prop · G40320 · 1980-12-31 00:00:00 — I ett flertal länder harindexbindningar av anslag och indexkopplingar i Iransfereringssystemeninneburit all avsevärda delar av budgetarna kommit att bli svära attkontrollera. I flera fall innehåller därför besparingsprogrammen åtgärder föratt se över indexregler. Detta gäller t. ex. där indexeringaranvänds i särskilt hög grad. Transfereringsulgifternautgör i flera länder liksom i de tyngst vägande posterna i den statligabudgeten. Eftersom de största besparingsmöjligheterna bedömts föreligga inomdetta område har besparingsanslrängningarna koncentrerats dit. den skattepliktiga inkomsten ersatts med den s. k. socialinkomsten somberäkningsgrund för bl. a. folkpensioner och bostadsbidrag.Socialinkomslbegreppet tar hänsyn till den enskildes förmögenhet, pensionsförsäkringarm. I har vidare barnbidragen differentierats med hänsyn tillinkomsten. annat område som iVästeuropa kommit alt tilldra sig stort intresse är relationerna mellan statenoch kommunerna. I har t. ex. staten och kommunerna träffat enöverenskommelse om en ökning med högsl av de kommunala utgifterna åren1980-1981. genomgående inslag harvidare varil att se över relationen mellan avgifter från enskilda och statligasubventioner för olika offentliga tjänster. I flera länder - däribland ,och -har förslag om ökade avgifter lagts fram.Slutligen har projekt för all se över den statliga förvaltningen satts igång iflera länder. Prop.1980/81:20 78 I de internationella diskussionerna kring möjligheternaall begränsa utgiflstillväxlen i de offentliga budgetarna framhålls ofta måste låta begränsningarna avse samtliga utgiftskomponenler. Åven ett antalmindre besparingar kan tillsammans ge belydande effekter. Delta fårnaluriiglvis inle hindra att speciellt iniresse ägnas de utgiftsposter där destörsta besparingarna kan göras. Somframgått av vad jag nu anfört är det inte bara i som behov uppställ attse över den offentliga utgiftslillväxlen och vidla åtgärder i syfte att begränsaexpansionen. Vi har anledning alt uppmärksamt följa de ansträngningar som påskilda håll görs för alt bringa den statsfinansiella utvecklingen underkontroll. villjag understryka att erfarenheter och ekonomiskaförhållanden i vär omvärld inle okritiskt kan översättas lill svenskaförhållanden. Del ärsjälvklart att en omläggning av utgiftspolitiken av den karaktär och denstorleksordning som är aktuell för vårt vidkommande lar lid att genomföraoch på många håll kan komma alt upplevas som problematisk. Den nödvändigaomläggningen lorde emellertid underiältas av en ökad allmän insikt om den sväraekonomiska situation vi befinner oss i. Insatser som bidrar lill delta ärdärför vikliga. Det är dock ofrånkomligt alt omläggningen kommer att ställastora krav på den politiska beslutsprocessen och nödvändiggöra alt samtliganivåer inom statsförvaltningen engageras. Det är mol denna bakgrund som det nu enligt min mening ärviktigt att klargöra vissa förutsättningar och riktlinjer för den framlida utgiftspolitiken. - Detbesparingsprogram som föreläggs med denna proposition får inte sessom en engångsinsats. Arbetet med att finna medel att dämpa statsutgifternamåste omgående föras vidare. - Om de avstatsmakterna angivna besparingsmålen skall kunna realiseras måste arbetel medatt finna och la lill vara sparmöjligheler bedrivas planmässigt och i ettlångsiktigt perspektiv. - Att identifierabesparingsmöjligheter och att genomföra besparingspro-jekl kommer sannolikt attsuccessivt bli svårare. Det beror på alt besparingar, utom i de enklastefallen, måsle föregås av relativt ingående utredningar. Därför krävs en ökadframförhällning i besparingsarbelet. - Besparingsåtgärdernamäste avvägas med hänsyn till effekterna på den samhällsekonomiska utvecklingenoch ses i ett fördelningspolitiskt sammanhang. När del gäller att i kvantitativa tal ange målsättningarför de framlida förbättringarna av budgetsaldot måste t. v. 1980 årslångtidsbudget och de slutsatser statsmakterna dragit av denna bilda utgångspunkten.Ett genomförande av den fastställda målsättningen om en budgetförstärkning påminst I % av bruttonationalprodukten skulle innebära att budgelunderskoltelgenom successiva politiska beslut skulle nedbringas med Prop.1980/81:20 79 belopp som motsvarar del nu aktuella besparingsprogrammet,väsentligen genom besparingar pä budgetens utgiftssida. Någon slutligståndpunkt till del lämpliga besparingsbeloppet för /83 kan intelas . Jag anser del nödvändigt all bl. a. avvakta resultaten av denlångtidsutredning som häller på att slutföras och av 1981 årslångtidsbudget. Självfallet mäste också besluten om besparingar anpassas tillden aktuella konjunkturbedömningen. I en slutlig avvägning är det ocksånödvändigt alt väga behovet av besparingar mol möjligheterna tillinkomstförstärkningar. Samtidigtär det enligl min mening angeläget alt fastlägga en riktpunkt förbesparingsarbelet, ett sparmål, för att ge erforderlig stadga i det planerings-och utredningsarbete som förestår. Jag vill i anslutning till dettaframhälla alt det erfarenhetsmässigt finns en tendens alt överskatta storiekenpä de reella besparingarna. Resultatet av vidtagna besparingsåtgärder harocksä en tendens all mänga gånger falla ul senare i tiden än beräknat. Del ärdärför viktigt alt inle sälla upp en för läg riktpunkt. Besparingsansträngningarnamäste enligl min mening nu föras vidare pä ett planmässigt sätt och i ettlångsiktigt perspektiv. Därför måste det föras in som ett viktigt inslag ibudgetprocessen. Det är nämligen endast genom budgetprocessen som statsmakternahar möjlighet alt fä en samlad bild av anspråken på medel för olika ändamål. Dåbör också behovet av besparingar slutligt avgöras. Om beslutsprocessen intehålls samman på delta sätt finns risk för att effekterna av beslutadebesparingar urholkas av senare beslut. Jag räknar med att det skall bli möjligt all medutgångspunkt i politiskt fastställda planeringsramar successivtpåbörja utredningsarbete och översynsprojekl i syfle alt fä fram underlag försenare slutliga beslut om konkreta besparingar. Ett systematiskt översyns- ochompröv-ningsarbele måste alltsä nu inledas. Ettviktigt inslag i översynsarbetet måste bli att på ell konstruktivt sätt la lillvara de uppslag och idéer lill omprövningar och besparingar som finns i denstatliga förvaltningen. Myndigheterna bör bl.a. få tillfälle att lämna underlagför att bedöma behovet av olika aktiviteter inom deras resp. ansvarsområde ochange förutsättningarna för att bedriva dem med lägre ambitionsnivå än f. n.eller i vissa fall avveckla dem. De har ell viktigt ansvar för att noga följaoch utvärdera effekterna av de åtgärder de vidtar och de regelsystem de har altadministrera och hälla statsniaklerna underrättade härom. Jag har allanledning att räkna med all myndigheterna konstruktivt och effektivt kommer altmedverka med all lämna underlag och ge förslag lill omprövningar på det sättjag nu angivit. Det är också nödvändigt alt myndigheterna i högre grad änhittills inriktar sitt planerings- och budgetarbete utifrån förutsättningen omoförändrad eller minskad resurstilldelning och med syfte alt identifiera ochlämna förslag lill omprövningar. Jag avser att senare föreslå regeringen allutfärda föreskrifler i detla syfte. Jag vill också nämna att den nya versionenav budgethand- 1980/81:20 80 boken med allmänna riktlinjer för myndigheternasanslagsframställningar omarbetats i samma riktning. Myndigheterna har också ell viktigt ansvar för att fattadebeslut om förändringar och besparingar genomförs så alt avsedda effekteruppnäs. Behovet av lojal medverkan från myndigheternas sida kommer här att varastort. Jag har tidigare redovisat att regeringen avser alttillämpa en mycket restriktiv linje när det gäller att tillsätta nya kommittéersom kan antas komma med förslag till ökade statsutgifter. Det är enligl minmening nödvändigt att utredningsväsendet i ökad utsträckning inriktas mot ochutnyttjas för att ta fram förslag om hur statlig och statsunderstödd verksamhetkan bedrivas till lägre koslnader än . Del bör i fortsättningen i principuppdras ål varje nylillsatt utredning alt inom sill område la fram alternativmed denna innebörd. Det blir enligl min mening också naturligt alt 1 ökadutsträckning utnyttja de kvalificerade utredningsresurser som finns iriksrevisionsverket och statskontoret för att la fram underlag för beslul omomprövning av olika verksamheter i besparingssyfte. Jag vill i detta sammanhangerinra om all min företrädare konstaterade i prop. 1979/80: 124 om den centralaorganisationen för rationalisering och ADB i statsförvaltningen all resursernaför rationalisering och administrativ utveckling i ökad grad torde få användasför att utreda och genomföra omfördelning av resurser inom och mellan olikaverksamhetsomräden liksom också minskad resursförbrukning för ell antalverksamheter. Jag anser det vidare väsentligt alt underlaget för delfortsatta besparingsarbetet kan vidgas genom ett mera förutsättningslöst ochfritt utredningsarbete kring olika problem. Härigenom räknar jag med all nyaidéer och uppslag lill omprövningar och besparingar kan komma fram. Jag villhär erinra om alt en särskild utredningsman tillkallats med uppgift allöverväga formerna för vidgade insatser på detta område. Storuppmärksamhet kommer i det fortsatta besparingsarbelet att ägnas den statligaförvaltningens sätt alt arbeta och åtgärder vidtas i syfte att motverka onödigbyråkrati. Jag vill dock i detla sammanhang erinra om att nägra stora beloppknappast kan Insparas genom sådana åtgärder med tanke pä den begränsade andelav de statliga utgifterna som utgörs av rena förvaltningskostnader. Avrationaliserings- och effektiviseringsskäl är det likväl av slor vikt attforlsalta insatser vidtas inom delta område. Ett led i dessa ansträngningarulgör tillämpandet av det s.k. huvudförslaget vad gäller statligakonsumtionsutgifter. Härmed avses att regeringen i sina medelsberäkningarförutsätter en viss årlig produktivitetsförbättring. Som jag tidigare redovisataviseras ocksä i denna proposition några s. k. översynsprojekt vilka berörmöjligheterna att begränsa bl.a. förvaltningskostnaderna. Om väsentliga besparingar skall uppnås inom självastatsförvaltningen 1980/81:20 81 måste dock enligt min mening ändringar i de lagar ochregler som styr verksamheten övervägas. Det kan som exempel nämnas attväsentliga minskningar av förvaltningskostnaderna Inomsocialförsäkringssystemen knappast kan uppnäs om inle förenklingar ochschabloniseringar i de olika förmånssystemen åstadkommes. Möjligheternatill kostnadssänkningar och besparingar genom decentralisering måstesjälvfallet tas till vara i detta sammanhang. Jag vill här erinra om allregeringen med stöd av uttalanden inrättat en delegation inomregeringskansliet för decentralisering av slallig verksamhet. Delegationenskall verka som ett samordnande organ för decentralisering av statligverksamhei. Den offentliga förvaltningen har vuxit kraftigt under hela1970-lalet. Antalet statsanställda har ökat även om en vissdämpning har skett . Jag anser del angeläget att fortsallaåtgärder för decentralisering vidtas 1 syfte all bidra lill regional utvecklingoch åstadkomma besparingar pä statsbudgeten. Deninriktning av utgiftspolitiken som jag nu redovisat innebär all ett betydandeantal projekt som syftar till översyn och omprioritering av pågåendeverksamheter kommer att sällas igång ulöver dem som redan påbörjats. Minföreträdare har i vårens komplelteringsproposition (prop. 1979/80: 150)redovisat sin allmänna syn på dessa frågor. Jag vill härutöver betona alt ettlångsiktigt och väl planerat besparingsarbele kräver en successiv uppföljningav de olika insatser som initieras. Påbörjade översynsprojekt bör därför sammanställasi översynsprogram. Det är min avsikt all göra en redovisning härav ibudgetpropositionen. Härigenom möjliggörs för och en bredareallmänhet att löpande följa arbetet. Jag avser vidare att 1 samband med vårenslångtidsbudget återkomma till hur besparingsarbetet sammanfaller med delångsiktiga budgelpolitiska perspektiv som dä avtecknar sig. Jag är väl medveten om all genomförandel av elllångsiktigt besparingsprogram av den omfattning som det nu är fråga om i endel fall kommer all uppfattas som smärtsamt och kommer alt ställa krav påsolidaritet mellan olika grupper i värt samhälle. Det bör därför vara ensträvan att utifrån det allmänt konstaterade behovet av alt begränsastatsutgifternas tillväxt också söka nå bredast möjliga samling kring dekonkreta besparingsåtgärderna. Om det skall vara möjligt att sanerastatsfinanserna är det emellertid ofrånkomligt att gå vidare pä den väg sominleds med det besparingsprogram som redovisas. Detta är en avgörandeförutsättning för att vi på ett planmässigt sätt skall kunna återställabalansen i vår ekonomi och skapa grunden för en stabil utveckling . 6 1980/81. Redan i min diskussion av den offentliga sektorns lillväxl(avsnitt 3.1) nämnde jag alt del svenska skattetrycket är bland de högsta iväriden. Jag kan belysa detta med ett siffermaterial som sammanställts ochpublicerats av . Totala skatter och socialförsäkringsavgifter som procentav BNP i olika länder, 19651979 Källa: Revenue Slatislics of Member Countries,1965-1979 De siffror som anger för del avvikernågol från sifferuppgifterna i årets kompiellerings- Orsaken är all de använda definitionerna pänågra punkter är skiljaktiga. Del samlade skatteuttagel 1 motsvarar alltsä drygthalva BNP. Av detta utgörs därvid mer än hälften av indirekta skatter ocharbetsgivaravgifter. Den direkta skallen pä inkomst och förmögenhet svararalltså för något mindre än halva del totala skatleutlagel, eller av BNP.Den dominerande delen av detta utgörs i sin lur av den kommunala inkomstskatten,som motsvarar av BNP och ulgör nära en tredjedel av alla skaller ochavgifter. Den statliga progressiva inkomstskallen motsvarar som jämförelseendast ca 6,av BNP och av del totala uttaget. Den statliga inkomstskattens förhållandevis ringa bidraglill de offentliga inkomsterna hänger givetvis samman med de successivasänkningar av den statliga skatten som har genomförts under 1970-talel. Denstatliga inkomstskalleskalan har därigenom i väsentlig utsträckning kommit altändra karaktär. , del första dä inte längre kommunalskatteavdragfanns, utgjorde den lägsta skattesatsen 1 slatsskatteskalan och den högsta54%. Då den kommunala medelskattesatsen för året uppgick till 22,varieradealltså marginalskallen frän 32,till 76,. För spännerstatsskatteskalan frän till och med en medelskatlesats om 29%varierar den sammanlagda marginalskatten frän till (reducerat från 87%genom den marginaiskalle-spärr som tillämpas första gången ). Del kanalltså konstateras alt den lägsta skattesatsen faktiskt är lägre än denvar för tio är sedan trots att kommunalskatten stigit kraftigt . Då utgjordesden dock lill nära en tredjedel av statsskatt medan den nu praktiskt tagelenbart är ett uttryck för den kommunala beskattningen. Eftersom den högstaskattesatsen har höjts, kan det konstateras att deninkomslufiämnande funktionen hos den statliga inkomstskatten starkt harrenodlats. Jag har nämnt i det föregäende att min företrädare i åretskomplelteringsproposition framhöll att forlsatla väsentliga ökningar avskatteullaget skulle föra med sig starkt negativa effekter. Som finansutskottetanfört är del i besparingssammanhangel givetvis ändå nödvändigt all pröva ocksåmöjlighelen till Inkomstförstärkningar. Jag vill emellertid understryka allskattehöjningar som kan ge någon mer betydande förstärkning av slalsbudgelenmåste komma att falla lill största delen pä de breda skikten av inkomsttagare:1 detta avseende är de knappast mindre kännbara än minskningar av de tungautgiftsposterna. För all illustrera i hur hög grad skattebasen utgörs av"normala inkomster" kan siffror frän 1979 ärs taxering -alltsåavseende - användas. Då fördelade sig de sammanräknadeinkomsterna, dvs. inkomsterna före alla underskoltsavdrag och andra allmännaavdrag, pä följande sätt: av inkomstdelar i skiklel Fyra femtedelar av all inkomst - före avdrag - fannsalltsä i inkomst-skikten . motsvarade av den totalasammanräknade inkomsten. Infiationsskyddet och skatteskalans utformning Kombinationen av stark progressivitet iinkomstskalleskalan och inflation gör att åtgärder i fråga om inkomstskallenfår central betydelse för avtalsförhandlingarna pä arbetsmarknaden. Regeringenhar redan inlett överläggningar med arbetsmarknadspartema, I avvaktan på attdessa slutförs och underlag för en samlad bedömning föreligger kan f. n.endast vissa mer allmänna riktlinjer redovisas. Principen om att skatteskalan skall vara inflationsskyddadligger fast. Skatleutlaget och dess fördelning skall bestämmas genom beslul avrlksda- 1980/81:20 84 gen, inte av inflationstaktens variationer. En automatiskindexuppräkning av skiklgränserna i skatteskalan bör därför ske. men samtidigtär det givet alt regering och riksdag varje är har ansvaret för all pröva omskatteuttaget bör förändras i förhållande lill vad som tidigare beslutats.Sådana förändringar kan vara motiverade l.ex. kortsiktigt just för att påverkaförutsättningarna för en avtalsrörelse eller som steg i en mer långsiktigförskjutning av skatteuttaget frän direkt till indirekt skall. Chefen förekonomideparlementel redovisar denna dag skäl som motiverar ett byle av indexför uppräkningen av pensioner m. fl. Syftet är attkompensation inle längre skall ges automatiskt för höjda energipriser eller förköpkraftspåverkan som statsmakterna fattar beslut om genom alt ändra indirektaskaller och subventioner. a. med hänsyn lill all statsmakterna harmöjlighet till en åriig omprövning av inkomstskatteskalan kan det visserligenhävdas att skälen för ett motsvarande indexbyte i delta sammanhang är svagare,men övervägande skäl talar likväl för att så sker. Basenheterna i lagen omstatlig inkomstskatt bör således i rorlsällningen anknytas lill samma justeradeindex som basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det nyaIndexet kommer att påverka basenhetens storlek först fr.o.m. inkomståret 1982.Redan för är emellertid särskilda överväganden påkallade.Inflationsskyddet innebär i princip all skatteuttaget, i procent av inkomsten,bibehålls på en given nivå så länge inkomstens realvärde ligger fast, dvs. sålänge inkomsten stiger just i takt med inflationen. Om inkomsten stigerfortare, dvs. ökar realt, blir däremot skatteuttaget större och omvänt blir delmindre om inkomsten realt sjunker. Det nu sagda gäller ocksä lörinkomslskalleunderlaget som helhet: så länge inkomsterna i allmänhet utvecklasparallellt med inflationen bibehålls del samlade uttaget av inkomstskatt konstantsom andel av underlaget. Stiger realinkoms-lerna i allmänhet lederprogressionen till ett höjt skatteuttag och sjunker de minskar ocksåskatteuttaget. som inflationsskyddet nu funnits, så är del densenare utvecklingen som dominerat, dvs, skatleulta-get som andel av inkomsternahar minskal. Delvis som följd av de utifrån kommande oljeprishöjningarna, mendelvis också som följd av all möjliga inkomstförbätlringar tagits ut i form avökade transfereringar och margl-nalskaltelättnader, har de aktiva gruppernasbruttoinkomster genomsnittligt ökat mindre än som motsvarar inflationen undersamma period. Enligtgällande regler har basenheten för fastställts till , en ökningfrän . för innevarande är. Mot den skisserade bakgrunden böremellertid beslut fallas om en mer begränsad uppräkning. Beslul i denna frägabör emellertid inte fattas förrän senare, när bl. a. överiäggningar medarbetsmarknadens parter som jag tidigare nämnt har slutförts. Den basenhet sompä detla sätt kommer all fastställas genom särskilt beslut för kommersedan all bilda utgångspunkten för den framtida uppräkningen för ochsenare. Prop.1980/81:20 85 Jaghar hitlills uppehållit mig vid frågor som rör skalleskalans grundstomme. Påsamma sätt som sketl under de senasle åren bör emellertid också sänkningargöras av marginalskattesalserna i vissa inkomstlagen. Jag vill också erinra omden tillfälliga höjning av den särskilda skallereduktionen som ingick iregeringens proposition om åtgärder för all underlätta nya löneavtal (prop.1979/80:181). Avsikten är aft på lämpligt sätt ta hänsyn till dess effekt ocksäi fortsättningen. Även i dessa frågor bör emellertid konkreta beslul anstå iavvaktan på de överläggningar jag nämnt. Avstörsta vikt för beskattningens resullal är inle bara skatteskalans utformning,ulan ocksä reglerna om vilken inkomst som skall beskattas. Särskilt vill jaghär peka på frägan om rätten till avdrag för underskott i en förvärvskälla fränandra inkomster och frågan om de snabbi växande avdragen för gäldräntor på lånsom inte är nedlagda 1 nägon näringsverksamhet. För alt utreda frågan omunderskollsavdragen har en särskild kommitté tillkallats. Enligt direktiven(Dir. 1980:11) skall denna inledningsvis kartlägga underskottsavdragen och defaktorer som ligger bakom dem. Arbetet skall sedan inriktas pä att pröva olikasätt att hindra ett otillbörligt utnyttjande av dessa avdrag. Idirektiven pekas på flera olika situationer där underskoltsavdrag kan le sigproblematiska. Bl.a. nämns där sådana underskott som är rent skattemässiga,dvs. där verksamheten reellt sett gär med vinst men där skallereglerna istimulanssyfte medger avdrag som gär ulöver de strikt företagsekonomiska.Ocksä skattesystemets bristande symmetri, som innebär att det är möjligt att fåfullt avdrag för räntor på lån som används för att köpa tillgångar vilkasavkastning kommer fram som lågt beskattad eller helt obeskattad värdestegring,nämns som en sädan problematisk punkl. Vidare skall utredningen prövamöjlighelen all komma till rätta med de svårigheter som de s. k.hobbyrörelserna vållar. Nära anknytning har också frågan om den i dagobegränsade rätten till avdrag för ränta på lån för att finansiera privatakonsumtionsutgifter. Kommittén omunderskottsavdrag har en omfattande uppgift som berör en rad viktigaavvägningar mellan olika önskemål som skattesystemet skall tillgodose. Det ärendast i undantagsfall sä att alla skäl lalar för en reform av dagens regleroch inga emot. Likväl är det klart all vissa förändringar är önskvärda.Underskollsavdragen växer allt mer och ger 1 vissa fall - jag syftar här bl.a.pä de s.k. nolltaxeringarna - resultat som allvarligt hotar människornastilltro till skattesystemet. Pä ett par viktiga punkter har också lagstiftningredan genomförts som fr.o.m. innevarande år starkt begränsar utrymmet förunderskottsavdrag. Genom riksdagsbeslut (prop. 1978/79:209,SkU 1979/80:11, rskr. 1979/80:42, SFS 1979: 1017) har nämligen rätten lillomedelbart reparalionsavdrag vid om- Prop.1980/81:20 86 byggnad av flerfamiljshus beskurits, dels i det fall däombyggnaden finansieras med statliga bostadslån, dels allmänt när ombyggnadenavser ell s. k. andelshus oavsett hur finansieringen sker. En mycket stor del av underskollsavdragen beror på altavdrag för gäldränla görs med belopp som överstiger intäkterna i den aktuellaförvärvskällan. Det har påtalats hur de nuvarande beskattningsreglernaför räntor och andra kapitalinkomster vid inflation leder fill en allvarligsnedvridning. Åven myckel höga låneräntor ger efler skatt en realt settnegativ lånekostnad som spararnas avkastning efter skatt kommer attligga långt under inflationstakten. För att förbättra spararnas situation harvissa åtgärder vidtagits i form av skattefrihet helt eller delvis för vissavkastning: sparavdrag, värdesaken lönsparande, sparobligationer. Mollåntagarnas obegränsade avdragsrält har däremot hitlills inga åtgärder riktats.I annat sammanhang - lagrädsremissen med förslag lilländrade regler för beskattning av realisationsvinst vid fastighetsavyllring - har jagnågot diskuterat detla problem. Jag anförde där bl. a. följande: Kombinationen av full indexuppräkning vidrealisationsvinstbeskattningen och en obegränsad avdragsrätl för låneräntorvid den löpande beskattningen bildar vid inflation en mekanism för omvandlingav löpande inkomster lill kapitalvinster som mäste beaktas för all inteskatteförmågeprincipen allvarligt skall urholkas.