prop · G40320 · 1980-12-31 00:00:00 — StatsrådenUllslen, , , , , , Åsling, Söder, Krönmark,Burenslam , , , , , , , och utvecklar Prop.1980/81:20 103 härefternärmare de frågor om besparingar m. m. som hör lill vederbörandesansvarsområde. Anförandena redovisas i underprotokollen för resp. departement. Medhänvisning till vad jag och övriga statsråd har anfört hemställer jag attregeringen i en gemensam proposition delsbereder tillfälle att la del av vad jag och övriga föredraganden haranfört om nödvändigheten av alt genomföra olika besparingar i statsverksamhetenoch om inriktningen av de föreslagna besparingarna, m. m.. dels föreläggerriksdagen vad de olika föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamålsom de har hemställt om. Regeringenansluter sig lill föredragandenas överväganden och beslular all genomproposition förelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärdereller de ändamål som föredragandena har hemställt om. Regeringen beslutar all deanföranden och förslag som redovisas i un-derprolokollen skall bifogaspropositionen som bilagorna 1-14. Prop.1980/81:20 Bilagal Prop.1980/81:20 1 såvitt avser inledningen och punkterna 1 -7; statsrådetPetri såvitt avser punkten 8 Anmälantill proposition om besparingar i statsverksamheten, m. m. Frånjusliliedepartemenlels huvudtitel på statsbudgeten bekostas polis-ochåklagarväsendet, de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltnings-.domstolarna, bostadsdomslolen, hyres- och arrendenämnderna, rättshjälpsnämnderna,de allmänna advokatbyråerna och , kriminalvården ochbrottsförebyggande rådet. Inom departementets område faller ocksäjustitiekanslern, fideikommissnämnden, dalainspektionen, centralnämnden förfastighetsdata, bokföringsnämnden och broltsskade-nämnden. Sombudgetmlnlslern har anfört är en systematisk översyn och omprövning avpågående verksamheter ett väsentligt och naturligt inslag i det långsiktigaarbetet med alt förbättra statens finanser. I en del fall bör detta arbetegöras genom särskilda projekt. Ett sådant projekt som avserkriminalvårdsstyrelsen genomförs f. n. Ett förslag till omorganisation avbrottsförebyggande rådet har lagts fram av en särskild utredning. Inomkort görs en översyn av . Åven när det gäller rättshjälpenboren översyn ske. I delta sammanhang villjag nämna att jag avser att senareför regeringen anmäla frågan om en uppföljning av reform avdomstolsadministralionen. Ibudgetpropositionen 1980 (prop. 1979/80:100 bil, 7 sid, 230 -316) harregeringen föreslagit att civilförsvarels ordnings- och bevakningsenhelerdelvis överförs till polisväsendet. har godkänt de riktlinjer somregeringen har föreslagit (FöU 1979/80:13, rskr 1979/80:316), Frågan omreformens genomförande övervägs nu i . Några kostnader förreformen väntas inle bli aktuella för polisväsendet , 1 1980/81. 1980/81:20 2 Taxorna och avgifterna inom juslitiedepartementelsområdeses över fortlöpande. En särskild genomgäng har gjorts. Den har lett lillatt en del taxor och avgifter som rör justilledepartementels område höjs. Jag vill framhålla alt vissa verksamheter inomjusliliedepartemenlels ansvarsområde är av den karaktären att begränsningarinte kan komma i fräga . Verksamhet som är av grundläggande betydelse för denenskildes rättssäkerhet måste fortsätta. I fråga om den brottsbekämpandeverksamheten är insatserna mot den organiserade och den ekonomiska brottslighetenliksom mot narkotika- och våldsbrotlsligheien särskilt vikliga. Kampen mot denekonomiska brottsligheten mäste ges hög prioritet med hänsyn till dessskadeverkningar, inte minst i fråga om samhällsekonomin. De förslag om besparingar m.m. inom justitiedepartementetsområde som bör tas upp i detta sammanhang behandlas i del följande. Vidareredovisas en del frågor om taxehöjningar m. m. Redovisningen ansluter tilllllteraindelnlngen i departementets huvudtitel. Besparingseffekten av de åtgärder som redovisas i detföljande beräknas till minst 140 milj. kr för /82. [ 1 ] Ändrade taxor och avgifter. Taxan jör polisbevakningpå enskild bekostnad ändrades senast den . Jag avser att föreslåregeringen alt taxan räknas upp med hänsyn lill kostnadsutvecklingen. Höjningensom bör genomföras med verkan fr.o.m. den beräknas medföra attstatens koslnader för sådan polisbevakning kommer all täckas. Höjningen tordege ett tillskoll lill statsbudgeten av . Avgifterna för pass ändrades senast den . Jagavser att föreslå regeringen all även dessa avgifter av samma skäl höjs fr.o.m.den . Höjningen beräknas ge drygt älta miljoner kr. Gällande principer för alt fastställa expeditionsavgifteri ärenden som avser tillstånd, godkännande, dispens eller annars en särskildrättighet bygger på grundtanken att den enskilde skall betala kostnaden förärendets handläggning, låt vara all åtskilliga undanlag från denna princip hargjorts av bl.a. praktiska och sociala skäl (prop. 1964:75 s. 310-312, BevU1964:42, rskr 1964:167). 1980/81:13 om polisens uppgifter, utbildningoch organisation m.m. har jag föreslagit att en sädan princip skall tillämpas ifräga om en del särskilda avgifter inom polisväsendet. Det behövs emellertid enallmän översyn av avgifissättningen i s. k. polismyn-dlghelsärenden. Jag avseratt återkomma lill denna fråga i ell senare sammanhang. I del följande tar jagemellertid upp en grupp av ärenden av detla slag som tillhör de största ochmest arbetskrävande inom polisväsendet, nämligen vapenärendena. De grundläggande reglerna om förutsättningarna för all fäförvärva och inneha skjutvapen saml om handläggning av vapenärenden finns ivapenia- 1980/81:20 3 gen (1973:1176). Närmare bestämmelser finns i vapenkungörelsen (1974:123) och i de föreskrifler som harutfärdat i ämnet. I frågorom tillstånd eller återkallelse enligt vapenlagen görs utredningar hos delokala polismyndigheterna. 1 tillståndsärenden prövas bl.a. den allmännalämpligheten hos sökanden, skjutskicklighelen liksom sökandens behov av vapnet,varvid särskilt beaktas om sökanden uppger sig ha behov av vapnet förexempelvis jakt, fiske, målskjutning eller personligt skydd eller om fråga ärom vapensamling, ärvda vapen eller vapen hos en sammanslutning. Ettäterkallelseärende kan bli aktuellt bl. a. om polismyndigheten får meddelandeom att en vapeninnehavare har dömts för ett brott mot vapenlagen eller ettbrott vid vilket skjulvapnet har använts. Enligt 47 § vapenlagen skall den lokala polismyndighetenföra register över tillståndspliktiga vapeninnehav liksom över beslut sommyndigheten har meddelat enligl vapenlagen. Enligl rikspolisstyrelsensföreskrifter skall varje polismyndighet föra dels ell namnregister, dels ettregister över vapnens tillverkningsnummer och dels register över meddeladetillstånd lill handel med vapen, vapenreparation resp. införsel av skjulvapenoch ammunition. Samtliga register förs manuellt. är också skyldig att lämna uppgift lillfolkbokförings-myndigheten om vilka personer som förekommer i vapenregister.När en sådan person flyttar, ändrar namn, avlider, utvandrar eller förs övertill ett s.k. obefintlighetsregisler underrättas polismyndigheten av folkbokför-Ingsmyndighelen(53 § vapenkungörelsen). För att belysa omfattningen av ärendehanteringen enliglvapenlagen hos polismyndigheterna kan följande siffor redovisas. Antaletregistrerade skjutvapen har för hela landet beräknats uppgå lill ca 1,7 milj.Denna siffra omfattar inle vapen som tillhör staten, eftersom staten inte ärunderkastad föreskrifterna i vapenlagen, liksom inle heller vapen som av statenhar överlämnats till vissa tjänstemän, sammanslutningar och förelag (45 oeh46§§ vapenlagen). Antalet tillståndshavare uppgår f.n. till ca 700.000, Pågrundval av mätningar som har företagits i vissa polisdistrikt kan del ärligaantalet ansökningar om tillstånd all inneha vapen eller alt förvärva ammunitionuppskattas lill ca 110.000. Antalet underrättelser frånfolkbokför-ingsmyndighelerna till polismyndigheterna har beräknats lill ea175.000 och antalet aviseringar i motsatt riktning till ca 75.000 omåret, Enligl en försiktig uppskattning kan antalet slagningar i vapenregistrelför kontroll av om tillständ bör omprövas på grund av brotlsanmälningar e,d,beräknas lill ca 50.000 . Som framgär av de nu redovisade siffrorna medförhanteringen av vapenärenden en betydande arbetsbelastning för polisväsendet.F.n. beräknas denna arbetsbelastning motsvara ca 170 årsarbetskrafter för denlokala polisorganisationen. Kostnaderna är av storleksordningen 25-30 milj. kr.per är. Även för länsstyrelsernas del kräver hanteringen av vapenfrågor en slorarbetsinsats. ti /81. I .saml Nr 20. 1980/81:20 4 Någon ersättning från enskilda för den förhållandevisomfattande hanteringen av vapenärendena ulgår inte utöver deexpeditionsavgifter som tas ut för själva tillständsbevisen. Expeditionsavgiften för ell tillstånd all inneha vapenutgör . Avgiften bestämdes lill detta belopp med verkan fr, o, m.den , Enligl min mening talar starka skäl för att man inför enordning som innebär att staten i slörre utsträckning än f n, gottgörs för sinakoslnader för ärendehantering och registerhållning i fråga om vapen, I väntanpå en närmare översyn av denna fråga avser jag alt föreslå regeringen att avgiftenhöjs från . lill i regel . med verkan fr.o.m. den . Ensädan höjning beräknas medföra ett tillskott till statsbudgeten avstorleksordningen 21 milj. kr . [2] Investeringar i polishus m.m. ochkriminalvårdsstyrelsen har anmält behov av omfattande byggnadsinvesteringarför polisväsendet och kriminalvården . Mol bakgrund avdel rådande ekonomiska läget bör enligt min mening de redovisade behovenomprövas. Härvid bör utgångspunkten vara att endast lokalförändringar sombedöms oundgängligen nödvändiga för verksamheten kan komma i fråga. Jag villdock betona alt detta inle bör hindra planeringen av projekt som kan ingå i dens. k. investeringsreserven och som skall kunna ulföras när så är lämpligt medhänsyn till sysselsättningsläget. Jag räknar med alt detta medför en besparingav minst 25 milj. kr. i förhållande lill långtidsbudgeten. Slalskontoret har i skrivelse till regeringen den 19februari 1980 begärt alt fä anskaffa terminalutrustning till polisväsendet försammanlagt ca 7 milj. kr. 1 nuvarande ekonomiska läge måsle emellertidanskaffningen begränsas till vad som oundgängligen är nödvändigt. Jag avser attåterkomma med ett förslag i frågan . [3] Översyn av . 1980/81:13 ompolisens uppgifter, utbildning och organisation m.m. har regeringen på minföredragning föreslagit Ingripande förändringar i polisväsendets organisation.Propositionen grundar sig på 1975 ärs polisutrednings betänkande (SOU 1979:6)Polisen. Bl.a. föreslås i propositionen decentralisering i fräga om resursfördelning,ADB, utbildning och tjänsletillsällning. Det praktiska genomförandet av dereformer som föreslås skall enligt propositionen anförtros ät en tilljuslitiedeparlemenlel knuten polisberedning, som avses bli tillkallad så snartriksdagen har fallat principbeslut med anledning av propositionen. Ipropositionen har jag konstaterat att ell genomförande av de framlagdaförslagen kommer alt leda till ett minskat behov av personal vid rikspolisstyrelsen.Jag har därför förordat att blir föremål för enorganisatorisk översyn av den kommande polisberedningen med sikte pä ettminskat personalbehov enligt de närmare riktlinjer som har angetts av 1980/81:20 5 Det är min avsikt att föreslå regeringenalt polisberedningen skall få till uppgift alt behandla denna fråga medförtur. Som exempel pä områden där särskilda krav kommer all ställas päpolisväsendets centrala förvaltningsorgan har jag i propositionenframhållit bekämpandet av den organiserade och ekonomiska brottsligheten. Domstolsväsendet m. m. [4] Taxor och avgifter. Regeringen har genom beslut den 4och beslutat höja avgifterna i lagfarts- ochinteckningsärenden samt ansökningsavgiflerna 1 mäl hos domstol. Höjningarna baseras på de undersökningar som stämpelskatleutredningenhar redovisat 1 betänkandet (Ds B 1980:7) Avgifter vid tingsrätt m.m.Höjningarna beräknas medföra ett tillskotl av . [5] Byggnadsarbeten för kriminalvården. Som jag har nämntvid min anmälan av punkl 2 bör en omprövning ske av behovet av nya lokaler förkriminalvården. Som jag där har framhållit bör utgångspunkten vara alt endastlokalförändringar som bedöms oundgängligen nödvändiga för verksamheten kankomma i fråga. Vad jag där har sagt om den s. k. Investeringsreserven gälleräven kriminalvården. [6] Rättshjälps- och rådgivningsavgifter m.m. Rättshjälputgär enligl rätlshjälpslagen (1972:429) i fyra skilda former, nämligen somallmän rättshjälp, rättshjälp ål misstänkt i brottmål, rättshjälp genomoffentligt biträde samt rådgivning. Allmänrättshjälp lämnas i varje rättslig angelägenhet där behov av sådant biståndföreligger, om inte rättshjälp skall ulgå i annan form. Del är därvid ulanbetydelse om angelägenheten skall prövas av domstol eller annan myndighet ellerom det är fråga om en angelägenhet som inle handläggs vid någon myndighet.Huvudregeln är dock försedd med flera begränsningar. Bland dessa märks främstall allmän rättshjälp inte får lämnas, om den rältssökandes beräknadeårsinkomst överstiger ett gränsbelopp, som motsvarar älta gånger basbeloppetför oktober året innan rättshjälp begärs. Gränsbeloppet utgjorde vidrältshjälpsreformens ikraftträdande den Ijuli . men är för 1980III . Beloppet kan ökas om den som söker rättshjälp harunderhällsskyldighet mot annan. Vidare kan hänsyn tas till förmögenhetsinnehav,skuldsättning eller annan särskild omständighet. Den allmänna rättshjälpeninnebär alt staten betalar 1980/81:20 6 kostnaderna i ärendet. Den rältssökande skall eflerförmåga själv bidra till kostnaderna (rättshjälpsavgifl). Den viktigasteersättningsgilla kostnaden är kostnaden för biträde. Rättshjälp åt misstänkt i brottmål, som också betalas avallmänna medel, utgår dels som rätt lill offentlig försvarare, dels som annanrättshjälp ät misstänkt i brottmål (bl, a, rält till ersättning för kostnad förbevisning). 1 fråga om rätt till offentlig försvarare gäller bestämmelserna irättegångsbalken. Den misstänktes eller tilltalades ekonomi saknar betydelseför frägan om rätt lill försvarare. Däremot kan annan rättshjälp ät misstänkt ibrottmål förekomma bara för tilltalade som hör lill de ekonomiskt sämreställda inkomstgrupperna. Vid rättshjälp ät misstänkt i brottmål ulgår ej någonrättshjälpsavgift. Däremot kan den tilltalade, om han fälls till ansvar,förpliktas att betala tillbaka kostnad för offentlig försvarare och annanrättshjälp, dock inte med högre belopp än som motsvarar maximibeloppet för denrättshjälpsavgift som skulle ha fastställts om allmän rättshjälp hade kunnatmeddelas i mälet (jfr 31 kap. I S ). Rättshjälp genom offentligt biträde kan lämnas i vissa ilagen särskilt angivna administrativa ärenden, som rör den personligarörelsefriheten eller den kroppsliga integriteten, I huvudsak rör det sig ommål och ärenden inom den psykiatriska sjukvården, nykterhetsvärden, barnavårdenoch kriminalvården samt på utlänningslagstiftningens område. Offentligtbiträde förordnas efler särskild behovsprövning. Den enskildes ekonomi saknarbetydelse för frågan om rält lill biträde. Ersättning lill offentligt biträdeutgår av allmänna medel. Någon ålerbelalningsskyldighel kan inte förekomma. Rättshjälp kan slutligen ulgå i form av rådgivning. Denrältshjälpsfor-men omfattar rådgivning och därmed jämförlig åtgärd i rättsligangelägenhet under högst . Rådgivning är öppen för alla oavsettinkomst och meddelas av advokat eller biträdande jurisl på advokatbyrå. Densker mot en i lagen bestämd rädgivningsavgifi. Denna är avsedd att läckakostnaderna för rådgivningen men kan sättas ned eller efterges. Del allmännabetalar kostnaderna för rådgivningen lill den del de ej läcks av avgifterna. Rättshjälpsreformen 1973 innebar en upprustning avsamhällets rättshjälp och ell förbättrat rättsskydd för stora grupper avmedborgare. Åven efler reformen har ändringar gjorts i lagstiftningen i syfteatt stärka rättsskyddet oeh att effektivisera rättshjälpen. Omfattandeändringar gjordes senast genom lag 1979:240, vilken trädde i kraft den Ijanuari 1980. Det allmännas utgifter för rättshjälpen har under senareär kraftigt ökal. De huvudsakliga kostnaderna budgelårsvis i milj. kr. framgårav följande uppställning. Siffrorna avser brutlobelaslning. Erfarenhetsmässigtåtergår viss del av kostnaderna lill statsverket genom fullgörande av ålagdälerbetalningsskyldighet. /80 återgick ca 9 milj. kr. Kostnadsutvecklingen inom rättshjälpen är sådan att det idel rådande statsfinansiella läget är påkallat att göra en allmän översyn avdet allmännas åtaganden inom rättshjälpssystemei. Åven i övrigt finns detanledning att se över rättshjälpssystemet, se JuU 1978/79:30. Vid översynen börundersökas vilka Ingrepp i rättshjälpslagstiflningen som kan öka effektivitetenoch åstadkomma besparingar ulan all den grundläggande målsättningen förrätlshjälpssyslemet förloras ur sikte, nämligen alt garantera den enskildemöjlighet att tillvarata sina rättsliga intressen oberoende av sin ekonomiskasituation. Bl.a. bör översynen inriktas pä förutsättningarna för beviljande avrätlshjälp och rältshjälpsförmånernas omfattning. Jag avser att inomjustitiedepartemenlel sätta igång ett sådant översynsarbete. Vid sidan av det mera långsiktiga arbetet bör det finnasmöjlighel all redan nu vidta vissa ändringar i rättshjälpssystemei. Vad jagsyftar på är nivån för rätlshjälpsavgifler och rådgivningsavgifter. Motbakgrund av kostnadsutvecklingen inom rättshjälpen ärdel påkallat med en visshöjning av dessa avgifter för all minska den statliga subventioneringen avsystemet. Ändringarna kan genomföras utan att resultatet av det mera långsiktigaöversynsarbetet avvaktas. I blickpunkten kommer också kostnaderna för arvoden lillbiträden och offentliga försvarare. Varje besparing i denna del kan innebärabelydande vinster för staten, dä arvodena representerar inte avde totala rälishjälpskostnaderna. har tidigare i en anslagsframställningpekat på alt belastningen på rättshjälpsanslaget har ökat i en omfattning sominle kan förklaras enbart av volymökning eller uppräkning aversättningsnivåerna. Denna ökning, som kallat taxeglidning, kanenligt verket knappast förklaras på annat sätt än att lidsdebiteringen ökat imål och ärenden som inte är taxebundna. Jag vill med anledning härav framhålla all jag finner detangeläget att de domstolar och andra myndigheter som har att besluta om olikaersättningar noggrant prövar storleken på de ersättningar som betalas ut. 1980/81:20 8 ett senare sammanhang återkomma till de problem som hängersamman med den taxeglidning som har pekat på. Som jag redan har antytt är den som beviljats allmänrättshjälp skyldig alt efter förmåga bidra till kostnaderna för rättshjälpen.Avgiftssystemet har konstruerats som ell system med maximibelopp. Maximibeloppetsstorlek motsvarar den rältssökandes betalningsförmåga, dvs. vad han högst kanbetala. När allmän rättshjälp beviljas skall det fastställas ettmaximibelopp i den rättsliga angelägenheten. Den lägsta rältshjälpsavgiften (grundavgiften) uppgår tillI % av del aktuella basbeloppet jämnat till närmast lägre tiotal kronor, ellerf.n. Grundavgiften utgår för dem vars årsinkomst inle överstiger ettbelopp som motsvarar basbeloppet. När det gäller rättssökande varsårsinkomst överstiger tre men inle älta basbelopp harrättshjälpsavgifis-systemet utformats så att maximibeloppet ulgör en visskvotdel av skillnaden mellan den rältssökandes beräknade årsinkomst och trebasbelopp. Avgiften är dock alltid lägst av basbeloppet. Systemet hargjorts progressivt genom all olika kvotdelar har använts för olikainkomstskikt. Maximibeloppet utgör sålunda en tjugondel av den del av denrältssökandes inkomst som överstiger tre men inte fem gånger basbeloppet, enfemtondel av den del av inkomsten som översfiger fem men inte sex gångerbasbeloppet, en tiondel av den del av inkomsten som överstiger sex men inte sjugånger basbeloppet och hälften av den inkomst som överstiger sju men inle åttagånger basbeloppet. Bidrar den rältssökande i väsentlig omfattning till annansunderhåll, höjs de nämnda beloppsgränserna med vad som motsvarar ett halvtbasbelopp för varje underhållsberätiigad. Förekomsten av störreförmögenhetsinnehav eller tyngande skuldsättning skall beaktas då årsinkomstenberäknas. För de rältssökande vars årsinkomst inle överstiger trebasbelopp kan rältshjälpsavgiflen sättas ned. om särskilda skäl föreligger.Domstolsverket har meddelat anvisningar när del gäller nedsättning avgrundavgiften. Enligl dessa bör grundavgiften nedsättas till O när denrättssökande saknar inkomst. Detta bör vidare ske för rättssökande som, ulöverfolkpension, bara uppbär pensionstillskott och kommunalt bostadstillägg lillfolkpension liksom för annan som har i huvudsak samma ekonomiska villkor.Skall nedsättning inte ske till O, bör avgiften i allmänhet sättas ned lillhälften. Nedsättning bör inte komma i fråga om den beräknade årsinkomstenöverstiger . Under beredningen av delta ärende har förelagils enundersökning av ett urval rättshjälpsärenden frän 1979 som har anhängiggjortsvid rättshjälps-nämnden i för att belysa storleken avutgående'rättshjälpsav-gifler och rådande praxis vad gäller avgiftsnedsätlning.Den verkställda undersökningen ger vid handen all i av alla ärendensätts 1980/81:20 9 I ungefär 5/6 av dessa fall sättsavgiften ned lill 0. Undersökningen visar ocksä alt i de fall avgift ulgårdenna i del helt övervägande antalet ärenden fastställs lill grundavgifteneller lill belopp som endast överstiger grundavgiften med någol hundratalkronor. Vad sålunda framkommit lorde vara representativt förrällshjälpsären-den i allmänhet. Undersökningsresultaten stämmer också välöverens med de resultat som lades fram av rätlshjälpsutredningen (Ju 1975:07) id?ss belänkande (SOU 1977:49) Översyn av rättshjälpssystemet. Med hänsyntill kostnadsutvecklingen för den allmänna rättshjälpen och lill det nuvarandestatsfinansiella läget måste frågan ställas om det är rimligt all del allmännasubventionerar rättshjälpen i den omfattning som sker. Det är enligl minmening ställt utom tvivel alt del finns utrymme för en viss höjning avavgiftsuttaget. 1 många av de fall där nedsättning sker eller där endastgrundavgiften betalas torde det vara möjligt för den rältssökande att uppbringaerforderliga medel att betala en ojämkad och 1 viss utsträckning förhöjdgrundavgift. Jag tänker då bl. a. pä folkpensionärer med pensionstillskott ochkommunall bostadstillägg. Även många andra som helt eller delvis ärbefriade från avgift eller bara betalar en låg avgift torde i större omfattningän f. n. kunna bidra till rälishjälpskostnaderna. Jag anser alltså altgrundavgiften kan las ut i lägre inkomstlagen än vad fallet är och attgrundavgiften ocksä kan höjas. Vidare bör vid avgiftsuttag över grundavgiftenen justering ske av kvotdelarna och av beloppsgränserna så att en skärpning avprogressiviteten uppnås. Sammanfattningsvisförordar jag att grundavgiften bestäms till I 1/av basbeloppet samlförbehålls den grupp av personer, vars beräknade årsinkomst är högsl tvåbasbelopp. Maximibeloppet bör - med bibehållande av den nuvarandereservationen all beloppet alllid är lägsl ett belopp som motsvarargrundavgiften - i övrigt utgöra en tjugofemtedel av den del av denrältssökandes inkomst som överstiger tvä men inte basbeloppet, entjugondel av den del av inkomsten som överstiger tre men inte fyra gångerbasbeloppet, en femtondel av den del av inkomsten som överstiger fyra men intefem gånger basbeloppet, en tiondel av den del av inkomsten som överstiger femmen inte sex gånger basbeloppet, en femtedel av den del av inkomsten somöverstiger sex men inte sju gånger basbeloppet och hälften av den inkomst somöverstiger sju men inte åtta gånger basbeloppet. En särskild fräga är om del liksom nu skall finnasmöjlighel lill nedsättning av rättshjälpsavgiften. Åven om den föreslagnagrundavgiften för del stora flertalet inte torde innebära något problem kan detenligl min mening inle uteslutas att en rältssökande i vissa fall kan hasvårigheter att betala grundavgiften.