenad som är uppdelad på olika huvuddelar. Beredningens uttalande synesinnebära att entreprenad vars kontraklssumma sönderfaller i olika huvuddelarmed beloppsmässig och geografisk avgränsning skall resultatavräknas när samtligafordringar för en huvuddel fakturerats. För koslnader som är gemensamma förflera huvuddelar men inle i sin helhet nedlagda vidresultatav-räkningstidpunklen uttalar beredningen all reservering bör godtas.Då SBEF har anledning befara att beredningens uttalanden kan komma attfeltolkas får SBEF i förtydligande syfte ullala följande. Begreppel huvuddel används i enlreprenadrältsligasammanhang som en 1980/81:68 117 benämning på en del i ell enlreprenadälagande för vilketsärskild kontrakts-summa avtalats. Huvuddelen kan därvid t. ex. bestå av en avflera byggnader, ett våningsplan 1. ex. gatuplan för butiker i byggnad somomfattar flera våningsplan, en sträcka av en väg i ell enlreprenadälagande.Från huvuddelen skall man emellertid skilja en etapp. Geografiskt kan huvuddeloch etapp avse samma sak. Entreprenadsräitsligt behandlas emellertid huvuddeltill stor del som en i rältsligt hänseende självständig entreprenad medandäremol inga särskilda rättsverkningar är knutna lill en etapp i enelappindelad entreprenad. Regeln i AB 72 om slutfakturering frånfårdigslällandel gäller exempelvis inte i fråga om en etapp. Regeln härom kanemellertid vara tillämplig på en huvuddel, men i sä fall fordras dels attentreprenaden enligt avlal är indelad i huvuddelar och dels att särskilda delarav konlraktssumman är avtalade för de olika huvuddelarna. Enbart under dessaförutsättningar anses enligl AB 72 en huvuddel ulgöra ett avgränsatenlreprenadälagande ingående i en större entreprenad. Men även beträffandehuvuddelar förekommer olikheter i jämförelse med en entreprenad, som ej äruppdelad i huvuddelar. Anspråk på skadestånd och viten skall exempelvis enliglAB 72 framställas inom viss lid efter entreprenadens färdigställande. Regelnhärom lorde avse entreprenaden såsom helhet. Skadeståndsanspråk avseende enhuvuddel behöver med andra ord inte framställas förrän alla huvuddelar ärfärdigslällda. Risken för sådana anspråk på en färdigställd huvuddel kvarstårdärför lill den sista huvuddelen färdigslällts. Belräffande entreprenaduppdelad på huvuddelar uppkommer som också antytts i belänkandel problem medgemensamma kostnader för flera huvuddelar. Fråga kan vara dels om kostnader somnedlagts pä en huvuddel men som till viss del hänför sig till kostnader försenare färdigställd huvuddel. Som exempel kan nämnas koslnader för vägar ochledningar för vatten m. m. som är hänförliga lill gemensamma markområden ellersom hänförts till en horisontell huvuddel t. ex. källarplan och gatuplan iaffärsbyggnad men som till viss del hänför sig lill senare huvuddelar ibyggnaden. Vidare kan de gemensamma koslnaderna bli kända när en senarehuvuddel färdigställts. Exempel på denna typ av gemensamma kostnader ärkostnader för panncentral, lekplatser, parkeringar och liknande i ellbostadsområde. Andra gemensamma kostnader utgörs av koslnader för olika slag avhjälpmedel. De här redovisade omständigheterna visar att det ärytterst väsentligt all iaklla största försiktighet vid resultatavräkning av annatän färdigställd och slutbesikligad entreprenad för vilken slullig ekonomiskuppgörelse träffals. SBEF får därför starkt understryka att särskildresultatberäkning aldrig bör göras för etapp och att huvuddel enligt dendefinition som lämnats ovan i vart fall inte bör resultatavräknas, i andra fallän när risk för anspråk på skadestånd och viten inle föreligger. Ej heller börresultatavräkning ske när gemensamma kostnader av nämnvärd omfattning nedlagtspå huvuddel eller kan påräknas för senare huvuddel eller när kostnaderna förhuvuddelen inte upphandlats på sådant sätt alt de skäligen kan beräknas förhuvuddel för sig. Ett antal remissinstanser tar upp frågan om behovet avövergångsbeslämmelser om beredningens förslag genomförs. iStockholms län antar all många företag, som inte redovisat värdet avpågående 1980/81:68 118 arbeien, i många fall kan få redovisa belydandevinstökning del år då de föreslagna reglerna träder i kraft. föreslårdärför alt den ökning av nettointäkten som föranleds av de nya reglerna fårfördelas pä en treåvspeviod. Liknande synpunkler anförs av bl, a,länsstyrelserna i och och SRS. 2.4 Byggnadsrörelse och handel med fastigheter (11.8) 2.4.1 Omsättningstillgång i byggnadsrörelse Beredningens uppfallning all de fall i vilka fastighetskall anses utgöra omsättningstillgång i byggnadsrörelse bör regleras i lagdelas eller lämnas utan kommentar av så gott som samtliga remissinslanser. EndaslRSV och SBEF anser alt frågan, liksom , bör lösas genom praxis. Ävenreglernas närmare utformning godtas i huvudsak. Få invändningar riktas molförslaget att fastighet, som förvärvats av skatlskyldig som driver byggnadsrörelse,anses ulgöra omsättningstillgång om den förvärvals i och för rörelsen, vilketenligt beredningen skall vara fallet om syftet med anskaffningen varit altupprusta, bebygga eller avyttra fastigheten eller att använda fastigheten förstadigvarande bruk i byggnadsrörelsen. Några remissinslanser kritiserar dockden valda gränsdragningen. Vid bedömningen av om en viss fastighet är all anse somomsättningstillgång eller ej gäller del att klargöra syflel med förvärvei.Byggnadsföretagens anläggningstillgångar skall enligt förslaget ansesförvärvade för rörelsen. Till anläggningstillgångari byggnadsrörelse hänföresexempelvis kontorsbyggnader som inrymmer byggmästarens kontorslokaler. Anlagatt sådan byggnad innehåller även bostadslägenheter och/eller kontorslokalersom uthyres lill ulomstående. Fråga uppkommer då om sädan fastighet skall ansesförvärvad för byggnadsrörelsen även om den endasl lill mindre del utnyttjas idennn. Till följd av alt man anknyter till syftet med förvärvet kan ytterligaretillämpningssvärigheler förutses. 1 del aniagna fallet var kanske syftet medförvärvet inle alls all använda fastigheten i rörelsen men har byggnaden likvälsenare kommil all användas helt eller lill större eller mindre del i rörelsen.Det ursprungliga syftet med ett förvärv behöver inle överensstämma med denfaktiska användningen . vänder sig även mol utformningen av delföreslagna undanlaget för faslighet som förvärvals för sladigvarande användningi jordbruk, skogsbruk eller annan rörelse än byggnadsrörelse eller rörelseavseende handel med fastigheter: Byggmästare skall enligl förslagel kunna utföraombyggnadsarbeten på fastighet som förvärvats för all sladigvarande användas iannan rörelse än byggnadsrörelse eller handel med fasligheter utan altfasligheten betraktas som omsätlningslillgång. Ett byggnadsföretag kan sålundaförvärva en fastighet i vilken den tidigare fastighetsägaren drivitrestaurangrörelse. Prop.1980/81:68 119 fortsätta driften (exempelvis genom utarrendering avrestaurangrörelsen) en lid, utföra betydande ombyggnadsarbeten på byggnaden,sälja fastigheten och kräva lillämpning avrealisalionsvinslbeskallningsreglerna. Fräga uppkommer också ombyggnadsföretaget-sedan några år förflutit-inle t. o. m. skulle kunna rivnbyggnaden oeh uppföra ny sådan, försälja fastigheten och med slöd nv föreslagnabestämmelser beskattas i förvärvskällan tillfällig förvärvsverksamhet. Byggnadsföretag kan driva annan rörelse som har näraanknytning till byggnadsbranschen (elemenlfabrik, snickerifabrik, försäljningav grus etc). Hitlills lorde del ha varil vanligl nll byggnadsrörelsen ochandra branschen närbesläktade rörelser betraktats som en förvärvskälla.Gemensam förvärvskälla kan exempelvis föreligga dä en verksamhetsgren avseratt förädla eller eljest tillgodoföra sig en annan verksamhetsgrens produkler.Av byggmästare bedriven snickerifabrik som tillhandahåller inredningsdelaljerål byggnadsrörelsen torde därför vara att hänföra lill samma förvärvskälla sombyggnadsrörelsen. Fastigheten i den närbesläktade rörelsen blir i så fallomsätlningslillgång i byggnadsrörelsen enligt beredningens förslag. Om däremotskilda förvärvskällor anses föreligga blir anläggningsfastigheten ej allbelrakta som omsätlningstillgång. Del synes vara mindre lämpligl allinkomstslaget vid byggmästarens försäljning av sådan faslighel skall varaberoende av om en eller skilda förvärvskällor anses föreligga för denverksamhei byggmästaren bedriver. i efterlyser en precisering avbegreppet "i och för rörelsen". Även SBEF anser alt avgränsningenblir oklar: Den föreslagna lagtexten synes sålunda vara alltförluddig. De definifioner som ges på lokutionen "i och för rörelsen" -nämligen alt syflel varil all upprusta, bebygga eller avyttra eller anskaffaför sladgivarande bruk lorde hell omöjliggöra att fastigheier inle förvärvats ioch för rörelsen. En faslighel lorde nämligen förvärvas anlingen förupprustning eller bebyggelse eller också för försäljning. Om fastigheten inleförsäljes och ej heller upprustas eller bebygges lorde i slällel kunna hävdasatt den anskaffats för sladigvarande bruk i rörelsen, nämligen för uthyrningeller som driflfaslighet i rörelsen. SBEF finner sålunda att förslagel kundeformulerats myckel enklare och endasl ange all fastighet som förvärvats av densom bedriver byggnadsrörelse är omsättningstillgång om den inle förvärvatsinnan rörelsen påbörjats och ej heller blivit föremål för omfattandebyggnadsarbeten i rörelsen. SBEF anser emellertid inte heller en sådanomformulering nödvändig utan fär i stället föreslå att den praxis som f. n.gäller även framgent i slorl sell skall gälla. skulle betyda alt allafastigheter som innehas av den som bedriver byggnadsrörelse behandlas somomsättningstillgångar om i rörelsen utförts byggnadsarbeten som inte endaslavser normall underhåll. Från nämnda princip anser emellertid SBEF all vissaundantag bör göras för sådana fastigheier som används som kontors- ellerdriftfasligheter. Sisinämnda lyp av fastigheter har inte anskaffats föromsättning och bör därför behandlas på samma sätt som anläggningsfastighetersom tillhör andra rörelseidkare. En förutsättning för all kontors- ochdriftfasligheter inle skall skaltemässigl betraktas som omsättningsfastigheterbör enligt SBEF:s uppfattning vara att de inle blivit föremål för nedskrivningi räkenskaperna. Vidare bör ytterligare ett krav vara all de innehafts underförslagsvis minst 10 är. Den skattemässiga behandlingen avanläggningsfas-tigheier får säsom SBEF påtalat ovan i avsnitt IIIInvesleringsfonder och 1980/81:68 120 invesleringsreserv också konsekvenser belräffandemöjlighelen till ianspråktagande av investeringsfonder. För att slimuleraförelagen lill investerings-fondavsättningar bör därför - oavsell vem sombebyggt fastigheterna - kontors- och driftfasligheter skattemässigt och inlebara civilrättsligt behandlas som anläggningstillgångar. Beredningens förslag alt byggmästares fastighet, som inteanskaffats i och för byggnadsrörelsen, skall anses som omsältningstillgängendast om den varit föremål för omfattande arbeten i rörelsen, anses av fleraremissinslanser kunna leda fill en inle önskvärd liberalisering i förhållandetill nuvarande praxis. RSV och ett stort anlal av länsstyrelserna förordarklarare regler på området. Beredningen definierar vilka fastigheier som skall ansesutgöra omsätlningslillgång i byggnadsrörelse i sill förslag lill punkt 3fjärde slyckel av anvisningarna till 27 § KL. Förslagel innebär bl. a. all"faslighel, som icke förvärvals i och för byggnadsrörelse, anses somomsättningstillgång om den innehaves av skaltskyldig som bedriverbyggnadsrörelse och fasligheten varil föremål för omfattande byggnadsarbete idenna rörelse." Gällande rättspraxis är sträng och även byggnadsarbetensom inte varit särskill "omfattande" har lett till att fastigheierbedömts utgöra omsättningstillgång i byggnadsrörelse. Beredningen anför i sinspecialmotivering (s. 611) all en byggmästare bör kunna utföra sedvanligasmärre reparationsarbeten pä en i bebyggt skick förvärvad fasfighet ulan altfasligheten pä grund därav får karaktären av omsällningslillgång. Dettauttalande tyder på alt beredningen haft för avsikl alt i stort sell kodifieragällande praxis. RSV anser därför alt uttrycket "omfatiande byggnadsarbetei denna rörelse" bör bytas mot t. ex. "byggnadsarbete i denna rörelsesom utgör annat än sedvanligt reparationsarbete av mindre omfattning" omdel inle är så all lagstiftaren önskar införa en mera generös praxis. 1 fråga om den s. k. objeklsmillan har beredningenföreslagit att faslighet, som inte förvärvats i och för byggnadsrörelsen, ändåskall anses ulgöra omsältningstillgäng om den innehas av någon som bedriverbyggnadsrörelse och fastigheten varit föremål för omfattande byggnadsarbete idenna rörelse. Delta ger intryck av att byggmästarsmittan begränsats. Nuvarandepraxis torde godta alt endasl sedvanliga smärre reparationer görs. Lagregelnbör så nära som möjligt anknyta till denna praxis. För alt tillämpningen skallbli så enkel som möjligt föreslår att godtagbarareparationskostnader omsätts i viss proceni av anskaffningskosinaden förbyggnaden, förslagsvis . Vidare anser alt ävenombyggnadsarbeten som ulförts av andra än byggmästaren själv eller hans förelagskall diskvalificera fasligheten från beskattning enligtrealisationsvinstreglerna, eftersom det kan förutsättas alt byggmästaren medsin branschkännedom gör viss vinst vid anlitandet av underentreprenörer. Dennavinst bör beskattas i hans rörelse då den motsvarar uttag av egen tjänst.Dessulom skulle den skrivning beredningen föreslår öppna vida möjligheter tillett omfattande byte av entreprenader på fasligheter. Prop.1980/81:68 121 Det bör vidare klargöras att formuleringen "i dennarörelse" inle skall uppfattas så, all arbetena måste ha koslnadsförls irörelsen. Smitta inträder även i övriga fall, då byggmästaren själv utförtarbetet. Belräffande den s. k. objekt.smittan går beredningensförslag ut på att lagstiftningsvägen försöka förenkla rådande praxis.Beredningen föreslär, att "fasfighet som icke förvärvats i och förbyggnadsrörelse anses som omsällningslillgång om den innehaves nv skallskyldigsom bedriver byggnadsrörelse och fastigheten varil föremål för omfattandebyggnadsarbeten i denna rörelse" (§ 3 tredje och fjärde sl. 1 betänkandet förekommer för nämnda lyp av fnslighel även uttrycketbyggnndsnrbele nv viss omfattning. Beredningen har inle preciserat vnd somavses med ordalydelsen i lagförslaget. Vi befararall den föreslagna ordalydelsen gör lagtexten svår all tillämpa i praktiken,vilkel i sin tur kan komma all medföra onödiga sknlleprocesser. Lagtexten gerlillsammnns med motiven intryck av all beredningen velal begränsnbyggmäslnrsmitlans omfnllning i förhållande lill nu gällande praxis. Om dellavar beredningens avsikl kan vi inle biträda försinget. 1 dagsläget torde enbyggmästare endast kunna ulföra sedvanlign smärre repnralioner på en faslighelförvärvad i bebyggt skick ulan att fastigheten pä grund därav får karaktär avomsätlningstillgång. Vi anser att lagtexten bör utformas med utgångspunkt frånatt endasl smärre och relativt sett obetydliga arbeien kan tillåtas innanobjeklsmilla inlräder. Fastigheten bör därför belrnktns som omsättningsfillgångom byggnadsarbeten av icke endast ringa omfallning utförls. För ytterligareprecisering nv ullrycket "i endnsl ringa omfattning" kan ledningsökas i tillämpningen av 18 § 3 st. lagen om mervärdeskati. Uttrycket har i häravsedda fall beräknats molsvara cn .