prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Sökanden får då i stället väcka talanvid fastighetsdomstolen med därav föQande tidsutdräkt och onödiga kostnader.Avhysningen bör få genomföras gentemot den inneboende om denne inte förmår visa"sannolika skäl" att kvarsitta i lägenheten. Härigenom skulle åtskilligaobefogade invändningar kunna sållas bort. Beträffande den i andra stycketupptagna bestämmelsen om skyldighet för kronofogdemyndigheten alt höra och igod tid förbereda även tredje mannen anser fastighetsägareförbundet att delinle är befogal all föreskriva en sådan skyldighet. Det måsle anses varanytQanderättshavarens sak att underrätta den inneboende om föreslåendeavhysning. Bestämmelsen kommer sannolikt endast att försenaverkställighetsärendet utan att motsvarande säkerhet uppnås. Om den inneboendeanser sig ha en självständig rätt till lägenheten, vilket är mera ovanligt, börhan framföra detta lill nylGanderättshavaren, som i sin lur har möjlighet attenligt 3 kap. 24 8 beredningens förslag göra gällande att hinder föreligger molverkställighet. Frågan om andrahandshyresgäsls ställningvid för- 1980/81:8 16 kap. 9 § 792 hyrningav bostadslägenhet ses f n. över av hyresrätlsulredningen (Ju 1975:06).Bestämmelser om verkställighet mot tredje man av förordnande om avhysning kandelvis komma att påverkas av resultatet av utredningens arbete. Jag anseremellertid att bestämmelser i ämnet bör med utgångspunkt från vad som gällertas upp i balken. Eventuella justeringar får göras sedanhyresrättsutredningens kommande förslag har övervägts i departementet. Första meningen i första stycketdepartementsförslaget motsvarar, med vissa redaktionella justeringar, 16 kap. 78 första stycket i beredningens förslag. Som en andra mening i första styckethar tagits upp en föreskrift motsvarande 16 kap. 7 8 andra stycket iberedningens förslag. Departementsförslaget innebär att kronofogdemyndigheteninte behöver göra mer än all underrätta tredje mannen och detta endast när detär möjligt, dvs. när tredje mannens existens och vistelseort är kända i så godtid att han kan beräknas få del av underrättelsen innan förrättningen skall ägarum. Att Iredje mannen inte har underrättals utgör således inle i och för sighinder mot verkställighet eller anledning till uppskov. Vidare behöverunderrättelse lämnas endast när anledning föreligger. Det är sålunda tydligtatt särskild underrättelse enligt förevarande paragraf normalt inte skallbehöva lämnas till svarandens famiQemedlemmar eller anstäUda. Om emellertidsvaranden har lämnat sin famiQ, som ensam bor kvar i den lägenhet varifrånavhysning skall ske, kan särskild underrättelse till de kvarboende behövas. Ofta torde det först i samband med förrättningenvisa sig all även en tredje man kommer att beröras av avhysningen. Beredningenutgår för sin del från att tredje mannen inte bör avhysas alltför brådstörtatoch att kronofogdemyndigheten får bedöma i vad mån anstånd är påkallat: Ävenjag anser att kronofogdemyndigheten bör ha möjlighet att meddela anstånd avhänsyn till tredje mannen. Befogenheten härtiU bör emellertid uttryckligenanges i lagtexten. Bestämmelser om sådant anstånd har tagits upp i andrastycket av paragrafen. Tredje mannen har möjlighet alt överklagakronofogdemyndighetens beslut i den mån det rör hans räti (18 kap. 1 8). Klaganmedför emellertid inle att verkställigheten inställs, såvida inle överinstansenförordnar om inhibition. Någon särskild erinran i paragrafen om iredje mannensfullföljdsrätt är enligt min mening inte behövlig. 98 Enligt förevarande paragraf får kronofogdemyndigheten under vissaförutsättningar, i stället för att iaktta del vanliga avhysningsförfarandet,förelägga svaranden att själv fullgöra sin förpliktelse att flytta. Paragrafenhar viss motsvarighet i 16 kap. 4 8 första stycket beredningens förslag. Enligl 38 8 2 mom. UL kanöverexekutor, om någon skall tUlhållas att fullgöra leveransavtal eUer alteljest göra eller underlåta något, förelägga den tredskande vite. om det finneslämpligt, samt utdöma vitet. 1980/81:8 16 kap. 9 § 793 En förutsättning för att vitesföreläggande skall få kommatill användning är att tvångsmedel eller äventyr inte är utsatt i domen ellerföreskrivet i lag. Bestämmelsen är enligt sin ordalydelse tillämplig vidverkställighet av bl.a. domstols dom avseende förpliktelse lill positivprestation, således även avhysning. Den gäller ocksä vid verkställighet avöverexekutors utslag i utsökningsmål (NJA 1965 s. 321), Beredningenföreslår i 16 kap. 4 8 bestämmelser om hur kronofogdemyndigheten skall söGa förverkställighet som avses i kapitlet. 1 första stycket av nämnda paragrafföreslås sålunda en bestämmelse om att verkställigheten sker genom attkronofogdemyndigheten förelägger svaranden att fullgöra vad som åligger honomeller att myndigheten själv vidtar behövlig åtgärd. När det finnes lämpligtkan del överlämnas åt svaranden att efter myndighetens anvisning utförabehövlig åtgärd (se vidare vad som sägs i anslutning till 12 8 i förevarandekapitel i departementsförslaget). 1 vissa situationerkan vitesföreläggande vara en lämpligare verkställighetsåtgärd än detsedvanliga avhysningsförfarandet, t.ex. om svaranden har möjlighet att självombesöGa flyttningen. Vitesföreläggande är, om del är effektivt, att föredra inleminst från arbetssynpunkt. Sökanden behöver heller inte förskotlera någraflyttningskostnader som han riskerar att slutligt få svara för. Föreläggandesom verkställigheisform bör därför finnas kvar vid avhysning. Som villkor för att föreläggandeskall få användas anges i departementsförslaget att det skall befinnaslämpligare än det sedvanliga avhysningsförfarandet. I lämplighetskravet liggeratt det skall finnas goda utsikter lill att ett föreläggande kommer att geresultat. Om föreläggande används riskerar man emellertid att förfarandet drarul . sökandens medgivande bör därför inte föreläggande användas. .Används vitesföreläggande somverkställighetsform, saknas utrymme för tillämpning av vissa av bestämmelsema iförevarande avsnitt. Detta gäller bestämmelserna i 4 8 om anstånd och i 6 och 788 om vissa åtgärder som får vidtas när verkställigheten sker på vanligt sätt.Vidare bör inte den tidsfrist för genomförande av avhysningensom anges i 2 8 andra stycket gälla när avhysningen skall verkställas genomvitesföreläggande. Övriga bestämmelser i 1-8 88 bör emellertid tillämpas. Omsökanden lämnar anstånd sedan kronofogdemyndigheten har förelagt vite, börmyndigheten upphäva föreläggandet. Hinder möter emellertid inle mot attkronofogdemyndigheten sedan anståndet har gått ut meddelar nytt föreläggandeeller verkställer avhysningen på vanligt sätt. Åven när inneboende eller annantredje man berörs av avhysningen (8 8) skall föreläggandet riktas tillsvaranden i målet. I enlighet härmed klargörs i enandra mening i 9 8 att föreskriftema i 2 8 första stycket. 3, 5 och 8 88gälleräven vid verkställighet enligl första meningen. 13 1980/81. Prop.1980/81:8 16 kap. 10 § 794 Beträffande vite såsom tvångsmedeli nu avsett fall finns bestämmelser i 2 kap. 15 och 16 88. Verkställighet i annat fall Under denna rubrik har tagits uppbestämmelser som rör verkställighet i annat fall än som har nämnts förut ibalken, dvs. verkställighet som inle skall ske genom utmätning eller införseloch som inte heller skall följa de särskilda reglerna om avhysning.Bestämmelserna ingår i 10-12 88. Bland de exekutionstitlar som kankomma i fråga i detta avsnitt intar beslut om kvarstad en särställning så lillvida som verkställigheten lill viss del skall följa bestämmelserna angåendeutmätning. Verkställighet av kvarstadsbeslut får också speciellarättsverkningar. Del har därför synts lämpligt all under särskild rubrik ta uppvissa bestämmelser som endast rör verkställighet av beslut om kvarstad. 10 8 Paragrafen anger vilken kronofogdemyndighet som ärbehörig alt ta upp ansökan om sådan verkställighet som avses med de följandebestämmelsema. Den motsvarar i huvudsak 16 kap. 2 8 och 17 kap. 2 8 beredningsförslaget. Enligt 183 8 1 mom.andra meningen UL gäller all bestämmelsema i 56 8 om utmätningsmans lokalakompelens vid utmätning har motsvarande tillämpning med avseende påverkställighet av kvarstad. Delsamma gäller enligl 185 8 2 mom. första meningenvid verkställighet av skingringsförbud. I övrigt saknas bestämmelser om behörigutmätningsman vid verkställighet som inte avser betalningsförpliktelse.Behörighet torde emellertid tUlkomma utmätningsmannen i del distrikt därverkställigheten med hänsyn till befintlig egendom eller av annan anledningskall äga rum. Också utmätningsmannen i svarandens hemvist torde vara behörigQfr 72 8 USK). I 16 kap. 2 8beredningsförslagel regleras kronofogdemyndighetens lokala kompelens vidverkställighet enligt kapitlet. Där föreslås att svarandens hemvist blirgenerellt kompetensgmndande. Ansökan om verkställighet skall emellertid ocksåkunna göras hos kronofogdemyndigheten i den ort där egendom som avses medverkställighetsåtgärden finns. 1 vissa fall kan enligl beredningenbehov föreligga att anlita annan kronofogdemyndighet än den som är behörigenligt det anförda, t.ex. när ingripande skall ske mot fartyg, luftfartygeller markfordon som väntas till en viss ort. Ansökan bör då kunna göras på denorten och kronofogdemyndigheten förbli behörig även om objektet förs tillannan plats än där man har vänlat det. Beredningen föreslår därför att ansökanalltid kan få göras där verkställigheten med fördel kan äga rum. Prop.1980/81:8 16 kap. 11 § 795 Enligt 17 kap. 2 8beredningsförslaget har bl.a. 16 kap. 2 8 motsvarande tillämpning beträffandehandräckning. Eftersom handräckning kan gå ut på ätgärder av ganska skilda slaghar det inte synts beredningen lämpligt att binda kronofogdemyndighetens lokalakompetens vid alltför strikta regler. När handräckning, såsom ofta är falletvid kvarstad för fordran, inle riktar sig mot någon på förhand bestämd egendomeller när handräckningen endast går ut pä att förbud eller annat föreläggandeskall meddelas bör ansökan lämpligen kunna göras hos kronofogdemyndigheten isvarandens hemvist. Förevarande avsnittupptar bestämmelser om verkställighet av förpliktelse som inte innefattarbetalningsskyldighet - frånsett avhysning-och om verkställighet av beslut omkvarstad och annan säkerhetsåtgärd i den mån undanlag inle föreskrivs.Bestämmelserna gäller bl.a. förpliktelse att utge lös egendom, utföra visstarbete, avslå från viss verksamhet eller tåla visst inträng. Bestämmelserna kanbli tillämpliga även då svaranden skall skiljas från besittningen av fastegendom, bostadslägenhet eller annat utrymme i byggnad, nämligen om han intekan åberopa någon rättsgrund för sin besittning. Verkställighet av dom eller annanexekutionstitel pä sakförverkande sker enligt bestämmelserna i förevarandeavsnitt när sådan verkstäUighet undantagsvis blir aktuell. Detta är faltet omegendomen inte har tagits i beslag eller vid beslag kvarlämnats i innehavarensbesittning. Beträffande förfarandet med sådan egendom finns bestämmelser ilagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m.Verkställighet sker på begäran av polismyndighet. Egendomen lämnas till denpolismyndighet som begärt verkställighet. Förevarande paragraf innehåller enbestämmelse om forum vid verkställighet som avses. Bestämmelsenöverensstämmer - med ändringar föranledda av departementsförslagets dispositionav lagtexten i kapitlet - i sak med beredningens förslag. 11 8 ,1 paragrafen föreskrivs skyldighet förkronofogdemyndigheten att låta svaranden få del av och yttra sig över ansökanom verkställighet innan åtgärden genomförs. Paragrafen motsvarar i huvudsak 16kap. 3 8 och 17 kap. 2 8 beredningsförslaget. Beträffande annanverkställighet än utmätning och införsel finns inle f.n. någon allmänföreskrift om skyldighet för utmätningsmannen att underrätta svaranden föreverkställigheten. Sådan skyldighet föreskrivs dock i vissa speciella fall.Enligt 193 8 UL skall sålunda som har nämnts tidigare svaranden underrättasföre avhysning. Svaranden brukar inte undertätlas före verkställighet av beslutom kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd. Beredningenframhåller att svarandens intresse av att i förväg bli underrättad inte ärmindre vid verkställighet enligt 16 kap. Prop.1980/81:8 16 kap. II § 796 beredningsförslagetän vid utmätning. meddelande om all verkställighet är aktuell kan ocksåmedverka till att uppfyUelse sker frivilligt. Därtill kommer att verkställighetenstundom kan vara komplicerad. kan det vara nödvändigt att höra svarandenav den anledningen att han bör få tillfälle att välja mellan altemativaprestationer. Svaranden bör också få möjlighet att på ett tidigt stadiumåberopa de hinder mol verkställighet som kan föreligga Qfr 3 kap. 24 § iförslaget). Med hänsyn härtill föreslår beredningen i förstastycket av 16 kap. 3 8 alt svaranden skall beredas tillfälle att yttra siginnan verkställigheten genomförs. Anmodan lill svaranden all yttra sig börlämpligen ges skriftligen. Del kan enligt beredningen vara lämpligt attkronofogdemyndigheten dessutom per telefon ta,r kontakt med honom för attorientera om saken. Givetvis skall anges inom vilken lid yttrande bör inkomma.1 allmänhet måsle liden sältas kort så att inte verkstäUigheten förhalas. Omsvaranden befinner sig utomlands eller verkställigheten bedöms bli komplicerad,kan han behöva visst rådmm. Angående underrättelsens befordran lill svarandentorde enligt beredningen som regel delgivningslagen böra tillämpas. Föreskrifthärom kan meddelas i administrativ ordning. Eftersom verkställighetsfrågoribland kan vara både enkla och brådskande, synes viss lättnad i det förfarandesom nämnda lag föreskriver kunna vara motiverad. Regeln att svaranden skall få tillfälle alt yttrasig innan verkstäUighet enligt 16 kap. genomförs kan enligt vad beredningenanför inte göras ovillkorlig. måsle ha möjlighet attingripa när fara är att egendom sticks undan eller saken eljest inletål dröjsmål, t.ex. om verkställigheten avser luftfartyg. Om saken ärbrådskande, får kronofogdemyndigheten därför enligl andra stycket av 16 kap. 38 genast vidta åtgärd som finnes behövlig. Åtgärden kan t.ex. bestå i omhändertagandeav egendomen eller, om den finns hos tredje man, i meddelande av förbud fördenne att utlämna egendomen. Svaranden skaU därefter i vanlig ordning fåtillfälle att yttra sig. Senast när yttrande har inkommit eller förelagd tidgått ut bör åtgärdens befogenhet prövas. En andra mening i andra stycketinnehåller att kronofogdemyndigheten skall pröva omåtgärden skall bestå. Beredningen föreslår i 17 kap. 2 8 en bestämmelseenligt vilken 16 kap. 3 8 skall ha motsvarande tillämpning vid handräckning. Enligt RSV bör undantag frånundeirättelseskyldig-heten medges inte endast i fall då saken är brådskandeutan även då svaranden kan antas vilja försvåra verkställigheten. Verketförordar därför en lydelse som nära ansluter lill den föreslagna bestämmelsen i5 kap. 12 8 andra stycket. förordar för sin del attundanlag görs även för fall då svaranden söker skaffa sig otillbörligt uppskovgenom att hålla sig undan. RSVframhåller i detta sammanhang också att den tendens till skärpning 1980/81:8 16 kap. II § 797 av formerna för befordran av underrättelse som kan läsasut på sina håll i förslaget knappast kan godtas med hänsyn lill kravet påsnabbhet och effektivitet inom exekutionsverksamhelen och till alt denna börske med rimliga personalinsatser. Enligl verkets mening bör inle ställas högrekrav på formen för befordran än att underrättelsen sänds med Qänstebrev, som ihändelse av obeställbarhet återställs till kronofogdemyndigheten. Paragrafen innehållerregler om skyldighet för kronofogdemyndigheten att kommunicera ansökan omverkställighet med svaranden, innan ätgärd för verkställighet vidtas mot denne.Bestämnelserna överensstämmer i huvudsak med beredningens förslag. Det kanpåpekas att enligt den generella bestämmelsen i 2 kap. 10 8 i departementsförslagetkan förhör med svaranden hållas även i mål om verkställighet som avses iförevarande kapitel. I fråga om innebörden avkommunikationskravet i första stycket första meningen får Jag hänvisa till vadsom har anförts beträffande motsvarande regel i 3 8 första stycket, i den månvad som sägs där har aktualitet vid annan verkställighet än avhysning. Alt verkställigheten i brådskandefall inle behöver föregås av underrättelse innebär inte i och för sig nägotundantag frän underrättelseskyldigheten. Sedan den brådskande åtgärden harvidtagits skall, som beredningen framhåller, svaranden i vanlig ordningberedas tillfälle all yttra sig och det befogade i åtgärden prövas. Om åtgärdenvidtas i svarandens närvaro är del i allmänhet tillräckligt all svarandenssynpunkter inhämtas vid del tillfället. 1 departementsförslaget har som ettandra stycke tagils upp en hänvisning lill andra och tredje styckena i 3 8.Hänvisningen till andra stycket i nämnda paragraf innebär attunderrättelseskyldigheten i fall då svaranden är bosatt utomlands får fullgörasgenom all underrättelsen sänds i brev till svaranden under hans utländskaadress. Nägot krav pä bevisligt delfående upprätthålls alltså inte i detta fall.Hänvisningen till tredje stycket i 3 8 innebär att underrättelse inte behövs omsvaranden saknar känt hemvist och del inte har kunnat klarläggas var hanuppehåller sig. RSV och kronofogdeföreningen har isina remissyttranden föreslagit att undantag från underrättelseskyldighetengörs när svaranden kan antas vilja försvåra verkstäUigheten resp. när hanförsöker skaffa sig otillbörligt uppskov genom all hålla sig undan. Jag troremellertid inle att del vid sådan verkställighet som avses i förevarande avsnittskall behöva uppkomma några särskilda svårigheter att nå svaranden med underrättelse.Möjligheten att i brådskande fall genast vidta behövlig åtgärd torde varatillräcklig för att motverka att svaranden förhalar verkställigheten genom atthålla sig undan. Undantag bör emellertid göras förverkställighet av kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd. Sådan åtgärd är oftamycket brådskande och sökanden kan inte anses tillräckligt tillgodosedd genommöjligheten till interimistisk 1980/81:8 16 kap. 12 § 798 På grund härav är förevairande paragraf inletillämplig vid verkställighet av beslut om säkerhetsåtgärd. Om del någon gångskulle finnas anledning att underrätta svaranden innan beslut omsäkerhetsåtgärd verkställs, är kronofogdemyndigheten oförhindrad att lämnasådan underrättelse. 12 8 Paragrafen anger sättet för verkställighet i fall somavses . Den motsvarar delvis 16 kap. 4 och 5 88 samt 17 kap. 18 8beredningsförslagel. Paragrafen gäller inte vid verkställighet av beslut omkvarstad. UL innehåller intenågon bestämmelse om hur verkställighet av annat än betalningsskyldighet skallgenomföras, frånsett vad som i 38 8 UL sägs om möjlighet för överexekutor attförelägga vite. Beträffande del praktiska tillvägagångssättet vid olikaverkställighetsformer hänvisas till vad som sägs under kapilelrubriken. Beredningenföreslår i första stycket av 16 kap. 4 8 bestämmelser som anger de sätt Förverkställighetens genomförande som i allmänhet står lill buds. I förstameningen sägs att verkställigheten sker genom alt kronofogdemyndighetenförelägger svaranden all fullgöra vad som åligger honom eller genom attmyndigheten själv vidtar behövlig åtgärd. Enligt andra meningen kan. när detfinnes lämpligt, överlämnas åt sökanden att efter myndighetens anvisning utförabehövlig åtgärd. Föreläggande enligt förstamieningen kan förenas med vite. Enligt förslaget skall vite i detta fall intedömas ut av kronofogdemyndigheten utan av allmän underrätt. Föreläggande kanäven ske vid annat äventyr än vite. kan sålunda ange allmyndigheten kan komma att tvångsvis vidta behövlig åtgärd eller överlämna ålsökanden alt vidta åtgärden. Enligl förslaget ärkronofogdemyndigheten oförhindrad att vid behov vidta annan åtgärd förverkställighet än exekutionstiteln anger. Innehåller denna vitesföreläggande,är vitet antagligen redan försuttet när verkställighet söks.Kronofogdemyndigheten kan då förelägga nytt vite eller med stöd av tredjestycket i paragrafen välja annan verkställighetsform. Myndigheten bör däremotinle själv förelägga vite sä länge exekutionstitelns vitesföreläggande inte ärförsuttet. skall, anförberedningen vidare, förfara på det sätt som synes bäst för att syftet skalluppnås. Vitesföreläggande bör inte användas annat än när del kan väntas geresultat. Kan med skäl antas alt svaranden inte efterkommer ettvitesföreläggande, får enligt beredningen andra möjligheter övervägas.Vitesföreläggande fär inle heller användas i fall då del kan antas varaomöjligt .för svaranden att fullgöra prestationen. Om egendom som skall utgesfinns hos tredje man, är det ibland uteslutet för svaranden att skaffa fram denQfr NJA 1928 s. 1). Ingripande kan då under vissa förutsättningar ske hos innehavaren.Vitesföreläggande bör inte heller användas om svaranden inte har ekonomiskmöjlighet att fullgöra den ålagda prestationen. Prop.1980/81:8 76 kap. 12 § 799 Om tvångsmedel eller äventyr finns föreskrivet ilag, får överexekutor enligl 38 8 2 mom. UL inte ge föreläggande vid vite.Motsvarande gäUer utan särskild föreskrift i fråga om kronofogdemyndighetensbefogenhet enligl förslaget. 1 samband med utarbetandet avövergångsbestämmelser bör övervägas att avskaffa sådana lagbestämmelser där de undantagsvisförekommer. Beredningen framhåller att användning avvitesföreläggande i hithörande fall ibland kan innebära ett band på denpersonliga friheten som inle bör förekomma. Visserligen behöver det inte varaolämpligt att ålägga t.ex. en hantverkare att - i stället för att ägna sig ålandra uppdrag - avsluta ett åtaget arbete. Däremot bör man enligl beredningensmening inle ålägga någon att utföra en konstnärlig prestation, t.ex. enförfattare att skriva en roman eller en musiker att utföra en komposition. Iavtal Om sådana prestationer bör motparten tänka sig för och vid behov iavtalet sätta ut på lämpligt sätt bestämd skadeslåndspåföljd till den verkandet kan ha. I fråga om arbete som endast går ul på avslutande åtgärder sedanhuvudparten av ett åtagande är utfört behöver man dock knappast iaktta sammaförsiktighet. Svårbedömda gränsfall kan förekomma. När vitesföreläggande intekan användas, får man i brist på annan verkställigheisform avslå frånverkställighet. Vad angår föreläggande för juridiska personer tordeman inte enligl beredningen ha särskild anledning att tveka inför föreläggandevid vite för vederbörande att fullgöra vad den juridiska personen har åtagitsig. Föreläggande kan riktas antingen mol den juridiska personen som sådaneller mot företrädare eller mot bådadera. All föreläggande som verkslällighetsåtgärd nämnsförst bland de olika möjligheterna som slår lill buds innebär inle attföreläggande alltid skall tillgripas i första hand. Enligt beredningen böremellertid beaktas att sökanden kan få vidkännas förrättningskostnaden.Föreläggande är. om det ger resultat, den för sökanden billigasteverkställighelsformen. Som alternativ lill föreläggande innehåller förstastygket av 16 kap. 4 8 i beredningsförslaget alt kronofogdemyndigheten självvidtar behövlig åtgärd. Avser verkställighet t.ex. uttagande av viss lösegendom är det enligl beredningen ofta onödigt att först ge föreläggande. Ienkla faU bör kronofogdemyndigheten direkt kunna vidta de åtgärder som fordras, liksom när saken är brådskande. Vidare sägs i en andra mening av första stycket attkronofogdemyndigheten när det finnes lämpligt kan överlämna ål sökanden attefter myndighetens anvisning utföra behövlig åtgärd. Arbetet utförs i princippå svarandens bekostnad. Om saken inte är särskilt brådskande eUer kostnaden ärbetydande, bör svaranden höras rörande de alternativ som finns all väQa på.Verkställigheten skall om möjligt ge sökanden hans rätt men får inte medföraslörre kostnader eller obehag för svaranden än som föQer av dess ändamålsenligagenomförande. 1980/81:8 16 kap. 12 § 800 har gjort ett väl övervägt val men delta av någonoförutsedd anledning slår illa ut, kan kronofogdemyndigheten givelvis intelastas därför.