prop · G403114 · 1980-12-31 00:00:00 — Samrådsförfarandet bör i första hand inriktas på enbedömning av föreliggande risker. Vidare bör undersökas vilka möjligheter somfinns att på annat sätt än genom säkerhetskontroll sörja för säkerheten. Manmåste därvid gå igenom t.ex. vilken rättssal som kan tas i anspråk, hur dennaär utrustad och var den är belägen, hur lokalsituationen i övrigt ser ut viddomstolen, vilka möjligheter som finns att anordna effektiv bevakning m.m. Rörförhandlingen ett brottmål, skall samråd enligt förevarande paragraf ske ocksåmed åklagaren. Som nämnts i den allmänna motiveringen torde åklagaren i sinegenskap av förundersökningsledare oftast bli den som väcker frågan omsäkerhetskontroll. Att samråd med den offentliga försvararen i vissa fall ärnaturligt har också sagts i den allmänna motiveringen. Är den tilltaladeberövad friheten, bör även häktesföreståndaren eller styresman vidkriminalvårdsanstalt delta i samrådet, t.ex. i fråga om transport och bevakningav häktade. I lagen anges inte var säkerhetskontrollen skallverkställas. Den bör i första hand ske vid ingången till rättssalen. Det kanemellertid i vissa fall vara nödvändigt att den i stället äger rum vid ingångentill de lokaler som ligger i anslutning till rättssalen. Det innebär attallmänhetens tillträde till andra lokaler än rättssalen, t.ex. väntrum,vaktmästarexpedition, toaletter, samtalsrum o.d. kan komma att begränsas. Omkontrollen skall utföras vid ingången till rättssalen eller till utrymmen somhör till denna beror på lokalförhållandena. Det är givetvis angeläget att kontrollenordnas på en sådan plats att verksamheten i övrigt såvitt möjligt lämnasoberörd. 3 § Säkerhetskontroll omfattar åhörare och dem som harkallats att närvara vid förhandlingen. Kontrollen avser dock inte rättensledamöter och andra som skall närvara vid förhandlingen på grund av utövning avallmän tjänst och inte heller advokater. Domstolen får, om särskilda skäl talarför det, undanta andra personer från kontrollen. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka personer somfår bH föremål för säkerhetskontroll. Frågan om personkretsen har behandlats iden allmänna motiveringen. Av paragrafen framgår att rättens ledamöter och andra somskall närvara vid förhandlingen på grund av utövning av allmän tjänst samtadvokater inte Prop.1980/81:114 22 omfattas av säkerhetskontrollen. Till dem som utövarallmän tjänst hör protokollförare, åklagare, polismän med uppgift att biträdaåklagaren eller att upprätthålla bevakning i rättssalen och vaktpersonal. Ävenandra myndighetsrepresentanter såsom tjänstemän inom frivården och socialvården,taxeringsintendenter och allmänna ombud i skattemål hör hit. Allaövriga som skall medverka i det rättsliga förfarandet, dvs. parterna, derasombud, målsägande, vittnen, sakkunniga, tolkar m.fl. samt åhörarna, omfattas iprincip av kontrollen. Domstolen har dock möjlighet att när särskilda skältalar för det undanta någon som inte tillhör den generellt undantagna gruppenfrån kontrollen. Särskilda skäl till undantag kan föreligga beträffande sådanapersoner vilkas ställning liknar de generellt undantagnas, t.ex. biträdandejurist på advokatbyrå som fungerar som offentlig försvarare eller som ombud.Görs undantag, bör den eller de undantagna personerna anges i beslutet. 4 § Säkerhetskontroll skall utföras av polismanefter närmare anvisningar av polismyndigheten. Enligt paragrafen skall säkerhetskontrollen utföras avpolisman efter närmare anvisningar av polismyndigheten. I egenskap avverkställande myndighet har polisen i princip ett självständigt ansvar förgenomförandet av kontroHen, t.ex. i fråga om sättet för kroppsvisitation,bedömningen av om ett påträffat föremål är av sådant slag som avses i 5 §,lämpliga avspärrningsanordningar, vilka bevakningsinsatser som behövs m.m. och åklagaren i fråga om det närmare utformandet av kontrollenibland kan behöva samråda är tydligt. Någon bestämmelse om sådant samråd ärinte behövlig. Domstolenskall i allmänhet inte ta någon befattning med de tveksamma frågor som kanuppkomma vid verkställigheten. De får lösas av vederbörande polismän, om deinte hänskjuts till polisbefäls avgörande. Undantag från denna huvudregelföljer av 6 § andra stycket och 7 § tredje stycket. 5 § Vid säkerhetskontroll skall vapen och andraföremål som är ägnade att komma till användning vid brott som avses i 1 § eftersökas. För detta ändamål får kroppsvisitation äga rum. Väskor och andra föremål som medförs till eller påträffas i rättssalen eller lokaler som hör till denna får undersökas. Denna paragraf innehåller bestämmelser om vilka kontrollåtgärdersom får företas. Syftet medsäkerhetskontrollen är att förhindra att vapen och andra förmål som kan kommatill användning vid våldshandlingar och andra övergrepp medförs tillförhandlingen. Med annat föremål än vapen avses bl.a. ammunition, sprängämnen,tändmedel eller liknande. Även t.ex. en kniv kan räknas dit. För att eftersökasådana föremål får kroppsvisitation äga rum. Kroppsvisitation innebär i förstahand undersökning av en persons kläder och av det denne i övrigt bär på sig.Även undersökning av det som 1980/81:114 23 någon bär med sig, t.ex. en väska, brukar hänföras tillkroppsvisitation. För tydlighetens skull har emellertid i förevarande paragrafinförts en utrycklig bestämmelse om undersökning av väskor m.m. (se nedan). Ätgärder som är att betrakta som kroppsbesiktning är intetillåtna, t.ex. undersökning av hår, kroppsattrapper och kroppshåligheter. Kroppsvisitationen bör inte göras mer ingående än vadändamålet med åtgärden kräver. Hur noggrant kroppsvisitationen måste utförasfår avgöras från fall till fall. AH den hänsyn som omständigheterna medger böriakttas. En fördel är givetvis om en elektrisk metalldetektor kan användas. Viden sådan undersökning förekommer ingen kroppskontakt. Vid undersökning med s.k.handdetektor förs detektorn vanligtvis på ett avstånd av frånkroppen. Om detektorn ger utslag för metallföremål, måste en mera ingående,undersökning vidtas. Det bör framhållas att bl.a. vissa sprängmedelinte torde kunna upptäckas med användning av metalldetektor. I paragrafen föreskrivs även att väskor och andra föremål,t.ex. én kasse eller ett paket, som medförs till eller påträffas i rättssaleneller i till denna hörande utrymmen, får undersökas. Syftet med undersökningen är att eftersöka vapen och andrafarliga föremål. Undersökningen får således inte ske i annat ovidkommandesyfte. Den som genomsöker en väska har följaktligen inte någon rätt att ta delav handlingar, akter eller liknande som eventuellt förvaras i väskan. Vadbeträffar det fall att sådana föremål påträffas som tyder på brottsligverksamhet av annat slag än kontrollen syftar till att förebygga hänvisas tillden allmänna motiveringen (avsnitt 2.2). Paragrafen gör det möjligt att undersöka väskor och andraföremål som påträffas i rättssalen eller i anslutning till denna, även omföremålet inte har något samband med en viss person. En väska som någon ställtifrån sig och som ingen vill kännas vid får sålunda undersökas. Även andraherrelösa, misstänkta föremål får öppnas och genomsökas. För att öppna lås t.ex. på en påträffad väska fårerforderligt våld användas. 6'§ Åhörare som inte underkastar sig säkerhetskontrollskall vägras tillträde till förhandlingen. Om någon annan än en åhörare vägrar att underkasta sigsäkerhetskontroll, skall detta anmälas till domstolen. Domstolenskall då avgöra om den som har vägrat att underkasta sig säkerhetskontrollenskall undantas. Den som inte tillåter undersökning av väska eller annatföremål skall, om det inte kan anses olämpligt, beredas tillfälle att lämnaföremålet till förvaring. Lämnas föremålet till förvaring, får tillträde intevägras. I första stycket berörs den situationen att en åhörareinte vill underkasta sig säkerhetskontrollen. Denne skall då vägras tillträdetill förhandlingen. Prop.1980/81:114 24 har nämnts kan i praktiken detta innebära atttillträde inte heller får ske till lokaler i anslutning till förhandlingssalen. I lagtexten regleras inte frågan om vilka åtgärder iövrigt som får vidtas mot den åhörare som inte har gått med på kontroll men sommisstänks för att bära t.ex. vapen på sig. I vissa fall kan ingripande ske medstöd av de straffprocessuella bestämmelserna. Andra stycket avser det fallet att en person som inte äråhörare, t.ex. en enskild part eller ett vittne, vägrar att underkasta sigsäkerhetskontroll. Som har antagits i den allmänna motiveringen torde en sådanvägran bli sällsynt förekommande. Skulle emellertid saken ställas på sin spetsoch t.ex. ett vittne vägra att underkasta sig säkerhetskontroll, skallförhållandet anmälas till domstolen. Domstolenskall efter en sådan anmälan avgöra om vederbörande bör undantas frånkontrollen. Domstolens bedömning i detta hänseende är beroende av flerafaktorer, bl.a. orsaken till vägran, risken för att vederbörande bär på sig ettfarligt föremål och möjligheten till bevakning i rättssalen. I dessa avseendenbör upplysningar inhämtas av den som genomför säkerhetskontrollen. Pådomstolens bedömning bör också inverka vad det har för betydelse förrättegången om ett vittnesmål inte skulle bli av. Polisenhar inte någon rätt att förhindra att vederbörande avlägsnar sig fråndomstolen, om han inte undantas från kontrollen. Skulle ett vittne välja attavlägsna sig, har domstolen att ta ställning till om laga förfall kan ansesföreligga. 1 regel torde sådant inte kunna anses föreligga i den beskrivnasituationen. Vittnet riskerar dä bl.a. hämtning till kommande rättegångstillfälle.I samband med hämtning torde oberoende av förevarande lag s.k. skyddsvisitationfå äga rum (jfr SOU 1979:6 s. 299). Det kantänkas att någon visserligen underkastar sig kroppsvisitation men inte medgeratt en väska eller ett annat föremål som han medför undersöks av polisen.Vederbörande skall då i stället enligt tredje stycket beredas tillfälle attlämna väskan till förvaring han bevistar förhandhngen. Gör handet, får han inte förvägras tillträde av det skälet att han inte medgerundersökning av väska. En förutsättning för tillträde i detta fall är dock attden som verkställer kontrollen inte anser det olämpligt att väskan lämnas tillförvaring. Det bör sålunda förhindras att någon till förvaring avlämnar enväska som kan befaras innehålla t.ex. en sprängladdning. Även i andra fall kandet anses olämpligt att ett föremål lämnas till förvaring. När det gäller annanän åhörare är det tydligt att den omständigheten att t.ex. en väska lämnas tillförvaring kan göra att en sådan anmälan som avses i andra stycket inte behövs. Prop.1980/81:114 25 7 § Påträffas vid säkerhetskontroll något sådant föremålsom avses i 5 § och tas det inte i beslag enligt bestämmelserna irättegångsbalken, skall den hos vilken föremålet påträffas uppmanas att lämnadet ifrån sig för förvaring. Är innehavaren till ett påträffat föremål okänd,får det omhändertas. Åhörare som inte efterkommer uppmaningen får avlägsnasfrån domstolslokalen. Om någon annan än en åhörare inte efterkommer en uppmaningsom avses i första stycket, skall detta anmälas till domstolen.Domstolen skall då avgöra om den som har vägrat att lämna föremålet ifrån sigskall få behålla detta och ändå få tillträde. Paragrafen behandlar den situationen att det vid ensäkerhetskontroll påträffas ett vapen eller något annat föremål som kan kommatill användning vid ett övergrepp. kan vederbörande misstänkas för attförbereda en våldsaktion vid förhandlingen. En sådan förberedelse är iallmänhet straffbar. Polisen kan i en sådan situation ingripa medstraffprocessuella tvångsmedel. Vederbörande kan gripas enligt 24 kap. 7 § RBoch föremålet tas i beslag enligt bestämmelserna i 27 kap. RB. Om det medhänsyn till omständigheterna inte finns anledning att ingripa på detta sätt,t.ex. om tillstånd att inneha vapnet föreligger eller om en fickkniv eller annatspetsigt föremål påträffas och det inte föreligger misstanke om brott, skallvederbörande uppmanas att lämna ifrån sig föremålet. Första stycket förstameningen i förevarande paragraf upptar en bestämmelse av detta innehåll. I enandra mening i stycket föreskrivs att föremål som påträffas i samband med ensäkerhetskontroll får omhändertas också när innehavaren är okänd. En bestämmelse om hur förvaringen skall gå till har tagitsupp i 8 §. En vägran att efterkomma en uppmaning att lämna ifrån sigföremålet till förvaring kan ge upp upphov till misstanke om brott och polisenkan då ingripa med stöd av RB. Vilka verkningar en vägran i annat fall skall fåberor på om det rör sig om en åhörare eller en annan person. Enligt andrastycket får en åhörare avlägsnas från domstolens lokaler, dvs. Polisen bör inte utnyttja denna befogenhet annat än när detär befogat av säkerhetskäl. Är det t.ex. fråga om en pennkniv eller liknandeföremål, bör åtgärden undvikas. Den som skall avlägsnas skall i första handuppmanas att lämna domstolsbyggnaden frivilligt och lämpligen åtföljas av polistill utgången. Med stöd av 24 kap. 2 § får emellertid tvångtillgripas, om det behövs. Tredje stycket berör det fallet att det är en annan personän en åhörare, t.ex. ett vittne, som vägrar att lämna ifrån sig ett farligtföremål. Här föreskrivs ett förfarande som liknar det som enligt 6 § skalltillämpas när annan än åhörare vägrar att underkasta sig kontroll. Vägran skallsåledes anmälas till domstolen. Denna skall ta ställning till omundantag skall medges och vederbörande tillåtas att behålla föremålet och ändåfå tillträde till förhandlingen. Domstolen får fästa avseende vid orsaken tillvägran och den risk som är förknippad med att föremålet införs m.m. 1980/81:114 26 den processuella betydelsen av ett vittnes utevaro måstevägas in. Om domstolen ej finner skäl till undantag och vittnet vidhåller sinvägran, står det denne fritt att - vid den eventuella sanktion som kan utdömasi rättegången -avlägsna sig. 8 § Föremål som har lämnats till förvaring elleromhändertagits enligt denna lag skall förvaras på betryggande sätt. Om det begärs, skall bevis om att ett föremål har lämnats till förvaring eller omhändertagits utfärdas. Föremålet skall återlämnas till den som har lämnat det till förvaring eller från vilkendet omhändertagits när denne lämnar rättssalen eller lokaler som hör till denna. Paragrafen innehåller bestämmelser om förvaringen avföremål som har lämnats till förvaring eller omhändertagits. Förvaringen skall ske på ett betryggande sätt. Det tordefå ankomma på polisen att i samråd med domstolen svara för de praktiskadetaljerna. Lämpligt är att förvaringen sker i anslutning till rättssalen. Medbetryggande förvaring avses att förvaringen skall ske så att man inte riskeraratt föremålet försvinner. Förvaringen bör lämpligen ske i något låst ellerbevakat utrymme. Till skillnad mot vad som gäller enligt RB i fråga omkroppsvisitation och husrannsakan har några föreskrifter om att protokoll skallupprättas vid säkerhetskontroll enligt denna lag inte tagits upp. Dettaförhållande är motiverat främst av praktiska skäl. Därtill kommer att någonkonkret misstanke om brott i regel inte föreligger. Om vapen eller andraföremål tas i beslag följer emellertid av bestämmelserna i 27 kap. 13 § RB attprotokoll måste upprättas samt bevis om beslaget utfärdas om den drabbade begärdet. När någon lämnar en väska eller något annat föremål somhan inte vill ha undersökt i förvar eller om ett vapen eller annat farHgtföremål omhändertas utan att tas i beslag bör vederbörande ha möjlighet att fåett bevis om detta. En bestämmelse om att bevis skall utfärdas på begäran hartagits upp i en andra mening av paragrafen. Bevisetbör inte utan att det särskilt begärs förses med namn på den som har lämnatifrån sig föremålet. Det bör emellertid alltid innehålla datum och enhänvisning till lagen om säkerhetskontroll samt en beskrivning av föremålet. Den som lämnat ifrån sig ett föremål bör även få ettkvitto på föremålet, t.ex. en nummerbricka, så att det kan utlämnas till rättperson. Föremålet skall återlämnas till innehavaren när dennelämnar de lokaler som kontrollen omfattar. 9 § Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattningskall verkställas i enskilt rum och om möjligt i vittnes närvaro. Kroppsvisitation av kvinna får verkställas eller bevittnas endast av kvinna, om undersökningen inte sker genom elektrisk metalldetektor. Prop.1980/81:114 27 I denna paragraf ges närmare bestämmelser om förfarandetvid kroppsvisitation. Bestämmelserna överensstämmer i huvudsak med motsvarandebestämmelser i och 5 § lagen (1970:926) om särskild kontroll på flygplats.En kroppsvisitation av mera väsentlig omfattning skall sålunda verkställas ienskilt rum och om möjligt i närvaro av vittne. Vidare gäller en särskild regelom kroppsvisitation av kvinna. I likhet med vad som gäller enligt lagen omflygplatskontroll har en sådan mer summarisk kroppsvisitation som sker genomelektrisk metalldetektor ansetts kunna undantas från den särskilda bestämmelsenom kroppsvisitation av kvinna. 10 8 Domstolens beslut enligt denna lag får inteöverklagas. I paragrafen föreskrivs att domstolens beslut enligt dennalag inte får överklagas. Bestämmelsen innebär att besvärsrätt inte hellerföreligger beträffande domstolens beslut när det innebär ett ställningstagandetill frågan om någon skall undantas från säkerhetskontrollen enligt 3, 6 resp.7 §§. Besvärsrätt saknas även för det fall att domstolen har avslagit enbegäran om kontrollåtgärd. 4.2 Förslaget till lag om ändring irättegångsbalken. I enlighet med förslag har en hänvisningtill lagen om säkerhetskontroll vid domstolsförhandling tagits upp i 5 kap. 9§. 4.3 Förslaget till lagen om ändring i lagen(1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder Varken en arrendenämnd eller en hyresnämnd betraktas somen domstol och den föreslagna lagen om säkerhetskontroll viddomstolsförhandlingar är alltså inte direkt tillämplig på förhandlingar i dessanämnder. En möjlighet till säkerhetskontroll bör emeHertid, som nämnts i denallmänna motiveringen, finnas även här. I 27 § lagen (1973:188) omarrendenämnder och hyresnämnder har därför tagits upp en bestämmelse om attlagen om säkerhetskontroll får tillämpas vid dessa nämnder. 4.4 Förslaget till lagen om ändring i lagen(1976:839) om statens va- nämnd I 17 § i lagen har tagits upp en bestämmelse som gör lagenom säkerhetskontroll tillämplig vid förhandling i va-nämnden. 1980/81:114 28 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om säkerhetskontroll vid domstolsförhandlingar, 2. lag om ändring i , 3. lagom ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnderoch hyresnämnder, 4. lag om ändring i lagen (1976:839) om statensva-nämnd. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Bilaga 1 Prop. 1980/81:114 29 Prop.1980/81:114 30 1 ill Statsrådet och chefen för Genom beslut uppdrog regeringen åtdomstolsverket att utreda frågan om kontroll- och säkerhetsåtgärder för attskydda allmän ordning och säkerhet vid domstolsförhandling samt att lägga framförslag till författningsmässig reglering i detta hänseende. får härmed överlämna promemorian Säkerhetskontrollvid domstolsförhandling. Promemorian har utarbetats inom juridiskaenhet under ledning av byråchefen . 1 arbetet med den närmareutformningen av promemorian har ocksä deltagit byråchefen ochnumera stiftssekreteraren . Sekreterare har sedan den 15 januari1979 varit hovrättsassessorn . har ställt sig bakom deprincipiella överväganden som gjorts i promemorian. Härvid har deltagit MatsBörjesson, ordförande, , , ,och med Ernström som föredragande. Samråd har ägt rum med ochrättegångsutredningen (Ju 1977:06) samt med tvängsmedelskommittén (Ju 1978:06)på sekretariatsnivå. har i särskiltyttrande, som avgetts innan promemorian erhållitsin slutliga utformning, redovisat skilda inom utredningen gjorda ställningstaganden till förslag. Framfördasynpunkter har i flera hänseenden beaktats vid den slutligautformningen. Yttrandet är fogat till promemorian sombilaga. y;y»yiM''nr- Prop.1980/81:114 32 Förslag tilllag om säkerhetskontroll vid domstolsförhandling 36 Förslag tililag o.m ändring i 38 Förslag tilllag om ändring i lagen (1970:*17) om marknadsdomstol mm 39 Förslag till lag om ändring i lagen(1976:839) om Offentlighetsprincipen 49 tt. Förhandlingsoffentiigheten viddomstol _ 50 Bestämmelserangående vissa tvångsmedel 54 6.2.1 Beslag enligtRB 54 6.2.2 Husrannsakanoch kroppsvisitation enligt RB 55 6.2.3 Tvångsmedelenligt varusmugglingslagen (1960:18) 56 6.3 Tvångsåtgärder av annan ar t 56 6.3.1 Allmänt 56 1980/81:114 33 6.3.2 Kroppsvisitationenligt 19 § 1 st 2 p varu smugglingslagen 57 6.3.3 Lagen (1970:926) om särskild kontroll päflygplats 58 6.3. 't Lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder ispanings syfte i vissa fall 58 6.3.5 Kroppsvisitation m m enligt lagen (1976:371)om behandlingen av häktadeoch anhållna m fl (häktes lagen) och enligt lagen (197:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) 59 Något ompolisens uppgifter och ingreppsbefogenheter 60 HUR KAN ORDNING OCH SÄKERHET VID DOMSTOL UPPRÄTTHÄLLAS ? Verksamheten i allmänhet 71 Säkerhetsaspekter på nybyggnad av domstol Ingripanden och andra personåtgärder 'äffande ingripande av 3 1980/81. 1980/81:114 34 10.2.3 Förhållandena irättssalen 92 10.3 Personkontrollåtgärder 94 ClI ÖVERSIKT ÖVER UTLÄNDSK RÄTT 100 101 101 102 103 104 ALLMÄNNA ÖVERVÄGANDEN OCH FÖRSLAG Behovet av särskild lagstiftning 108 12.1 Yttranden hosJustitieombudsmannen 108 13.3 Kroppsvisitationoch undersökning av väska, paket m m 120 13.4 Förutsättningar för säkerhetskontroll 121 13.5 Vilka bör fåkontrolleras? 13.6 Särskiltangående dein som skall närvara vid riskförhandling 126 1980/81:114 35 Verkställande- och beslutsfunktionerna 132 Något om s k överskottsinformation 138 Förslag till lag orn säkerhetskon tre 19.2 Förslag tilllag om ändring i 153 19.3 Förslag tilllag o.m ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m m och i lagen(1976:839) om statens va-nämnd 154 Bilaga Y ttrande från rättegångsutredningen 155 AOst Allmänna ordningsstadgan (1956:617) KvaL Lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt LTO Lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande LOB Lagen (1976:511) om omhändertagande av berusadepersoner m m 1980/81:114 36 Lag om säkerhetskontroll vid domstolsförhandling 1 § Säkerhetskontroll enligt denna lag far äga rum orn det till följd av särskilda omständigheterfinns risk för att brott som utgör allvarlig fara för säkerheten kan komma att förövas isamband med en domstolsförhandling. 2 § Säkerhetskontroll omfattar ähörare vid ensädan domstols- förhandling som avses i 1 §. Om särskildaskäl föreligger fär kontrollen omfatta även andra som skall närvara vid förhandlingen. Den flhnrare som inte frivilligt underkastar sigkontrollen skall vägras tillträde till förhandlingen. 3 § 3eslut om säkerhetskontroll meddelas av rätten efter samrSd med polismyndighet. Ceslutet skall innehållauppgift om kontrollens omfattning enligt 2 §första stycket. k § Vid säkerhetskontroll eftersöks vaoen eller annat föremril som är ägnat att komma till användning vidbrott som -Tvses i ] §. För sfldant ändamSl fär kroppsvisitation äg.T rum. Väska eller annat förem.11 som medförstill rättssalen, eller, om innehavaren är okänd, påträffas i elleri anslutning till rättssalen f9r undersökas. 5 § Säkerhetskontroll utföres av polisman efter närmare an- visningar av polismyndighet. 6 § Påträffas vid säkerhetskontroll .sådant föremf.l som avses i l\ § och tas det inte i beslag enligtbnstjirnrrielserna i rätteriAngsbalken, skall den hos vilken förernf°ilet p?.träf- Prop.1980/81:114 37 fats uppmanas att lämnadet ifrän sig. Den åhörare sominte efterkommer uppmaningen fär avpolisman avlägsnas från domstolens lokaler. Polisman fär frSn annan änähörare omhänderta sädant föremal. Om föremal enligt vad nu sagts påträffas meninte tas i beslag skall polisman, om det begärs,utfärda bevis om vad som förekommit. 7 § Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattning skall verkställasi avskilt rum, samt om sS kan ske i vittnes närvaro. Kroppsvisitation av kvinna färverkställas eller bevittnas endast avkvinna, om undersökning inte sker genom elektriskmetalldetektor.