prop · G403103 · 1980-12-31 00:00:00 — Den andra gäller möjligheterna atlinföra rätt till uppskov även vid försäljning av bostadsrätter. Jag behandlarde nu nämnda frågorna var för sig. Vid uppläggningen av sill arbele bör kommittén givelvisbeakta de synpunkler som framfördes vid riksdagsbehandlingen. I detla liggeralt kommittén skall göra en utvärdering av hur reglerna har fungerat i denpraktiska tillämpningen och vilka effekter bestämmelserna har haft i olikahänseenden. En viklig uppgift är all kartlägga i vilken omfallning uppskov medbeskattning har förekommit. Av intresse är bl. a. all veta hur många avsamtliga försäljningar som leder lill realisationsvinst och hur ofta och ivilka situationer rätten lill uppskov har utnyttjats. Vid undersökningen avsystemets effekter bör kommittén försöka göra en bedömning av hur möjligheternatill uppskov har påverkat prisbildningen på fasfighetsmarkna-den, människorsval av boendeform och rörligheten på arbetsmarknaden samt beräkna de slatsfinansiellaeffekterna av syslemel. Kommittén bör Också i delta sammanhang utreda i vilkenomfattning uppskov har medgetts efter dispens och på vilka grunder dispens harlämnats. En annan viklig uppgift är att undersöka hur laxeringskonlrollen harfungerat. Nuvarande regler innebär atl uppskovsbeloppel inle alllid återförslill beskattning hos den person som fick uppskov. En återföring blir nämligeninte aktuell förrän ersättningsfastigheten säljs eller blir föremål för annanonerös överlåtelse. En fastighet kan alltså genom arv, gåva e. d. föras överlill en ny ägare en eller ulan att uppskovsbeloppel återförs.Delta kan naturligtvis skapa särskilda kontrollproblem. På grund av de resullal som dessa undersökningar ger börkommittén pröva behovel av att justera nuvarande regler. Av skäl som jaglidigare har redovisat bör utgångspunkten för kommitténs arbete vara allmöjlighelerna lill uppskov i sina huvuddrag skall finnas kvar i såväl tvångs-som frivilligfallen, men kommittén bör överväga vilka ändringar som kan behövasför alt reglerna skall fungera på det sätt som är avsett. Vid sina övervägandenbör kommittén beakta å ena sidan önskemålet all undvika inlåsningseffekter ochall lillgodose berättigade intressen av bosladsbyle och å andra sidanönskemålet atl förhindra all uppskovsreglerna ulnylljas för spekulafion ivilla- eller jordbruksfastigheter. Kommittén bör ha frihet atl föreslå såväländringar i de materiella och processuella reglerna som en utbyggnad avkontrollsystemet. De frågor som kommittén tar upp kan alltså gälla både dentekniska utformningen och det materiella innehållet i reglerna. Jag skall härpeka på några frågor som lämpligen bör behandlas. Det bör övervägas om inte 1980/81:103 190 generella regler kan införas för några av de situationerdär rätten lill uppskov är beroende av dispens. Jag tänker bl. a. på defall där bosättningskravet inle är uppfyllt men där försäljningen är föranleddav omstationering eller annal byle av anställningsort. En annan fråga som börövervägas är om man inte bör införa regler som gör det möjligt all återförauppskovsbeloppel lill beskattning redan innan ersättningsfastigheten avyttras,t. ex. i samband med atl fastigheten övergår lill ny ägare genom arv ellergåva. I della sammanhang kan del vidare vara motiverat att överväga om inlehänsyn vid arvs- och gåvobeskallningen borde las lill den latenta skalleskuldsom uppskovsbeloppet representerar. Kommittén bör då beakta hur andra slag avskatlekrediler behandlas vid denna beskattning. Vidare finns del skäl atlundersöka vilka förtydhganden och kompletteringar som kan behövas för attunderlätta tolkningen och tillämpningen av reglerna. Som exempel kan nämnas attdel f. n. saknas bestämmelser om hur uppskovsbeloppel skall behandlas när endel av ersättningsfastigheten avyttras. Del är också oklart hur man skallbehandla del fall då en ersättningsfastighet under innehavet övergår lill attbli omsättningstillgång i ägarens rörelse. Det nu anförda skall ses bara som exempel på de frågor somkommittén får anledning all uppmärksamma. Kommittén bör givetvis ha frihet atlla upp även andra frågor som har belydelse för tillämpningen avuppskovsreglerna och därmed sammanhängande konlroll. Jag har uppehållit mig vid bestämmelserna iUppskL. Del finns emellerfid andra regler som i sak har nära samband meduppskovsreglerna. Jag tänker på de regler som gäller när en rörelseidkareavyttrar en rörelsefastighel. I sådana fall finns möjlighet till uppskov medbeskattningen genom fondavsättning enligl lagen (1967:752) om avdrag vidinkomsttaxeringen för avsällning lill fond för åleranskaffning av faslighet.Kommittén bör pröva om inle dessa uppskovsbeslämmelser bör kunna ersättas avregler som infogas i UppskL. De nya reglerna om indexuppräkning De i prop. 1980/81:32 föreslagna reglerna innebär allindexuppräkningen inle längre får avse prisutvecklingen under de fyra förstaåren av elt innehav Om någon säljer en fastighet och köper en ny, gäller iprincip all en ny fyraårsperiod börjar löpa. Undanlag från denna princip hardock föreslagils. I huvudsak samma skäl som har motiverat atl uppskov medges ivissa fall har ansetts tala för all den som säljer en fastighet och köper en nyskall kunna få tillgodoräkna sig liden för innehavet av den första faslighetennär han säljer ersältningsfasfighelen. Bestämmelsernaom tillgodoräknande av innehavsfid finns i en ny punkt 6 b av anvisningarnalill 36 § kommunalskallelagen (1928:370). Har uppskov erhållits medbeskaltningen av den vinst som uppkom vid försäljningen av den ursprungligafastigheten, är förutsättningarna för all få beakta innehavet av dennafastighet allfid uppfyllda. Även om uppskov inte har erhållits, finns del dockmöjlighet all få beakta del fidigare innehavet. För della fordras atl det iefterhand - nämligen när försäljningen av ersättningsfastigheten redovisas -kan konstateras all förutsättningar för uppskov har förelegal vid försäljningenav den ursprungliga fasligheten. Vid denna bedömning bortses från om vinstuppkom vid försäljningen eller inte och från hur stort vederlaget förersättningsfastigheten var i förhållande lill vederlaget för den ursprungligafastigheten. Vidare tillämpas i frivilligfallen ell lindrigare 191 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:14 bosällningskrav än enligt UppskL. I övrigt fordras altförutsättningar för uppskov har varit uppfyllda. Vad jag nuhar anfört har avsett förulsältningarna för all få beakta innehavet av denursprungliga fastigheten. Jag skall också i korthet erinra om den metod som harvalts. Syftet har varit atl åstadkomma alt en person som har förlorat elt ellerflera års indexuppräkning vid försäljningen av den ursprungliga fastigheteninte skall förlora dem på nytt när han säljer ersättningsfastigheten. Deltauppnås genom all man vid indexuppräkningen av ersättningsfastighetensingångsvärde fingerar alt fasligheten har förvärvals lika före denfaktiska lidpunkten som den ursprungliga fasligheten hade innehafts.Tidigareläggning får dock aldrig ske med eller det mindre antalår som - t. ex. på grund av övergångsbestämmelserna lill de nya reglerna -faktiskt har förlorats vid indexuppräkningen av den ursprungliga fastighetensingångsvärde. En särskild beloppsgräns har införts. Tidigareläggningen får inleomfalta större del av ingångsvärdet för ersättningsfastigheten än som motsvararvederlaget vid avyllringen av den ursprungliga fasfigheten minskal medavdragsgilla kostnader för förbättringsarbeten som den skattskyldige har lagtner på den under avyttringsåret eller något av de tre närmast föregående åren.Förbättringskostnader skall dock avräknas endast då de sammanlagt haröverstigit av del vederlag som erhölls vid avyllringen av den ursprungligafastigheten. Av denredogörelse som jag nu har lämnat framgår alt de föreslagna bestämmelserna ombeaktande av elt tidigare innehav i väsentliga hänseenden bygger påuppskovsregierna. Detta måste beaktas vid den nu aktuella översynen. finner del motiverat alt föreslå ändringar i uppskovsvillkoren, måstesärskilt övervägas om och i vilken mån sådana ändringar skall återverka påmöjlighelerna alt beakta innehavet av den ursprungliga fasfigheten vidindexuppräkningen av ersällningsfasfighetens ingångsvärde. Del ärönskvärt alt kommittén tar upp också en annan fråga som rör fillämpningen avreglerna om tillgodoräknande av fiden för etl föregående innehav. Den ordningsom har föreslagils innebär all förutsättningarna för beaktande av del lidigareinnehavet kommer alt prövas först i samband med all ersättningsfastighetenavyttras. Om en längre lid har förflutit sedan den ursprungliga faslighetensåldes, kan betydande ulredningssvårigheler uppkomma. Inte minst torde dettabli fallet vid tillämpningen av föreskriften att vissa förbättringskostnader påden ursprungliga fastigheten skall avräknas när man fastställer det belopp somfidigareläggningen får omfatta. Kommittén bör undersöka möjligheterna atlgenom ell ändrat förfarande förenkla tillämpningen och kontrollen. Det ärtänkbart alt prövningen kan ske på ell tidigare stadium, t. ex. i anslutningtill att den ursprungliga fastigheten avyttras. En förutsättning för della ärall beslutet kan registreras och atl en möjHghet lill faslställelsetalanöppnas. Jag är medveten om de invändningar som hitfills har gjorts mot förslagmed denna innebörd. Men hänsyn lill de ulredningsproblem som uppkommer vidvarje realisafionsvinstbeskallning som sker efter en lång lids innehav kommerdet dock sannolikt i längden alt visa sig svårt alt undvara ett system för registreringoch faslställelsetalan. Jag anser därför att kommittén bör relativt ingåendebehandla frågan. Kommittén bör naturligtvis vara oförhindrad att överväga ävenandra lösningar som kan bidra fill all förenkla tillämpningen och kontrollen. Del II B:14 Skr. 1980/81:103 192 Uppskov vid försäljning av bostadsrätter beskallas realisalionsvinsler på andelar ibostadsrättsföreningar och andra s. k. äkta bostadsföretag - i det följandegemensamt kallade bostadsrätter - endast under förutsättning all försäljningensker efter mindre än innehav. (B 1979:05) haremellertid fått i uppdrag alt utarbeta förslag till elt syslem för en i tidenobegränsad beskattning av realisationsvinster på bostadsrätter (Dir 1979:27).Det är av flera skäl önskvärt alt etl sådanl syslem kan införas och kommitténhar också, enligl vad jag har inhämtat, för avsikt atl lägga fram etl förslagkort lid . Enligl sina direktiv skall kommittén också undersökamöjlighelerna alt ge den som överlåter en bostadsrätt samma rätt lill uppskovmed realisalions-vinstbeskaltningen som föreligger vidfaslighelsförsäljningarna. Uppskovsregler för olika slags lillgångar måsledock samordnas och de problem som uppkommer måste behandlas i ett sammanhang.Enligt min mening bör därför kapilalvinstkommiltén befrias från sill uppdrag idenna del och uppgiften i stället läggas hos den nya kommittén. Jag tar senaredenna dag upp frågan om tilläggsdirektiv till kapilalvinstkommiltén. Den nyakommittén bör alltså få i uppdrag atl överväga möjligheterna alt medge uppskovvid försäljning av bostadsrätter. Kommittén bör därvid pröva om det är möjligtalt medge uppskov inte endasi vid försäljning och köp inom bosladsrätlsseklornulan även vid övergång från denna boendeform till en villa och vid byte imotsatt riktning. Med ledning av de resultat som framkommer vid undersökningenav uppskovssyslemel på fastighets-området bör kommittén försöka bedömaeffekterna av en sådan utvidgning av uppskovsmöjlighelerna. överväga hur elt syslem för uppskov vid försäljning av bostadsrätterrent tekniskt bör utformas. En viklig fråga är hur man skall kunna upprätthållaen lillfredsslällande konlroll av att uppskovsbeloppel verkligen återförs lill beskattningvid försäljningen av ersättningsobjektet. Kommittén bör i delta sammanhangbedöma om någon form av allmän registrering av bostadsrätterna behövs eller omman på annal sätt kan utforma etl system för identifiering av bostadsrätterna.I denna fråga bör kommittén samråda med bostadsrältskommitlé (Bo1978:06). Med hänvisning fill vad jag nu har anfört hemställer jagall regeringen bemyndigar chefen för budgetdepartementet all tillkalla en kommitté med högst fem ledamöter meduppdrag atl göra en översyn av reglerna om uppskov med beskaltningen avrealisationsvinst vid fastighetsförsäljningar och all pröva vissa andranärliggande frågor, all utse en av ledamöterna att vara ordförande, alt besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annalbiträde ål kommittén. Vidare hemställer jag all regeringen föreskriver atlkostnaderna skall belasta åttonde huvudtitelns kommittéanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 193 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B: 15 15.Tilläggsdirektiv till kapitalvinstkommittén (B 1979:05) Departementschefen,statsrådet , anför. Kapilalvinstkommiltén(B 1979:05) har i uppdrag att bl. a. göra en leknisk översyn avaktievinstbeskattningen och pröva vissa andra frågor angåenderealisationsvinstbeskattningen av lös egendom. En sådan fråga avserutformningen av regler för en i liden obegränsad beskattning av vinst vidavyttring av andelar i bostadsrättsföreningar och andra s. k. äkta bostadsföretag(bostadsrätter). I del sammanhanget skall kommittén också övervägamöjligheterna atl ge den som överlåter en bostadsrätt i princip samma rätt lilluppskov med beskattning som f. n. föreligger vid faslighetsförsäljning (Dir1979:27). Jaghar lidigare denna dag bemyndigats alt tillkalla en särskild kommitté meduppgift att göra en allmän översyn av reglerna om uppskov med beskattning avrealisationsvinst vid fastighelsavyllring. Av skäl som jag i det samanhangelanförde bör frågan om möjlighelerna alt införa ett system för uppskov medbeskattning även på bosladsrältsområdet behandlas gemensamt med översynen avuppskovsreglerna för fasligheler. Jag anser därför alt kapilalvinstkommilténbör befrias från den del av uppdraget som avser uppskov vid försäljning avbostadsrätter. Kommittén bör dock sträva efter all utforma sitt förslag fillnya realisalionsvinslregler för bostadsrätter på ell sådant säll atl reglernainte försvårar all ell uppskovssyslem för bostadsrätter senare införs. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen meddelarkapilalvinstkommiltén lilläggsdirektiv i enlighet med vad jag nu har anfört. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 13Riksdagen 1980/81. 1980/81:103 194 Departementschefen,stalsrådel , anför. Detsvenska biblioteksväsendel indelas traditionellt i två skilda biblioteks-typer,nämhgen folkbibHotek (och dessa närslående skolbibHolek) samt vetenskapligabibliotek eller forskningsbibliotek. Inom forskningsbiblioteken brukar manskilja på allmänbibliotek, specialbibliotek och förvaltnings/ förelagsbibHoiek.En effektiv samverkan mellan bibliotek av alla kategorier är av grundläggandebelydelse för en vidareutveckling av biblioteksverksamheten i dess helhet. Idella sammanhang skall i första hand verksamheten vid folkbibHoleken belysas. Genom 1905 årsbiblioteksförfattning blev folkbiblioteken berättigade lill regelbundnagenerella statsbidrag. Statsbidrag i generell form kom sedan alt utgå fillbibKoteken fram lill . De första årens blygsamma bidrag utvidgades såsmåningom och utsträcktes lill atl gälla även studiecirkel- och skolbibliotek. 1930 årsbibHoleksförfaltning lade grunden fill folkbiblioteksväsendels snabba expansionpå 1930och 1940-talen och till en länsvis uppbyggnad av centralbibliolek medsärskilda statsbidrag. Sådana bibliotek med regionala funktioner, som numerakallas länsbibliotek, finns i varje län. Ibetänkandet (SOU 1949:28) Folk- och skolbibliotek lade folkbibliotekssakkunnigafram förslag lill mål för folkbibliotekens verksamhet som har varit vägledandeför den senare utvecklingen. I målbeskrivningen framhålls bl.a. altbiblioteken kostnadsfritt skall ställa till allmänhetens förfogande böcker"och annat material för förmedling av tankar och idéer: fidskrifter,fidningar, kartor, bilder, film, grammofonskivor". Biblioteken åläggsvidare alt "aktivt verka för att största möjHga antal människor kommer ikontakt med de värden som representerar", liksom atl samverkamed andra institutioner för kultur och utbildning, medfolkbildningsorganisafioner etc. Under1960-talel inleddes en utveckhng som syftade lill att skapa enklarestatsbidragssystem och klarare rollfördelning mellan staten och kommuner- 195 Kommittéer: Del II U:l konstaterade i sill belänkande(SOU 1964:19) skatleutjämning m.m. alt de specialdestinerade statsbidragenhade tillkommit vid vill skilda tidpunkter, vilkel hade bidragit till allbidragssystemen hade blivit komplicerade och olikartade och antalet bidragmånga. Det av kommittén föreslagna skatleutjämningssystemet minskade behovet avsfimulansbidrag. En rad remissinsianser, bl.a. ochskolöverstyrelsen, anslöt sig lill kommitténs bedömning atl de speciellabidragen borde omprövas. Dåvarande chefen för anförde iprop. 1965:43 om skatleutjämning m.m. all statsbidraget till dekommunala folkbiblioteken från sfimulanssynpunkl torde ha förlorat sinbetydelse med hänsyn fill utvecklingen på bibhoteksväsendets område och filldel ansvar kommunerna kände för biblioteksverksamheten. Medanledning av förslagen om avlösning av vissa specialdestinerade statsbidrag ipropositionen 1965:43 om skatleutjämning m.m. lade Kungl. 1965:50 fram förslag rörande fortsatta statliga ålgärder för all främjafolkbiblioleksverksamheten. De slalliga insatserna skulle främst gällarådgivning, service och utvecklingsarbete, så att den förnyelse som ägt rum vidde större folkbiblioteken skulle kunna prägla biblioteksverksamheten i desshelhet. Den slalliga insatsen skulle således medverka till all åstadkomma enjämn biblioteksstandard i landel. Chefen för dåvarande ecklesiastikdepartementetunderströk atl huvudansvaret för bibliotekens utveckhng inle gärna kunde läggaspå andra organ än de kommunala. framhöll departementschefen vikten aven fortsatt ulbyggnad av de regionala insatserna och föreslog att bidragen filldessa ändamål skulle förstärkas. De riktlinjer som drogs upp genom beslut kom allligga lill grund för ansvarsfördelningen mellan stat och kommun och församhällets insatser för folkbibliotekens verksamhet . Utbyggnadenav folkbibliotek och i viss mån även skolbibliotek sattes i allmänhet i främstarummet vad gällde kommunernas ålgärder på kulturområdet. Biblioleksutgiflernasandel av kommunernas totala utgifter för kulturell verksamhet höll sig underperioden fill i stort sett vid ; Lilteraturulredningenlade i sill slutbetänkande (SOU 1974:5) Boken fram förslag om statliga insatserinom lilteraturområdet. Förslagen avsåg åtgärder för såväl produktionen somdistributionen av böcker. Medutgångspunkt i sina studier och i andra undersökningar ansåg sig ulredningenkunna konstatera att del ännu vid liden för utredningens arbele förelåg sloraskillnader i biblioteksstandard mellan olika kommuner. Mot dennabakgrund redovisade utredningen förslag som hade förts fram i olika sammanhangatt staten genom lagstiftning skulle ålägga kommunerna alt inrätta bibliotek avviss minimistandard. Ulredningen tog upp olika skäl för och emot enlagstiftning. Sammanfattningsvis konstaterade ulredningen bl.a. atl enlagsfiftning som enbart ålade kommunerna atl upprätta bibliotek skulle varaobehövlig efter , eftersom det skulle komma alt finnasbibliotek i samtliga kommuner efter delta dalum. En lagsliflning som gavdetaljerade föreskrifter om biblioteksverksamheten skulle, å andra sidan,riskera alt motverka sitt syfte, eftersom normer snabbi föråldrades ochminiminormer i vissa fall uppfattades som maximinormer. Ulredningen förklaradesig inte vara beredd alt föreslå någon lagsliflning som skulle binda 1980/81:103 196 kommunernai den ena eller andra riktningen. Man hade all anledning att anta, konstateradeulredningen, att del engagemang som kommunerna visat i fråga ombiblioteksverksamheten skulle komma all fortsätta ulan några statligapåtryckningar. Blandde remissinstanser som tog upp frågan om lagstiftning på biblioteksområdet varmeningarna delade. , och Tjänstemännens centralorganisationm.fl. avvisade i likhet med ulredningen tanken på en bibliolekslagstiftning.För en lagstiftning uttalade sig bl.a. och Sverigesakademikers centralorganisation. Enligt lilleralurutredningen borde en förnyadprövning av frågan om lagstiftning kunna ske om utvecklingen motiverade della.Svenska kommunförbundet bedömde del emellertid inle som aktuellt underöverskådlig framtid atl ompröva den kommunala friheten på denna del avkulturområdet. Lilleralurulredningensförslag låg till grund för den andra kulturpropositionen. Chefen förutbildningsdepartementet anslöt sig där (prop. 1975:20 s. 208) lillutredningens överväganden när det gällde behovet av en normerandelagstiftning. Han framhöll härutöver att vissa av de argument som i denallmänna diskussionen anförts för en bibliolekslagstiftning skulle kunna laslill inläkt för detaljerade bestämmelser också om verksamheten inom andra delarav kulturområdet. sådanl synsätt vore oförenligt med de riktlinjer för denslalliga kulturpolitiken som statsmakterna hade lagt fast föregående år (prop.1974:28, KrU 1974:15, rskr 1974:248). anslöt sig till föredragandensöverväganden (KrU 1975:12, rskr 1975:201). Lilteraturulredningenmenade alt standardskillnaderna på folkbibliotekens område skulle komma atlkvarstå och atl della motiverade särskilda statligastödinsatser. Denna uppfattning delades i stort av remissinstanserna. Någrainstanser, bl.a. och kommunalekonomiskautredning, framhöll emellerfid alt den senaste kommunindelningsreformen hadeskapat förutsättningar för en minskning av skillnaderna mellan kommunerna. 1975:20 (s. 209) anslöt sig chefen för till densenare uppfattningen. De statliga insatserna för folkbiblioteken utgjorde,visade han, endasi av de kommunala ekonomiska insatserna. Åven enmyckel betydande ökning av det slalliga bidraget skulle således inle ändra delförhållandel all utvecklingen av folkbiblioleksverksamheten på ell avgörandesätt var beroende av de kommunala åtagandena. Medutgångspunkt i de av anförda synpunkterna ladeföredraganden fram förslag fill fortsatt statligt slöd lill lokal folkbiblioleksverksamhet.Han anförde därvid (s. 210) alt delta slöd borde vara selektivt och i principav engångskaraktär. Det borde i den utsträckning som del var möjligt med hänsynfill fillgängliga resurser syfta lill en utjämning av biblioteksstandardenmellan kommunerna. Bokbussverksamhelen,arbelsplalsutlåningen och litteraturförsörjningen för invandrare föreslogs varade delar av del lokala biblioteksarbetet som de statliga insatserna bordeinriklas emot. Därutöver borde staten kunna lämna bidrag till allmänupprustning saml lill vissa andra ändamål. Dessa riktlinjer är alltjämtvägledande för statsbidragsgivningen lill lokal biblioteksverksamhet. Genomförslag i den andra kullurproposilionen utvidgades även del statliga slödellill den regionala folkbiblioleksverksamheten. 197 Kommittéer: Del II U:l anfördes alt skulle få i uppdrag atl seöver formerna för stödet lill länsbibliotek och lånecentraler. På grundval avdenna översyn lade i rapporten biblioteksuppgifler(Rapport från 1978:1) fram förslag fill ell nyttstatsbidragssystem. Medutgångspunkt i lade regeringen i prop. 1978/79:100 bil. 12efter min föredragning fram förslag till ell kraftigt utvidgat bidrag lill denregionala biblioteksverksamheten. Jag uttalade därvid (s. 156) alt de regionallverksamma bibliotekens arbetsuppgifter enligl min mening var av sådan art attdet var befogat att staten påtog sig en betydande del av det ekonomiskaansvarel för dessa. En huvudprincip för utformningen av del stafiiga bidragetlill länsbibHoleken borde därvid vara att della gjordes värdebeständigt för allge elt fast underlag för planeringen på regional nivå. Stödet borde vidaredifferentieras efter de olika länens behov. Slutligen borde det statligaanslaget till de tre lånecentralernas fjärrlåneverksamhet höjas krafligl.Riksdagen beslöt i enlighet med regeringens förslag (KrU 1978/79:24, rskr1978/79:234).