prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Länsslyrelsen kan därför istort ansluta sig till dessa. 1980/81:153 108 2.27 Beredningen för planering ochsamordning av statliga insatser för rekreation m.m.: Rekrealionsberedningenlillslyrker i huvudsak de aktiva åtgärder för fritidsfiskets utveckling somutredningen föreslår. Beredningen delar också utredningens bedömning atlfrilidsfiskel är en friluflsaklivi-tet som bör kunna utvecklas och få en änstörre betydelse för turism och rekreation. Det är därför naturligt förberedningen all detta förhållande beaktas i de utvecklingsprogram som kommeralt utarbetas i de primära rekreationsområdena. 2.28 Centralorganisationen /SR:Belänkandel utgör en utmärkt sammanfattning av den silualion del svenskafisket befinner sig i - ett yrkesfiske som kringskärs av internationellakvolbestämmelser och som har svårigheter att förbli lönsamt, etl expanderandefritidsfiske som gör anspråk på naturresursen fisk, som i sin tur hotas ochdrabbas av olika former av negativ miljöpåverkan, t. ex. den pågåendeförsurningen. 2.29 Hushållningssällskapens förbundoch : Förbunden delar helt utredningens ovanredovisade synpunkler och är beredda medverka lill all landets fritidsfiskarefår tillgång lill goda fiskevatten. Denna målsättning har förbunden lidigaredeklarerat i skrift 1977.03.18 i samband med yttrandet överfiskevattenutredningens delbetänkande "Fiskevårdsområden". För allklara delta krävs all fisket bedrivs under ordnade former. Bäslaförutsättningen härför är ell förtroendefullt samarbete mellan olikaintressenter främsl fiskevattenägarna, yrkes-och friudsfiskarna, fiskenämnderoch kommunala myndigheter. 2.30 i Sverige:Inledningsvis vill LO understryka fritidsfiskets stora betydelse som en godrekreation för breda samhällsgrupper. Det siffemnderlag, som utredningen tagitfram om fritidsfiskets utbredning och de erfarenheter vi känner i övrigl,visar, atl fiskeinlressel omfattar alla åldrar och socialgrupper. Det rymmerdärför unika möjligheter som en rekreativ tillgäng. Mot den bakgrunden vill LOunderstryka utredningens slutsatser om att "ett brett utbud avfrilidsfiskemöjligheler bör kunna erbjudas den frilidsfiskande allmänheten ochgaranteras trygga upplåtelseformer" saml all "utbudet avfritidsfiskemöjlighter bör spridas till sä många vatten som möjligt". 2.31 delar utredningens uppfattning all det fränsamhällssynpunkt är angeläget atl medborgarna får tillgång till avkoppling ochaktiviteter på sin fritid. Frilidsfiskel har här en given plats och är också enviktig faktor att räkna med vid ulbyggnad av en akfiv turism. 2.32 Lantbrukarnas riksförbund:- Detär enligl LRFs uppfattning nödvändigtatt fisket erhåller en sådan organisation och även i övrigt sådanaförutsättningar alt yrkes- och fritidsfiskarnas intressen på alla sällfillvaratas. Samarbetsformer måste tillskapas både mellan dessa grupper ochmellan fiskande å ena sidan saml fiskevallenägarna ä den andra sidan. 2.33 ; En allmängiltig erfarenhet är alt attraktiva fiskelillfällen förenade med god fiskevård kan uppnås försl om berörda parter, fiskevatlenägare, yrkes- och fritidsfiskare, organisationer och myndigheter, kan mötas i ett förtroendefullt samarbete. 1980/81:153 109 ter i sin tur att enskild räll ej får åsidosättas. Helteller delvis ianspråktagande respektive upplåtande av den rätt sorn tillkommermark- och fiskevatlenägare får endast ske under rättsligt betryggande former.Ell annal grundläggande villkor är alt även fiskevatten fär förvallas påekonomiska villkor. Utbud och insatser skall baseras på efterfrågan pä fiskelillfällenoch andra förelagsekonomiska bedömanden. Utredningenhar sammanställt etl värdefullt underlag för den fortsatta diskussionen vadgäller alt främja fritidsfiskets utveckling. Vi kan i princip ansluta oss tillde rikllinjer och förslag som ulredningen anser bör ligga lill grund församhällets politik i sådant syfte. 2.34 : Under har fritids fisket utvecklats lill en fritidsaktivitet av betydande omfattning. Det finns därför anledning att samhällel på olika vägar skapar bästa möjliga förut sättning för fritidsfisket.-- Fisket har också blivit en mycket viklig komplettering ikommunernas turislengagemang. Med anledning av della vill slyrelsen betona allsamordningen pä länsplanel i fiskefrågor mellan olika statliga myndigheter ochföretag förbättras. 2.35 : Belräffandefördelning av fiskevallen är SFR av den uppfallningen all yrkesfiske och fritidsfiske med handred skap kan bedrivas i storl sett på samma områden vad gäller allmänl vatten. Utredningen anser all fritidsfisket bör inriklas påhandredskapsfiske, vilkel också överensstämmer med'SFR:s uppfattning. Utredningenanser vidare all "1 kustvatten nära slora tätorter och turist-centra börföreträde ges "frilidsfiskel". SFR är av den uppfattningen all däryrkesfiske bedrives eller i område lämpat för yrkesfiske skall yrkesfisketalltid ha företräde. Ulredningens skrivning kan ge upphov till godtyckligabedömningar i fräga om fördelning av olika fiskevatten mellan olika kalegorierfiskande. 2.36 : Förbundelhar i olika sammanhang betonat fritidsfiskets slora omfattning och sociala värde samt härvid åberopat etl flertal utredningar, bl. fritidsutredning och kapitel om fritid och rekreation. Samhällels insalser för alt stödja och ulveckla fritidsfisket som aktivitet har emellertid varil ytterst ringa och uppgifterna om fritidsfiskets omfattning har ofta ifrågasatts. Förbundet hälsar därför med tillfredställelse alt ulredningen genom SCB låtit göra en omfattande utredning av svenskarnas fiskevanor - en ulredning som klart visar alt fritidsfisket med sina ca 2000000 utövare är en av vårt folks allra största fritidsaktiviteter. Förbundel finner del också värdefullt alt ulredningenkartlagt kommunernas insalser för frilidsfiskel. Av denna redovisning framgårall kommunerna satsade endast en promille av del tolala beloppet förfritidsverksamhet på fiske. Man kan också uttrycka detla så all den lolalaneltosalsningen på frilidsfiskel inle uppgick lill mer än ungefär vad en endamedelstor idrottsanläggning kostar i drift och underhåll. Delta belyser,enligt förbundet, myckel klart hur eftersatt fritidsfisket är. Förbundel delar hell ulredningens uppfattning omfritidsfiskets slora sociala värde saml anser i likhet med ulredningen del ytterst angelägel alt stat och kommun stödjer denna viktiga fritidsaktivitet. Förbundel kan i slorl godta de rikllinjer ulredningenansell bör ligga till 1980/81:153 110 grundför samhällets åtgärder vad gäller atl främja fritidsfiskets utveckling. Idella sammanhang vill förbundel understryka alt del framtida fritidsfisket,med hänsyn till den tillgängliga fiskeresursen och yrkesfiskets behov, bör inriktaspå handredskapsfiske. Del mä här framhållas alt enligl utredningensredovisning redan nu ca 1,4 miljoner av de fiskande fiskar enbart medhandredskap. 2.37Sveriges turistråd: Som ocksä framgår av ulredningens bakgrundsmaterial, ärintresset för fiske myckel stort i vårt land. Som en följd av detta hartillgången på bra fritidsfiske kommit att spela en avgörande roll förutvecklingen av turism i stora delar av landel. Man kan t. o. m. konstatera attbristen på attraktivt fritidsfiske ulgör ett hinder för lurislutvecklingen ivissa delar av landel. I de delar av inlandet och fjällområdena där turismenhar en icke oväsentlig belydelse för sysselsällningen, spelar utbudet av brafiskemöjligheler en slor roll för den fortsatta lurislutvecklingen. Trols alllandet har ett belydande antal sjöar, älvsträckor och en lång kust, ärfiskeresurserna begränsade. Därför mäste, inte minst med hänsyn till atttrycket pä fiskevattnen ökar, dimensioneringsfrågorna uppmärksammas. 2.38Tjänstemännens centralorganisation: TCO anser att fritidsfisket som omfattas avca tvä miljoner människor - ur alla samhällsskikt och ur alla åldrar - har eltslorl socialt värde. Ökade insalser för frilidsfiskel är därför i hög gradberättigade. ---- TCOanser all betänkandel ulgör ett betydelsefullt underlag som kantjäna som grund för en ny målsättning för samhällsinsatserna på fritidsfisketsområde. Betänkandel sammanfattar också på en rad punkter riktlinjer ochätgärder som syftar lill alt skapa en för frilidsfiskel riklig utveckling. TCOfinner utredningens förslag tidsenliga och rikliga men vill dock betona att allmänheten och yrkesfisket har rätt atl fordra en god service också pä fiskets område.- 3.1Fiskeristyrelsen: Styrelsen vill underslryka vad utredningen anfört i fråga ombehovet av planering. Grunden för atl lösa motsättningar mellan olikakategorier fiskande för väl avvägda fångstultag, för all avgränsa lämpligafiskeområden, för alt satsa pä rätl fiskevård och service, för all frånsamhällets sida räll slödja olika former av fiske elc. bör fastläggas i enfiskeplanering på olika nivåer. Denna måsle också kunna påverka ochpåverkas av en framUda total planering angående vattenresursernasanvändningsområde över huvudtagel. Allfiskevård fömtsätter en planering. Vad är syftet med fiskevården och vilkameloder och medel finns all tillgå? Vilka direkla ålgärder kan genomföras? Vadmåsle regleras genom bestämmelser? Fiskevårdsplaneringen bör som utredningenföreslagil sikta till alt åstadkomma långsiktiga planer för större kustavsniltsaml för hela vattensystem eller delar därav. För lokala fiskevårdsprogram kandessa översiktliga planer tjäna som värdefulla riktmärken. 1980/81:153 111 3.2 : Utvecklingen på fiskets område har successivi lett fram till ökad förståelse för att planeringsinsalser mäste till för atthushålla med fiskeresurserna och reglera fiskets omfattning och utövande. Planver ket är ense med utredningen om behovet av en hushållningsdiskussion på regional nivä och vill här underslryka vikten av etl väl fungerande samspel mellan den regionala fiskeadministrationen, och kommuner na. Det är väsentligt att fiskenämnderna kan aktivt medverka med kun skapsmaterial som kan tillämpas i planering och vara en gmnd för skilda beslut om mark och vatten. I regeringens PM an gående fysisk riksplanering, fullföljande av fastlagda riktlinjer framhålls alt underlagsmaterial om fiskets intresseområden bör delges kommunerna bl. a. inför kommande revideringar av kommunöversiklerna. Del framhålls också att och planverket bör överväga att gemensamt utarbeta lämpliga exempel pä hur fiskets intressen kan beaktas i den fysiska planeringen. Behandlingen avfiskevården och fiskevärdsplaneringen ställer också anspråk på nära samarbetemellan stat och kommun. Enligt utredningen bör fiskevärdsplaneringen sikta tillall åstadkomma långsiktiga planer för större kustavsnitt samt för helavattensystem eller delar därav. Samordningen med kommunernasmarkanvändningsplanering med bl.a. långsiktiga markreservationer förindustrins lokalisering förutsätter lidig och konkret information omfiskevårdens problem och älgärdsprogram. Del bör vara uppgiftatt la inifiativ lill regionala överläggningar i syfte att klargöra eventuellaintressekonflikter, som försvårar fiskevårdsplaneringens genomförande. Iregeringens länsvisa beslut beträffande riksplanearbetets fortsättning anges iflera fall atl förorenande utsläpp bör undvikas hksom utfyllnad av gmnda vikaretc. för all skydda vikliga reprodukfions- eller fångstomräden. 3.3 : LMV slöder de redovisade strä vandena att förbättra planeringen inom fiskevården regionalt och kommunalt.Strävandena bör inriktas pä atl de samhällsplanerande organensställningstaganden på de områden som det här är fräga om fogas in i den övrigasamhällsplaneringen och där stäms av i vederbörlig mån mot opinionen hosberörda medborgargrupper. Man vinner genom ett sädani förfarande bl.a. atl genomförandeätgärdernainte behöver belastas med meningsbrytningar och opinionsyttringar igrundläggande planeringsfrågor. 3.4 i län:Ulredningen föreslår alt regionala planer upprättas innehållande kartläggningoch analys av vad som molverkar ett ökal fiskeutnytljande. Planerna skallredovisa förslag till ålgärder för en bättre hushållning med fisket ochlänsstyrelserna skall slulligl godkänna de upprättade planerna. Vidareföreslås atl fiskevårdsområden bildas i överensslämmelse med ochregional planering pä fiskels omräde genom förrättning. Förslagen tillstyrksoch synes ligga väl i linje med regeringens beslut och utgångspunkterna för delfortsatta planeringsarbetet med den fysiska riksplaneringen. Viklen av en närakoppling lill den fysiska översiktsplaneringen pä såväl regional som kommunalnivä måste dock särskilt poängteras. 3.5 i län:För all få ett underlag för bedömningen av lämpliga fiskevårdande insatseranser ------------------------------- atl det är syn- 1980/81:153 112 nerligenangeläget att en såväl som regional fiskevårdsplanering kommer tillständ. Risk föreligger annars att kostsamma projekt startas som saknarfömtsättningar att lyckas. vill ocksä framhålla angelägenheten aven samordning av valtenvårdskontrollen med avseende på olika verksamheter(recipientkontroll, fiske m. så att den samlade kunskapen om våra vattenkan utnyttjas på bästa säll. 3.6 Länsstyrelseni län: anser atl det ärangelägel att frågor som berör frilidsfiskel omfattas av regional och kommunalplanering samt av den fysiska riksplaneringen. Länsslyrelsen har emellertidfunnit, atl fiskets intressen redovisas mycket knapphändigt ikommunöversiklerna i länel. Mestadels berörs den miljöstörande effekt industrinhar på fisket. Nägon egentlig fiskeplanering föresläs inte. Svårigheternatorde, som utredningen framhållit, bero på oklarheter hur man skall inpassa denfysiska planläggningen beträffande vattenområden avsedda för fiske. Såvittlänsstyrelsen kunnat utröna har vare sig någon regional eller kommunalfiskeplan upprättats i länet eller på någol annat sätt kommit till uttryck iden översiktliga planeringen. Del är därför angeläget alt sådan planeringkommer till stånd. Sädan planering bör exempelvis ange var samverkan ärbehövlig, behovet av fiskevårdande ålgärder och kanske främsl var kortfiske förallmänheten kan och bör komma ifråga. 3.7 i län:Länsstyrelsen vill erinra om alt fiskefrågorna enligt utredningens tidigareförslag skulle vägas in i den kommunala planeringen, medan fiskenämndernaendast skulle upprätta särskilda fiskeplaner inom områden med särskillkomplicerade fiskeförhållanden. Eftersom ett stort antal fiskevårdsområdensynes komma all bildas fömtsätter atlplaneringen av områdena kommer att ingå som en konlinueriig del i kommunensövriga planering. regler för på vilket sätt planeringen förfiskevårdsområde skall bedrivas bör föreligga. 3.8 i :--------------- anseratt planeringenbör ske med utgångspunkt från den kommunala planeringen via , sombör ha det övergripande ansvaret. Sammaresultat lorde inle kunna nås med fristående planering genom ett sektorsorgan. 3.9 Länsstyrelseni : Regionala fiskevårdsplaner kan få slor betydelse för del långsiktiga fiskevårdsarbetel och därvid underiälla ge nomförandel av ätgärder som berör störte områden och lar längre lid alt slutföra. 3.10 i län: Härmåste dock påpekas all förverkligandet av ulredningens förslag om planeringför fritidsfisket som grund för konkreta ätgärder släller krav på ökadepersonella resurser i första hand på fiskenämnderna men också på kommunerna.Denna form av planering har hitintills varil endasi av sporadisk karaktär ochlotalt sell av mycket liten omfallning, men den behövs om fritidsfisket påallvar skall kunna komma med i samhällsplaneringen. 3.11 i Västmanlandslän: avvägningen av fiskets intresseni samband med andra intressen alt ulnyllja mark och vatten bör i Prop.1980/81:153 113 översiktligform ske i kommunernas hela kommunyla övergripande planering(markdispositionsplan - kommunöversikl). bör kunna ske med utgångspunktfrån malerial från regionala översikter angående för fisket värdefulla vatten,vilka så långt möjligt kompletterats med lokall mer detaljerat material. Idenna planering bör bland annal sambanden med övrig planering för naturvård ochfriluftsliv belysas, såväl vad gäller restriktioner för somsamordningsmöjligheter med fisket. Motbakgmnd av övervägandena i den fysiska planeringen bör det sedan vara möjligt att upprätta elt kommunöversiktligt åtgärdsprogram för att tillgodose fiskets intressen. nu genomförda omgången i den kommunöversiklliga planeringen är fiskets behandling ännu föga utvecklad. Detär troligt all kommunerna i den bearbelning av markdisposilions-planerochkommunöversikter, som förestår , kommeratt behandlafiskeintressena mer utförligt än , sä atl en vägning sker i förhällandelill andra markanvändningsinlressen. Detär däremot inte troligt all särskild eller åtgärdsprogrampå fiskets områden kan ularbelas annal än möjligen iundantagsfall. Bildande av fiskevårdsomräde, liksom andra åtgärder för attfrämja fisket, torde dock i många fall kunna ske mol bakgmnd av kommunensöversiktliga fysiska planering (markdispositionsplan - kommunöversikl). 3.12 Länsstyrelseni : Utredningen har presenterat någ ra riktlinjer och ålgärder för atl främja planering av fritidsfisket, men anser att förslagen ej är tillräckligt preciserade för all kunna realiseras. Ansvarsfördelningeni fiskeplaneringen (fiskevårdsplaner och hushåll ningsplaner) är oklar.- Länsstyrelsenanser att det övergripande ansvaret för fiskeplaneringen skall ligga på länsnivå och där primärt hos fiskenämnderna. Fiskevårdsin satser över länsgränserna kan skötas med hjälp av fiskenämnderna i re spektive län.-- Påkommunal nivå föreslår utredningen all fisket skall ingå i den rie planeringsverksamheten. tror all della kan fungera bra, fömtsatt atl de fiskeanvariga i kommunen får den nödvändiga ulbildningen och erforderliga personella resurser för all sköta planeringen. Fiskeplanernaborde ge ett underlag för all bedöma vilka markanvänd-ningsreglerandebestämmelser som kan vara motiverade för att lillgodose fiskets intressen.Ulredningen har dock icke vidareutvecklat frågan om koppling mellan sektorsplaneringen(fiskeplanen) och övrig samhällsplanering, vilket är en stor brisl. 3.13 Länsstyrelseni : Fiskresurserna är trots del betydande antal sjöar och älvsträckor som finns och trots all länel inrymmer en stor del kust, begränsade. Elt ökal tryck pä fiskevatten innebär alt särskild uppmärksamhel därför mäsle ägnas dimensioneringsfrågorna. Oberoende av i vilken form fisket utövas måste det dimensioneras så att resurserna kan nyttjas långsiktigt. En god hushållning av fisklillgångarna fömtsätter även att långsiktiga program för aktiv fiskevård utarbetas och genomföres. 8 1980/81. Prop.1980/81:153 114 3.14 Svenska kommunförbundet:Styrelsen delar ulredningens uppfattning att friUdsfiskets ökade belydelse gördet angeläget all fiskefrågorna beaktas i den kommunala planeringen. Somulredningen uttalat behövs ingen särskild fiskeplanering, utan fisketsintressen bör på ett naturligt sätt vägas in i samhällsplaneringen. 3.15 turistråd:- Turistrådetförutsätter atl de fiskevärdsätgärder som föreslås koncentreras lill områdenmed härd belastning och höga förväntningar frän konsumenten-turisten, samtidigtsom långsiktiga program för aktiv fiskevård utarbetas och genomföres för atlskapa en god hushållning med fiskelillgängarna. 4 Fiskevårdsområden 4.1 Allmänna synpunkter 4.1.1Svea hovrätt, vattenöverdomstolen: Alltjämt gäller all ulredningen inte lyckatsfinna någon tillfredsställande motivering lill varför förvaltning enligt dennyligen tillkomna lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter (SFL) såpålagligl skall missgynnas i förhållande lill lagen (1960: 130) omfiskevårdsområden (LOFO). 1973 av den gamla bestämmelsen i24 § 1 st FL fär förvaltning enligt SFL anses som det normala för samfälltfiske. Om SFL anses som mindre ändamålsenlig -vilket de upprepade uppskoven medikraftträdandet (jfr betänkandet s 58, 199) tyder på - bör en bättre anpassningav SFL lill fiskets särskilda behov övervägas. Det är sannolikt all mandärigenom på etl tämligen enkelt säll skulle kunna skapa många nyakortfiskevatlen. Inteheller har utredningen lyckats finna någon lösning av del problem som består iatt inom slora fiskevatlensarealer, t.ex. , områden med fritt fiske ochenskilt fiske ligger vid sidan av varandra ulan någon gemensam förvallningeller organisation. Problemel kvarstår även efter den utvidgning av den friafiskerätten som utredningen föreslår. Utredningenhar frånfallit utgångspunkten all fiskevårdsområde tillskapasmed tanke pä delägarnas gemensamma inlressen. 1 syfte atl fä lill ständupplåtelser till utomstående föreslår utredningen betydande inslag av tvångoch/eller påtryckning på delägarna. I hovrättens förra yllrande kritiseradesdenna uppläggning av reformarbetet frän principiella ulgångspunkter. Hovrättenansåg alt det var fel alt rikla de föreslagna ålgärderna mot ägare av små ochmedelstora fiskelolter, medan ägare av slora lotter helt slapp undan. Hovrättenanser att gmnden för denna kritik kvarstår även beträffande det nu föreliggandebelänkandet. I delta görs gällande (s 161) att delägarna ensamma beslutar omdisposifionen av fisket. Utredningen föreslår nu atl enskild fiskerätt som ejingår i fiskevårdsområde skall kunna exproprieras, eller pä annat sätl lagas ianspråk tvångsvis. Häremotkan sägas dels all tillkomsten av fiskevårdsområde inrymmer så slora inslag avtvång och/eller påtryckning atl delägarnas egen mening kan komma att framståsom tämligen ovidkommande, dels att del finns anledning atl räkna med allianspräklaganden av enskild fiskerätt inle kommer att bli nägot praktisktalternativ i de fiskevårdande myndigheternas arbete. Enligtförslaget är det delägarna själva som beslutar om fiskevårdsområdetsförvaltning. Ä andra sidan är det inte delägarna ulan förtätlningsman- Prop.1980/81:153 115 nen som beslutar om områdets gmndregler (19, 42 §S). (Stadgarna beslutas av delägarna - 32, 42 §§. Jfr 37 § 2 st). gesi 37 § vidsträckta befogenheter att tillsätta en eller flera sysslomän. Genomett sådanl förfarande kan delägarnas möjlighet atl själva beslulaomintetgöras. Tillämpningav LOFO enligl förslagen kan medföra alt ägare eller annan innehavare avfiskerätt även om "äganderätten" till fisket lämnas orubbad -fråntages sin dispositionsrätt utan alt alllid vara garanterad ekonomiskkompensation (jfr s 155). Med den nya inriklning som LOFO får enligt förslagetbör all sädan förlust liksom annan förmögenhetsförlust ersättas. Jfr ocksä 2kap 18§ RF saml prop 1978/79; 195 bl.a. s 57. 4.1.2 Hovrätten för nedre Norrland:Hovrätten avgav ett yttrande över utredningens betänkandeFiskevårdsområden (Ds Jo 1976:6) och krifiserade då förslagel på flera av depunkter som senare upptogs i 1977 ärs tilläggsdirektiv, exempelvis avsaknadenav äganderättsutredning. Även annan kritik av mer principiell nalur framfördes,däribland all det syntes betänkligt all, med utgångspunkt från en lagstiftningsom i grunden är avsedd att reglera delägares inbördes förhållanden, sökatillgodose främmande - exemplevis de icke vallenägande fritidsfiskarnas -intressen. Nedan framgår alt hovrätten anser atl rättssäkerheten numera ärtillräckligt tillgodosedd med den föreslagna metoden för registrering avdelägare. Den från annan lagsliflning hämtade formen för opinionsmätning ärgodtagbar. Risken för negativism och andra samarbelsvårigheter inom områdetförefaller därigenom vara mindre än enligl förra förslagel. Kvar står dock, omän någol mindre utpräglad, lagens karaktär av planinslru-menl med möjligheleralt till förmån för allmänna inlressen stundom helt åsidosättaägarekolleklivels önskemål. Om samhällsintresset i dessa frågor är sä stort somutredningen anser, synes emellertid den föreslagna lagen kunna godtas medendast smärre justeringar. 4.1.3 : Utredningen haruttalat, att staten som fiskerättsägare bör, i de fall mindre kustområden ägsav slaten, aktivt verka för all fiskevårdsomräden bildas och alltefteromständigheterna arbeta för all fiskebestånden vårdas och fiskemöjlighelerupplåts. För , som enligl vad inledningsvis nämnls, förvallarmånga, sannolikt små sådana kustområden skulle en aktiv sädan verksamhel blibetungande dels för utredningar om vilka områdena är och dels för de avulredningen angivna ätgärderna. Verket vill starkt ifrågasätta lämpligheten avsådanl åläggande.