prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Målet bör motden bakgrunden vara att utforma den svenska verksamheten så att den utgör etteffektivt bidrag till och ger erforderlig insikt i Euratomprogrammet. Uppskattningenav kostnaderna för bidrag till Euratomsamarbetet under treårsperioden1981/821983/84 är behäftad med osäkerhet. Såvitt nu kan bedömas erfordras fördetta och för bibehållen omfattning av den svenska verksamheten inomhuvudprogrammet totalt 90 milj. kr. för treårsperioden /82-1983/84.Härutöver har under nionde huvudtitelns anslag föreslagits vissa medel för svensk fusionsforskning.-Dennaandel har chefen för beräknat till 4,8 milj. kr. /82 (jfr prop. 1980/ 81; 100 bil. 12 s. 583). Programmet omfattar forskning och studier somanalyserar energipolitikens möjligheter och begränsningar och sätter inforsknings- och utvecklingsinsatserna inom energiområdet i ett energipolitisktsammanhang. Verksamheten inom programmet sker inom en vidare ram än systemstudierinom de program jag har behandlat genom att den bl. a. behandlarproblem och fenomen som berör mer än ett av dessa program. Enligt DFE kan urskiljas två huvudgrupper avproblem som Allmänna energisystemstudier har till uppgift att belysa, nämligendels inre och yttre förutsättningar för energisystemets utveckling, dels medelför att påverka denna utveckling. Under de som verksamheten inomprogrammet har pågått har en förhållandevis omfattande verksamhetinom dessa områden satts igång. Inom det förstnämnda området pågår bl. a.energiframtidsstudier, forskning om långsiktiga omställningsproblem, det s. k.kris- och anpassningsprojektet, medverkan i systemanalysarbetet inom detinternationella energioganet, lEA, utveckling av kvantitativa metoder förstudier av energiförsörjning och av energihushållning samt studier avinternationella energimarknader. Inom det andra området är insatserna f. n. merblygsamma och inriktade pä bl. a. forskning rörande beslutsprocesserna och deinstitutionella förhållandena samt ekonomiska styrmedel. DFE;shuvudförslag omfattar insatser inom de båda områdena utvecklingsförutsättningar,dvs. forskning om inre och yttre förutsättningar för energisystemets utvecklingoch förändringsmedel, dvs. forskning om medel för att påverka energisystemetsutveckling. Verksamheten föreslås dessutom dels innefatta ett störresammanhållet projekt, av DFE benämnt moderprojekt, för analys av kunskapsbehovsamt sammanställning, syste- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 508 matisering och spridning av resultat av verksamheten inomprogrammet, dels ge visst utrymme {or forskarinitierade projekt. Remissinstanserna ger uttryck förallmänt stöd för insatser inom programmet och förordar i flera fall ökadesatsningar. a. och anser att verksamheten bör inriktas påsektorövergripande, långsiktiga frågeställningar och på att ta fram underlagför olika energipolitiska avvägningar. ser densärskilda sammanhållande funktionen, det s.k. moderprojektet, som mycket värdefull.Statens institut för byggnadsforskning anser vidare att insatserna börinriktas på sektorövergripande och långsikfiga frågeställningar men finnerDFE:s resonemang om programmets mål och inriktning ofullständiga. Institutetframhåller att det finns en risk att resultaten från studierna kommer att vägalätt i förhållande till resultat från övriga program med påföljd atthelhetsgreppet om energipolitiken inte blir tillräckligt starkt. För egen del anser jag attforskning och studier inriktade pä att förbättra insikterna om energipolitikensmöjligheter och begränsningar och på att bredda kunskapsunderlaget förinriktningen av energiforskningsinsatserna är en betydelsefull del avenergiforskningsprogrammet. Programmets mål bör således vara att förbättrakunskapsgrunden för energipolitiska beslut. Verksamheten under treårsperioden1981/82-1983/84 bör innefatta de delar som DFE har föreslagit men i högre gradkoncentreras på att sammanställa studier rörande energisystemets långsiktigautvecklingsmöjligheter och göra resultaten tillgängliga för beslutsfattarnam.fl. Särskild vikt bör härvid läggas vid det nämnda moderprojektet och densystemanalys som bedrivs i anslutning till ett särskilt samarbetsprojektinom lEA. Jag räknar med att medelsbehovetför denna verksamhet är större än och beräknar,mot bakgrund av DFE:s förslag, för treårsperioden /82-1983/84 25 milj. kr.Jag har härvid räknat med att verksamheten inom programmet kompletterar ochnära samordnas med dels liknande arbeten inom övriga program, dels verksamhetsom bedrivs utanför energiforskningprogrammet vid myndigheter ochorganisationer m. m. Jag vill erinra om att programmetväsentligen har två skilda uppgifter. En betydande del av verksamheten är såledesinriktad på att bidra till att förse främst politiker, myndigheter med ansvarinom energiområdet, företag m.fl. med allsidigt kunskaps- och beslutsunderiagför såväl övergripande planering som verkställande uppgifter. Andra delar avprogrammet avser främst allmänt energipolifisk och mer långsiktig kunskaps- ochkompetensuppbyggnad, stöd ät kritisk och obunden utvärderande forskning m. m.Vad jag nu har anfört innebär att båda slagen av insatser bör ha en given platsi en nationell energiforskningssatsning. I anslutning till att ansvaret förprogrammet, vilket jag strax (avsnitt 15.2.5) återkommer till, förs över tilldet särskilda organ för långsiktiga och övergripande energiforskningsfrågorsom statsrådet har förordat skall inrättas, kan det 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 509 finnasskäl att se över programmets inriktning mot bakgrund av det nya organetsuppgifter. Programmet omfattar sådan grundforskning som hardirekt anknytning till energiområdet, men som ej stöds inom ramen för övrigaprogram. Medlen inom programmet har fördelats avNFR och STU samt anvisats direkt till . Kännetecknandeför grundforskning med nya inriktningar är bl. a. den långa tid det tar attbygga upp kompetens inom ett visst område. Verksamheten inom programmet ärfortfarande till viss del i sitt inledningsskede och kontinuitet iforskningsarbetet är därför angelägen. DFE redovisar förslag till insatsprogram för NFR,STU och . En fördelning av forskningsorganens egnaförslag till insatser har härvid gjorts av DFE i syfte att undvikadubbelarbete. DFE;sförslag innebär att NFR huvudsakligen inriktar insatserna på områdena miljöeffekterav olika energiformer, elektrokemi, grundforskning i samband medenergiutvinning ur biomassa, enzym- och cellteknik samt ytfysik och katalys. STU bör enligt DFE stödja grundläggandeytfysikaliska och ytkemiska studier, grundläggande förbränningstekniskforskning, grundläggande studier av selektiv Ijusabsorbtion ochljustransmission, studier av ytkatalyse-rade kemiska reaktioner samtgrundläggande studier syftande till ny separationsteknik. Verksamheten vid inriktasi DFE:s förslag på olika energiproduktionsmetoders hälso- och miljöproblem samtemissionsmätningsmetodik, kemiska metoder för energilagring och energiomvandling,solenergiforskning, effekter av erosion på materials makro- och mikrostruktursamt reaktionskinetik i förbränningssystem. Inga invändningar har rests mot förslaget blandremissinstanserna. Behovet av långsiktig forskning som komplement till den mertillämpade betonas i flera fall. Några remissinstanser ifrågasätter dockmotiven för att filldela särskilda medel förändamålet. Jag återkommer i avsnitt 15.3 till verksamheten vid . Denenergirelaterade grundforskningen kan liksom resultat från bl. a. delprogrammetTeknikbevakning inom programmet Energitillförsel bidra till att öppna på långsikt lovande utvecklingsmöjligheter. Någon nämnvärd satsning på denna typ avverksamhet görs f.n. inte utanför energiforskningsprogrammet och tillräckligalångsiktiga icke-statliga satsningar kan knappast väntas . Mot dennabakgrund bör verksamheten även fortsättningsvis ges ett stort utrymme inomenergiforskningsprogrammet. Måletbör vara att stödja naturvetenskaplig och teknisk grundforskning av högtvetenskapligt värde inom vissa prioriterade områden av stor relevans för denlångsiktiga energiforskningen. Insatserna bör sikta till en 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 510 långsiktig,vetenskaplig kunskaps- och kompetensuppbyggnad samt därigenom i viss män stödtill forskarutbildningen inom energiområdet. Det är härvid väsentligt att skapaförutsättningar för skickliga forskare till utvecklingsmöjligheter ochinternationellt kunskapsutbyte. Kunskapsuppbyggnaden inom högskolan återkommerjag till i det följande. Programmet utgör ett komplement till övriga programinom huvudprogrammet samt till NFR:s och STU:s verksamhet utanförenergiforskningsprogrammel. Resurstilldelningen till Studsvik Energiteknik AButgör ett stöd till den grundforskning som bolaget bedriver som bas för sin övrigaverksamhet. Jagberäknar, som framgår av följande sammanställning, medelsbehovet för programmettill 50 milj. kr. för treårsperioden /82-1983/84. Jag har därvid beaktatatt medel från programmet kan komma att erfordras också för förstärkning av högskolornasbasresurser inom energitekniska ämnesområden. Behovet härav har jagpreliminärt beräknat till 4 milj. kr. Med hänsyn till attbättre underlag rörande detta behov torde komma att föreligga först under nästabudgetär räknar jag med att medlen kan tas i anspråk först under budgetåren1982/83 och 1983/84. Jag återkommer strax (avsnitt 15.2.4.1) härtill. 1 dennafräga har jag samrått med chefen för . Det bör ankommapä regeringen att meddela erforderiiga föreskrifter rörande fördelning av medelinom programmet. 1981/82 1981/82 Energirelaterad grundforskning 15 50 Förstärkning av högskolornas basre surser inom energitekniska ämnesområ den 4 Då insatserna inom detta program till sin karaktärbör vara mindre starkt målstyrda än inom de övriga programmen, finner jag ingenanledning att i detalj gå in pä inriktningen av verksamheten hos de olikaorgan, genom vilka medel fördelas och utnyttjas inom programmet. Jagförutsätter emellertid att verksamheten drivs i nära samråd med övrigaprogramorgan på sådana områden, exempelvis förbränningsområdet, där liknandeinsatser görs inom andra program. 15.2.3.12Internationellt samarbete m. m. Detinternationella samarbetet pä energiforskningsområdet är livaktigt. Samarbetetinom det internationella energiorganet, lEA, härtill syfte att bl. a.möjliggöra en ändamålsenlig internationell arbetsfördelning i det omfattandeforsknings- och utvecklingsarbetet på energiområdet. Hittillsvarandeerfarenheter av samarbetet har givit vid handen att vi genom ett Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 511 aktivt deltagande har kunnat bredda basen för forsknings-och utvecklingsverksamheten inom landet och för våra egna energipolitiskabedömningar. Av den årsrapport (Annual report on , Developmentand Demonstration, AcUvities of the lEA 1979- 1980, , 1980) överenergiforskningssamarbetet inom lEA som har publicerats framgår att Sverigedeltar i organiserat samarbete pä så gott som samtliga de områden där vibedriver en egen nationell verksamhet. Inom flera av dessa samarbetsomrädendeltar svenska organ eller myndigheter som ledande och verkställande organ(operating agents). Inom ytteriigare ett stort antal områden befinner sig nyasamarbetsprojekt på olika stadier av förberedelser. Jag avstår från att här lämna någonnärmare redogörelse för samarbetet inom lEA och hänvisar i stället till delsnämnda rapport, dels de redogörelser för uppläggningen av forskningssamarbetetinom lEA och principerna för det svenska deltagandet som har lämnats(jfr bl. a. prop. 1976/77:100 bil. 17 s. 158 och prop. 1977/78:110 s. 92). Viktiga element i samarbetet inom lEA är, utöversamarbetsprojekten, främjandet av väl avvägda nationellaenergiforskningsprogram genom re-gelbunda granskningar av medlemsländernasenergiforskningssatsningar samt utvecklingen av en gemensam gmppstrategi förforskning, utveckling och demonstration inom energiområdet. En gemensamgruppstrategi har publicerats och antagits av energiministrarna inomIEA:s medlemsländer som en allmän vägledning vid dimensionering ochprioritering av de nationella energiforskningssatsningarna. Jag har i detföregående berört detta närmare och även vilken betydelse strategin har haftför mina överväganden rörande avvägningarna inom det svenska energiforskningsprogrammet.Jag räknar med att samarbetet inom lEA kring systemanalys rörande energiteknik,som efter publiceringen av gruppstrategin genomförs i form av ett särskiltsamarbetsprojekt, kommer att fortsätta att ge underlag för inriktning ochavvägning av våra energiforskningssatsningar. samarbete med deneuropeiska atomenergigemenskapen (Euratom) har jag berört vid min behandlingav verksamheten inom delprogrammet Fusionsenergi (avsnitt 15.2.3.9). Vad gäller det nordiskaenergiforskningssamarbetet utanför kärnenergiområdet vill jag utöver vad jagnyss redovisade nämna följande. Diskussioner har i olikasammanhang förts om lämplig form för samarbete mellan främst programansvarigaorgan. Frågan har behandlats bl. a. inom den nordiska ämbetsmannakommittén förindustri- och energipolitik. har hämtöver, på initiativ av denordiska energiministrarna, satts i gång ett program för ökat nordisktsamarbete inom energiområdet. Inom energiforskningsområdet diskuteras såledesf. n. bl. a. målsättning och former för närmare samarbete avseende energisystemanalyssamt nya och förnybara energikällor. En serie samnordiska seminarier kring ettantal för samordningen av forskningsprogrammet vä- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 512 sentliga områden har påbörjats med ettsymposium i om energisystemanalys. Bilateralt samarbete kompletterarpå vissa områden det internationella samarbetet. harsålunda ett visst samarbete etablerats med bl. Även inom bedrivs visst,huvudsakligen informellt, bilateralt samarbete för samordning av insatsernainom olika delar av energiforskningsprogrammet. Till vad jag nu har anfört om detinternationella energiforskningssamarbetet vill jag lägga följande. Att utnyttja det internationellakunskapsutbytet är en naturlig del i ett program medenergiforskningsprogrammets karaktär. Verksamheten inom landet bör därvidinriktas främst pä sådana områden där utländska erfarenheter inte kanutnyttjas, där det krävs nationella insatser för att en viss teknik skall kunnautnyttjas eller där de svenska förutsättningarna är gynnsamma och strävan efteren effektiv internationell arbetsfördelning motiverar svenska insatser.Utgångspunkten för bedömning av i vilken utsträckning och i vilka formerSverige bör delta i internationellt energiforskningssamarbete bör, liksomunder innevarande programperiod, vara en strävan att uppnå en effektivinternationell arbetsfördelning som är förenlig med målen för det svenskaenergiforskningsprogrammet. DFE har i sin anslagsframställningför /82 aviserat en utvärdering av det internationellaenergiforskningssamarbetets betydelse för . Jag ser positivt på dettainitiativ och räknar med att det kommer att kunna ge underlag för övervägandenrörande inriktningen av det fortsatta internationella samarbetet. DFE behandlar ocksåenergiforskningssamarhete med utvecklingsländer. Det bör enligt DFE, i den måndet uppfyller kravet all vara till nytta för bägge parter, i princip kunna behandlassom normalt internationellt forsknings- och utvecklingssamarbete i enlighetmed vad jag har redovisat. DFE framhåller därutöver attenergiforskningsprogrammet och de personer som utför forsknings- ochutvecklingsinsatser inom programmet utgör en resursbas för samverkan medutvecklingsländer och alt biståndsorganen, med stöd av de programansvarigaorganen inom energiforskningsprogrammet, aktivt bör bevaka möjligheterna tillsamarbete på energiforskningsområdet med utvecklingsländer. I vissa situationerbör enligt DFE förutsättningarna för detta vara gynnsamma. Energiforskningsorganenhar härvidlag en uppgift att sammanställa och förmedla information om densvenska resursbasen och innehållet i energiforskningsprogrammel. I sammanhanget vill jag även erinraom alt styrelsen för internationell utveckling, SIDA, harutgivit särskilda riktlinjer för energibistånd. I SIDA:s riktlinjer framhållsatt energiplanering, ny och förnybar energi samt kol, olja och gas är områdendär aktiva insatser, med hänsyn 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 513 till den svenska resursbasen, bedöms vara möjliga. Ettökat behov av samarbete och samråd med bl. a. statliga organ inom Sverigeförutses därvid. har iolika internationella sammanhang framhållit industriländernas ansvar för attmedverka till en lösning av utvecklingsländernas energiförsörjningsproblem. Idet energiforskningsprogram som jag förordar ingår forskning kring alternativaenergikällor och teknik som bör kunna anpassas till dessa länders speciellabehov och fömtsättningar. Det är enligt min uppfattning därför angeläget attde betydande forskningsinsatserna inom energiområdet kan utnyttjas även för atti samarbete med utvecklingsländer medverka till en lösning på dessa länderslångsiktiga energiproblem. a. de principer och överväganden som harredovisats av DFE bör därvid kunna vara vägledande. I den t. v. ofördeladereserv fill regeringens förfogande som jag har avsatt har jag beräknat medelför vissa mindre samarbetsinsatser utöver vad som ingår i de skilda programmenoch delprogrammen. Av mig beräknade medel förforskning och utveckling m. m. inom energiområdet under budgetåren1981/82-1983/84 framgår sammanfattningsvis av följande sammanställning (milj.kr. 1981/82 1981/82- Trä, massaoch papper 65 Kemi- och livsmedelsindustri m. m. Energianvändning för transporter och Åtgärder i transportsystemet 10 Användning av alternativa drivmedel 40 Alternativa drivsystem m. m. Energianvändning för bebyggelse 75 256 varav System- och genomförandefrågor 20 34 1980/81. 1980/81:90 Bilaga 1 Industridepartementet Förstärkning av högskolornas basresurser Reserv för senare fördelning 25.4 Samordning m.m. av huvudprogrammet 4,6 Summa för huvudprogrammet 400 15.2.4.1 Kunskapsuppbyggnad inom högskolan m. m. De forsknings- och utvecklingsinsatser som jag nuhar förordat kommer att ställa krav på medverkan från högskolornas, och däfrämst de tekniska fakulteternas, sida. Industriföretag, kommuner m.fl. kommeratt i ökad omfattning behöva repliera på högskolans basresurser och kommer isin verksamhet att efterfråga bl. a. tekniker och naturvetare som har fått sinutbildning inom högskolan. Dessa anspråk har blivit svårare att möta frånhögskolans sida allteftersom samhällets insatser på målinriktad forskning ochutveckling har ökat i omfattning och den tekniska omställningen .avenergisystemet har tagit fart. Detta framgår klart av bl. a. flera remissyttrandenöver DFE:s förslag. Dessa frågor berörs rjckså av utredaren avmyndighetsorganisationen inom energiområdet i betänkandet (Ds I 1980: 16). Destatliga energimyndigheterna - arbetsfördelning och samverkan. a. all staten har huvudansvaret för att tillgången på kvalificeradeforskare inom energiområdet ökar i relativt snabb takt. Det är enligt utredarendärför angeläget att bl. a. de programansvariga organen inomenergiforsknings-programmet noga följer utvecklingen i fråga om tillgång ochefterfrågan på högt kvalificerade forskare och uppmuntrar universitet ochhögskolor till ökad forskarutbildning. Flera remissinstanser tar upp dennafråga och instämmer i utredarens synpunkter. Särskilt betonas behovet av forskartjänsteroch anställningstrygghet för forskare samt sektorsansvariga myndighetersuppgift att bl. a. förse statsmakterna med erforderligt beslutsunderiag idessa frågor. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 515 DFE behandlar dessa frågor endast översiktligt menanmäler sin avsikt att initiera en närmare studie av frågorna i samarbete medbl. a. UHÄ. DFE anger vidare i anslagsframställningen för sin egen verksamhetunder /82 att delegationen räknar med att behöva initiera enanalys av framtida krav pä inhemsk kompetens inom energiområdet med hänsyn tillinternationella samarbetsmöjligheter och konkurtensförhållan-den. DFE motiverardetta med att de inhemska kunskaperna och kompetensen är en avgörande faktorvid bedömning av på vilket sätt introduktion av ny energiteknik kan ske. Föregen del vill jag understyka att en viktig förutsättning för att de satsningarinom olika områden som jag har förordat i längden skall bli effektiva äratt kunskaps- och kompetensbasen inom främst landets högskolor tas tillvaraoch vidareutvecklas med hänsyn härtill. För detta krävs en samordnad planeringoch anslagstilldelning för energiforskningsprogrammet ä den ena sidan ochforskning och utbildning inom främst de matematisk-natiirvetenskapliga ochtekniska fakulteterna samt sektorn för utbildning för tekniska yrken inomhögskolan å den andra. De betydande projektinriklade insatser som görs inom bl.a. programmen Allmänna energisystemstudier och Energirelaterad grundforskningutgör härvidlag ett bidrag till den allmänna kunskapsuppbyggnaden vid vårahögskolor. Jag räknar emellertid med att åtgärder härutöver, inom tilldeladeramar, kan vara befogade för att säkerställa den långsiktiga kompetens- ochkunskapsuppbyggnaden inom det energitekniska området. Jag har (avsnitt15.2.3.11) redovisat att jag preliminärt har beräknat vissa medel härför inomenergiforskningsprogrammet. Det är angeläget att fördelning av medel förändamålet kan grundas på ett väl genomarbetat underlag. Jag avser därför inomkort föreslå regeringen att uppdra åt DFE att i samarbete med UHÄ närmareundersöka behovet av åtgärder med det angivna syftet. Jag anser, efter samrådmed chefen för , att undersökningen skall utföras isamarbete även med , som planerar och bedriveromfattande forskning inom energiområdet. Chefen för utbildningsdepartementettog i prop. 1978/79:119 om vissa frågor rörande forskning och forskamtbildningupp frågan om övergripande forskningsplanering och angav att han avsåg attnärmare belysa denna i en forskningspolitisk proposition som han ämnar föreslåregeringen att förelägga . Resultatet av undersökningenbör vara färdigt att det kan redovisas bl. a. i sambandmed sistnämnda proposition. I dessa frågor har jag samrått med chefen förutbildningsdepartementet. Den tidsbegränsade karaktären hos flertalet projektinom energiforskningsprogrammet har framhållits som en faktor som försvårarkontinuitet i forskningsarbetet och ett långsiktigt engagemang av kompetentaforskare. Jag vill emellertid erinra om att målen för många av programmen ochdelprogrammen i realiteten förutsätter mångåriga insatser från forskarnas sidaliksom en viss kontinuitet i samhällets stöd till forskningen. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 516 bör framhållas att de ansvariga myndigheterna enligtgällande ordning har givits rätt att inom samtliga program fatta beslut omprojektsstöd med bindande verkan för inte bara det pågående budgetåret utanäven ytterligare tre budgetår. Avsikten med denna ordning, som enligt vad jagförordar skall bestå t. v., är självfallet att möjliggöra just den i dettasammanhang nödvändiga kontinuiteten. Jag vill också erinra om att chefenför , bl. a. i de senaste budgetpropositionerna, harpekat på att högskolorna har vissa möjligheter att själva, med de medel somanvisas under huvudtitel, inrätta tjänsterhuvudsakligen under professorsnivån. Vad gäller professorstjänster har hanstrukit under de möjligheter till anpassning till aktuella behov som uppstår isamband med återbesättande av sådana tjänster. I budgetpropositionen 1981 (jfrprop. 1980/81: 100 bil. 12 s. 545) har regeringen t. ex. föreslagit att tvåtjänster som professor vid ges en ändrad inriktningsom väl överensstämmer med de ökande behoven inom det energitekniskaämnesområdet. Utöver vad jag nu har angivit villjag, vilket särskilt har betonats också i betänkandet (Dsl 1980: 16) Destatliga energimyndigheterna - arbetsfördelning och samverkan, framhålla attdet ankommer även på de ansvariga myndigheterna inomenergiforskningsprogrammet, bl.a. NFR och STU, att uppmärksamt följa utvecklingeninom detta område och att ta initiativ för att på olika sätt stödja ochstimulera långsiktig kunskapsuppbyggnad inom sina respektive ansvarsområden. 15.2.4.2 Energiforskningen efter /84