prop · G40313 · 1980-12-31 00:00:00 — Huruvida denna balansrubbas av att man tillerkänner de förtroendevalda ledamöterna 1 polisstyrelsernaett ökat inflytande över förekommande beslut i polisverksamheten är enavvägningsfråga. Polisstyrelsen har den uppfattningen att genomförandet avutredningens förslag på detta område inte rubbar denna balans. När det gällerdetaljutformningen av förslaget beträffande vilka beslut som skall handläggasav polisstyrelsen 1 plenum bör emellertid en särskild beredning ellerarbetsgrupp få i uppdrag att närmare ange gränserna för denna beslutsfunktion.Det är angeläget att dessa gränser utformas så distinkt att eventuellatveksamheter vid bestämmelsernas tillämpning undanröjs. Utredningens förslagtill sådan gränsbestämning "polisledning i särskilt fall" förefaller inte fylla kravet på omnämnd distinktion, menar polisstyrelsen. Endastett mindre antal polisstyrelser avstyrker en utvidgning av förtroendemannainflytandet.Till den grupp som avstyrker hör bl.a. polisstyrelserna i ochNyköping. Polisstyrelsen 1 anser sålunda att den insyn polisstyrelsensfolkvalda representanter f n. har i polisverksamheten torde vara tillfyllest. Idet praktiska polisarbetet har inte framkommit skäl som motiverar att dennuvarande ordningen frångås. Det vore snarare olyckligt om politiskavärderingar skulle få möjlighet att göra sig gällande 1 pollslednlngsfrägor.Verksamheten är strikt bunden av författningar och föreskrifter och har ettmycket litet utrymme för skälighets- och billighetsbedömningar. Det är enligtpolisstyrelsen en rättssäkerhetsfråga av stor betydelse att polisverksamheteninte ges olika Inriktning i skilda delar av landet av folkvalda representantermed olika samhällsvärderingar. Ävenpolisstyrelsen i ställer sig tveksam till ett utvidgat förtroendemannainflytande.Polismyndighetsärenden bör beslutas av polischef eller annan tjänsteman. Dessaärenden regleras av författningsbestämmelser och rättspraxis. Ärendena måsteavgöras snabbt för att tillgodose allmänhetens krav på service. Polisensoperativa verksamhet liksom polisledning bör liksom nu utövas av polischefen.Dessa verksamhetsformer är till sin art sådana att de av praktiska skäl intelämpar sig för plenlbeslut. Liknandesynpunkter på frågan om förtroendemannamedverkan 1 polismyndighetsärenden samt1 den operativa verksamheten och polis-ledningen framförs av ett stort antalpolisstyrelser. Prop.1980/81:13 221 relser,som biträder utredningens förslag, förekommer skiljaktiga meningar frånpollsmästarhåll av denna Innebörd. Landstingsförbundethälsar med tillfredsställelse alt polisstyrelserna skall få ett mera avgörandeInflytande över fördelningen och användningen av distriktets resurser.Förbundet understryker vikten av klara riktlinjer beträffande fördelningen avbeslutsbefogenheterna mellan styrelse och polischef. Svenska kommunförbundetansluter sig lill utredningens syn på arbetsfördelningen mellan styrelse ochpolischef. Ärenden av principiell vikt liksom ärenden som har direkt betydelseför invånarna i distriktet bör enligt förbundet alltid behandlas avpolisstyrelsen. /SRanser det vara av stort värde att de förtroendevalda ledamöterna 1polisstyrelserna får insyn 1 och Inflytande över polisens verksamhet. Det hadedock varit önskvärt att utredningen mera koncist instämt i direktivuttalandetatt den rent operativa verksamheten varken kan eller bör utövas av en styrelsei plenum. Det är angeläget att man noggrant drar upp gränserna för polischefensoch polisstyrelsens i plenum beslutanderätt och att det ges ett klartuttalande om vad som egentligen avses med uttrycket "polisledning 1särskilt fall". Polisstyrelsens 1 plenum viktigaste arbetsuppgift börvara planeringen av polisverksamheten med intresset koncentrerat till denårliga verksamhetsplaneringen. Verksamhetsplan och resursfördelning kommergenom dispone-rlngen av de s.k. fria resurserna att bli ett betydelsefulltstyrmedel för den lokala verksamheten. Beslut 1 plenum bör även kunna avse denallmänna utformningen av polisdistriktens policy och den närmare utformningenav den brottsförebyggande verksamheten. I vissa frågor av principiell vikt förpolisdistriktet bör ett vidgat lekmannainflytande kunna åstadkommas genom ettsystem med s.k. rådgivande beslut 1 plenum. Däremot bör beslut ipolismyndighetsärenden inte avgöras i plenum. Ärenden som har direkt betydelseför Innevånarna 1 distriktet bör dock kunna tas upp till en sådan rådgivandeprincipdiskussion som nämnts. LÖvill tilldela polisstyrelsen beslutanderätt 1 så många allmänna ochprincipiella frågor som möjligt. Endast enskilda ärenden och rena ledningsfrågorbör i princip undantas. Statstjänstemannaförbundetinstämmer i utredningens förslag beträffande kompetensområdet. Förtroendemannainflytandetkan enligt ökas och ges ett mera reellt Innehåll.Inflytandet bör begränsas till principiella inriktningsfrågor medan beslut ienskilda fall liksom nu bör ligga på polischefen. Denna beslutsordning börenligt förbundet gälla beslut 1 såväl operativa fall sompolismyndighetsärenden. Förslaget att vissa polismyndighetsärenden skallavgöras i plenum avstyrks mycket bestämt. Förtroendemannainflytandet börfrämst göra sig gällande vid verksamhetsplaneringen. Förbundet anmärker att det1 remissyttranden från förbundets länskommittéer, avdelningar och föreningarhar framskymtat farhågor för politisering och "bytänkande". FöreningenSveriges länspolischefer har när det gäller den rent operativa verksamhetenoch utövande av polisledning den bestämda uppfattningen att ansvaret härförliksom nu skall åvila polischefen. Polismyndighetsärenden lämpar sig i regelinte för avgörande 1 plenum. Detta gäller även ärenden enligt lagen om allmännasammankomster. Risk finns att besluten blir färgade av politiska värderingar.Ett polismyndighetsärende berör vidare ofta en enskild människas personligaförhållan- Prop.1980/81:13 222 den.Avgörande i plenum förefaller dessutom opraktiskt då ärendena ofta är avrutinmässig karaktär och kräver snabb handläggning. Det anförda utesluter inteatt principdiskussioner bör kunna föras som underlag för beslut. FöreningenSveriges polischefer anser att endast strikt juridiska och/ eller operativasynpunkter får göra sig gällande 1 det enskilda ärendet/ fallet. Minstamisstanke att politiska Intressen styrt utgången av ett enskilt ärende kanuppenbarligen få till följd att allmänhetens tUltro tiU polisen allvarligtrubbas. Det är nödvändigt att en klar avgränsning görs 1 fråga om fördelningenav arbetsuppgifter mellan polisstyrelsen i plenum och polischefen. Nuvarandeuppdelning anser föreningen 1 huvudsak tillfredsställande. Föreningen har dockinte något att erinra mot att polisstyrelsen 1 plenum får ett större Inflytandeöver viktiga frågor rörande planeringen av verksamheten.Polismyndighetsärenden bör ej kunna bli föremål för avgörande 1 plenum utan somhitfills bedömas på tjänstemannaplanet genom sedvanlig lagtillämpning. har uttalat om värdet av att de förtroendevalda ledamöterna 1polisstyrelserna även får verka i de olika samrådsorgan där polisen ingår haruppmärksammats av ett mindre antal av remissinstanserna, vilka 1 allmänhet haransett det värdefullt med sådan medverkan. Polisstyrelsen i Slockholm anmärkerdock att huvudregeln bör vara att företrädare för polisledningen normaltrepresenterar polisen utåt 1 kontakter med allmänheten, organisationer ochmyndigheter. i uttalar sig på motsvarande sätt. Det kan i detta sammanhangnämnas att polisstyrelsen i Slockholm vill komplettera medborgarinflytandetgenom Inrättande av lokala nämnder för samverkan med ledningen ivaktdistrikten. Ledamöterna 1 dessa distriktsnämnder skulle utses på samma sättsom ledamöterna i polisstyrelsen. På denna punkt är polismästaren skiljaktig.Han anser att det inte finns behov att inrätta distriktsnämnder. i anser att tanken på vaktdlstrlktsnämnder hargoda skäl för sig under förutsättning att man kan undvika en tyngandeformalisering av sammanträden och ärenden. Möjligheterna att tillskapa sådanakontaktorgan för samråd och orientering bör därför övervägas i det fortsattaarbetet. Bl.a.flera polisstyrelser framhåller att ett ökat inflytande för de förtroendevaldaledamöterna 1 polisstyrelserna ställer ökade krav på ledamöternas kunskaper ompolisverksamheten. Man pekar på behovet av utbildning och information.Möjligheten att följa arbetet på fältet bör tas till vara som ett led iutbildningen. ser bl.a. utbildning och information tillde förtroendevalda som medel att förebygga annars föreliggande risker förpolitisering och "bytänkande". remissinstanser, bl.a. statstjänstemannaförbundet, anmärker 1 deltasammanhang att den korta mandattiden, , är en nackdel och att en längrekontinuitet i fråga om ledamotskapet i polisstyrelserna vore önskvärd. 6.2.2 Ordningen för val av ledamöter i polisstyrelserna m.m. Utredningensgrundinställning omfattas av de flesta remissinstanser som yttrat sig 1 frågan.Man anser sålunda att det primärkommunala Prop.1980/81:13 223 Inflytandetbör förstärkas och att olika vägar att åstadkomma detta bör undersökas. Men manär också på sina håll kritisk mot alt utredningen inte mera bestämt har tagitställning till något av de alternativ som kan övervägas. Blandremissinstanserna vill man i allmänhet ha en valordning som är så representativsom möjligt både för de politiska styrkeförhållandena inom distriktet som förde olika kommunernas befolkningsmässiga styrka. Önskemålet att polisstyrelsenspeglar den politiska strukturen 1 distriktet leder i allmänhet tillslutsatsen att valet bör ske proportionellt. Motsvarande proportionalitet ärett önskemål också då det gäller att fördela mandaten mellan de olikakommunerna 1 distrikt som omfattar flera kommuner. är man emellertidangelägen om att åstadkomma en ordning som leder till att varje kommun blirföreträdd av minst en ordinarie ledamot. Fråganom valordningen har tilldragit sig intresse framför allt hos kommunerna ochpolisstyrelserna. Det helt övervägande antalet kommuner och de flestapolisstyrelser som har yttrat sig på denna punkt anser att valet bör ankomma påprimärkommunerna. Ett behållande av den nuvarande ordningen med val genomlandstingen förordas inte av någon kommun och av endast ett mindre antalpolisstyrelser. Det alternativ, som polisutredningen diskuterar efter förebildfrån taxeringsväsendet och som innebär att enkommunsdistriktens polisstyrelserväljs av kommunfullmäktige och övriga distrikts styrelser av (laxe-ringsnämndsalternalivel) har vunnit anslutning från några kommuner.Alternativet att kommunfullmäktige utser samtliga ledamöter efter mönster avvalordningen för nämndemän 1 domsaga (domsagoallerna-tivel) synes förordas avett något större antal kommuner. Även det proposition lanseradesystemet med ombud som förrättar valet 1 flerkommunsdistrikten(ombudsallernativet) förfäktas av några kommuner. Ytterligare ett alternativ,som nämns av några kommuner, är att för valet av polisstyrelser utnyttjakommunförbundets länsavdelningar (kommunförbundsalternalivel). Envanlig uppfattning bland de kommuner som förordar att kommunfullmäktigeförrättar valet är att den vidgade kompetensen för de lokala polisstyrelsernaoch det ökade lokala inflytandet över resursfördelningen fömtsätter ettmotsvarande prlmärkommunalt inflytande över polisstyrelsernas sammansättning.Uppfattningen att primärkommunerna bör utse polisstyrelserna 1 vart fall isådana distrikt, som omfattar en enda kommun, är särskilt vanlig bland dettrettiotal kommuner, där så är förhållandet. Sålunda framhåller Jönköpingskommun att skälen för att primärkommun som bildar eget polisdistrikt skall utsepolisstyrelse är redovisade polisutredning. Kommunen är därförmissnöjd med att saken skjuts på framfiden genom att göras beroende av attfrågan om proportionalltet får en godtagbar lösning även för flerkommunsdistrikten.Kommunen framhåller att dess uppfattning skall ses inte minst mot bakgrund avpolisutredningens förslag om vidgad kompetens för polisstyrelserna samtprinciperna för resursfördelningen inom polisdistriktet. Sundsvallskommun, som anlägger liknande synpunkter, anser den nuvarande valordningenotillfredsställande eftersom kommunen med sitt ansvar för centrala funktionerinom social verksamhet, hälsovården och trafiken inte har större möjligheteratt påverka resurser 1980/81:13 224 ochInsatser när det gäller agerande från polisens sida i sådana angelägenheter. Enföreträdare för domsagoalternativet är kommun, som kan tänka sig attlänsstyrelsen får fastställa antalet ledamöter efter de principer som gällervid val av nämndemän och att kommunfullmäktige 1 de olika kommunerna därefterförrättar valet. vald på detta sätt kan bli ganska stor, ennackdel som dock torde övervägas av fördelarna med den lokala förankringen.Möjlighet bör enligt kommunen finnas att utse ett arbetsutskott inompolisstyrelsen, till vilket brådskande eller rutinbetonade ärenden kundedelegeras. Även (majoriteten) är beredd att lösa frågan efternämndemannamönslret och att göra polisstyrelsen så stor att varje kommun får enrimlig proportionell representation. Taxeringsnämndsalternativetföreträds av bl.a. kommun, som förordar att kommunfullmäkfige väljerpolisstyrelse i distrikt som omfattar endast en kommun. En sådan ändring innebärInte några administrativa komplikationer, vilka däremot skulle bli följden avatt låta ombud välja polisstyrelse i flerkommunsdistrikten. Därför bör ävenom den lokala förankringen i viss mån går förlorad även 1fortsättningen välja polisstyrelser 1 dessa distrikt. Blandlänsstyrelserna har endast ett mindre antal tagit ställning. Sympatierna delas1 stort sett lika mellan nuvarande valordning och en förändring i den riktningsom utredningen har antytt. JKanser sig inte kunna godta någon valordning som inte garanterar även de minstakommunerna en ordinarie plats 1 polisstyrelserna. Om det behövs för att uppnådetta mål måste en större kommun kunna avstå någon av sina platser. Socialstyrelsenanser liksom utredningen att man bör eftersträva ett utökat prlmärkommunaltinflytande på polisens verksamhet. Även om varje kommun fär utse enrepresentant i polisstyrelsen synes delta enligt inte medföranägot nämnvärt politiskt inflytande från primärkommunerna. Primärkommunala polisnämndermed avgränsade och speciella beslutsfunktioner 1 planerings- ochserviceverksamheten torde vara en bättre lösning för att få till stånd ettreellt förtroendemannainflytande. Landstingsförbundetframhåller att några nya motiv inte framkommit som talar för alt man nu skullefrångå riksdagsbeslut i frågan. En ordning enligl vilkenprimärkommunerna eller ombud för dessa skulle utse polisstyrelsernas ledmaöterskulle bli administrafivt mer komplicerat än om landsfingen, som är fallet, utserledamöterna. Det avgörande är att nomineringen av kandidaterna sker hos depolitiska partierna. tillstyrker att valet av ledamöter till polisstyrelsernaankommer på primärkommunerna. Det nuvarande valsystemet är förenat med olägenheter,vilket kommunerna också påpekat 1 utredningens enkät. Från synpunktskulle det naturligtvis vara en fördel om polisdistriktets gränser sammanföllmed kommunens. Det skulle underlätta valet av ledamöter i polisstyrelsen.Förbundet anser det självklart att polisstyrelsens ledamöter skall utses avkommunfullmäktige i de polisdistrikt som omfattar en kommun. När det gällerdistrikt som består av flera kommuner måste man söka finna den valmetod somger bästa möjliga representativitet med hänsyn till dels kom- Prop.1980/81:13 225 munernasstorlek, dels den partipolitiska strukturen. Flera lösningar kan diskuteras. Enmodell är att använda samma metod som vid valet av nämndemän, en annan altvälja ledamöter via ombud för de olika kommunerna. Av betänkandet framgår intevilken metod som ger den bästa representativiteten. Styrelsen kan därför Intenu ta ställning för ett visst alternativ. Ett minimikrav bör dock vara att allakommuner är företrädda med minst en ordinarie ledamot. Styrelsen förutsätteratt frågan utreds vidare och att förbundet bereds möjligheter att delta i detfortsatta utredningsarbetet. EnligtSACO/SRhör såväl polisens som kommunernas Intresse av att varje kommun ärrepresenterad 1 polisstyrelsen väga så tungt, att något maximlantal ej böranges när det gäller antalet ledamöter 1 polisstyrelsen. Varje kommun bördessutom helst vara representerad med minst två ledamöter, vilket endast inågra få fall torde komma att medföra, att de förtroendevaldas antal 1polisstyrelsen kommer att överstiga tio. Med hänsyn till att det lokalaförtroendemannainflytandet skall förstärkas för att polisen därmed än bättreskall förankras bland kommunens medborgare synes fördelarna med en god lokalrepresentation väga tyngre än de eventuella nackdelar det kan Innebära med ennågot större lekmannastyrelse. LOanser alt ledamöterna bör utses av kommunfullmäkfige. Frånen del håll, bl.a. Föreningen , /SR och någrapolisstyrelser, Ifrågasätts lämpligheten av att polisman eller annan anställdinom polisväsendet är valbar som ledamot av polisstyrelse. hänvisasdärvid till valbarhetskraven för nämndeman 14 kap. 6 § . Enligtpolisstyrelsen i synes det inle heller lämpligt att advokater ochåklagare är valbara till polisstyrelserna. Polisstyrelsen i anserdäremot att polisman eller annan anställd inom polisen bör få utses tillledamot i polisstyrelsen. Utredningensförslag om en höjning av maximiantalet ledamöter 1 polisstyrelsen i syfte attfå varje kommun företrädd i styrelsen har 1 allmänhet bemötts positivt. Enstakapolisstyrelser vill dock sätta antalet till högst sju eller behålla detnuvarande antalet, lägst åtta. Från några håll anmärks att det sammanlagda antaletledamöter bör vara udda. remissinstanser, bl.a. /SR och flera polisstyrelser, menar att nägotmaximlantal inte bör anges i författning eller är öppna för attpolisstyrelserna får fler än tio ledamöter om detta behövs för att tillgodoseintresset av proportionalltet och representativitet 1 flerkommunsdistrikten.Särskilt gäller detta sådana remissinstanser som förordar domsagoalternativet.Frågan om antalet ledamöter görs sålunda avhängig av vilken valordning somväljs. Utredningensförslag att det nuvarande systemet med personliga suppleanter frångås tillförmån för den ordning som tillämpas för kommunfullmäktige och de kommunalanämnderna har med några enstaka undantag godtagits av remissinstansera. 15 1980/81. 1 saml Nr 13. Prop.1980/81:13 226 Fleraremissinstanser har tagit upp den av polisutredningen inte behandlade fråganom vem som skall vara ordförande 1 polisstyrelsen. Bland polisstyrelserna finnstre huvudlinjer företrädda. Flera polisstyrelser finner sålunda inte skäl attändra den nuvarande ordningen, enligt vilken ordförande och vice ordförande 1polisstyrelse utses bland de förtroendevalda. Ändra polisstyrelser intarståndpunkten att polischefen bör vara valbar men inte självskriven somordförande. Ytterligare andra polisstyrelser menar att polischefen alltid börvara ordförande. Bland polisstyrelser som vill behålla nuvarande ordning harinte sällan polischefen anfört skiljaktig mening till förmån för sistnämnda ståndpunkt. Polisstyrelseni hävdar att misstankarna om en politisering av polisverksamhetenblir minst om polischefen i tjänsten är självskriven ordförande i styrelsen.Ordförandeskapet 1 polisstyrelsen bör självfallet inte heller vara en plattformför fackliga utspel eller aktiviteter. Föreningen bedömer att ordförandefrågan är så viktig att den ej får förbigås,särskilt om polisstyrelsen får utökade befogenheter. Föreningen vill fästauppmärksamheten på att vid statliga förvaltningar är verkschefen normaltordförande i styrelsen. Anledning att särbehandla polisstyrelsen finns ej. Ikonsekvens härmed bör också polischefen vara ordförande i polisstyrelsen, någotsom enligt föreningens bedömning kommer att bidra till en aktivering avarbetet inom polisstyrelsen 1 plenum. Även att denna fråga bör aktualiseras på nytt med hänsyn tillpolisstyrelsernas ökade beslutsbefogenheter. Föreningen hänvisar till sittyttrande polisturednings betänkande, i vilket föreningen fann detangeläget att ordförandeskapet 1 styrelserna på polisväsendets olika områdenär enhetligt utformat. För /SR är det med detutvidgade lekmannainflytandet 1 polisstyrelsen en förutsättning att särskilt styrelseordförandenär väl Insatt i frägor av polislär natur. För en meningsfull plenlverksamhetkommer det att krävas att ordföranden äger Ingående kunskaper om svenskträttsväsende och förvaltning och om den lagstiftning som reglerar denoffentliga verksamheten. De kansliresurser som är erforderliga för polisstyrelseverksamhetendisponeras 1 det vardagliga arbetet av polischefen. anförda synpunkter talarför att polischefen bör vara självskriven ordförande i polisstyrelsen. Detta att chefstjänstemannen är ordförande ligger också i linje med vad somnormalt är brukligt inom statlig förvaltning och tillämpas när det gäller dencentrala och regionala pollsorganlsafionen. SÅCO/SR har för sin del ingenanledning att frångå den uppfattning 1 frågan som departementschefen anslötsig fill vid behandlingen av polisutrednings förslag. Enhelt annan uppfattning har , som anmärker attutredningen har Ifrågasatt polischefens ledamotskap i polisstyrelsen.Förbundet anser att det saknas anledning frångå de principer som tillämpas förtjänstemän i kommunala sammanhang. Följaktligen bör polischefen inte varaledamot 1 polisstyrelsen utan endast som föredragande ha yttranderätt. Landstingsförbundetanser att landstingen även bör utse ordförande i polisstyrelserna. Prop.1980/81:13 227 6.2.3 Samrådmed kommunala organ Utredningensöverväganden 1 denna del, som särskilt har uppmärksammats av kommunerna ochpolisstyrelserna, har över lag vunnit anslutning bland remissinstanserna. Utredningensförslag att reservera termen polisstyrelse för förtroendemannastyrelsen harvunnit anslutning från det stora flertalet remissinstanser som har yttrat sigpå denna punkt. Frågan har berörts av de flesta av polisstyrelserna, som tillden helt övervägande delen vitsordar de olägenheter som den nuvarande ordningenför med sig och ansluter sig till utredningens val av lösning. Drygttio polisstyrelser, ett par länsstyrelser samt Föreningen avstyrker dock en ändring. En del av dessa remissinstanservitsordar att missförstånd kan förekomma medan andra menar alt svårigheternahar varit av övergående art. Bl.a. polisstyrelsen i anser attbegreppet polisstyrelse numera är förhållandevis Inarbetat och accepterat avallmänheten, att enhetligheten 1 begreppen rikspolisstyrelse, länsstyrelse ochpolisstyrelse bör behållas samt att en ändring till begreppet polismyndighetskulle kunna skapa ny förvirring, eftersom polisstyrelsebegreppet 1 avbidan påreformgenomförandel kommer att vinna ytterligare insteg. Risken förmissuppfattning kan undvikas om man utformar beslut och skrivelser så att detalltid framgär ifall beslutet har fattats vid sammanträde med polisstyrelsen 1plenum eller som enmansbeslut. Liknande synpunkter anförs av , som anser ett förtydligande nödvändigt eftersom den dubblabetydelsen av benämningen polisstyrelse har vållat mycken irritation. bör man emeUertid 1 stället använda benämningen polisdirektion. Utredningensprincipförslag om en ordning enligt vilken s.k. "fria resurser" skallstå till polisstyrelsens förfogande tillstyrks så gott som överlag avremissinstanserna. Endast en handfull polisstyrelser samt iGöteborgs och län synes helt avvisa förslaget, i några fall underhänvisning till att de fria resurserna kommer alt visa sig vara enpapperskonstruktion utan praktiskt värde. Polisstyrelsen i befarar attförslaget leder till instabilitet, motsättningar, vantrivsel och bristandearbetsmotivation och ett mindre effektivt upprätthållande av allmän ordning ochsäkerhet. Åtskilliga remissinstanser, som 1 och för sig ansluter sig tillutredningens principförslag, tvivlar pä all förändringen 1 praktiken blir såstor eller Ifrågasätter om de fria resurserna bör vara så omfattande somfömtsätts i förslaget. JKanser att utredningen inte tillräckligt har beaktat att polismännens villighetatt flytta mellan olika tjänster är beroende av att lönesystemet är mycketenhefiigt.