prop · G403122 · 1980-12-31 00:00:00 — Slatskonlorel anser att frågorna omhuvudmannaskap och verksamhetsform liksom formerna för finansiering ochanställning av berörd personal ävensom villkoren för överlåtelse av befintligalokaler och redan tillgänglig ulrustning behöver klarläggas innan regering ochriksdag fattar beslut om byggnadshytlans framtida verksamhet och omfattning. Prop.1980/81:122 79 5.9 Organisations- och anslagsfrågor Ulredningen har uppskattat stödbehovet lill 120 milj. kr.per år. 10 milj. kr. skulle enligt utredningen kunna tillgodosesgenom en särskild ram för tilläggslån för lokaler. Bostadsslyrelsen föreslässom ansvarig för länefonden. 40 milj. kr. beräknar utredningen för direkt statlig bidragsgivning.Anslaget, som skall styras av den föreslagna bidragsförordningen, föreslås blihanterat av RAÄ 1. v. Slalens bidrag lill beredskapsarbeten inom byggnadsvärdenär bl.a. beroende pä sysselsättningsläget inom byggnadsbranschen. Till dessa direkta bidrag kommer det mera svårberäknade slödsom de föreslagna ändringarna i skallereglerna kun ge. RAÄ menar alt den nivä på del statliga slödel lill lån ochbidrag, som utredningen föreslär. är rimlig och realistiskt grundad. Ämbetetpåpekar att de i sin anslagsframställning för /81 framhållit alldet finns elt upplagrat värdbehov av en sädan omfattning all statlig bidragsgivningför 40 milj. kr. är väl motiverad. För del långsiktiga bygg-nadsvårdsarbelelkrävs dock. menar ämbelel, omfattande planeringsinsalser av del slag sominitierats i bevarandeplanering och fysisk riksplanering, ulredningenom stadsförnyelseproblemaliken och arbetet med regionala och kommunalakulturminnesvårdsprogram. När det gäller decentralisering av planerings- ochbidragsfrågorna ser ämbetet det som en nödvändig förutsättning attlänsstyrelserna ges möjlighel att anställa mer personal för arbetet medkulturminnesvård. Man anser del också angeläget all den slalliga bidragsgivningenlill länsmuseerna byggs ut i takt med del ökade behovel av insatser inombyggnadsminnesvården. Ämbetet lillslyrker ulredningens förslag om förstärkningav personalen pä ämbetets fackbyråer för handläggningen av del ökade antalet låne-och bidragsärenden saml för arbetet med forskning och metodutveckling pä byggnadsvårdsomrädel. Statskontoret menar all vissa förändringar ochkompletteringar av och resurser blir ofrånkomliga om ulredningensförslag skulle komma atl förverkligas inom den närmaste framliden. När delgäller organisationen av den slalliga bidragsgivningen så har remissinstansernadelade meningar. Slalens kulturråd, länsstyrelserna i , ,och , , , och länanser liksom utredningen att bidragsgivningen skall ske cenlrall via RAÄ,åtminstone lill dess en fastare praxis hunnit utvecklas. Flera av dessaremissinstanser betonar alt målsättningen måsle vara atl bidragsgivningen på siklförs över lill regionerna. menar att ärendena bör delegeras såsnart som möjligt. Prop.1980/81:122 80 till detta slödjer rådet sig pä etl av den statligakulturpolitikens mäl. att planering, beslut och ansvarstaganden bördecentraliseras. i län menar att ulredningen föga berört handläggningslidenför byggnadsminnesärenden. Man menar alt handläggningen redan nu kräveromfattande förhandlingar, informationsmöten, remisser etc. 1 ett läge därrivning eller förändring av en skyddsvärd byggnad har aktualiserats ger byggnadsminneslagensbestämmelser om interimistiskt förbud mol rivning eller ändring som kan minska byggnadskulturhisloriskavärden, etl myckel knappt tillmätt utrymme för nödvändiga förhandlingar. Enligllänsstyrelsens mening bör 7§ byggnadsminneslagen ändras till överensstämmelsemed 35 a § byggnadslagen, så all ell förbud kan utsträckas till all omfalta entid av med möjlighet till förlängning i yllerligare . Länsstyrelseni inslämmer i all statsbidraget t. v. bör handhas av RAÄ, menanser alt samråd med länsslyrelsen skall skrivas in som etl obligatorium.Enligt talar även myckel för alt en del av statsbidraget redanfrån början borde få disponeras av länsslyrelserna för ulredning ochuppföljning av byggnadsvårdsprojekl. Länsslyrelserna i , , och . Svenska kommunförbundel och Föreningen ställer sig tveksamma lill förslaget att bidragsgivningen skallske via RAÄ. De menar att det är länsstyrelserna som beslutar om byggnadsminnesförklaringaroch har den regionala kunskapen om den kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen.Länsstyrelsen i föreslär en ändring i 7 S förslaget lillbidragsförordning. Man menar atl det klart bör framgå, att då ärbeslutande myndighet i byggnadsminnesärenden skall delta i beslulom konlroll och avsyning av statsunderstödda vårdarbeten pä byggnadsminnesförklaradebyggnader. Länsslyrelsen i län anser atl de kommande bidragen börhandläggas på länsnivå åtminstone i de län där kulturminnesvårdsprogramföreligger. Länsslyrelsen i anser att bidragsgivningen bördecentraliseras och i huvudsak handläggas av länsstyrelserna. För större ochsärskilt angelägna projekt bör RAÄ disponera en viss del centralt. RAÄ:s rollbör enligl länsslyrelsen vara all ge råd och anvisningar, alt följautvecklingen i de olika länen saml all fördela bidragsmedlen mellan dem.Länsstyrelsen i framhåller all handläggningen av bidragsärendenakräver en snabb och smidig rutin. anser det dessulom synneriigenangelägel alt bidragsgivningen kan samordnas med kulturminnesvården i övrigl säalt tillämpningen av lagstiftningen, upprättande av värdplaner och kullurminnesvårdsprogramsaml samordning med fysisk riksplanering m. m. kan beaktas vid bidragsgivningen.För alt uppnå dessa krav lalar allt för all bidragsgivningen måsle hanlerasregionall menar länsslyrelsen. För delta lalar också, enligl , detfaktum att del är ute i länen som kunskaperna om byggnadernas kulturhistoriskavärde finns. Man menar all dessa faktorer bör tillmätas Prop.1980/81:122 81 större tyngd än strävan alt nå cenlral likformighet somgenom de geografiska skillnaderna i byggnadsbeståndet ändå aldrig kan bligenomförd, RAÅ:s roll bör enligt vara all ge råd och anvisningaroch följa utvecklingen inom länen. Föreningen anserall bidragsgivningen bör decentraliseras sä atl kommunerna får avsevärt slörremöjligheler alt la egna initiativ i bevarandefrågor. Föreningen anser detdärvid särskill angeläget att man värnar om lokall värdefulla miljöer för vilkasärskilda riktlinjer kan behöva utarbetas på så sätt som föreslås i belänkandet(SOU 1979:65, 66) Ny plan- och bygglag. Fleraremissinstanser framhåller atl ett genomförande av byggnadsvårdsulredningensförslag kommer att innebära en väsentlig utökning av länsanlikvariens ochlänsmuseernas arbetsuppgifter. Man menar alt situationen är pressad redan mednuvarande arbetsuppgifter och atl personella förstärkningar måsle göras om byggnudsvärdsreformenskall kunna genomföras. Länsslyrelsen i lan framhåller altlänsantikvariens arbetsvolym redan är sädan atl ylleriigare en handläggurtjänstvid varje länsstyrelse är nödvändig för all den löpande ärendehanteringen skullfungera. i menar alt utredningens förslag inlebara kommer alt medföra krav pä sakkunnig medverkan från länsstyrelse ochlänsmuseum utan ocksä från AMS och byggnadsnämnder. Länsslyrelsen anser detdärför naturligt atl åtminstone till en början något av de slalliga organentillförs en handläggartjänsl. Länsslyrelsen i anser del altbästa vore om bidragsgivningen kimde ske direkl frän länsstyrelserna men all länsanlikvariernamed nuvarande arbetsbelastning inte skulle klara delta utan personalförslärkning.Föreningen framhåller atl länsstyrelsernas personellaoch ekonomiska resurser för kulturminnesvård från början varit otillräckligaoch menar att del , nägra år efter kulturminnesvårdens omorganisation, slär hellklart att de mest arbelsbelaslade länen måste lilldelas medel förytterligare en antikvarietjänst vardera om syftet med byggnadsvårdsreformenskall kunna genomföras. Prop.1980/81:122 82 Proposition .................................................................... ..... I Propositionens huvudsakliga innehåll ............................ 1 Utdrag ur regeringsprolokollel ....... 3 1 Inledning .................................................................... ..... 3 2 Föredragandensöverväganden ................................. 5 2.1 Allmänna överväganden ....................................... ..... 5 2.1.1 Bakgrund ...................................................... ..... 5 2.1.2 Kulturhistoriskt värde .................................... ..... 7 2.1.3 Statens ansvar .............................................. 8 2.1.4 Stödbehovet ................................................. ..... 9 2.2 Frågan om skydd för denkulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen 10 2.3 Stödformer................................................................ ... 12 Frågan om utvidgal låneslöd .................................. ... 12 2.3.2 Tillämpningen av byggnadsminneslagen 14 2.3.3 Bidragsgivningen.............................................. ... 15 2.3.4 Skaltefrågor ................................................... ... 18 2.3.5 Restaureringsarbelen på Golland .................. ... 19 2.3.6 Byggnadshyllan i Bergslagen m.m..................... ... 20 2.4 Handläggning av bidragsfrägor m. m........................ 21 3 Hemsiällan .................................................................... 22 4 Anslagsberäkningarför budgeiårel 1981/82 ................ .. 22 5 Beslul ........................................................................... 28 Bilagor............................................................................... .. 29 SammanfaUningav betänkandet (SOU 1979:17) Kulturhistorisk bebyggelse - värd att vårda 29 Byggnadsvårdsulredningensförfatlning.sförslag ......... .. 36 Sammanställningav remissyttranden över byggnadsvårdsulredningens belänkande (SOU 1979: 17)Kulturhistorisk bebyggelse - värd att värda ......................................................... 45 Tryckeri, Stocktioim 1981