prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — ELAK bedömer att de åtgärder för konvertering frånolja till el som föreslås kan resultera i en minskad förbrukning av olja,huvudsakligen lätt eldningsolja, om ca 1,5 milj. ton . Åtgärdernaföreslås bli utformade så att de ger flexibilitet vid valet av energikälla iframtiden. Remissinstanserna är i huvudsak positiva tillELAK:s förslag vad gäller konvertering från olja till el. Flertalet remissinstansertillstyrker att förslagen genomförs. Jag återkommer i det följande (avsnitt 8.5) med enmer utförlig redogörelse för ELAK:s förslag, remissynpunkterna och de åtgärdersom enligt min mening bör genomföras med anledning härav. Jagvill i detta sammanhang framhålla att jag finner att åtgärder för att ersättaolja med el bör vidtas i huvudsak enligt ELAK;s förslag. Därmed utnyttjas dennationella resurs som den tillgängliga elproduktionskapaciteten utgör för attspara olja under främst . Jag räknar med att konverteringen från oljatill el skall medföra en oljeersättning om ca 1 milj. ton . Jag hardärvid räknat med att eltillgången kan bli något lägre än vad ELAK har räknatmed genom att block 3 i kärnkraftverket i Forsmark kan komma att utnyttjas förhetvattenproduktion för behov. Jag har vidare räknat med atteltillgången kommer att användas som drivenergi för värmepumpar i enlighet medOED;s förslag. Den oljeersättning som därvid erhålls har inkluderats i denoljeersättning som jag i det föregående har beräknat att ett genomförande avOED:s förslag kommer att medföra. Dentredje delen av förslaget till oljeersättningsprogram består av åtgärder föratt åstadkomma ett värmeförsörjningssystem för , som ejär baserat på olja. Detta kan ske genom hetvattenöverföring frånkärnkraftverket i Forsmark, genom värmeproduktion i närför-lagda koleldadekraftvärmeverk eller genom ett mycket omfattande utnyttjande av storavärmepumpar. STOSEB och har redovisatett förslag till värmeavtappning i Forsmark. Värmeeffekten skulle bli 2000 MW.Värmen skulle överföras till genom en ledningfrån Forsmark till Åkalla. Värmeleveranserna bedöms kunna påbörjas . Hetvattenöverföring från Forsmark skulle medföra enoljebesparing på ca 1 milj. ton i jämförelse med den nuvarandevärmeförsörjningen i 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 123 regionen.Kostnaden för oljeimporten skulle vid de nuvarande priserna därmed minska medca . Med närförlagda koleldade kraftvärmeverk skulle ensnabb minskning av oljeanvändningen i området åstadkommas. En förutsättning äratt kommunerna kan finna lämpliga platser för att lokalisera anläggningarna.För att ersätta 1 milj. ton olja erfordras drygt 1,5 milj. ton kol. Även möjligheterna till ett störte utnyttjande avstora värmepumpar bör beaktas inför ett ställningstagande till hurStorstockholmsområdet skall värmas. Sådana värmepumpar skulle till att börjamed kunna drivas med elenergi för att sedan övergå till bränsledrift. Därmedföreligger samma lokaliseringsförutsättningar som i kraftvärmealternativet.Flera faktorer för ett värmepumpsalternativ är ännu osäkra, bl. a. kostnaderna. Jagåterkommer i det följande (avsnitt 8.3.5) med en mer utförlig redogörelse förStorstockholmsområdets värmeförsörjning. Jag vill i detta sammanhang dockframhålla att jag anser att en oljeersättning på ca 1 milj. ton är fulltmöjlig att uppnå . Jag har därför i oljeersättningsprogrammeträknat med att en sådan minskning av oljeanvändningen kommer till stånd. Det program som jag här förordat skulle kunnamedföra en oljeersättning om ca 9 milj. ton olja . skulleoljeersättningen kunna uppgå till ca 3,5 milj. ton. De angivna kvanUteternautgör mål för oljeersättningen och kräver en ambitiös politik med omfattandeinsatser för att kunna nås. Jag finner det angeläget att mål av det slag jaghar angivit läggs fast och att åtgärder successivt vidtas med anledning härav. OED:s s.k. extraordinära åtgärder, som skulle kunnage ytteriigare oljeersättning, bör enligt delegationen studeras närmare innanställning tas till dem. Jag finner det angeläget att sä sker. OED bör sä snartsom möjligt redovisa sina förslag i detta avseende. Jag vill i detta sammanhang påpeka attmöjligheterna att snabbare ersätta olja med inhemska bränslen inte tordebegränsas av i första hand tillgången pä energiråvara utan av ekonomiska skäl,bl.a. skulle en förtidsskrotning av pannor behöva ske. Jagräknar med att en mer omfattande översyn av oljeersättningsprogrammet skallske senast . Det bör åligga den nya energimyndighet som jag i detföljande (kapitel 11) kommer att föreslå att i samråd med andra berördamyndigheter svara för samordning, närmare planering och uppföljning avprogrammet. I avvaktan på att den nya myndigheten inrättas bör OED påmotsvarande sätt svara för denna uppgift. Tillsammansmed det energihushållningsprogram som jag har redovisat (kapitel 4)innebär oljeersättningsprogrammet en avsevärd minskning av oljeanvändningen. Omalla dessa åtgärder ger resultat i enlighet med målen kan användningen av oljaför energiändamål komma att minska med ca 12 milj. ton trots attenergianvändningen beräknas öka. Programmen ger förutsättningar för enytterligare minskning av oljeanvändningen . 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 124 Det är således ett mycket ambitiöstoljeersättningsprogram som jag nu förordar. Anledningen härtill är självfalletatt det krävs långtgående insatser för att en verklig minskning avoljeanvändningen skall ske. Jag vill särskilt fästa uppmärksamheten på vad OEDhar påpekat, nämligen att vi för att kunna kraftigt minska oljeberoendet ochgenomföra beslut om avvecklingen av kärnkraften måste basera 60-70%av vår energiförsörjning pä sådana energikällor som f.n. används endast marginellt eller inte alls. Jagförordar att regeringen föreslår att godkänna det program föroljeersättning som jag här har redogjort för. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 125 Jag kommer i det följande att redogöra för deåtgärder som enligt min mening krävs för att trygga försörjningen av bränslentill värt energisystem. Som en bakgrund till mina förslag lämnar jaginledningsvis en översiktlig redogörelse för den nuvarande bränsleanvändningeninom olika sektorer och för de olika bränslenas förutsättningar och kvaliteteri olika avseenden samt för den roll som de därigenom bör spela för vår framtidaenergiförsörjning. Jag behandlar i detta sammanhang inte uran, vars utnyttjandei har lagts fast genom beslut efter folkomröstningen ikämkraftsfrågan . Oljan svarar för den helt övervägande delen av vårenergiförsörjning. Oljans andel av den primärt tillförda energin vårär 1979 ca68%. är därmed ett av världens mest oljeberoende länder. Våramiljöskyddsbestämmelser ställer dessutom särskilda kvalitetskrav pä den oljasom vi importerar. Den största mängden olja används inom sektornbostäder, service m. m., dvs. för uppvärmning av bostäder, affärs- ochservicelokaler m. m. Inom denna sektor användes ca 11 milj. ton olja år 1979.Oljan svarar för av energianvändningen för uppvärmningsändamål. Avoljeanvändningen inom sektorn utgjordes ca 4,5 milj. ton av tjockeldningsolja, som utnyttjas främst i kraftvärmeverk och störte hetvattencentraler,dvs. i områden med utbyggda fjärrvärmesystem, medan 6,5 milj. ton utgjordes avtunn eldningsolja, som används främst i villor och i flerfamiljshus med mindrepanncentraler. Det föreligger en betydande prisskillnad mellan tjock och tunneldningsolja. har den tunna eldningsoljan normalt varit 3040%dyrare än den tjocka eldningsoljan. Prisskillnaden kan komma att minska. har skett en tämligen snabbutveckling av användningen av elvärme. F. n. används el för uppvärmning.Orsaken till den snabba utvecklingen torde vara att elvärmen kräver småinvesteringar för användaren och är bekväm att använda samt att vi genom bl.a.en stor andel vattenkraft har kunnat producera billig elkraft. har också skett en ökning avanvändningen av ved för uppvärmning av enskilda hus, främst i glesbygden. Ettskäl härtill torde vara att beskattningsreglerna har ändrats sä att uttag avbrännved ur egen skog inte längre beskattas. Inomindustrin används ca 5,5 milj. ton olja vilket utgör avenergianvändningen inom sektorn. Nästan enbart tjock eldningsolja används.Fasta bränslen, främst bark och lutar inom skogsindustrin, sva- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 126 rar för av energianvändningen. Den svenskaindustrin har pä grund av sin struktur också en hög andel elkraft ienergianvändningen. För kraftproduktionen användsförhållandevis lite olja i . I genomsnitt svarar oljebaseradeanläggningar, främst kraftvärmeverk och industriella mottryckskraftverk, för ca13% av elproduktionen under ett är. Vattenkraften svarar f. n. för ochkärnkraften f. n. för av elproduktionen. har därmed ett vid eninternationell jämförelse ekonomiskt mycket fördelaktigt elproduktionssystem.Att vi har kunnat producera elkraft till lågt pris har variten komparativ fördel för vår industri. Transportsystemet är i alltväsentligt beroende av importerad olja eller importerade oljeprodukter. Oljansvarar för av energianvändningen inom transportsektorn. av denbensin och av den dieselolja som används i framställs vidraffinaderier inom landet, medan återstoden importeras. Vill man öka andeleninhemskt framställda oljeprodukter krävs investeringar i de svenskaraffinaderierna. Användningen av olja i ochandra länder har etablerats . En omställning till andra bränslenkräver olika och varierande resursinsatser för att genomföras inom deolika delområdena. De bränslen som på medellång sikt,dvs. fram till omkring , kan komma i fråga för användning i ärolja, naturgas, motoralkoholer, kol, skogsbränslen, torv och skiffer. Dessutomkan solvärme komma att utnyttjas i större skala . Väsentliga skillnader föreligger när det gäller bränslenasförutsättningar och kvaliteter i skilda avseenden. De försörjningsmässigaaspekterna utgörs av faktorer som tillgång, varaktighet ochförsörjningstrygghet, pris och prisutveckling samt bekvämlighet ochflexibilitet i användningen. Andra faktorer av stort intrtcsse är miljöeffektervid utnyttjandet, sysselsättningseffekter i , regionalpolitiskaaspekter och möjligheterna till annan, konkurrerande användning. Olja har länge haft väsentligafördelar, vilket självfallet är orsaken till den mycket omfattande användningsom oljan har fått. Olja är en koncentrerad energiråvara med hög energitäthet.Den är vidare lätthanteriig och bekväm att använda. Oljeeldade anläggningarkräver förhållandevis små investeringar. Oljan ger liksom andra fossilabränslen upphov till negativa miljöeffekter. Vidare finns andraanvändningsområden än inom energisektorn där oljans egenskaper behöverutnyttjas, t. ex. inom det kemiska området. Den snabba prisutvecklingen på oljasedan 1973-74 års oljekris har helt förändrat oljans kon ku rtens kraft. Oljanhar blivit dyr som marknadsstörningar under vissa perioder harförekommit. Som jag tidigare (kapitel 3) har redovisat räknar jag med en fortsattlångsiktig realprisstegring på olja. Motiven för att minska oljeanvändningengenom energihushållning och genom införande av andra bränslen är således delsav försörjningskaraktär, dels av ekonomisk karaktär. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 127 Den tjocka eldningsoljan kan lättast ersättas. Påde områden där tjock eldningsolja används, dvs. främst i fjärrvärmesystem ochindustrier, kan inhemska bränslen och kol relafivt snabbt fä stor betydelse. Förde lättare oljeprodukterna är det svårare att snabbt hitta ersättningsbränslen.Detta gäller i synnerhet för bensin och dieselolja. är det just på deområden där dessa produkter används, dvs. inom transportsektorn, som detvärde, som oljan har genom sin energitäthet och lätthanterlighet, kan bäst tastill vara. Det är således för främst sådan användning som oljan bör reserverasframöver. Arbetet med att snabbt åstadkomma oljeersättning bör därmed främstinriktas på områden där oljans särskilda egenskaper inte utnyttjas, dvs. därvanligtvis tjock eldningsolja nu används. Jag anser att detta är enlångsiktigt riktig inriktning av energipolitiken i denna del. Denna inriktningbör följas även om tillfälliga marknadssvängningar och därav följandeöverskott i vissa fall kan ge incitament till en något annorlunda politik. En sådan inriktning kräver en ökad förädling avoljan. För del står valet mellan att låta förädlingen ske utomlands,dvs. att importera en ökad andel raffinerade produkter och att genominvesteringar i raffinaderierna i öka utbytet av sådana produkter frånimporterad råolja. I ett raffinaderi skiljs olika fraktioner i råoljanut för att möta noga preciserade kvalitetskrav på varje enskild oljeprodukt.Ett annat syfte med bearbetningen kan vara förändra den kemiskasammansättningen hos råoljans komponenter. För att fä fram exempelvis bensinmed tillräckligt högt oktantal måste man bearbeta den fraktion, nafta, somnormalt används för bensinframställning. Detta sker i en s. k.reformeranläggning. En annan, mer omfattande, bearbetning krävs om manvill omvandla de mer svårflyktiga delarna av råoljan, som normalt används tilltjocka eldningsoljor, till mer flyktiga produkter, t. ex. bensin och lätteldningsolja. En sådan bearbetning kan utföras på olika sätt. Den vanligastförekommande metoden är s. k. termisk krackning. För en mer omfattande omvandlingär katalytisk krackning den vanligaste processen. De flesta raffinaderierna i är byggdaför att bearbeta främst relativt lätt råolja som ger ett högre utbyte än tyngreråoljor av de mest värdefulla produkterna, dvs. bensin och lätt eldningsolja.Man har tidigare däremot inte investerat i krackningsanläggningar i sä storutsträckning i som i , där efterfrågan på framförallt bensin har varit stor. Vid ett genomsnittligt raffinaderi i Förentastaterna framställs bensin ur en viss mängd råolja medan bensinutbyteti raffinaderierna i f. n. är . I de svenska raffinaderiernaär bensinutbytet i genomsnitt . F. n. pågår eller planeras emellertid i Västeuropaen snabb utbyggnad av raffinaderierna i syfte att skapa möjlighet att omvandlaen större del av de tyngre oljeprodukterna till bensin och dieselolja. Dennautbyggnad kan komma att leda till en viss överkapacitet för bensinframställningvid mitten 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 128 av1980-talet, varigenom utbudet av lätta produkter pä den europeiska marknadenskulle komma att ökas. Utvecklingen inom området är dock svår att bedöma f.n. Samtidigtsom förbrukningen förskjuts mot en ökad andel lättare produkter beräknas denråolja som utvinns i väriden bli bl. a. allt tyngre och svavelrikare. Merpartenav de nu kända oljetillgängarna är av tyngre typ med relativt hög svavelhalt.Av de kända och utvinningsvärda råoljetillgångarna består av råoljamed minst 1,5 viktprocent svavel. Flera av de äldre produktionsområdena förlättare råoljor, bl. a. , har otillräckliga reserver för att ökaeller t.o.m. för att bibehålla nuvarande produktionsnivå. Vid längsiktskontraktrörande leveranser från måste också köp av en viss del tyngre,högsvavlig råolja inkluderas vid sidan av den normalsvavliga arabiska oljan,Arabian Light. Motsvarande förhällande gäller vid långsiktiga avtal med ,som f. n. ställer krav på att ca hälften av den levererade råoljan skall varaav den tunga, högsvavliga s. k. Maya-oljan. Delviskan denna utveckling kompenseras för del av att produktionen ökarav den lätta, lägsvavliga Nordsjöoljan. I världen som helhet måste dock enanpassning ske till ett större utnyttjande av de tunga, högsvavliga råoljorna.Ytterligare en faktor av betydelse är att priset på lägsvavlig råolja kan kommaatt öka snabbare än priset pä normalsvavlig och högsvavlig råolja. Under senareår har prisskillanden varit . Enbetydande del av världens återstående oljetillgångar består av s.k.okonventionella resurser, varmed avses olja som förekommer i trögflytandeeller t.o.m. fast form. Exempel härpå är tjärsand, oljeskiffrar och s. k. extratunga råoljor. Dessa råvaror kan bli av väsentlig betydelse förvärldens oljeförsörjning. Det krävs dock en utveckling av utvinningsteknikenför att de okonventionella råoljetillgångarna skall kunna utnyttjas i störteskala. Dessutom krävs investeringar i raffinaderier och eldningsanläggningar. Iraffinaderierna erhålls en rest, s.k. restolja, som består av tjocka,svavelrika fraktioner. Denna olja exporteras f.n. för svensk del eftersom deninte får utnyttjas inom landet på grund av gällande lag och förordning omsvavelhaltigt bränsle. Pä sikt bedöms dock möjligheterna till sådan exportkomma att begränsas som mängderna restolja kan komma att öka. Om t.ex. en krackningsprocess installeras vid ett raffinaderi för att ökakonverteringen av svårflyktiga delar av råoljan till lätta fraktioner kansamtidigt restoljeandelen öka något. Restoljor och tunga råoljor kan behandlas pä flerasätt, bl. a. kan de utnyttjas för förgasning. En annan metod är avsvavlingeller hydrering, varvid råolja tillförs vätgas som bl. a. tvättar bort svavlet. Den utveckling som jag här har beskrivit, dvs. enrelativt sett ökad efterfrågan på lätta produkter och en ökad tillgång påtyngre och svavelrikare råoljor, påverkar starkt den svenskaförsörjningssituationen. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 129 da förhållanden i har också stor betydelse. F. n.måste de svenska raffinaderierna använda i genomsnitt lägsvavlig råoljapga. gällande krav beträffande svavelhalt i eldningsolja. De svenskabestämmelserna kommer att skärpas och , dåhela kommer att omfattas av förbudet att bränna tjock eldningsolja medmer än svavelhalt. Som en följd härav måste andelen lägsvavlig råolja däuppgå till av räoljeimporten om nuvarande raffinaderistruktur behålls.Sveriges importkostnader ökas därmed, eftersom den lägsvavliga råoljan ärdyrare än den högsvavliga. Den svenska svavellagstiftningengör att det finns skäl att överväga investeringar i en anläggning, exempelvisen s. k. hydreringsanläggning, som breddar försörjningsbasen genom attmöjliggöra att råoljor av sämre kvalitet, t. ex. med hög svavelhalt, kanutnyttjas. Det förhållande att endast ca 60%av den bensin och dieselolja som används i framställs vid raffinaderierinom landet motiverar insatser för att öka försörjningstryggheten inomdrivmedelsomrädet. Detta kan ske pä olika sätt. En möjlighet är att investera ien s. k. krackningsanlägg-ning som ökar utbytet av lätta produkter, främstbensin, frän den råolja som importeras till . Långsiktigt inriktadekontrakt om import av drivmedel från länder med egen råoljeutvinning, främstNorge, skulle också kunna ge en trygg försörjning. Även andra möjligheter kanfinnas. Naturgas har stora likheter medolja. Naturgasen utvinns i stort sett inom samma geografiska områden som oljan.Nära hälften av all naturgas beräknas förekomma som s.k. associerad gas, dvs. direkttillsammans med olja. Naturgasen i världen beräknas också ha ungefär sammavaraktighet som oljan. Gasen är emellertid betydligt miljövänligare, bl. a.innehåller naturgas endast obetydliga mängder svavel. Naturgasen kräver för anskaffningoch distribution ett omfattande ledningsnät. Betydande investeringar krävs idistributionssystem för gas, såväl i transport- som i användningsledet. Dettaförhållande torde vara en anledning till att gas tidigare i stor utsträckningfacklades bort. brändes pä oljefälten utan att energiinnehållet togs tillvara. Behovet av investeringar i distributionssystemen är också en anledningtill att huvuddelen av den naturgas som utvinns används direkt iproducentländerna. Endast av den utvunna gasen exporteras f.n. Andelenexporterad gas väntas dock öka. har betydandenaturgasfynd gjorts i . Därmed skulle kunna skapas bättreförutsättningar för försörjning av gas till . Naturgas har tidigare betraktatsnärmast som en biprodukt vid oljeutvinningen. Gasen har i länder med inhemskproduktion ofta använts för okvalificerade ändamål, t. ex. somkraftverksbränsle i stället för tjock eldningsolja eller kol. somgasen i ökad utsträckning har blivit en internationell handelsvara har detskett en betydande höjning av gaspriset 10 1980/81. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 130 jämförtmed priset på olja. För del innebär denna utveckling att naturgas somkan komma att importeras inte bör användas som ersättning för tjockeldningsolja. Det högre priset för gasen innebär att användningen bör inriktaspå sådana användningsområden där gasens speciella egenskaper, främst renhet,kan utnyttjas. Motoralkoholer, dvs. främst metanol och etanol,torde på kort och medellång sikt komma att framställas ur naturgas, restoljoroch kol (metanol) eller ur jordbruksprodukter (etanol). Tillgängligheten blirsåledes beroende av tillgängligheten till dessa råvaror. Pä lång sikt kanframställning ur cellulosahaltigt material bli kommersiellt möjlig. Ur metanolkan syntetisk bensin framställas. Framställningen av motoralkoholer sker underbetydande energiförius-ter. Energiutbytet vid framställning av metanol urnaturgas är av råvarans energiinnehåll. Övrig energi förlorastill omgivningen som relativt lågvärdig värme, om den inte tas till vara för t.ex. fjärrvärmeleveranser. Motoralkoholerna har lägre energitäthet än bensinoch dieselolja. Energiinnehållet i metanol och etanol är ungefär hälften resp.två tredjedelar av energiinnehållet i bensin. Det gör att kostnaderna förtransport och distribution blir högre. kan motoralkoholer geväsentliga miljöfördelar jämfört med bensin och dieselolja. Tillverkning av metanol ur fossila bränslen ger -bl. a. pä grund av omvandlingsförlusterna priser som överstiger priserna päbensin. Etanol, som kan framställas ur inhemska och förnybara råvaror, är f.n.dyrare att producera. Prisutvecklingen pä är svår att bedömaeftersom det krävs utvecklingsarbete för att få fram metoder som gör attproduktion av motoralkholer från fasta bränslen kan ske till konkurrenskraftigapriser. Kol har nästan lika stor betydelse som olja förvärldens energiförsörjning. Kol har emellertid långt störte varaktighet ochbör kunna importeras under större försörjningstrygghet. Det finns inteanledning att reservera kolet för annan användning eftersom någon sådanåtminstone f. n. inte tycks finnas. F. n. är kolpriset mycket lågt i förhällande tilloljepriset. Skillnaden kommer sannolikt att minska något framöver men övertiden finns det inte anledning att räkna med någon direkt koppling av priset påkol till priset på olja. Mot att en sådan koppling skulle uppstå talar bl. a.det förhållande att koltillgångarna är spridda över hela världen och att definns i länder med vitt skilda politiska och ekonomiska system. Användningen av kol i förbränningsanläggningarmedför liksom användningen av olja negativa miljöeffekter. Effekternahärvidlag skiljer sig inte principiellt. Pä grund av bl. a. det lägreenergiinnehållet i kol krävs störte investeringar i bl. a. eldningsanläggningarför att kol skulle kunna utnyttjas. Kolbör åtminstone inledningsvis användas för att substituera tjock 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 131 eldningsolja,främst i större eldningsanläggningar knutna till fjärtvärmesystem och i störteindustrier. Tillgången på skogsenergi framöver är svår attbedöma. Den blir i hög grad beroende av om rationella och ekonomiskt rimligametoder kan utvecklas för tillvaratagande av hyggesavfall, röjningsvirke,skräpskog och lövskogsöverskott, så att råvarubasen för skogsenenergi kanutökas utan att konkurtera med behovet av råvara för industriell förädling. Etteffektivare utnyttjande av totala skogsproduktionen kan bidra till att i dagolönsamma skogsbestånd kan avverkas med rimlig lönsamhet. Pä kan en omfattande odling avenergiskog komma att ge god tillgång av detta bränsle. Denna fråga studeras f.n. inom ramen för det statliga energiforskningsprogrammet. Lyckasansträngningarna att utveckla energiskog bör konkurrensen om råvaran kunnaundvikas. En betydande odling av energiskog skulle dock kunna ställa anspråkpå markområden som används för andra ändamål, bl. a. jord-och skogsbruk.Av vikt är vidare att miljöeffekterna kan bemästras. Skogsbränslen är en inhemsk energiråvara, varsutnyttjande kan bidra till att skapa många nya arbetstillfällen i .