prop · G40392 · 1980-12-31 00:00:00 — Tillståndsbeslut enligl denna lag hindrar inle entillsynsmyndighet frän alt meddela sådana brådskande föreskrifler som ärnödvändiga till följd av särskilda omständigheter. Om entillståndshavare åsidosätter villkor som angivils i tillståndsbeslutet, fåren tillsynsmyndighet förordna om rättelse pä hans bekostnad eller föreläggahonom alt själv vidtaga rättelse. I beslutom föreläggande enligt denna paragraf/år en tillsynsmyndighet sätta ut vite. Efler åtagande av en kommun får överlåta åthälsovårdsnämnden all ittöva fortlöpande tillsyn enligl denna lag. Sker sådanöverlåtelse, skaU vad som sägs I lagen om tillsynsmyndighet gällahälsovårdsnämnden. Den somuppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mol förbud som medde lats med stöd av 8, 23 eller 41 § eller åsidosätter sådana bestämmelser som avses / 2 § fjärde slyckel, 2. underlåteratt iakttaga föreskrift som regeringen meddelat enligt 10 första stycket ulanatt undantag har medgivits med stöd av 10 § andra stycket eller 17 § andrastyckei, eller 3. åsidosättervUlkor eller föreskrift som meddelats med stöd av 10§ andra stycket eller17§, 18§ Till bötereller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter motförbud som har meddelats med slöd av 8, 23 eller 41 § eller åsidosätter sädanabeslämmelser som har meddelats med slöd av 2 § fjärde stycket, 2. underiåter attiakttaga föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av 10 §, 3. äsidosälter villkor eller föreskrifler som harmeddelats med stöd av 17 §, 18 § första stycket. ' Senaste lydelse 1975:461 och 727. första stycket, 19-21, 24, 25, 27 eller 41 §, så allallmän eller enskild rätt kan kränkas, dömes till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter altfuUgöra vad som åligger honom enligt 43 § första stycket, dömes till böter. 19-21 §, 21 a§ andra styckei. 27§, 29§ andrastycket eller 41§, 4. underiåter att fullgöra vad som åligger honom enligt 43§ första Slyckel eller i ansökan eller annan handling som avges enUgl dennalag eller föreskrifl som har meddelats med slöd av lagen lämnar vederbörandemyndighel oriktiga uppgifter rörande ett förhåUande av betydelse för prövningav en tillstånds- eller liUsynsfråga. I ringa fall döms inte till ansvar. Till ansvar enligl första stycket döms inle, om ansvar förgärningen kan ådömas enligt . Har någon begått gärning som avses i 45 § första stycket 1-3, kan överexekutor meddela handräckning för att åstadkomma rättelse. I fråga om sådan handräckning gäller samma regler som för handräckning enligt 191 § utsökningslagen. Har nägon begått en gärning som avses i 45 § förstastyckei 1-3, kan överexekuior meddela handräckning för att åsiadkommarättelse. I fråga om sådan handräckning gäller samma regler som för handräckningenligt 91 § utsökningslagen (1877:31 s. Berörsallmänna intressen, får ansökan om handräckning göras av statensnaturvårdsverk eller annan myndighet som ärendet angår. Efterkommesej föreläggande enligt 40 § första eller andra stycket, skall utmätningsmannenpå anmodan av ombesörja att åtgärd vidtages på den försumligesbekostnad. Eflerkomsinte ett föreläggande enligt 40 § första eller andra stycket, skallkronofogdemyndigheten på anmodan av tillsynsmyndigheten ombesörja att älgärdvidtas på den försumliges bekostnad. Det äligger polismyndighet att lämna den handräckning sombehövs för utövande av tUlsyn enligt denna lag. Motbeslut som meddelas av enligt 10 § andra slyckel ellerav enUgt 17 § andra stycket får lalan ej föras. Talan mol beslut enligl 14 § femte stycket andra punkteneller 43 § tredje stycket eller rörande förbud ' Senastelydeise 1975:342. * Senaste lydelse 1975:461. Beslutenligl denna lag får överklagas genom besvär hos , om beslulethar meddelats av hälsovårdsnämnden, och hos regeringen, beslutet harmeddelats av , koncessionsnämnden eller statens naturvårdsverk.Dock överklagas beslut om vid vite enligt 51 § föres hos kammarrätten genom besvär. Talan mot annat beslut av koncessionsnämnden, naturvårdsverketeller enligt denna lag föres hos regeringen genom besvär. För atttillvaralaga allmänna intressen får föra lalan motkoncessionsnämndens eller beslut ifråga om tillstånd enligllagen, mol koncessionsnämndens beslul i fråga som avses i 41 § och motlänsstyrelsens beslul i fråga som avses i 40 § eller 43 § andra stycket. ersättning för kostnader enligl 14 § femte styckei andrameitingen eller 43 § tredje styckei eller beslut om förbud vid vite enligt 51 §hos kammarrätten genom besvär. Om klagan över beslul i frågor om miljöskyddsavgififinns särskilda beslämmelser i 62 §. får föra talan mot beslul som harmeddelats i frågor om lillslånd och i frågor som avses i 40. 41 eller 43 §andra slyckel. Räll att föra lalan mol beslul som har meddelats i frågorom tUlslånd har också kommuner och sådana lokala arbetstagarorganisationersom organiserar arbetstagare i den verksamhei som avses med beslutet. Besluti fråga om tillstånd enligt denna lag, beslut ifråga som avses i 41 § eller 43§ andra stycket och beslut enligt 14 § femte stycket andra punkten eller 43 §tredje stycket blir gällande när beslutel vunnit laga kraft. I beslutet kanförordnas att det skall lända lUl efterrättelse . Besluti fråga som avses i 40 § länder lill efterrättelse , om ej annorlundaförordnas. Besluti frågor om tillständ enligt denna lag, beslul i frågor som avses i 4I§ eller43§ andra stycket och beslut enligt 14 § femte stycket andra meningen eller 43§ Iredje stycket blir gällande när beslutel har vunnit laga kraft. Ibeslulet/år föreskrivas att det skall gälla med omedelbar verkan. Igångsäliningsmedgivanden och beslut i frågor som avses i40 S gäller med omedelbar verkan, om vederbörande myndighel inle föreskriverannat i beslutel. Harlänsstyrelse med stöd av 40 § första stycket eller har hälsovårdsnämndförbjudit miljöfarlig verksamhet eller ålagt den som utövar eller ämnar utövasädan verksamhet att vidtaga försiktighetsmått och begär han tillstånd tillverksamheten enligt denna lag, kan koncessionsnämnden, om sökanden ställersäkerhet för kostnad och skada, bestämma att eller hälsovårdsnämndensbeslut ej får ' Senaste lydelse 1973:927. Har enlillsynsmyndighel med stöd av 40 § första stycket förbjudit miljöfarligverksamhei eller ålagt den som utövar eller ämnar ulöva sådan verksamhet attvidta försikfighetsmått och begär han tillstånd till verksamheien enligt dennalag, kan koncessionsnämnden, om sökanden ställer säkerhet för kostnad ochskada, bestämma att tillsynsmyndighetens beslut inle får verkställas förrän tillståndsfrågan har 1980/81:92 446 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse verkställas förrän lillsländsfrågan avgjorts ellerkoncessionsnämnden avgjorts eller koncessionsnämnden föreskriver något annat, föreskriver annat. Vad som sägs i första siyckei skall gälla också sådana beslut om ingripanden motmiljöfarlig verksamhet som hälsovårdsnämnden meddelar med slöd av hälsovårdsstadgan(1958:663). En särskUd avgift (miljöskydds-avgift) skall ulgå. om enföreskrift som avses 145 § första styckei 1-3 har överträtts och överträdelsenhar medfört dels ekonomiska fördelar för den som utövar den miljöfarligaverksamheien, dds betydande störningar jör omgivningen eller riskför sådanastörningar. Miljöskyddsavgiften tillfaller slalen. Miljöskyddsavgiften skall påföras den fysiska eUerjuridiska person som utövar den verksamhei i vilken överträdelsen har begåtls. Miljöskyddsavgifien skall bestämmas lill ell belopp somsvarar mot de ekonomiska fördelarna av överträdelsen. Kan full bevisning om slorleken av de ekonomiskafördelarna inte alls eller endast med sviirighel läggas fram, fårmiljöskyddsavgiften besiämmas lill ell skäligl belopp. Miljöskyddsavgiften får nedsättas eller efterges, om särskUdaomständigheter föreUgger. Frågor om miljöskyddsavgifi prövas av koncessionsnämnden efleransökan av statens naturvårds- Prop.1980/81:92 447 Om koncessionsnämnden gäller därvid bestämmelsernai 11 och 15 §§. Dock skall vid en omröstning där lika röstetal uppslår denlindrigaste meningen gäUa. Miljöskyddsavgifi Jår ej påföras, om ansökningen inte hardelgivits den som anspråket riktas mot från det gärningen begicks. Föreligger sannolika skäl för att någon skall påföras enmiljöskyddsavgift och kan det skäUgen befaras att han genom att avvika ellergenom att undanskaffa egendom eller på annat sätt undandrar sig att betalaavgiften, får kvarstad låggas på så mycket av hans lösa egendom som svarar motskulden. Om del räcker, får egendomen i stället ställas under förbud all säljaseller skingras. Skingringsförbud får också meddelas på fast egendom som tillhörhonom. Finns lös egendom som har ställts under skingringsförbudhos tredje man, får denne förbjudas att lämna ut egendomen. Beslut om kvarstad eller skingringsförbud meddelas avkoncessionsnämnden. Frågor om kvarstad eller skingringsförbud får tas upp påyrkande av . Frågor om kvarstad eller skingringsförbud skall prövas såsnart det kan ske. Är fara i dröjsmål, får nämnden besluta åtgärdenatt gälla till dess annat förordnas. förordnar om kvarstad eller skingringsförbudskall, om inte ansökan om miljöskyddsavgift redan har gjorts, nämnden bestämmaden lid inom vilken sådan ansökan skall göras. Prop.1980/81:92 448 Tiden får inte bestämmas längre ån som oundgängligenbehövs. Är den utsatta liden otillräcklig, får nämnden medgeförlängning av tiden, om framställning om detta görs före tidens ulgång. Har inte inom den tid som avses i 59 § ansökan kommit intill koncessionsnämnden och har inle heller framställning om förlängning av tidengjorts eller förekommer inte längre skäl för kvarstad eller skingringsförbud,skall åtgärden hävas. avgör frågan om påförande av miljöskyddsavgift,skall nämnden avgöra om säkerhetsåtgärden fortfarande skall bestå.Nämnden får också i samband med beslut om miljöskyddsavgift förordna om sådanasäkerhetsåtgärder. alt kvarstad bör läggas påarrende, hyra eller annat dylikl som utgår av fast egendom, skall nämnden förordnaen god man att uppbära medlen. Därvid skall nämnden också meddela denbetalningsskyldige förbud alt utge något IiU annan än den gode mannen. Meddelas skingringsförbud på fast egendom och är detsynnerlig fara att egendomen genom vanvård eller på annat sätt väsentligen försämras,får nämnden förordna en god man att förvalta egendomen. Kosinad som behövs föregendomens förvaltning ulgår av allmänna medel. I övrigt gäller om verkställande av kvarstad och skingringsförbudvad som sägs i utsökningslagen (1877:31 s. 1). Vad där är föreskrivet om panteller borgen skall dock ej äga tillämpning. Prop.1980/81:92 449 Om förfarandet vid prövning av frågor om miljöskyddsavgifigäller utöver föreskriftema i 5661 §§ denna lag vad som föreskrivs i 3 26 och2853 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291). Därvid skall vad som sägs omrätten respektive länsrätt gälla koncessionsnämnden. I stället för de i 40 §nämnda lag angivna högsta vitesbeloppen om femtusen och fårkoncessionsnämnden bestämma beloppen tdl högst femliolusen respektive . Beslut av i frågor som gällermiljöskyddsavgiften får inte överklagas. får föra lalan mol beslul i frågor om miljöskyddsavgifi. Miljöskyddsavgifien skall belalas lill från det alt beslutet vann laga kraft. Belalas inte miljöskyddsavgiften inom angiven tid, fåravgiften jämte restavgift, beräknad enligt 58 § I mom. uppbördslagen(1953:272), indrivas i den ordning som enligl nämnda lag gäller för Indrivningav skatt. En påförd miljöskyddsavgifi bortfaller i den månindrivning inte har skett från det all beslutet vann laga krafl. Denna lagträder i kraft . I fråga omansvar för gärning som har begåtts före ikraftträdandet gäller äldrebestämmelser. Bestämmelsernai 52-63 §§ tillämpas endasl i fråga om överträdelser som har begåtts efter ikraftträdandet. Den som eflerikraftträdandet uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter villkor eller föreskriflsom har meddelats med slöd av 10 § eller 17 § i deras äldre lydelse, döms fillböter eller fängelse i högsl två är. 29 1980/81. Prop.1980/81:92 450 1ringa fall döms inle till ansvar. Tillansvar enligt första stycket döms inte, om ansvar för gärningen kan ådömasenligt . 5.Har en föreskrift som avses i punkten 4 första styckei överträtts efterikraftträdandet och har överträdelsen medfört dels ekonomiska fördelar för densom utövar den miljöfarliga verksamheten, dels belydande störning föromgivningen eller risk för sådan störning, skall en miljöskyddsavgift utgå.Beträffande miljöskyddsavgiften gäller i övrigt bestämmelserna i 52-63§§. 1980/81:92 451 Närvarande: juslilierädel , regeringsrådet ,justilierådet . Enligl lagrådet tillhandakommet uldragav protokoll vid regeringssammanträde den 30 oklober 1980 har regeringen pähemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådels yllrande överförslag lill lag om ändring i miljöskyddslagen (1969: 387). Förslagel har inför lagrådel föredragils avhovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yllrande. Del till lagrädet remitterade förslagel innefattarändringar i miljöskyddslagens system för förprövning, tillsyn och påföljder. Isistnämnda hänseende innebär förslagel bl. a. alt vid överträdelser av föreskrifler,förbud och viUkor som meddelats med stöd av lagen en särskild avgift, miljöskyddsavgifi,under vissa förutsättningar skall kunna påföras den som utövar den miljöfarligaverksamheien. Lagrädet finner de nu föreslagna ändringarna avmiljöskyddslagen böra godtagas. Införandet av möjlighelen all uttaga miljöskyddsavgifisom en förstärkning av päföljdssystemet vid överträdelser av lagen möler ingenerinran. Den nya sanklionsmöjlighelen lorde kunna medverka lill att ickeönskvärda störningar av miljön förebyggs. I fråga om ordningen för prövningen av frågor om uttagandeav miljöskyddsavgift och de särskilda bestämmelserna i övrigt i förslaget fårlagrådet anföra följande. 40 och 44a §§ Lagrådet: De ändringar i bestämmelserna om tillsyn som skall göradel möjligt för kommunerna all frän länsslyrelserna överta lillsynsuppgifter aufullgöras av hälsovårdsnämnderna syftar lill alt åstadkomma - förutom en effektiviseringav tillsynen - "en klar ansvarsfördelning pä del sätlel all del alllidskall vara helt klart vilken myndighet som har det formella tillsynsansvaretnär det gäller varje enskild miljöfariig verksamhet och därmed försla-handsskyldighetenall ingripa när sä ertbrdras" (s. 32 i remissprolokollet). Den föreslagnalagtexten i 44aS svarar väl mol vad föredragande departementschefen sälundauttalat. Paragrafen lalar nämligen om all fär"överlåta" äl hälsovårdsnämnden att ulöva fortlöpande tillsyn, och Prop.1980/81:92 452 speciaimotiveringen till paragrafen uppehåller sig lillyttermera visso vid frågan i vilken omfattning tillsynsuppgifter kan delegerastill hälsovårdsnämnd. Enligt vanliga regler för delegation medför denna alt delegator-ganelblir ensamt kompetent pä delegaiionsomrädet och alt befogenhet för detdelegerande organet all ingripa i ell enskilt ärende förutsätter ettåtertagande av delegationen. Överlåtelse av tillsyn enligl 44 a § leder följaktligenenligl del sagda lill alt befogenhel upphör i samma män somhälsovårdsnämnden tilläggs kompetens. I specialmotiveringen till 40 § förekommer emellertidvissa uttalanden som inte är förenliga med vad nu anförts om innehållet i 44a§och effeklerna av en delegation. Del uttalas sålunda all den regionala och denlokala tillsynsmyndighetens befogenhel all ingripa "formellt" kommerall vara lika omfattande och sammanfalla i ett enskilt tillsynsärende men alt"huvudregeln" bör vara all den myndighet bör ingripa som haransvaret för tillsynen över den anläggning som är aktuell. Om del i denallmänna motiveringen angivna syftet all åstadkomma en klar ansvarsfördelningskall nås kan enligt lagrädels mening endast gälla den ordning som 44 a §anvisar enligt sin ordalydelse och som ansluter till vedertagen ordning viddelegation. Remediet vid fall av passivitet av en hälsovårdsnämnd fär ienlighet härmed vara återtagande av delegationen - någol som f. ö. alllid mäslevara möjligt om tillsynen skall vara säkrad och ingripande av säsompä nytt primärl ansvarig lillsynsmyndighel. Delegation av lillsynsuppgifter lill hälsovårdsnämnd skallenligl vad som anförs i remissprotokollel lill 44 a § inle förutsätta all länsstyrelsenvid prövning funnit att kommunen har resurser och kompelens för tillsynen. Denkommun som vill lägga tillsynsansvar på sin hälsovårdsnämnd skall i slällelsjälv svara för all del finns resurser och kompelens. Den tänkta ordningensynes innebära all aldrig skall kunna på skäl som hänför sig lillsaken - avböja en framställning frän en kommun om överlåtelse avtillsynsuppgifter och heller aldrig kunna återta en genomförd delegation.Lagrådet kan inle finna att någol skäl anförts för att pä della område, där enförbättring av tillsynen eftersträvas, inte upprällhålla det vanliga kravet pålämplighet hos förvallningsbeslut i de hänseenden, där rätislig bundenhet inteär för handen. 52, .54 och 55 SS Förutsättningarna för alt miljöskyddsavgift skall ulgå äratt en överträdelse, som objektivt sell utgör en broUslig gärning enligl 45 §första stycket 1 3, har ägt rum saml alt överträdelsen har medfört ä enasidan ekonomiska fördelar för utövaren av den miljöfarliga verksamheien och äandra sidan betydande störningar för omgivningen eller risk för sädana störningar.Alt en överträdelse har sketl torde det i regel inte möta nägra problem 1980/81:92 453 Inte heller behöver del i allmänhet möta nägra slörre svårigheteralt konstatera förhandenvaron av de andra två förulsällningarna. Alt betydandestörningar uppkommit eller riskeras framgär ofta vid en besiktningpä platsen eller av företagna mätningar och kontroller. Och all den som gjortdel otillåtna utsläppet hafl ekonomisk fördel därav på del ena eller andrasättet kan i de flesta fall anlas på goda grunder utan närmare undersökningar. Frågan om de ekonomiskafördelarna blir mer komplicerad när det gäller alt tillämpa 54§.Miljöskyddsavgiften skall enligt denna paragraf i första-hand bestämmas till ellbelopp som svarar mol de ekonomiska fördelarna av överträdelsen. Häriframträder det grundläggande syftet med avgiften; genom den skall den sombegått överträdelsen berövas de ekonomiska fördelarna av denna. Iremissprotokollet har, bäde i den allmänna motiveringen och i anslutning lill52 och 54§§, närmare utvecklats synpunkter på frägan hur den ekonomiskafördelen skall beräknas. Som en grundläggande formel har angivits (s. 42) attfördelen utgörs av en uppskattad skillnad i förmögen-hetsslällning mellan densituation som har uppkommil genom överträdelsen och den som skulle ha rått omöverträdelsen inte hade skett. Del kan ifrågasättas om denna formel, somtydligen hämtats frän del skadeslånds-rältsliga områdel, ger någon ledning förbedömningen i alla de situationer som här är i fråga. För alt uppskatta vilkenvinst den skyldige kan ha av ett otillåtet ulsläpp torde det knappasl komma ifråga alt göra en närmare utredning om förelagets ekonomiska utveckling dels idel verkliga förloppet och dels i ett hypotetiskt allernaliv. Alllför mänga svårutreddafakiorer kan inverka på det ekonomiska utfallet av ett företags verksamhei föralt nägon tillförlitlig beräkning skall kunna ske pä denna väg. I stället tordeman som regel få stanna vid mera omedelbara bedömningar av inbesparadekostnader o.d. faktorer. Alt della får anlas vara tanken bakom förslaget framgärav de exempel som ges och av det resonemang som förs om de skattemässigakonsekvenserna av all miljöskyddsavgifi belalas (s. 45). Detnu anförda kan belysas med nägra typfall. Om nägon bygger ul en befintliganläggning eller ändrar driften vid en anläggning i slrid mol förprövningspliklenoch det sker ett utsläpp som medför betydande störning lorde ell fastställandeav miljöskyddsavgifi aktualiseras när utsläppet har kommit under kontroll anlingengenom frivilliga åtgärder frän förelagarens sida, vilka godtas frän miljöskyddssynpunkt,eller genom föreskrifter som meddelas i tillsynsväg eller avkoncessionsnämnden. Vid bedömandet av de ekonomiska fördelarna har man då en faslutgängspunkt i kostnaderna för de åtgärder som utförls eller älagls. Sammaresonemang kan i och för sig föras när det gäller nyanläggningar av förprövningspliktigaföretag. I sädana fall är emellertid, såsom antytts i remissprotokollel,utsikterna betydligt större all kunna upptäcka överträdelsen och ingripa medförelägganden och förbud innan nägol utsläpp har hunnil ske. 1980/81:92 454 Ettannai lypfall av överträdelser är alt nägon åsidosätter meddelade villkor ochåstadkommer ett ulsläpp med belydande olägenheler som följd. Även här får manräkna med all del förr eller senare sker ell ingripande mol del olillälnautsläppet, om inle förelagaren självmant vidtar godtagbara åtgärder, och koslnadernaför de anordningar som avkrävs honom kan dä läggas till grund för uppskaUningenav de ekonomiska fördelarna av utsläppet. En ekonomisk vinst kan han också hagjort genom all inbespara driftskostnaderna för en reningsanordning som hanunderlåtit all utnyttja. Om del gär att visa all förelagaren haft nägon yllerligarefördel av överträdelsen, l.ex. att den gett honom ekonomisk möjlighet all göraen vinstgivande affär, lorde också della böra beaklas. Del säger sigemellertid självt alt man här i regel lorde stöta på oöverkomliga ulredningssvårigheler. Miljöskyddsavgifiskall enligl förslagel - på skäl som i och för sig får anses godtagbara - kunnapåföras även om det olillälna utsläppet beror på en ren vädahändelse, l.ex. attell reningsfiller gäll sönder ulan någons förvällande. Om förelagaren dähandlar lojall och stoppar driflen eller vidtar behövliga motåtgärder så snartfelet upptäcks torde del. såsom även framhällits i remissprotokollel, knappaslbli aktuellt med nägon miljöskyddsavgift. Även om utsläppet hinner orsaka olägenhelerär del svårt all se att förelagaren skulle kunna dra någon ekonomisk fördel avhändelsen, särskilt om kosinaden för reparation av skadan avräknas. Om han däremolutnyttjar situationen och låter utsläppet forlsälla sedan felel uppläckls ochbort åtgärdas bör bedömningen i princip bli densamma som i del fallet alt ettotillåtet utsläpp sketl medvetet frän början. Detanförda torde ge vid handen all bestämmandel av miljöskyddsavgifien ofta fårgrundas på en bedömning av vilka reningsanordningar och andra åigärder som enliglmiljöskyddslagens regler skäligen kunnal krävas av den som begåttöverträdelsen. Eftersom avgiften kommer all faslslällas i efterhand börbedömningen då vanligen kunna bygga pä de faktiska förhällandena att vissa föreskrifleroch villkor fastställts av tillsyns- eller prövningsmyndigheter. 1 huvudsakblir det alltså fråga om bedömningar från fall lill fall inom ett brett fält avolikartade företeelser och del är enligl lagrådets mening godtagbart att manvalt all inte binda de myndigheter som har all handlägga avgiflsfrägorna mednärmare regler för prövningen. Detkan ocksä länkas fall då man inle kan åstadkomma en någorlunda tillförlitligberäkning av de ekonomiska fördelarna äv en överträdelse. exempel är deltidigare berörda all en överträdelse på goda grunder kan anlas ha möjliggjortvinstgivande dispositioner som inle går att ulreda närmare. Ett annat är alt enanläggning ulförs och drivs i slrid mol gällande förprövningsplikl och alt verksamheienförbjuds av myndighelerna sedan förhällandet uppdagats. Företagel har kanskeinte alls drivits med någon förtjänst under denna lid och i varje fall kan delförtida driftstoppet innebära ett betydande företagsekonomiskt bakslag. Del ärmöjligt all man i en sädan situation, trots all anläggningen aldrig skulle ha lillälilsvid en 1980/81:92 455 förprövning,fär göra en beräkning av vilka reningsanordningar som skulle ha krävts, när nuanläggningen trots alll finns till. Men om inle heller della anses ge etttillfredsställande resullal finns som en andrahandsulväg den i andra stycket av54 § intagna skälighelsregeln. Dess förebild torde vara 35 kap. 5§ rällegängsbalken.Lagrådel anser alt regeln är behövlig och ändamålsenlig.