prop · G40310 · 1980-12-31 00:00:00 — Den sombedriver kredilupplysningsverksamhet skall enligl 21 § ersätta skada som tillföljd av verksamheten tillfogas någon genom otillbörligt intrång i hanspersonliga integritet eller genom att oriktig uppgift lämnas om honom.Ersättning kan utgå även förs. k. ideell skada. Skyldighet att utge skadeståndinträder dock inte, om den som bedriver verksamheten kan visa att tillbörligomsorg och varsamhet har iakttagits. Enligt 22 § kan datainspektionen förelägga vite för attframtvinga att 10, 11, 12 eller 16 § efterlevs. Datainspektionens beslul enligt kredilupplysningslagen kanenligt 23 § överklagas hos regeringen, Justitiekanslern får föra talan för altla till vara allmänna intressen. Inkassolagen syftar i första hand till att undanröjariskerna för att gäldenärer utsätts för otillbörliga inkassoåtgärder eller iövrigt tillfogas onödig skada eller olägenhet genom inkassoverksamhet.Datainspektionen utövar tillsyn över efterlevnaden av lagen. Lagen gäller enligt / § inkassoverksamhet som bedrivsyrkesmässigt. Med yrkesmässig inkassoverksamhet avses i princip all indrivningsom ingår som ett led i en viss näringsverksamhet, oavsett om indrivningenavser egna eller andras fordringar. Detta innebär att lagen omfattar inte barade egentliga inkassoföretagen utan också en stor del av landets övriga företagoch andra näringsidkare, eftersom dessa som regel i större eller mindreutsträckning sysslar med alt driva in i vart fall egna fordringar. Underbegreppet yrkesmässig inkassoverksamhet faller också sådan inkassoverksamhetför annans räkning som bedrivs av banker och advokater samt av branschföreningaroch liknande företagarorganisationer. Enligt förarbetena krävs dock 1980/81:10 29 att inkassoverksamheten inte är av alltför obetydligomfattning (prop. Gällande råa 1974:42 s. 103 f). Med inkassoverksamhet förstås i lagen verksamhet med syfteatt driva in betalning för en fordran. Enligt förarbetena innebär dennadefinition ett krav på att verksamheten har ett inslag avhot eller tvång. Entypisk inkassoålgärd är alt sända ut kravbrev med hot om att rätislig åtgärdkommer alt vidtas, om betalning inte sker frivilligt. Åtgärder som endastinnebar en ren påminnelse om belalningsskyidighet, t. ex. att sända ut enbetalningsavi, faller däremot utanför begreppet inkassoverksamhet (prop.1974:42 s. 103). Enligt 2 ,<; krävs i vissa fall tillstånd avdatainspektionen för rätten att bedriva yrkesmässig inkassoverksamhet. Deltagäller sådan inkassoverksamhet som avser indrivning av fordringar för annansräkning eller fordringar som har övertagits för indrivning. Tillstånd behövsdoek inte för inkassoverksamhet som bedrivs av riksbank, , kreditinrättning under bankinspektionens tillsyn elleradvokat. Enligt 3 § får tillstånd meddelas endast om verksamheten kan antas blibedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Tillstånd meddelas för en tidav högsl i sänder och får förenas med föreskrifter rörande verksamheten. Enligt 4 S skall all yrkesmässig inkassoverksamhetbedrivas enligt god inkassosed. Därvid skall iakttas att en gäldenär intevällas onödig skada eller olägenhet eller utsätts för otillbörlig påtryckningeller annan otillbörlig inkassoålgärd. Det har förutsatts att begreppet godinkassosed skall fyllas ut och närmare preciseras bl. a. genom föreskrifter avdatainspektionen. 1 vissa hänseenden innehåller lagen emellertid särskildabestämmelser. Krav mot en gäldenär skall enligt 5 § framställasskriftligen samt innehålla vissa närmare angivna uppgifter om borgenärensanspråk. Det skall också anges en viss skälig tid inom vilken gäldenären skallbetala frivilligt eller framställa invändning mot kravet. Rättslig åtgärd medanledning av en fordran får enligt 6 ,'? inte vidtas förrän krav hartillställts gäldenären och den angivna tiden har löpt ut. Delta giiller doekinte, om gäldenären uppenbarligen söker undandra sig att betala eller om detannars föreligger särskilda skäl (7 §). Enligl 8 § bör inkassoålgärd över huvudtaget inte vidtas, om det föreligger sannolika skäl för att en fordran inte ärlagligen grundad e. d. I 9 ,'5> ges en regel som innebär att gäldenären alltidhar rätt alt med befriande verkan betala till den som har borgenärens uppdragatt driva in fordringen. Betalning till denne är gällande mol borgenären. Lagen innehåller också vissa bestämmelser som tar sikte påförhållandet mellan borgenären och den som driver in hans fordran. Den som harinkasserat medel för annans räkning skall sålunda enligt 10 S hålla dessa medelavskilda och utan dröjsmål sätta in dem pä räkning i bank eller motsvarande.Har annat inte avtalats, skall medlen utan dröjsmål redovisas till huvudmannen. 1II §föreskrivs viss tystnadsplikt för den som är eller har varit verksam i sådanyrkesmä.ssig inka.ssoverksamhet som fordrar tillstånd enligt lagen. 1980/81:10 30 Datainspektionens tillsyn över alt inkassolagen efterlevs,gäller såväl Gällande rätt tillståndspliktig som icke tillståndspliktigyrkesmässig inkassoverksamhet. Inspektionens tillsyn omfattar dock inteverksamhet som bedrivs av riksbank, investeringsbank AB,kreditinrättning under bankinspektionens tillsyn eller advokat. Bestämmelserrörande tillsynen finns i 13-16 i>§. Datainspektionen har enligl 14 § bl. a.rätt att företa inspektion hos den som bedriver inkassoverksamhet. För attframtvinga att god inkassosed iakttas och att lagen i övrigt efterlevs fårinspektionen enligt 15 § meddela de föreskrifter som föranleds av tillsynen.Sådan föreskrift får förenas med vite. Beträffande den som har erhållittillstånd att bedriva inkassoverksamhet kan datainspektionen i sista handåterkalla tillståndet. 117 § finns bestämmelser om straff för vissa förfaranden istrid mot lagen. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bedriverinkassoverksamhet utan erforderligt tillstånd kan dömas till böter ellerfängelse i högst . Motsvarande gäller, om den som bedriverinkassoverksamhet lämnar osann uppgift i upplysning som datainspektionen begärför sin tillsyn. Lagen innehålleräven bestämmelser omskadeståndsskyldighet. Den som bedriver yrkesmässig inkassoverksamhet ärsålunda enligt 18 § skyldig att ersätta skada som till följd av verksamhetentillfogas någon genom otillbörlig påtryckning eller annan otillbörliginkassoålgärd. Ersättning kan utgå även för s.k, ideell skada. Datainspektionens beslut enligt inkassolagen kanöverklagas hos regeringen. Justitiekanslern får föra talan för att la tillvara allmänna intressen (19§). 2.3 Regler om gäldenärers skyldighet att ersätta kostnaderför inkas.soåtgär-der Genom lagändring infördes i 18 kap. 8 Srättegångsbalken regler om skyldighet för en gäldenär att ersätta kostnad förinkassoålgärd som har vidtagits före en rättegång. Kostnaden ersätts somrättegångskostnad. Ersättningen utgår enligl bestämmelser som regeringenmeddelar. Dessa finns numera i inkassokostnadskungörelsen. Ersättning utgår f.n. med högst , i fråga om krav som avses i 5 S inkassolagen och med 45 kr.i fråga om amovteringsplan som har tillkommit i samband med fordringensinkassering. En förutsättning är dock att åtgärden skäligen har varit påkalladför att ta till vara borgenärens rätt. Om särskilda skäl föreligger, fårersättning utgå med högre belopp. Reglerna medför inte rätt till ersättning förmindre kostnadskrävande åtgärder, t, ex. enkla betalningspåminnelser (jfrprop, 1971:105 s. 19). Motsvarande bestämmelser giiller i mål om lagsökning ellerbetalningsföreläggande, om en inkassoålgärd har vidtagits före ansökan omsådant förfarande (15 och 22 SS lagsökningshigen saml 2 S inkassokostnadskungörelsen). Den reglering som har berörts är som framgåtttillämplig endast om en Deparlemenis-inkassoåtgärd har följts av rättegångeller ansökan om lagsökning eller promemorian betalningsföreläggande. Det finnsinle några direkt tillämpliga föifaltnings-regler om ersättning förinkassokostnad i den situationen att gäldenären betalar huvudtördringen jämteeventuell ränta innan saken har gått så långt som till process. Gäldenärenanses emellertid även i sådant fall vara skyldig att ersätta inkassokostnad.och det har förutsatts att de tidigare redovisade reglerna om ersättningensstorlek m. m, i praktiken kommer alt vara vägledande även i denna situation(jfr prop, 1971:105 s, 19), Datainspektionen har i sin tillsynsverksamhetbeträffande inkassolagen ansett skyldigheten att iaktta god inkassosed iimebäraatt inkassoförelag och andra inte bör betinga sig högre ersättning förinkassokostnad av gäldeniiren iin vad en domstol skulle döma ut för enmotsvarande inkassoålgärd. Något hinder torde doek inte föreligga mot att enborgenär genom avtal med gäldenären betingar sig ersättning även för sådanaenkla betalningspåminnelser som borgenären inte kan få ersättning för enligt denyss berörda processuella reglerna. Alt sända ut en sådan betalningspåminnelsefaller inle under inkassolagen (se avsnitt 2,2 ovan). Här redovisas kortfattat förslagen idepartementspromemorian. En närmare redogörelse för dem länmas senare ianslutning till behandlingen av de olika aktuella frågoma. Enligt departementspromemorian börkredilupplysniiigslagens tillämpningsområde (! §) behållas i sak oförändrat.Begreppet "yrkestnässigt bedriven kreditupplysningsverksamhel"föreslås emellertid bli ersatt med en tydligare beskrivning avtillämpningsområdet. När det gäller undantaget för intern förmedling avkreditupplysningar mellan bl. a. kreditinrättningar under bankinspektionenstillsyn föreslås i promemorian att sådana finansbolag som enligl den numeraantagna lagen (1980:2) om finansbolag ställs under bankinspektionens tillsynäven i fortsättningen skall omfattas nv kreditupplysningslagen och alltså intefalla under det nämnda undantaget. Vidare föreslås ett tillägg till t S sominnebär att det av bankerna gemensamt ägda kreditupplysningsföretagetUpplysningscentralen UC .AB uttryckligen likställs med annan kreditinrättningunder bankinspektionens tillsyn än finansbolag. Medan definitionen av begreppet kreditupplysning behållsoförändrad föreslås i fråga om begreppet personupplysning en betydelsefulländring (2 S). Enligt förslaget skall sålunda personupplysning i fortsättningeninnefatta varje kreditupplysning om enskild fysisk person. även sädana kreditupplysningar om enskilda näringsidkare oeh andra Departements-personer med ett väsentligt inflytande i vissnäringsverksamhet som tidigare promemorian har betraktats som s. k,företagsupplysniiigar skall falla under de särskilda skyddsreglerna beträffandepersonupplysningar (7, 8, 9 oeh 11 SS), Bestämmelserna om tillstånd tillkreditupplysningsverksamhet bör enligt promemorian behållas i huvudsakoförändrade (3 oeh 4 SS). Vissa ändringar föreslås dock. Bl, a. skalldatainspektionen ges rätt att förena ett tillstånd med föreskrift om skyldighetatt anmäla ändring av förhållande som har haft betydelse för tillståndet (4 §). Någon ändring föreslås inte i den grundläggande regeln omhur kreditupplysningsverksamhet skall bedrivas (5 S). Däremot föreslås vissaändringar i de bestämmelser som närmare fyller ut denna regel. Sålundaföreslås all bestämmelsen om förbud mot hantering av viss särskilt ömtåligpersonlig information (6 §) kompletteras med ett förbud även mot uppgifter omåtgärder enligt viss ytterligare lagstiftning. Bestämmelserna i 7-9 SS, vilka gäller personupplysningar,skall som tidigare nämnts enligt promemorieförslaget fä ett vidaretillämpningsområde och omfatta även kreditupplysningar om enskildanäringsidkare o. d. Beträffande 7 S, som i princip förbjuder uppgift ipersonupplysningar om en inle tillförlitligt fastställd betalningsförsummelse,föreslås i promemorian en ändring av bestämmelsen om att datainspektionen fårmedge undantag från detta förbud. Ändringen innebär dels att dispensrättenläggs hos regeringen men med möjlighet att delegera den till datainspektionen,dels att förutsättningarna för att medge undantag anges närmare. I 8 § föreslås den ändringen, att gränsen för hur gamlakreditupplysnings-uppgifter som får lämnas ut i personupplysningar sänks från femår till beträffande uppgifter i allmänhet. Främst på grund av attparagrafen enligt förslaget skall galla även för kreditupplysningar om enskildanäringsidkare o. d. föreslås emellertid att femårsgränsen behålls förvissa isammanhanget särskilt betydelsefulla uppgifter, I fråga om 9 §. som i princip innebär att personupplysninginte får lämnas ut till annan än den som har ett legitimt behov avupplysningen, görs i promemorian vissa uttalanden om hur paragrafen börtillämpas beträffande s. k. äkta make-upplysningar, dvs. personupplysningar somnären make har sökt kredit e.d. lämnas även om andra maken. När det gäller bestämmelsen om att var och en har rätt altmot skälig avgift få besked om innehållet i de uppgifter som finns lagrade omhonom (11) S) föreslås ett tillägg som klargör att bestämmelsen omfattar ävenrätt till besked om att det inte finns några uppgifter lagrade. Den föreslagnaändringen motsvarar det tillägg som genom en tidigare författningsändring (SFS1979:334) har gjorts i 10 S datalagen. Bestämmelsen i US om rätt till s, k.personupplysningskopia fär som har berörts enligt förslaget ettutvidgat tillämpningsområde. Därjämte föreslås i promemorian ett par andra viktiga ändringar i För del första föreslås sålunda att. tillskillnad från vad som Departements-gäller enligt lagen, besked ifortsättningen skall lämnas även om för vems promemorian räkningpersonupplysningen har begärts. Bl, a. underlättas härigenomlegitimitetskontrollen enligt 9 S. Vidare föreslås vissa regler som gäller densituationen alt del som ett led i en persouupplysning har lämnats uppgifteräven om en annan person, som t. ex. vid en äkta make-upplysning. Bestämmelserna om rättelse av orikliga eller missvisandeuppgifter i kreditupplysningar och register (12 §) bör enligt promemorianbehållas i . huvudsak oförändrade, I promemorian görs emellertid vissauttalanden om deras tillämpning, I bestämmelserna om överlåtelse och upplåtelse av registeri kreditupplysningsverksamhet och om hantering av sådant register när enkredilupplysningsverksamhet upphör (13 S) föreslås ett tillägg. Detta innebäratt den som bedriver verksamheten skall göra anmälan till datainspektionen ävennär ett register skall kasseras och att inspektionen då får föreskriva hur manskall förfara med registret. Reglerna om dalainspektionens tillsyn överkreditupplysningsverksamhel (15-18 S§) föreslås stå kvar utan väsentligändring, I syfte all underlätta inspektionens tillsyn överkreditupplysningsverksamhel som bedrivs genom utgivande av tryckt skriftföreslås emellertid en ny bestämmelse i 16 S, Enligt denna skall den sombedriver sådan verksamhet inom efter utgivandet av skriftenkostnadsfritt lillslälla datainspektionen ett exemplar av denna. I bestämmelserna om straff (19 S) och förverkande avregister (20 §) föreslås vissa justeringar och tillägg som föranleds av olikaförslag som har berörts. Däremot föreslås inte någon ändring ibestämmelserna om skadestånd (21 S), vite (22 §) och talan motdatainspektionens beslut (23 S). Lagen gäller som har framgått även förkreditupplysningsverksamhet som bedrivs genom offentliggörande avkreditupplysningar i tryckt skrift. För sådan verksamhet gäller emellertidvissa särskilda regler som bl. a. hänger samman med skyddet för tryckfriheten(se 3, 9, 11 och 12 SS). Sedan kreditupplysningslagen kom lill har genom enändring i tryckfrihetsförordningen en del icke tryckta skrifter itryckfrihelsrättsligt hänseende jämställts med tryckt skrift. Delta gällerenligt 1 kap. 5 S tryckfrihetsförordningen under vissa förutsättningar skriftsom har mångfaldigats genom stencilering, fotokopiering eller liknande teknisktförfarande, I promemorian föreslås att dessa skrifter även enligtkreditupplysningslagen i vissa hänseenden jämställs med trycktakreditupplysningsskrifter. Detta bör emellertid enligt promemorian gällaendast i fråga om undantaget från tillståndsplikten (3 S), de särskildareglerna om rättelse (12 S) och den föreslagna nya bestämmelsen om skyldighetatt leverera kreditupplysningsskrift till dalainspektionen (16 S). Däremot börenligt promemorian regeln om legitimiteiskoniroll vid personupplysning (9 S)och bestämmelserna om personupplysningskopia 3 1980/81. 1980/81:10 .34 (11 S) gälla i fråga om personupplysningar som lämnasgenom sådana Departements- steiieiler m. m. som i övrigt jämställs med tryckta skrifter. Ändringarna i kreditupplysningslagen skall enligtpromemorieförslagel träda i kraft . I promemorian föreslås att inkassolagenstillämpningsområde (1 S) utvidgas till att omfatta även sådan inkassoverksamhetsom f, n. inte faller under lagen. Undantag skall dock fortfarande gälla förenskild persons eller dödsbos verksamhet för indrivning av egen fordran sominte har uppkommit i näringsverksamhet och inte heller har övertagits förindrivning. Givetvis skall även exekutiv myndighets verksamhet vara undantagen.Vidare föreslås att begreppet "inkassoverksamhet" definierastydligare än f, n. Syftet är bl. a. att i enlighet med önskemål fråndatainspektionen klart undanta utsändande av helt neutralabetalningspåminnelser från tillämpningen av lagen. Enligt promemorian bör man i princip behålla kravet påtillstånd av datainspektionen för yrkesmässigt bedriven inkassoverksamhet somavser indrivning av fordringar för annans räkning eller fordringar som harövertagits för indrivning (2 S). Några ändringar av lillståndsbestämmelsernaföreslås emellertid. En ändring hänger samman med att begreppet "yrkesmässigtbedriven inkassoverksamhet" utmönstras som beskrivning av lagenstillämpningsområde. Ändringen innebär alt tillståndsplikten inte skall gällaför inkassoverksamhet som är av tillfällig natur och avser endast enstakafordringar. Vidare föreslås att det nuvarande undanlaget från tillståndspliktenför inkassoverksamhet som bedrivs av kreditinrättning under bankinspektionenstillsyn utformas sä att det klart framgår att bl. a. finansbolag som avses ilagen om finansbolag skall omfattas av undantaget. I promemorian föreslås också ett par helt nya undantagfrån tillståndsplikten. Det ena gäller inkassoverksamhet som utgör ettunderordnat led i en annan verksamhet som bedrivs ulan förvärvssyfte. Del andranya undantaget avser s. k. koneerninkasso. inkassoverksamhet som bedrivsav ett företag för annat förelag som tillhör samma koncern. I anslutning tilldessa regler föreslås emellertid en särskild bestämmelse som hindrar att de nyaundantagen utnyttjas för att kringgå tillståndsplikten. Bestämmelserna om meddelande av tillstånd (3 S) föreslåskompletterade med en bestämmelse som - i likhet med vad som föreslås i fråga omtillstånd enligt kreditupplysningslagen - ger datainspektionen rätt att förenaett tillstånd med föreskrift om skyldighet att anmäla ändring av förhållandesom har haft betydelse för tillståndet. Den grundläggande regeln om att inkassoverksamhet skallbedrivas enligt god inkassosed så att gäldenären inte vållas onödig skada e, d,(4 S) bör enligt promemorian behållas oförändrad. Beträffande bestämmelserna om utformningen av krav motgäldenär (5 S) 1980/81:10 35 föreslås en del kompletteringar. Sålunda föreslåsuttryckliga föreskrifter om Departemenls-att ett krav alltid skall innehålla bl.a, tydlig uppgift om grunden för promemorian fordringen samtanvisning om lämpligt betalningssätt. Är det fråga om en fordran som haröverlåtits eller pantsatis och kan gäldenären pä grund därav inte med befriandeverkan betala till överlätare eller pantsältare. skall vidare tydlig upplysningom detta förhållande lämnas i kravet. I bestämmelsen om att rättslig åtgärd inte får vidtasförrän gäldenären har tillställts krav enligt 5 S och den i kravet angivnatidsfristen har löpt ut (6 S) föreslås inte någon ändring. Däremot görs ipromemorian uttalanden om tillämpningen av 5 och 6 S§ när det gäller vissaränteanspråk. Enligt 7 S gäller inte bestämmelserna om krav förerättslig åtgärd, om gäldenären uppenbarligen försöker undandra sig alt betalaeller om del annars föreligger särskilda skäl. 1 promemorian föreslås attbestämmelserna i 5 S om själva utformningen av ett krav dock inte skall fåfrångås ens i en sådan situation, om ett krav ändå kommer i fråga före denrättsliga åtgärden. I 10 S, som reglerar ett inkassoombuds hantering avinkasserade medel, föreslås vissa ändringar beträffande skyldigheten att hällasådana medel avskilda. En ändring betingas av den föreslagna utvidgningen avlagens tillämpningsområde och innebär att skyldigheten att utan dröjsmål sättain inkasserade medel på bankräkning eller motsvarande inte skall gälla, ommedlen har uppburits i inkassoverksamhet som är av tillfällig natur och avserendast enstaka fordringar. En annan ändring tar sikte på den situationen attden som får en borgenärs uppdrag att driva in en fordran redan har ett annat,fortlöpande uppdrag av borgenären att i väsentlig omfattning uppbära medel fördennes räkning utan skyldighet att hålla dessa medel avskilda. För sådana fallföreslås att parterna skall kunna träffa en skriftlig överenskommelse omundantag frän skyldigheten enligt inkassolagen att hälla inkasserade medelavskilda. Beträffande bestämmelserna om tystnadsplikt iinkassoverksamhet (11 S) föreslås vissa ändringar som hänger samman med deföreslagna ändringarna av tillståndspliktens omfattning. Enligl förslaget skalltillämpningsområdet för reglerna om tystnadsplikt inte längre kopplas ihop medtillståndsplikten. 1 stället föreslås att tystnadsplikten skall gälla för densom är eller har varit verksam i inkassoverksamhet avseende indrivning avfordringar för annans räkning eller av fordringar som har övertagits förindrivning. F. n. finns inte i inkassolagen några särskildabestämmelser om register som används i inkassoverksamhet. För personregistersom förs med hjälp av ADB gäller dock datalagen. I promemorian föreslås attinkassolagen kompletteras med bestämmelser om gäldenärsregister itillståndsplikfig inkassoverksamhet. Förslaget är på denna punkt utformat iöverensstämmelse med reglerna i 13 S kreditupplysningslagen. Enligt förslagelskall bestämmelserna om gäldenärsregister las upp i en ny paragraf, 10a§, iinkassolagen. I bestämmelserna om straff (17 S) föreslås en deländringar som beror av vissa tidigare berörda förslag. a. föreslås regleromstraff för brott mot de Departements-nya bestämmelserna omgäldenärsregister. Vidare föreslås, efter mönster promemorian från 20 Skreditupplysningslagen, regler om förverkande av register. 1 ett särskilt avsnitt av promemorian behandlas, medanledning av anmärkningar av datainspektionen, frågor om förhållandet mellaninkassolagen och viss annan lagstiftning. Det gäller bl, a. konkurslagen(1921:225), 12 kap. 44 S jordabalken och 35 S bostadsrällslagen (1971:479) samtlagen (1971:112) om förbud mot oskäliga avtalsvillkor (avtalsvillkorslagen).Något förslag till lagändring läggs inte fram i promemorian i anslutninghärtill, I promemorian föreslås att ändringarna i inkassolagenskall träda i kraft . 3.3 Ersättning för inkassokostnader I promemorian läggs fram förslag till ny lagsliflning omen borgenärs rätt till ersättning av gäldenären för inkassokostnad, Ianslutning därtill föreslås ändringar i lagsökningslagen samt följdändringar iviss annan lagstiftning. Förslagen grundas på datainspektionens utredning den20 om inkassokostnader (se avsnitt 1) men innebär flera avvikelserfrån och kompletteringar av inspektionens förslag. Enligt departementspromemorian bör de gällandebestämmelserna om rätt till ersättning för inkassokostnader somrättegångskostnad ersättas med en civilrättslig reglering som blir direkttillämplig även när anspråk på ersättning för inkassokostnader framställs utomrätta. Liksom f. n. bör reglerna ha till syfte bl, a. att skydda gäldenärernamot överdrivna anspråk på kostnadsersättning, 1 promemorian föreslås attreglerna förs samman lill en särskild lag om ersättning för inkassokostnad. Enligt 1 S första stycket i lagförslaget gäller lagen engäldenärs skyldighet att utge ersättning för inkassokostnad.