prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Ålgärderna är ofta arbetskrävande och dyrbara ochkräver därför kunskaper och noggrann planering. Kalkningav sjöar och vattendrag har visal sig vara en verksam metod för att förbättralivsbetingelserna för hotade fiskbestånd. Erfarenhelerna av försöksverksamhetenpå detta område skall redovisas av och föreden . Med hänsyn till verksamhetens betydelse harjag redan i åretsbudgetproposition föreslagil all statsbidragen lill kalkning ökas med 8 milj.kr. till 23 milj. kr. Fiskevårdgenom anpassat fiske, bl.a. i form av allsidigt bedrivet fiske och fisketräda,anser jag i likhet med utredningen normalt vara goda fiskevårdsåtgärder.Allsidigt fiske förutsätter dock ofta en långtgående samverkan.Sammanslutningar av fiskerältsägare, t.ex. fiskevårdsområden, samt kommuneroch andra större fiskevattenägare bör enligt min mening ta initiativ till sådansamverkan. Utsättningav fisk och kräftor har utgjort grundstommen i det svenskafiskevårdsarbetel. Goda resultat har erhållits efter utsättning av laxfisk ihavet, längs kusterna och i de . Försöksulsällning av ål pågår ochutvärderas f. n. Verksamheten har stor belydelse främst för yrkesfisket menäven för fritidsfisket. Fisksjukdomarhar under senare är fått en ökad omfattning. Insalser görs redan nu medstafiigt stöd bl. a. i form av biolopförbättrande åtgärder ochfiskhälsokonlroll. En översyn av fiskhälsokonlrollen görs f.n. avfiskeristyrelsen i samarbete med lantbruksslyrelsen, statens veterinärmedicinskaanstalt och laxforskningsinslitutet. Några ändringar i gällande bestämmelserbör därför inte göras . Avstor betydelse för resultatet av fiskevårdsarbetel är de kunskaper som vi harom olika fiskevårdsåtgärder. Utan en effektiv forsknings- ochundersökningsverksamhet är det stor risk för feltolkningar och därmedmisshushållning med tillgängliga resurser för fiskevård. Fiskevårdsåtgärdernabör också i högre grad än planeras och följas upp noggrant. Med hänsyntill del ansträngda ekonomiska läget bör i första hand befintligaodlingsanläggningar och laboratorier utnyttjas för FoU-verksamheten. Enförbättrad planering bör ingå som ett led i fiskevårdsarbetet. Enligt minmening är det dock inte mofiverat med en fristående planering an- Prop.1980/81:153 21 gåendefiske så som utredningen föreslagit. I stället bör denna uppgift kunna ingå iden löpande verksamhelen vid närmasl ansvariga slalliga organ. Härigenom kanerhållas etl värdefullt underlag för statens insatser på dessa områden liksomför den kommunala och regionala planering som berör fritidsfisket. Motbakgmnd av den betydelse fritidsfiske har för friluftsliv och rekreation ärdet motiverat med vissa ylterligare statliga insalser för en förbättradfiskevård. 2.2.2Statligt stöd tiU fritidsfisket m. m. Statenger redan nu ekonomiskt slöd i olika former lill fritidsfisket. Stödet lämnasbåde direkt till fritidsfisket och indirekt som stöd till fiskevård ochforsknings- och utvecklingsverksamhet. Genom den av staten finansierade ceniralaoch lokala fiskeadministralionen främjas fritidsfisket pä olika sätl. Så t.ex.bedrivs informations- och rådgivningsverksamhet med anknytning lillfritidsfisket av fiskenämnderna. Fiskeriinlendenlerna tillvaralarfritidsfiskels intressen i miljöskyddslags- och valtenlagsären-den. De medelsom anvisas för kursverksamhet på fiskets område kan även användas för kurser ifiskevård. Stödtill fiskevårdande åtgärder lämnas på olika sätl. Del mest omfattande ärbidragel lill kalkning av sjöar och vattendrag. För innevarande budgetår uppgårdel till 15 milj. kr. För utsättning av lax och ål anvisas avprisregleringsmedel sedan ell par år tillbaka 2,5 milj. kr. Denna utsättning ärfrämst motiverad för yrkesfisket men kommer också fritidsfisket tillgodo. För låntill åtgärder inom korlfiskeomräden och för rationalisering av verksamhet medfiskodling kan statlig garanti beviljas intill ell ärligt belopp av f.n. 2milj. har denna stödform ulnyltjats i liten omfattning. Bidragtill inköp av bålar och lill anläggning av fiskebryggor m.m. har kunnat utgäfrån anslaget till idrottsanläggningar. Vidare har omfaltande, förfrilidsfiskel positiva restaurerings- och anläggningsarbeten i eller ianslutning lill vattendrag bekostats med arbetsmarknadsmedel. Enligt2 kap. 10 § vattenlagen (1918:523) kan särskilda fiskeavgifter utdömas ivaltenmål. Av dessa medel som f. n. sammanlagl uppgår till ca 1,5 milj. kr.varje år används en viss del för fiske värdande verksamhet av lokal karaktäroch av stort allmänt inlresse. Bl.a. har bidrag utgått tillförrätlningskostnaderna för bildande av fiskevårdsområden. Resterandedel av avgiftsmedlen utnyttjas för FoU-verksamhel som huvudsakligen bedrivs vidfiskeristyrelsens sötvallenslaboratorium och vid fiskeriförsöksstationen iKälarne. Över anslaget till anvisas yllerligare närmare 2milj. lill FoU-verksamhet vid söt vattens-laboratoriet. Verksamheten vidsötvaltenslaboraloriel tjänar i belydande utsträckning frilidsfiskel.FoU-verksamhel lill gagn för fritidsfisket bedrivs även i viss omfattning vidhögskolorna. Förinnevarande budgetår utgår statsbidrag till fritidsfiskares 1980/81:153 22 riksförbundmed drygt 1 milj. kr. över anslaget Stöd till idrotten: Organisationsstöd m.m. Utredningenföreslår att det i fortsättningen utöver nuvarande statligt stöd skall utgåekonomiskt stöd till åtgärder som särskill tar sikte på fritidsfisket. Genometl fiskevärdsbidrag till sådana fiskevårdsområden, fiskevårdsföreningar,enskilda fiskerältsägare, sammanslutningar av fritidsfiskare och kommuner somupplåter fiskerätt till allmänheten skulle fritidsfisket enligl utredningengagnas och upplåtande av lill frilids-fiske stimuleras. Molsvarandeålgärder som gagnar fritidsfisket på de allmänna vattenområdena och på deenskilda frivattnen föreslås också få statligt stöd. Utredningen föreslår att15 milj. kr. satsas för detla ändamål. Utredningen föreslår vidare att5 milj. kr. satsas på olika serviceåtgärder för frilidsfiskel och påinformation saml yllerligare 1 milj. kr. som engängssalsning påinformationsåtgärder. Utredningenföreslår också all ges ett årligt statligtstöd av 2 milj. kr. för genomförandel av nya arbelsuppgifler och att lilldelas 0,5 milj. kr. för verksamhet vid bildande avfiskevårdsomräden. Utredningenföreslår atl kostnaderna för fiskevård, service åt fritidsfisket och vissfisketillsyn finansieras med en särskild årlig fiskevårdsavgifl som skulleerläggas av alla fritidsfiskare . Avgiften beräknas ge 20 milj.kr. Remissinstansernaär allmänt positiva lill de av ulredningen föreslagna ökade statligasatsningarna pä fritidsfisket. understryker särskiltangelägenheten av atl åtgärder kan inriktas mol allmänt vatten och enskiltfrivatten. Utredningens förslag till fiskevårdsavgift har däremot föranlettdelade meningar bland remissinstanserna. Många anser atl del statliga stödetskall finansieras över stalsbudgelen ulan särskild avgift. Jaghar i det föregående betonat att det i första hand är fiskevallenägarna som haransvaret för fiskevården. Med hänsyn lill del slora allmänna inlresset förfritidsfiske och fiskevård bör staten enligl min mening på olika sätt ge stödtill förbättrad fiskevård. Stödet bör i första hand inriklas påfiskevärdsätgärder och andra åtgärder som är ägnade all främja fritidsfiske förallmänheten liksom FoU-verksamhet. I det följande kommer jag att redogöra förmina förslag till grunderna m.m. för slödel. Anslagsfrågor med anknytninghärtill kommer jag atl anmäla för regeringen vid etl senare tillfälle. Jag villemellertid redan nu förutskicka all mina förslag därvid inle kommer all vara såomfattande som utredningens. Ulredningenmenar all fiskevårdsarbetel ofta bedrivits ulan tillräckligakunskaper om fiskevårdsåtgärdernas effekt. Därför är det enligt min meningviktigt alt ägna ökad uppmärksamhel åt forsknings- och utvecklingsverksamhetpå fiskevårdens område. Redannu kan dock omfattande fiskevårdsåtgärder sättas in för att förbättrafiskevattnens kvalitet. Jämsides härmed är del viktigt att satsa på Prop.1980/81:153 23 bildandetav fiskevårdsomräden där fisket upplåts till allmänheten. FoU-verksamhetenpå fiskevårdens område har som jag redogjort för i stor utsträckningfinansierats via anslaget fill samt med fiskeavgifter enligt 2kap. 10 § vattenlagen (1918:523). Jag föreslår alt dessa avgiftsmedel ifortsättningen i sin helhet tillförs FoU-verksamhel på fiskevårdens område. Statens stöd tillfiskevårdsåtgärder för fritidsfiskets behov bör förstärkas. I första hand börslöd i form av bidrag kunna utgå till kostnaderna för förrättning i samband medbildande av fiskevårdsomräde. Vidare bör stödet kunna omfatta sådana åtgärdersom t.ex. ulplantering av fisk, biotopförbättrande ålgärder och riktal fiske.Stöd lill dessa åtgärder bör liksom kunna utgä både som bidrag och somstatlig garanti för lån. Ett villkor för bidrag bör vara att aktuellt vattenupplåts för allmänhetens fiske och då under sädana organisatoriska former somkan godkännas av . Bidragels sloriek bör normalt inte överstiga50 % av de godkända kostnaderna. Förhöjt bidrag med högst bör kunna gesfrämst i de fall då tillgången pä fiskevatten för allmänheten är mycketbegränsad eller när utbudet av fiskevatten i det aktuella området är alltförensidigt. Bidrag bör kunna utgå till enskilda fiskerältsägare och till sammanslutningarav sådana eller av fritidsfiskare samt till kommuner. Liksom f. n. bör statenkunna ge stöd i samband med byggande av olika serviceanläggningar m.m. förfritidsfiskets behov, t.ex. bryggor. I den utsträckning åtgärderna utförs inomområden av riksintresse och där staten därför satsar medel på friluftsliv ochrekreation bör bidrag kunna utgå till vissa satsningar för fritidsfisket. Iövrigt bör det statliga stödel för dessa ändamål utgå i form av stafiiglänegaranti under de förutsättningar som jag har förordat för stödet tillfiskevårdande åtgärder. Slallig garanti bör liksom även kunna beviljasför lån till verksamhet med fiskodling som främjar fritidsfisket. Nuvarande statligt stödtill den allmänna verksamhelen inom ochSveriges fiskevallenägareförbund bör ges även i fortsättningen. Som jagfidigare har framhållit bör fritidsfiskarnas organisation ta elt större ansvarför fiskevården. bör därför kunna erhållaersättning för konkreta fiskevårdsåtgärder efter ansökan hos fiskeristyrelsen.Vidare bör fiskevallenägareför-bundet kunna erhålla ersättning förinformationsinsatser och för ålgärder i syfte att främja bildandet avfiskevårdsomräden. Förutsättningen härför är att åtgärderna vidtas enligt enplan som är godkänd av . Detstatliga stödel till fritidsfisket som jag har förordat i det föregående börtills vidare i sina huvuddelar administreras av och den lokalafiskeriadministrationen. Vissa resurser för delta ändamål finns redan bädecentralt och regionalt. Med hänsyn till att den pågående lurist-ochrekreationspolitiska utredningen även tar upp fritidsfiskefrågornasadministration är jag inte beredd att föreslå några personalförstärkningar. 1980/81:153 24 Någranya tjänster bör således inte inrättas i verksamheten. Behovet av personellaresurser bör i stället fillgodoses genom omprioriteringar. Jag räknaremellertid med att det behövs viss förstärkning av anslag föratt täcka kostnader av annat slag. Jag återkommer senare till anslagsfrågan.För stöd i samband med beslut i fräga om åtgärder riktadetill fritidsfisket bör det finnas en särskild rådgivande gmpp medrepresentanter för bl. a. fritidsfisket och fiskevallenägarna. Detankommer på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer attutfärda de särskilda föreskrifter som kan föranledas av bifall till vad jag nuhar förordat om slöd lill fiskevård m. m. Ulredningensförslag att en stor del av det stafiiga stödet till fiskevården ochfritidsfisket skall finansieras med en särskild avgift bör inle genomföras nu.Bl.a. är kostnaderna för administration, kontroll och tillsyn svåra attberäkna. Jag föreslår därför att det statliga stöd till fritidsfisket som jaghar förordat i det föregående finansieras över statsbudgeten utan alt någonsärskild avgift tas ul. Jag återkommer senare till regeringen med de anslagsfrågorsom har anknytning ull mina förslag. Rättenatt fiska i enskilt vatten är enligt huvudregeln förbehållen ägarna av defasfigheter till vilka fisket hör. För stora delar av kusten och de storasjöarna är dock fisket på enskilt vatten i större eller mindre omfattning frittockså för andra än jordägarna. Det enskilda fisket kan utgöra en del av enfastighet eller, om fisket är samfällt, gemensamt tillhöra en grupp avfasfigheter. Undantagsvis kan fisket ulgöra en särskild fastighet. Vanligtvistillkommer rätlen lill fiske i ett visst vatten så många all fisket inte kannyttjas rationellt och svårigheter uppslår för en effektiv fiskevård. Uppdelningenav ett fiskevatten på många delägare är besvärande redan när fisket är samfälltför elt skifteslag. Härtill kommer att fisket i en sjö eller pä en älvsträckasom i sig kan ses som en naturlig brukningsenhet ofta är uppdelat på fleraskifteslag. Är fisket skiftat är enheterna ofta för små och en samverkan mellanfiskerättsinnehavarna därför nödvändig för en ändamålsenlig fiskevård och eltrationellt utnyttjande av fisket. Föratl få en effektiv samverkan mellan olika fiskerältsägare infördes genom lagen(1960:130) om fiskevårdsomräden en ny organisationsform kalladfiskevårdsområde. Ett viktigt syfte med lagen var också att förbättrafömtsättningarna för det arbete som bedrevs av de redan existerandefiskevårdsföreningarna. Eftersom dessa föreningar helt byggde på frivil-lighetförsvårades verksamheten, när anslutningen bland fiskerättsinnehavarna inlevar fullständig. Genom atl ombilda fiskevårdsföreningarna tillfiskevårdsomräden kunde en fastare organisation skapas som omfattade allaberörda sakägare. 1980/81:153 25 Ettfiskevårdsomräde är en i särskild ordning bildad samfällighet som syflar tillatt samfällt ordna fiskeförhållandena och främja fiskerätlsägar-nas gemensammaintressen. Beslut om bildande av ell fiskevårdsområde meddelas av länsstyrelsensom då också fastställer stadgar för omrädel. Är inte delägarna överens ombildandet skall beslutel föregås av en förrättning. För alt fiskevårdsområdetskall komma lill stånd krävs samtycke av en kvalificerad majoritet blanddelägarna. Fiskevårdsområdel bildas , minst 10 och högsl . Omdel inle i särskild ordning begärs atl området skall upplösas, förlängsgiltighetstiden automatiskt. För fiske-vårdsområdels förvaltning finns reglerom styrelse för området, delägarnas rösträtt och deras skyldighet all lämnatillskott för atl bekosta verksamheten. Bildande av ettfiskevårdsområde inverkar inle på de beslående äganderättsförhållandena. Vidfiskels utövande blir däremot den enskilde delägaren bunden av stadgarna ochdelägarnas beslul. Besluten gäller också mot nya delägare. Fiskevårdsområdetkan besluta om upplåtelse av fisket. För sådant beslut gäller särskildamajoritetskrav och under vissa förutsättningar kan en enskild delägaremotsätta sig ett sädant beslut. Såväl reglerna för bildandet som förförvaltningen förutsätter att det har klarlagts vilka som har fiskerätt ivallenområdel och hur stor del var och en har i fisket. Det innebär atlbildande av elt fiskevårdsområde regelmässigt måste föregås av en fullständigfiskerättsulredning. Till kostnaderna för bildandet, inberäknat kostnaderna förfiskerätlsulredningen, utgår f. n. statsbidrag. Enligtfiskevatlensulredningen har lagen om fiskevårdsområden inte blivit den framgångman ursprungligen tänkte sig. Sedan lagen trädde 1961 har detbildats bara ca 350 områden. En bidragande orsak till detta är enligtutredningen atl lagen anses vara svår all förstå och tillämpa. Krifiken gällerockså det förhållandet att det tar lång fid - -att bilda ettfiskevårdsomräde och atl den nödvändiga fiskerältsutredning-en drar orimligakostnader. Fiskevatlensulredningenföreslår en ny lag om fiskevårdsområden. Lagförslaget har utformats med siktepå atl göra det enklare och billigare all bilda fiskevårdsomräden. Engenomgripande förändring i förhållande lill den nuvarande lagen är alt det intelängre skall krävas någon fullständig fiskerättsulredning för atl elt fiskevårdsområdeskall få bildas. Därigenom minskar enligt utredningen kostnaderna för bildandelavsevärt. Enligt min mening är detangelägel att sä långt möjligt undanröja del hinder mot ett rationellt fiskeoch övrig fiskevård som uppdelningen av del enskilda fisket på många delägareinnebär. Del behövs säledes en effektiv samverkan mellan fiskerältsägarna. Jagdelar utredningens uppfattning atl en organisation utformad i allt väsenlligtsom del nuvarande fiskevårdsområdet är en lämplig form för en sådan samverkan.Fiskevårdsområdel utgör en ändamålsenlig organisation för en förvaltning avbåde samfällt och skiftat fiske. Ansträngningarna bör således som utredningenföreslår inrik- 1980/81:153 26 taspå att försöka fä till sländ ett ökal anlal fiskevårdsområden. Som jag närmareskall utveckla i avsnitt 2.3.2 delar jag ulredningens uppfattning alt det börvara möjligt att förenkla och förbilliga bildandet av sådana områden genom attställa lägre krav på den nämnda utredningen. Ändamåletmed fiskevårdsområdena bör enligt utredningen vara att främja ettändamålsenligt nyttjande av fisket och möjliggöra en god fiske-värd. Ettändamålsenligt nyttjande innebär enligt utredningen i de flesta fall atlallmänheten eller en vid krets av fiskeintresserade ges tillfälle all nyttjafisket. Bildandet av fiskevårdsområden utgör visserligen inte någon garanti föratl fisket upplåts lill allmänheten. Genom alt i lagstiftningen tillhandahållaen lämplig förvaltningsform för enskilt fiske skapas emellertid fömtsättningarför upplåtelser lill allmänheten. Somjag tidigare närmare har utvecklat är det etl allmänl inlresse all fisket somnaturtillgång utnyttjas och vårdas på bästa säll. intresse bör givetvisockså främjas genom lagstiftningen om fiskevårdsomräden. Jag delar därförutredningens uppfattning all det i den nya lagen uttryckligen bör skrivas inalt den har lill syfte att samordna inte bara utnyltjandel av fisket utan ocksåfiskevärden inom ett vallenområde. Visserligen främjas en god fiskevård i höggrad genom etl allsidigt och väl avvägt fiske. Men även andra former avfiskevård som t. ex. biotopvård och ulplantering av fisk kräver en samverkanmellan fiskerältsägarna. Liksom f. n. bör i lagen också anges att den har somändamål all främja fiskerättsinnehavarnas gemensamma inlressen. Jag anser altdet är betydelsefullt att särskilt markera delta förhållande. Ensamfällighetsbildning av del slag fiskevårdsområdet utgör rymmer inslag avtvång. Fiskerällsinnehavare kan anslutas fill gemenskapen mot sin vilja ochblir tvungna all underkasta sig inskränkningar i sin fiskeutövning.Tvångsinslagen är emellertid fullt försvarliga sä länge verksamheten inomfiskevårdsområdet inriktas mot att till förmån för alla fiskerättsinnehavarevårda fisket och la lill vara den avkastning fisket kan ge. Ettfiskevårdsomräde bör således kunna bildas för all samordna fiskets bedrivandeoch fiskevården och för att främja fiskerältsinnehavarnas gemensammaintressen. Som ulredningen framhåller innebär detta alt man indirektkan tillgodose fritidsfiskarnas inlressen atl få tillgång lill lämpliga vatten.Jag vill erinra om alt jag i avsnitt 2.2.2 har förordat att det stafiiga stödettill fiskevårdsområdenas bildande utformas så att della syfte direkttillgodoses. Utredningenvill i etl hänseende ge den nya lagen ett vidare tillämpningsområde än dennuvarande. F.n. gäller atl ett fiskevårdsomräde inle får omfatta fiske inomområden som har avsatts till samernas uteslutande begagnande. De områden somavses är renbetesQällen och kronomark ovanför odlingsgränsen. är det angeläget att fiskevatten med blandad ägarstruktur som helleller delvis är belägna inom de nämnda områdena kan bli föremål för en gemensamförvaltning. Prop.1980/81:153 27 ärdå den lämpligaste förvaltningsformen. Enligl förslaget skall samebyn företrädadet fiske som hör lill kronomarken. Del gäller dock försl när fiskevårdsområdelär bildal. Vid själva bildandel skall samernas inlressen företrädas avlantbruksnämnden. Flertaletav de remissinstanser som yttrat sig i frågan delar utredningens uppfattning ombehovel av en gemensam förvaltning av fisket inom de områden som är i fräga.På flera punkter riktas emellertid invändningar mol utredningens förslag. Dessainvändningar grundas i huvudsak på uppfattningen att förslagel innebär enförsvagning av samernas rätt enligt rennäringslagen (1971:437). Samernasräll till fiske enligl rennäringslagen har när del gäller kronomarken ovanodlingsgränsen och renbelesfjällen omgärdats med bestämmelser som syftar fillatt skydda både rennäringen som sådan och samernas fiskerätt. Fisket fårenligl 32 § rennäringslagen upplåtas bara om del kan ske ulan avsevärdolägenhet för renskölseln och ulan besvärande intrång i samernas fiskerätt.Frågan om upplåtelse handhas av lantbruksnämnden. Gäller upplåtelsen helafisket i etl visst vatten har samebyn vetorätt. Enligtmin mening kan det inle komma i fråga alt genom lagstiftningen omfiskevårdsomräden inskränka samernas nuvarande rättigheter. De alternativ somslår öppna är atl antingen behälla det nuvarande förbudet all bildafiskevårdsområden inom de angivna renskölselområdena eller alt införa särskildaregler för sädana fiskevårdsområden. Särregleringen borde innebära att sameintressenabåde vid bildandet av fiskevårdsområdet och vid dess förvaltningtillförsäkrades ell inflytande som i huvudsak molsvarar syftet medupplåtelsereglerna i 32 § rennäringslagen. Jag anser atl övervägande skäl talarför del förstnämnda alternativet. Frånsett alla andra olägenheter medsärregler för vissa fiskevårdsomräden skulle här krävas bestämmelser somkomplicerar bildandet och förvallningen i en utsträckning som knappast skullegynna fiskevården. Enligl min mening bör samordningsproblemen i många fallkunna lösas genom frivilliga överenskommelser mellan samerna och enskildafiskevatlenägare evenluellt i förening med upplåtelser enligt bestämmelserna irennäringslagen. Jag har för avsikt att i annat sammanhang föreslå altlantbmksnämnderna får i uppdrag att verka för sådana överenskommelser. Jagkan inte heller bilräda utredningens ändringsförslag när del gällerrenskötselområdena i övrigt. Jag vill där hänvisa bl. a. tilf vad fiskeristyrelsenanför. Beträffande andra marker där renskötsel bedrivs än kronomar-kema ovanförodlingsgränsen och renbelesfjällen bör följakfiigen även i fortsättningen gällaatl bildandet av fiskevårdsomräden inte fär inskränka samernas rätt till fiskeenligt rennäringslagen. Somjag har nämnt i det föregäende finns i landet ett stort anlal frivilligtbildade fiskevårdsföreningar. Antalet sädana föreningar uppgår till inte fullt2000. De upplåtelser i form av fiskekortsförsäljning som sker genom 1980/81:153 28 föreningarnaavser ofta samfällt fiske. Föreningarna torde mera sällan bestå av samtligadelägare i del samfällda fisket. Vanligen innebär följaktligen föreningensfiskekortsförsäljning en upplåtelse som bara gäller i ell anlal andelar avsamfälligheten. Av 7 kap. 9 S jordabalken följer all en sådan upplåtelsenormall saknar sakrätlslig giltighet. fanns emellertid i lagen(1950:596) om rätt till fiske (fiskerättslagen) en särskild regel om sådanaupplåtelser när det gällde samfällt fiske. Av 24 S andra stycketfiskerättslagen följde atl en delägare i samfälligheten kunde upplåta sinfiskerätt till utomstående om flertalet av delägarna samtyckte lill upplåtelsen.Fiskevårdsföreningarna har i sin fiskekortsförsäljning kunnat stödja sig på denbestämmelsen när de representerar en majoritet av delägarna. Närlagen (1973: 1150) om förvaltning av samfälligheter infördes, ändrades 24 §fiskerätlslagen. Ändringen innebar bl.a. atl den nyssnämnda upplätelseregelnupphävdes. Regeln skall emellertid enligt en övergångsbestämmelse fortfarandegälla lill dess elt fiskevårdsområde har bildals eller en föreningsförvaltningenligt lagen om förvaltning av samfälligheter har anordnats, dock längst tillutgången av .