prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag kommer således inle i del följande att inågon nämnvärd utsträckning ta upp en diskussion om riktlinjer för fortsattutveckling av skilda delar av högskoleverksamheten avseende I.ex.utbildningens förnyelse, återkommande utbildning, institutionell organisationoch studieorganisation, utbildningens internationalisering ochforskningsanknytningen. De riktlinjer för arbelel inom dessa områden som jaghar angivit i lidigare budgetpropositioner och andra propositioner och somriksdagen inte har haft något att erinra mot gäller alltjämt, låt vara inomsnävare ekonomiska ramar. Det är enligt min 1980/81:100 Bilaga12 372 meningutomordentligt viktigt atl förnyelsearbetet inom högskolan inle stannar av. Jagkommer därför i det följande alt förorda en fortsättning av vissa pågåendereformer samt atl elt fåtal nya påbörjas. När det gäller forskningen kommerjag, som jag angav i prop. 1980/81:20 angående besparingar i statsverksamhetenm. m., att förorda att den forskningssatsning som påbörjades föregående årfortsätter. Lärartjänslulredningen (U 1977:04) har avlämnat sittbetänkande (SOU 1980:03) Lärare i högskolan. Betänkandet har nyligenremissbehandlats. Frågan bereds f. n. inom . som det är nödvändigl att åstadkommabesparingar i och en effektivisering av verksamheten inom högskolan kommerdenna alt inom del närmaste decenniet slå inför svåra planeringsproblem.Hushållningen med resurser inom högskolan måste därför göras med blicken riktadpå de långsiktiga effekter som uppslår tillföljd av de ålgärder som vidtas. Jag anser all del är viktigt alt redan nubelysa komplexiteten i de problem som måste beaktas vid den fortsattaplaneringen av högskolans verksamhet. Jag gör det i del följande väl medvetenom atl analysen på detta stadium ingalunda är fullständig. Det tillgängligaplaneringsunderlaget medger ännu inte en mera långtgående analys. Det äremellertid enligl min mening viktigt alt redan i årets budgetproposition angevissa av de frågor som högskolemyndigheterna måste mera inträngande bearbeta isill planeringsarbete. En grundläggande strävan i svensk ekonomisk politik äridag all främja en strukturomvandling av näringslivet som tillväxteni den offentliga sektorn begränsas. Det är troligt all en sådan strävan kommeratt vara del centrala temat i politiken under en följd av år. De resurser,personella och andra, som därvid kan frigöras från den offentliga sektornmåsle, om de avsedda effekterna skall uppnås, kunna nyttiggöras inomnäringslivet. Del är vidare önskvärt atl strukturomvandlingen kan genomföraspå elt sådanl sätt att de olika regionerna ges förutsättningar till en positivutveckling i fråga om sysselsättning, sociala förhållanden och kulturellaaktiviteter m. m. Del är enligt min mening uppenbart att högskoleutbildningoch forskning måste ingå som belydelsefulla redskap i den arsenal av instrumentsom behöver nyttjas för atl åstadkomma den skisserade utvecklingen. Dettakommer onekligen atl ställa nya krav på högskolan både när det gäller attvariera utbildningsutbudet och att öppna nya forskningsområden. 1 syfte attbelysa della avser jag all föreslå regeringen alt tillkalla en särskild utredare med uppgiftatt analysera konsekvenserna för utbildnings- och forskningsverksamhet avsträvandena alt förbällra den svenska ekonomins utvecklings- ochkonkurrenskraft, vilkel bl. a. kan komma att påverka strukturen inomnäringslivet. Enbetydande del av högskolans utbildningsutbud riktar sig mot den 1980/81:100 Bilaga12 373 Om den offentliga sektorns tillväxt begränsas är del troligt atlefterfrågan på högskoleutbildade inom denna kommer att avta. Det är ocksåtroligt atl nedgången i efterfrågan inle kommer att ske proportionellt överalla utbildningsområden. kan näringslivet komma att öka sinefterfrågan på vissa kategorier av högskoleutbildade. Det är länkbart all dettasker på områden som teknisk utbildning, viss ekonomisk och administrativutbildning och kanske språklig utbildning. Vad jag har sagt kan kort uttryckasså alt högskolan kommer att behöva utbilda människor för en arbetsmarknad som islutet av 1980-talel och har en kanhända klartannorlunda sammansättning än dagens. Sett ur regionalpolitisk synvinkel lalarmyckel för alt förändringarna i utbudet av högskoleutbildade till en inte oansenlig del måsle planerasutifrån de skilda regionernas behov. 1 detta avseende har både små och slorahögskolor en viklig funktion att fylla. Till det jag nu har sagt kan ytterligare läggas tvåfaktorer av belydelse för planeringen av högskolans verksamhet. Den ena är attefterfrågan pä utbildade kommer att förskjutas från förhållandevis billiga utbildningar lill dyrare. Detinnebär all inom givna ekonomiska ramar krymper antalet nybörjarplatser inomhögskolan liksom också i förlängningen utbudet av utbildade från denna. Delandra är all högskolan vid sidan av att ta emol unga studerande direkt frångymnasieskolan alltjämt måste kunna erbjuda återkommande utbildning. Om detskall bli möjligt att föra över arbetskraft mellan olika delar av denoffentliga sektorn eller från denna till näringslivet kan kraven påfortbildning och vidareutbildning inom högskolan till och med komma atl öka. Elt annal problem som möter högskolan under 1980-talelsammanhänger med att stora ungdomskullar nu går igenom gymnasieskolan. Jag harsåväl i föregående års budgetproposition som i besparingspropositionen heltkort berört detla. De gjordaanalyserna av den stigande eftertrågan på utbildningsplatser som de storaungdomskullarna kan tänkas ge upphov till, tyder på att högskolan skulle behövata emot flera ungdomssluderande än under en slor del av 1980-lalet med början omkring1982/83, förutsatt att samhället är berett att erbjuda dessa ungdomarhögskoleutbildning i samma relativa omfattning som 1970-talets. Del är möjligtatl en del av denna ökade ungdomsefleifrågan på högskoleutbildning kantillgodoses genom den förstärkning av direktövergången från gymnasieskola tillhögskola som jag förordade i propositionen 1979/80: 158 om ändringar i reglernaför tillträde till högskoleutbildning och som godtog. Jag villemellertid stryka under att det inte enbart rör sig om alt ungdomarnaskall få tillträde till högskolanulan också om att erbjuda dem en utbildning som ger dem förutsättningar attsenare gä ut på arbetsmarknaden för atl delta i den omvandling av näringslivoch offentlig verksamhet som jag har nämnt. Om detta skall ske inom nugivna ekonomiska ramar för högskolan kommer det alt förslärka den målkonflikt Prop.1980/81:100 Bilaga 12 374 somredan existerar i avvägningen mellan direktövergång från gymnasieskola ochrekrytering av studerande med annan bakgrund. Det är enligt min mening knappast möjligt alt lösadetta problem med åtgärder inom enbart högskolan. Omfattningen avdireklövergången från gymnasieskola till högskola styrs till stor del av dimensioneringen av de skilda linjerna ochspecialkurserna inom gymnasieskolan. För att mildra trycket på högskolan är detangeläget alt de yrkesinriktade utbildningarna inom gymnasieskolan byggs ut.Statsrådet har föreslagit åtgärder med denna innebörd. Jag vill slutligen nämna ett problem av en någotannorlunda dimension. Den utveckling inom det enskilda näringslivet och denoffentliga sektorn som har skett och framåt har medgett attstora grupper högskoleutbildade har kunnat rekryteras till dessa sektorei'.Genom den snabba utvecklingen har dessa grupper en förhållandevis ringa åldersspridning.De kommer att med början omkring 1990 nå pensionsåldern. harsamhället på grund av en förhållandevis god tillgångpå högskoleutbildade under elt par decennier förändrat sin arbetsorganisationoch sina krav och också tillgodosett nya behov genom utnyttjande av välutbildadarbetskraft. Detta kan under det närmaste årtiondet skapa särskildaplaneringsproblem inom vissa områden av högskolan. Jag tänker särskilt påutbildning för tekniska yrken, vårdyrken och undervisningsyrken. 1 synnerhetkommer problem av della slag alt aktualiseras inom områden där det krävsspeciellt långa och dyrbara utbildningar. T. ex. kan förutses att behovet avforskarutbildade kommer att öka . Då går nämligen en mycket högandel av dem som har sådana befattningar inom högskolan som förutsätterforskarutbildning i pension. Det är troligt all förhållandel är delsamma inomvissa delar av den offentliga sektorn och industrin, låt vara kanske någotmindre uttalat. Detta inger ensärskild oro med hänsyn till alt universitets- och högskoleämbetet (UHÅ) i sinanslagsframställning har visat att rekryteringen till forskarutbildning inom t.ex. naturvetenskap, teknik och samhällsvetenskap sjunker kraftigt. Det är destuderande, som vi nu rekryterar till forskarutbildingen, som under 1990-laletkommer alt vara det bärande forskarskiktet. Jag återkommer i annat sammanhangtill frågorna kring forskarutbildningen. Syftet med atl beröra dem här harendasi varit att på nytt stryka under det självklara förhållandet attrekrytering av studerande till forskarutbildning är oupplösligt förknippad medplanering och genomförande av grundläggande högskoleutbildning. De planeringsproblem inom högskolan av vilka jag härendast har nämnt några pekar enligt min uppfattning på två betydelsefulla förhållanden. För det första ger de en skarprelief åt behovet av att nu kraftigt öka ansträngningarna när det gällerhushållning med högskolans resurser och kvalitativoch ekonomisk uppföljning av verksamheten, om högskolan i den ekonomiskasituation vi nu har skall kunna spela den roll i samhällsutvecklingen Prop.1980/81:100 Bilaga 12 375 somdenna egentligen förutsätter. För det andra måste planeringsarbetet på allanivåer inom högskolan i betydligt större utsträckning än koncenlrers på det slag av problemjag här har berört. saknas ell lillfredsslällande underlagför de avvägningar som måsle göras. Vissa av frågorna utreds inom UHÅ bl. a.lill följd av regeringsuppdrag. För alt kunna bedöma konsekvenserna avförändringar i högskolans verksamhet i en åtstramad ekonomi är del såledesangeläget all komplettera beslutsunderlaget, vilket jag också berörde ibesparingsproposilionen. Detla kräver medverkan från bl. a. helahögskoleorganisationen. En av UHÅ: s viktigaste uppgifter är alt bedrivaövergripande planering rörande grundläggande högskoleutbildning,forskarutbildning och utvecklingen av högskolans forskningsresurser. Dennauppgift, som givetvis alllid har varit av central betydelse för alt geregeringen och underlag för slällningstagande i högskolefrågor,kommer att få ökad tyngd. Skälet härtill är bl. a. all den ekonomiskasituationen nu kräver en mera målmedveten omprioritering av verksamheter inomhögskolan och arbetsfördelning mellan högskoleenheter. Erfarenheterna visar altsådana processer dels är svåra alt hantera inom enskilda högskoleenheter, dels,när de inbegriper verksamheter vid flera högskoleenheter, fordrar medverkanfrån en samordnande instans. Det planeringsunderiag som skall ligga till grundför samlade förslag lill lösningar av de problem jag berörde måsledessutom ularbelas i samverkan med andra centrala myndigheter såsom statistiskacentralbyrån (SCB). (), (),, slalens industriverk och styrelsen för leknisk utveckling(STU). UHÅ: s uppgift är här såväl atl lämna underlag till regeringen som attge regionstyrelser och högskoleenheter förutsättningar för deras planering. UHÅskall också bistå de övriga högskolemyndigheterna med utveckling av olikaslags planeringsinstrument. Jag återkommer strax härtill. Ämbetets roll ärsåledes sammanfattningsvis all vara samordnare och förslagsställare på centralnivå saml atl ha en stödjande funktion gentemot de lokala och regionalahögskolemyndigheterna. De fem planeringsberedningarna inom UHÅ förulbildningsseklorerna och motsvarande forskningsorganisation har vikligaplanerings- och samordningsuppgifter inom UHÅ. 1 linje med vad jag anförde ipropositionen om vissa högskoleadminislraliva frågor (prop. 1979/80: 104) harsammansättningen av beredningarna ändrats så all inslaget av företrädare förverksamheten inom högskolan har förstärkts. Delta bör verksamt kunna bidra förstärkning av UHÄ: s kontakter med högskoleenheterna och därmed också enförbättring av UHÅ: s samordnande och stödjande uppgifter. Enligl min meninghar denna förändring en särskild belydelse i det svåra planeringsarbete som UHÄskall genomföra . En förstärkning av planeringsberedningarnakan naturligtvis leda lill en för Prop.1980/81:100 Bilaga 12 376 starkseklorisering av verksamheten. Jag berörde dessa frågor i föregående årsbudgetproposition. Det är därför med tillfredsställelse jag har erfarit atl UHÄ inom sig har lagt ökad vikt vid densammanhållna och långsiktiga sektorsövergripande planeringen. Jagtar nu upp vissa förslag om budgetplanering som UHÅ har lagt fram. Isin anslagsframställning har UHÅ för grundläggande högskoleutbildning redovisat tre budgetalternativ. Alternativetl innebär rena besparingar av ca50 milj. kr. Alternativ två innebär reformer som finansieras genom omfördelning av befinlliga resurser. Medelsbehovelär här ca 52 milj.kr. större än ialternativ elt. Alternativ tre innebär elt tillskoll av 26 milj. kr. iförhållande lill alternativ Ivå. UHÅ har i sin långtidsbudget beräknat dessa allernaliv för hela femårsperioden1981/82-1985/86. Jag anser atl en modellför långsiktig planering av det slag UHÄ har utarbetat är myckel användbar somunderlag för beslut av regering och riksdag. Med hänsyn lill den rådande slatsfinansiella situationen och denväntade framtida utvecklingen blir det dock enligt min mening nödvändigt för UHÄ atlmed Utgångspunkt i de budgetdirektivsom kan komma att meddelas ytterligare övervägavilka alternativ som bör läggas fram och kostnadsnivåerna för dem. Det budgetförslag för grundläggandehögskoleutbildning som statsrådet och jag lägger fram i del följandeinnebär sålunda mer långtgåendebesparingar än UHÄ:s alternativ 1. Den helt övervägande delen av besparingarna har tidigare presenterats ipropositionen om besparingar i statsverksamheten m. m. 1 det följande förordarjag ytterligare besparingar somavser dels krav på förvallningsrationalisering inom myndigheterna, dels atlfinansiera vissa reformer. Enligt budgetförslaget skall således reformer finansieras genom omprioriteringar inomett ekonomiskt utrymme som ligger under UHÅ:s allernaliv 1. Förutsättningen ärvidare att följdkostnader under senare budgetär finansieras genomianspråkstagande avkonsekvensbesparingar som uppslår tillföljd av tidigare beslut om dimensioneringsminskningar. Jag återkommer i detföljande närmare till besparingarna m. m. UHÄ har i sin anslagsframställning lagt fram etlförslag lill en ändrad rutin för arbetet med anslagsframställningar förhögskolan. Del är enligt minuppfattning angeläget atl minska del omfattande administrativa arbete som knyts till utformning av anslagsframställningar inom högskoleorganisationen. Jag anser därför attansträngningarna f. n. främst bör inriklas på de delar i den av UHÅ skisserade ordningen som syftar till etl förenklat förfaringssätt vid högskoleenheterna. Del är inte nödvändigt att högskoleenheterna varje är lämnar utförligaanslagsframställningar till UHÅ. Troligen finns del inom detta område utrymme förväsentliga rationaliseringar. Del börankomma på UHÄ att med utgångspunkt i gällande budgetanvisningar utfärda de föreskrifter som kan fordras idenna fråga. Vad sedan gäller UHÄ: sanslagsframställningar anser jag atl en rutin som innebär atl UHÄ varttredje år avlämnar en mer utförlig anslagsframställning och Prop.1980/81:100 Bilaga 12 377 undermellanliggande år lämnar en enklare anslagsframställning är principielltmöjlig. Den ligger också i linje med vad jag har anfört om värdet aven långsiktig planering på olika kostnadsnivåer. Jag bedömer det emellertidinle som möjligt att nu genomföra en sådan förändring. Man måste nämligenenligt min mening räkna med att en närmare genomlysning av situationen inomhögskolan kan komma alt behövas lill följd av kraven på besparingaroch omprioriteringar samt lill följd av de särskilda problem som är förenademed den väntade ökningen av antalet ungdomar som söker till högskolan. Eftersom högskolan påverkas av ett stort antal faktoreri samhället fordrar högskolans utveckling normalt en ingående planering. Utöverde gängse planeringsfrågorna gör sig numera ett stort anlal problem gällandesom avser besparingar och ökade krav på oplimalt utnyttjande av befintligaresurser, ofta i kombination med omfördelningar av dem. Jag anser därför somjag har antytt atl den situation som är för handen kräver intensifieradeplaneringsinsalser och ett förbättrat beslutsunderlag. Jag övergår nu lill allta upp ett par frågor som rör beslutsunderlaget. När del gäller den kvanlilaliva planeringen harförutsättningarna förbättrats genom de riktlinjer för studiedokumentation ochstatistik för högskolan som har lagts fast på grundval av propositionen omvissa högskoleadministrativa frågor (prop. 1979/80:104, UbU 1979/80:29, rskr1979/ 80:341). Avvägningen mellan lokalt och centralt producerad statistik liksomsjälva organisationen för stalislikproduklionen har lagts fast. Jag anser delvara myckel väsentligt att statistiken utvecklas pä del sätt som avsetls föranvändning både lokall, regionalt och centralt. En väl utvecklad statistiköver bl. a. antalet studerande som antas till utbildningar, antalet närvarandestuderande, antalet belagda årsstudieplalser och över studieresultaten inomhögskolan blir av största betydelse idet fortsatta planeringsarbetet. Jag återkommer i det följande ytterligare tilldenna fråga. Enligt 7 § högskolelagen (1977:218) skall ulbildningen inom högskolan planeras med hänsynlill samhällets behov av utbildade och individernas behov och önskemål. Dessafaktorer är tillsammans styrande med de totall tillgängliga resurserna för högskoleutbildningensom ytterst bestämmande för utbildningskapacitetens omfattning och fördelning.Det är mot denna bakgrund nödvändigt att i den fortsatta planeringen på ett mersystematiskt och ingående sätt än hittillsbeakta växelspelet mellan högskola och arbetsmarknad. Planeringen måste sålångl möjligt ske på etl sätt som harmonierar med de studerandes önskemål atlerhålla anställning efter genomgången högskoleutbildning och arbetsmarknadensefterfrågan på utbildade. Mol denna bakgrund är del myckel värdefullt attulredningen (U 1975: 14) om studiedokumentation och statistik för högskolan isitt betänkande (SOU 1979: 80) om prognoser och arbetsmarknadsstatistik förhögskolan lagt fram förslag lill förbättringar av prognosverksamheten m.m. Prop.1980/81:100 Bilaga 12 378 Förslagethar mottagits positivt av remissinstanserna. Remissvaren tyder på att det hosberörda myndigheter finns en långtgående beredskap och ett intresse för alt taitu med problemen. Flertalet av förslagen är närmast av teknisk karaktär. Detankommer på berörda myndigheter att ta ställning till dem med utgångspunkt i dekrav på underlag som planeringsarbetet ställer. För egen del vill jagunderstryka att osäkerheten om den framtida sysselsättningsutvecklingen mer änhittills bör prägla bådeprognosverksamhelen och användningen av prognoserna. Detta fordrar både attolika allernaliv belyses och att känsligheten i resultaten för olikaantaganden behandlas klarare än . Betänkandet utgör tillsammans medremissvaren en god grund för det fortsatta arbetet. Kostnaderna förprognosverksamhelen får prövas i den fortsatta planeringen. Jag erinrar omnödvändigheten av att balansera kostnadsökningar med motsvarande besparingar.Jag avser att senare föreslå regeringen alt överlämna belänkandet tillsammansmed remissvaren till berörda myndigheter. Utredningen har föreslagit atl berörda myndigheter påskilda nivåer skall pröva frågan om ett mer organiserat samarbete iprognosfrågorna. Jag anser att detla är mycket angelägel och utgår från attertorderliga initiativ las avmyndigheterna. När det t. ex. gäller regionala prognoser bör länsstyrelsernasregionala yrkesprognoser ha stort värde. En utökad samverkan mellanlänsstyrelser och högskoleenheter/regionstyrelser är ett angeläget inslag iarbetet med de långsiktiga sysselsättningsfrågorna. Med anledning avremissvaren vill jag även framhålla att jag anser det vara lämpligl attkommunförbunden deltar i prognosarbetel inom SCB. Jag har i denna fråga samråttmed chefen för ekonomidepartementet. Jag vill i della sammanhang även ta upp frågan omverksamhetsuppföljningen inom högskolan. 1 budgetpropositionen 1978 anfördejag att som en komplettering lill UHÅ:s anslagsframställningar, som engrundval för dem, borde återkommande redovisningar av verksamheteninföras. Jag framhöll också alt användbarheten av de tänkta årsredovisningarnainle nödvändigtvis sammanhängde med deras omfattning ulan snarare med hurändamålsenliga de uppgifter var som redovisningen skulle komma att omfalta(prop. 1977/78: 100 bil. 12 s. 395). Jag noterar med tillfredsställelse alt UHÄi sin anslagsframställning för /82 har redovisat pågående arbelemed bl. a. resultat-, verksamhets- ochkostnadsanalyser. Det är angeläget alt arbetet med årsredovisningar konkretiserasså att resultatet av detsamma kan användas i det omfattande om-prioriterings-och besparingsarbete som kan väntas bli nödvändigt under de närmaste åren.Bl.a. blir det nödvändigl alt lokalisera och fördela resurser oplimalt medhänsyn till utbildningens faktiska omfattning och resultat. Detta är engrundläggande förutsättning för att inom ramen för tillgängliga resurser ochplaneringsramar ta emot etl så stort anlal studerande som möjligt, vilket ärnödvändigt när den ökade efterfrågan på högskoleutbildning somjag lidigare har berört gör sig 1980/81:100 Bilaga12 379 gällande.Jag räknar med att UHÄ redan inför anslagsframställningen för budgetåret1982/83 ylleriigare beaktar delta behov. Statsmakterna har genom beslut (prop. 1975/76: 100bil. 10, UbU 1975/76:20, rskr 1975/76:245) anslutit sig till huvudlinjerna idåvarande universitelskanslersämbelets förslag om etl särskilt handlingsprogramför att inlernalionalisera främsl den grundläggande högskoleutbildningen. Särskildamedel har med början /77 anslagils för ändamålet. UHÄ har efter en utvärdering av arbetet med internationaliseringkunnat konstatera att resultaten är otillfredsställande, särskilt i vad avserden tilltänkta förändringen av utbildningens innehåll. Däremot har utbytesverksamhetenökat starkt och inneburit värdefull förstärkning av utbildningen i bl. a. modernaspråk. UHÄ: s förslag lill reviderat handlingsprogram, medtyngdpunkt på rik-lade insatser för alt utveckla utbildningens innehåll, kanjag i allt väsentligt ansluta mig till. Det bör vara en central uppgift förhögskolan att förnya och förändra utbildningen så att de internafionellainslagen förstärks och därmed bättre svarar mol bl. a. näringslivels ochsärskilt exportindustrins behov. Jag vill särskilt framhålla behovet av atthögskolan utvecklar utbildning med tvärvetenskaplig inriktning avseende vissageografiska områden (s. k. områdesstudier eller area studies). Jag vill redan nu anmäla alt jag under anslaget D 40.Naturvetenskapliga forskningsrådet kommer alt beräkna medel för en utökning avantalet av s. k. posldoklorala stipendier. Jag vill i delta sammanhang också beröra frågan omfinansiering av svenska forskares deltagande i internationellaforskningsorganisationer eller internationell forskningssamverkan. Kostnadenför sådanl dellagande torde normall kunna budgeteras inom ramarna för forskningsbudgetenvid respektive institution eller ingå i rådsfinansierade projekt. 1 vissa fallinträffar emellertid atl svenska forskare får förtroendeuppdrag såsom ledamoteller ordförande i någon organisations styrelse eller annal organ vilkel kanmedföra all reskostnaderna blirslörre än vad som kan bäras av en enskild institution eller etl rädsprojekt.Det är enligt min mening värdefullt all svenska forskare kan åla sig sådanauppdrag. Jag utgår från alt finansieringen av kostnaden för sådana engagemang kanlösas i samverkan mellan berörda högskoleenheter och forskningsråd. Antagningtill utbildningslinje av den som utlottats två gånger och söker en tredje gång