prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — SIND har också lämnat ekonomiskabidrag till företag och organisationer som önskat speciellt anpassadkursverksamhet. Några av dessa har tillräcklig egen kompetens för atl i storutsträckning planera och genomföra sådan utbildning själva. Andra har ansvarför personalgrupper för vars fortbildning kursens huvudman erhållit bidrag ochupphandlar kursgenomförandet hos lämplig arrangör. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 55 Försöksverksamheten 1979/80 Utöver stöd till traditionellkursverksamhet har SIND under 79/80 startat en försöksverksamhet. Underlag fördenna, var en av en konsult, civilingenjör , KRAB,, , upprättad rapport. (Utredning rörandeutbildningsbehov för bättre energihushållning, ). Det arbete som ligger bakomrapporten genomfördes i samarbete med en referensgrupp med medlemmar frän SIFU,. , , , , , bygginfo. Planens huvuddrag kan sammanfattas enligt följande: - den skullegenomföras i samarbete med användargruppens organisationer - utbildningenskulle meddelas till smågrupper - verksamhetenskulle bedrivas lokalt bland annat av kostnadsskäl. Man räknade med att denlokala eller regionala anknytningen skulle medföra pedagogiska fördelar bland annat därför attkursdeltagarna skulle vara aktivare vid en sådan kursutformning än vid annankursverksamhet. Den här rapporterade försöksverksamheten 1979/80 har utgåttfrån den uppgjorda planen. Försöken har utvärderats av en särskild utvärderingsgruppvars rapport () kommenteras i det följande. Vidare harutrednings- och utvärderingsarbete främst inom SIND som belyser fort- ochvidareutbildning av yrkesverksamma följts upp och använts som underlag förföreliggande rapport. I bilaga 1 redogörs i detalj förbidragens storlek fr. o. m. / 75 t.o.m. /80. Destörsta utbildningsarrangörerna, organisationerna och företagen harinformerats om möjligheten till bidrag. Utbildningsbidraget har sålundatidigare inte aktivt marknadsförts. De regler för bidragsgivningen somfunnits i regleringsbrev har givit en vid ram för bidragsgivningen. Huvudregeln har varit att vidförhandlingar fastställa det minsta bidrag som varit förenligt med alt en kurskommit till stånd. Därigenom har i princip vunnits att anslaget kunnat användasför maximalt antal kurser. Bidragen har medfört att kursavgifterna kunnatminskas som erfarenhet vunnits av flesta möjliga kurser och kurstyperinom den ekonomiska ramen. Enligt direktiv prop.1975: 30 s. 365 har det sedan ankommit på resp. kursarrangör att självständigtsköta planering, genomförande m.m. av kursaktiviteterna. Ett viktigt inslag iförsöksverksamheten /80 har varit att SIND i denna aktivt gått ut ochförsökt påverka bransch- och inlresseor- Prop.1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 56 ganisationer i avsikt att dessa med statligt stöd skallaktivera sig för utbildning i energihushållningsfrågor. Resultat av dennaändring av anspråksnivån har varit att hinder och trögheter kunnat observerassom inte framträtt tydligt i den tidigare kursstödjande verksamheten i vilkenSIND planenligt spelat en mindre aktiv roll. Sammanlagda antaletkursdeltagartimmar har varit 360000. 1 genomsnitt har varjekursdeltagare genomgått utbildning . /75 /80det vill säga under 5 är har beviljats tillutbildningsåtgärder och omkring 19000 yrkesverksamma har utbildats i kursermed en varaktighet längre än . I många fall har kurserna varitveckolånga. 4 Ekonomisk utvärdering av SIND:s energiutbildning Samhället och SIND kan självklartvälja andra vägar än utbildning för atl undanröja hinder för energisparandet,exempelvis en utökad energibesiktning, utfärdande av bestämmelser om attutrustning som är nödvändig för effektivt energisparande skall finnas på ellerinvid anläggningar som är i drift, införande av behörighetskrav för vissayrkeskategorier, beskattning, avgifter osv. En del av dessa åtgärder torde ökabehovet av utbildning. Det är nödvändigt för att energiansvariga skall kunnahantera nya lagar och bestämmelser. Exempel på användning av andrastyrmedel är atl energisparkommittén och har stöttinformationsverksamhet från korta så kallade ""infos"" tilllims- eller dagslånga informationsmöten. a. dessa verksamheter harkalkylmässigt och i makroekonomiska termer tillskrivits betydande spareffekter. Utan att utvärderingar ochobservationer gjorts är det emellertid oklart om dessa kalkyler motsvararverkligheten. 1 del följande behandlas inte andra styrmedels inverkan påenergihushållningsutbildningens resultat och spareffekter. SIND har istället bearbetatutvärderingsproblemaliken frän mikroekonomiska utgångspunkter dvs. frånobservationer av vilka energisparåtgärder deltagande i energiutbildning kan halett till. genomförde SIND enenkätundersökning, varvid frågeformulär sändes till 97 tidigare kursdeltagarei av SIND stödda energi-sparkurser. Till deltagarna ställdes frågan om de efterkursen hade kunnat vidta energisparande åtgärder och i sådana fall hur myckelde sparat. Av totalt 97 utsända frågeformulär erhölls 71 svar. Resultatet frånenkäten redovisades bl. a. i SIND PM 1979:9. 1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 57 Enkätens resultat tyder pä attsamhällets totala kostnader, som reducerar kursavgifter, rese- ochuppehållskoslnader samt lönekostnader varit . per inbesparadkubikmeter olja. Vid beräkningen har antagits att endast de av tio avdeltagarna specificerade besparingarna kunnat göras. Vidare har det statligabidraget i genomsnitt täckt ungefär halva kursavgiften och del har antagils attarbetsgivarnas kostnader för löner, resor och uppehåll varit dubbelt så storasom den totala kursavgiften. Statens kostnad per inbesparadkubikmeter olja är sålunda . Det bör påpekas att alla antagandensom gjorts vid dessa beräkningar är starkt konservativa. Sålunda har exempelvisdet förhållandet inte beaktats att 25 av de 71 som besvarat enkäten harmeddelat att åtgärder som de föreslagit genomförts helt eller delvis utan attde har kvantifierat besparingar som åtgärderna lett till. Vidare har intebeaktats att det är sannolikt att några i den grupp som ej besvarat enkäten -26 stycken - kan ha lyckats genomföra sparåtgärder. Beräkningarna gäller för den gjordaenkäten. Generaliseringar utifrån denna kan vara vanskliga. Erfarenheterna frånden ovan nämnda försöksverksamheten med energikonsulenter vidutvecklingsfonden i och en försökskurs i talaremellertid för att enkätens resultat är rimligt. Vidare är kostnaden 200 kr.liten i förhållande till inbesparingen I m"* olja eller omkring I 000 kr.per år. De tre nämnda observationerna avuppnådda resultat är de enda som finns tillgängliga. Härutöverfinns förkalkyler för olika sparåtgärders effekter. Enligt en del av dessaskulle man kunna förvänta sig ungefär den spareffekt som observerats videnkätundersökningen eller än större effekter. Med hänsyn till att andraobserverade dala inte finns och atl kalkyler pekar i samma riktning somobservationerna antas här atl energisparkurser för varje total samhällskostnadom medför en oljebesparing på I m' . Väsentligt är här att konstateraatl de utvärderingar och observationer som gjorts tyder på att SINDs tidigarebedömning av energisparutbild-ningens betydelse för energisparandet varitriktig. För en total insats för utbildning av yrkesverksamma av . vinnesen besparing av I m' olja och sålunda med nuvarande oljepriser grovt räknat I000 kr. om utbildningens effekt har en varaktighet . 1 många falltorde varaktigheten sträcka sig över men å andra sidan skulle deförändringar som gjorts i energianvändningen på grund av att exempelvis enmaskinist deltagit i en kurs kunnat göras av andra orsaker inom etl ellernågra år. Med det ulvärderingsunderlag somhittills kunnat produceras är det inte möjligt att uttala sig om dengenomsnittliga varaktigheten av utbildningseffekter. För att behovet avutbildning och den ekonomiska nyttan av energi- 1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 58 sparandet alls skulle kunna diskuteras är det nödvändigtatt göra ett antagande. Detta antagande bör givetvis prövasvid utvärdering av den framtida energihushållningsutbildningen. Tar man emellertid hänsyn till attendast en liten andel av de yrkesverksamma som sysslar med energi hittillsgenomgått energisparutbildning kan sägas att effekterna av utbildning med allsannolikhet har en varaktighet som är längre än . Här antas attvaraktigheten är och att sålunda energisparutbildning för . spar Im olja och I . Det bör därvid, som ovan påpekats, observeras atteffekterna beräknas uppträda på endast en tiondel av kursdeltagarnasarbetsplatser. är naturiigtvisosäker vid en generalisering. Men den kan vara fel med en faktor 2 eller 3 utanatt de nedan förda resonemangen väsentligt påverkas. Kurser för förtroendevalda och andra beslutsfattare Enkäten visade att flera avkursdeltagarnas förslag till energisparande åtgärder inte genomfördes.Arbetsgivaren tog inte hänsyn lill dem. Hur många av de av de somtillställts enkäten som föreslagit åtgärder men inte fått dem genomförda ärinte känt. Men det finns säkert en sådan grupp. Observationen är i överensstämmelsemed observationer av trögheter och hinder som /80 gjorts i anslutningtill de genomförda försökskurserna och i SlND:s övriga utredningsarbete (senedan). De gjorda observationerna talar för att utbildning av direktyrkesverksamma som pannskötare. bör kompletteras medutbildning bl. a. för företagsledningar, chefstjänstemän och förtroendevalda iavsikt att ge dessa kunskaper om energisparande som bryter ned de hinder försparåtgärder som de med energifrågor direkt yrkesverksamma med energi stöterpå. a. SIFU bedriver redan sådan utbildning. Vilken den samhällsekonomiskaeffekten av sådan utbildning kan bli är det svårt att bilda sig en uppfattningom på nuvarande utvärderings- och observationsunderlag. Men om de får deneffekten att istället för av de direkt yrkesverksamma får igenom sinaförslag blir utbytet av utbildningen av dessa att 1 m' olja och 1000 kr.sparas per . Detta förutsätter att kostnaden förutbildning av beslutsfattare är relativt låg, vilken den också kan förmodasvara. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 59 5 Utvärdering av energisparinriktad kursverksamhet Med ekonomiskt stöd från statensindustriverk har inventerat behovet av energiutbildningför kategorierna (Energiinriktad fort- ochvidareutbildning, ). De fyra grupperna uppgestillsammans omfatta omkring 50000 personer. Av dessa beräknas omkring 30000behöva utbildning. VVS-tekniska föreningensbehovsanalys har utgjort en av utgångspunkterna för SIND:sutbildningsplanering, . 1 anslutning till ett utbildningsbehov för byggbranschen. Man angav attdet totala antalet personer som bör utbildas är omkring 60000. Bygginfo fanndet realistiskt atl utbilda 20000 tekniker och 20000 yrkesarbetare under entreårsperiod. De båda behovsinventeringarna harej pålagts kravet att de tillsammans skall vara uttömmande. Fler än dekategorier som de behandlat finns. En uttömmande behovsinventeringfinns sålunda inte ännu och det är osäkert om en sådan kan göras som kan få enlångsiktig hållbarhet. Ändrade energipriser samt förändringar i energiteknikoch i de regler som gäller för energianvändning förändrar utbildningsbehoven. Grovt kan totalbehovet sägasomfatta 100000 personer som kan nås bland annat via bransch- ochintresseorganisationer. Den här redovisade försöksverksamhetenhar genomförts /80. Den ovan nämnda utvärderingsgruppens rapport harlämnats till SIND . Det som prövats iförsöksverksamheten kan kort sammanfattas enligt följande: utbildning för god energihushållning bör överiåtas tillbranschorganisationer och intresseorganisationer som kan genomföra kurserregionalt och lokalt. (Klinga-Ringblom AB:s utbildningsmodell: KRAB-modellen). Försöksverksamheten har gått trögt.Endast tre kurser har kunnat genomföras i avsikt att testa KRAB:sutbildningsmodell. De tre kurser som arrangerats är - kurs"Energihushållningsutbildning"" vid omfattande sammanlagt och genomförd 15. Antalet deltagare var 15 st. i 3 utvalda, organisatorisktsett vertikalt sammansatta grupper. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 60 - VVS-tekniska föreningens kurs""Solvärmeteknik"", som arrangerades i . Två dagspass , heldag och em och två mellanliggande pass den 5 maj.och . Antalet anmälda var 13. Rörfirmornas Riksförbunds kurs""Injustering av värmesystem"", som arrangerades i och . Antalet deltagare var 25 anmälda. Det ringa antalet kurser och detringa antalet kursdeltagare som registrerats trots att KRAB-modellen aktivtmarknadsförts har motiverat studier av utvärderingar och utredningar sombehandlat trögheter och hinder. Dessa redovisas i det följande. Gruppen för utvärdering av kurser enligl försöksinodell Den ovan nämnda utvärderingsgruppentog sig namnet Gruppen för Utvärdering av SIND-projekt. Gruppen har i en rapport ("'Fortbildning till bättreenergihushållning"", ) med stöd i de observationer dengjort föreslagit att den ovannämnda KRAB-modellen skall inlemmas som en del ienergihushållningsutbildningen, alt målen för SlND;s energisparverksamhelfaslhålles och fortlöpande revideras och atl alla de organisationer,utbildningsmodeller, resurser och styrmedel som möjliggör atl målen näs tastill vara eller tillskapas om de inte redan finns. ser sålunda resursfrågorna som väsentliga . anser vidare att SIND börutarbeta en långsiktig utbildningsplan och att därvid en utgångspunkt bör varaatl energifrågorna och energibe-sparingsätgärderna kommer atl förändrasrelativt snabbt över tiden och alt SIND, så som delvis redan sker, bör seenergihushållningsutbildningen som en integrerad del av annan verksamhet förenergibesparing. Gruppen anför bl. a. följande om utbildningsplanen: SIND bör, för alt lösa sin uppgiftatt med hjälp av utbildning åstadkomma energibesparing, utarbeta en långsiktigutbildningsplan. Utbildningsplanen bör utgå från överväganden beträffandeproblemels art. Om man anser att innehållet i utbildningen är relativt statisktöver tid och att problemet ligger i all föra ut innehållet till specifikagrupper av yrkesverksamma som i sig också är statiskt sammansatta fårutbildningsplanen ett visst utseende. Denna kan då till sin grundläggandestruktur utgå från att ett visst antal av yrkeskategorierna x och y skall gesen utbildning så snabbi som del är möjligt med hänsyn till befintliga resurser.En sådan plan är då konsistent med föreställningen att energifrågorna ochenergibesparingsåtgärderna en gång för alla är given och att forskning ochutvecklingsarbete endast långsamt kommer att tillföra ny kunskap inom området.Om man å andra sidan utgår från en föreställning om att energifrågorna ochenergibesparingsålgärderna kommer alt förändras relativt snabbt över lid samtalt forskning och utvecklingsarbete successivt kommer att tillföra ny kunskapinom området kommer en utbildningsplan atl med nödvändighet te sig annoriundaför att stå i överensstämmelse - vara konsistent - med dessa grundläggandeöverväganden. 1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 61 Överväganden av denna art måstesåledes göras inom SIND, för att ge en grund för utbildningsplanering. Denutbildningsplan som KRAB-utred-ningen har skisserat utgår i huvudsak från denförsta angivna uppfattningen av problemets karaktär. Ett till numerärenbestämt antal yrkesverksamma skall utbildas inom givna ämnesområden () efter en speciell modell. Den osäkra och snabbi föränderliga energisituationen förvårt land, som den bl. a. tagit sig uttryck /80 med osäkerhetbeträffande importen av bränsle, omfattande åsiktsskillnader beträffandeutnyttjandet av inhemska bränslen osv. gör atl en tolkning av problemetskaraktär kommer att leda till alt även en utbildningsplan som står i samklangmed sådana överväganden bör övervägas. En sådan grundsyn på problemet utgår alltså ifrån att viför överskådlig tid får söka finna nya åtgärder för energibesparing och attdessa åtgärder och därmed utbildningsinsatserna kommer att växla. Med utgångspunkt från grundläggandeställningstaganden av denna art kan en långsiktig utbildningsplaneringgenomföras för atl fortlöpande ge utbildning inom områden som kan visa signödvändiga för att säkra energibesparingar. föreslår att SIND:senergihushållningsutbildning fortlöpande utvärderas både när det gällertekniskt innehåll och pedagogisk utformning och förutsätter att ett samarbetemed bransch- och intresseorganisationer fortsätts i avsikt att anpassa kursertill de många olika målgrupper som finns inom energisparområdet och somuppvisar skillnader bland annat med avseende till deltagarnas arbetsuppgifter,studievana och basutbildning. Omgivningen titt SIND:s energisparutbildning I anslutning till av SIND:s försökskurser var en kartläggning nödvändig av dessasomgivning ("Försök till kartläggning av omgivningen till , SIND:s, försöksvisa konsulent och kursverksamhet", G.Hultqvist, Rapport till SIND ). Det var angelägel att klargöra vilka aktiviteter inomenergiområdet som skulle ge resultat som kan vara av värde förenergisparutbildningen och sådana som skulle kunna konkurrera omteknikerresurser som behövs i energisparutbildningen. Vidare var det angelägetatt ställa SIND:s energisparutbildning i relation lill annan utbildning somkonkurrerar om presumtiva kursdeltagares intresse. Slutligen var det angelägetatt något bättre än tidigare känna till de resurser av skilda slag för fort-och vidareutbildning rörande energi och energisparande som finns i landet. SIND:s anslag till energisparkurser på under1979/80 skall enligt kartläggningen ställas mot STU:s, BFR:s och TFD:s ochDFE-program-mets forskningsanslag som /80 tillsammans belöptesig på . Statens anslag till folkbildningenär 1980 inklusive lönebikostnader . Prop.1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 62 Enligt kartläggningen satsadestatsmakterna på energiinformation och energiutbildning iskilda sammanhang och av olika typer utöver de som SIND disponerat förenergihushällningsutbildning. I kartläggningen konstateras attdet är möjligt att de omfattande och resurskrävande satsningarna för energiforskning,teknisk utveckling, fort-och vidareutbildning samt allmän energiinformalion kanlägga hinder i vägen för kvalificerad energihushållningsutbildning för personalsom i sitt yrke kan påverka energianvändningen. Den tröghet som mött SIND:sförsöksvisa energihushållningsutbildning /80 kan till en del haorsakats av verksamhetens ringa storlek i förhållande till de övriga nämndasamhällsinsatserna. /80 har en delerfarenheter vunnits om intresset för kurser i allmänhet och energikurser isynnerhet. Bland annat har en försökskurs förföretag genomförts i varvid utvecklingsfonden där i samarbetemed utvecklingsfonden i prövat kostnadernas inverkan på viljantill energihushållningsutbildning. Företagen erbjöds endagskurser -eller om detta var tekniskt motiverat tvådagarskurser vid vilka fondensenergikonsulent ute i företagen bedrev utbildning i anslutning till företagensegen utrustning. I togs en kostnadstäckande avgift om 2000kronor per företag ut och i meddelades utbildningen gratis.Drygt 100 verkstadsföretag i varje län tillskrevs och en del av företagenbearbetades via telefonkontakter eller personliga besök. Sammanlagt 12 företag anmälde sig;11 från och I från . Försöket tyder på alt kursavgiftensstorlek har betydelse för företagens benägenhet förenergihushållningsutbildning. (Se "Företagsanpassad energiutbildning'".Utvecklingsfonden i , och "'Rapport rörandeutvärdering av försöksvisa energikurser i anslutning till Utvecklingsfondenskonsulenlverksamhet i ", rapport till SIND , G.Hultqvist). Utvärdering av SIFU-kurser i små och medelstora jöretag SIFU har /80 låtit enutomstående konsult utvärdera SIFU:s verksamhet (SIND PM l980:80). Vidintervjuer i företrädesvis små och medelstora företag har en betydande allmänkursovilja registrerats i dessa. Intervjuer gjordes i 55 företag av vilka 50hade mindre än 50 anställda och 32 hade mindre än 20 anställda. 14 av företagenvar mekaniska verkstäder, 10 var elenlreprenörer och 15 var värme-, vallen-,sanilels- och ventilationsföretag. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 63 Företagen valdes slumpvis iföretagsregister eller i förteckningar över arbetsställen i SCB:sföretagsstatistik. Nära två tredjedelar av deintervjuade var emot externa kurser. Omkring en tredjedel ansåg att allakursavgifter var avskräckande höga. Huvuddelen ansåg också att de inte haderåd att ta kostnaderna för resor, uppehälle och arbetsborlfall. (Se"Rapport rörande intervjuer i företag om företagens fort- ochvidareutbildning". Rapport till SIFU, , G. ). Intervjuer med deltagare i SIFU:s energisparkurser Vid utvärderingen av SIFU:sverksamhet intervjuades 57 deltagare i SIFU:s energisparkurser. Intervjuernavaldes slumpvis ur SIFU:s program. (Rapport rörande intervjuer med deltagare iSIFU:s energihushållningskurser. Rapport till SIFU, .) De intervjuades basutbildning var ide flesta fallen kort och huvuddelen av de intervjuade hade inte någonskolutbildning för det yrke de verkade i. 48 angav att de varfastighetsskötare, vaktmästare, pannskötare, maskinskötare, maskinist,serviceman, serviceingenjör, montör, arbetsledare, drifttekniker, driftledare,biträdande driftingenjör, driftingenjör, reparatör eller I :e reparatör och attderas dagliga arbete helt eller delvis bestod i atl sköta drift avuppvärmnings- och/eller ventilationssystem. Huvuddelen av de intervjuade komfrån stora organisationer eller stora företag, men den arbetsenhet denintervjuade arbetade i var i allmänhet liten. 30 av de intervjuade kom frånenheter med mindre än 5 anställda och 47 kom frän enheter med mindre än 15anställda. De vanligaste skälen som angavs fördeltagande i kurserna var att man "ville hänga med iutvecklingen"" och ""få grepp om nyheter". Deltagarnavärderade kursernas praktiska inslag högt. Huvuddelen - 51 - av de intervjuadeansåg att kurserna gav dem kunskaper som skulle komma till användning i derasarbete. De Irögheter som observerats i denav CiRUS utvärderade försöksverksamheten, vid försöket i ochvid intervjuer i små och medelstora företag, kom sålunda ej till synes vidintervjuer med deltagare i SIFU:s kurser. Orsaken torde vara att SIFU:sordinarie energisparkurser uthålligt byggts upp och uppfattassom behövliga i de yrkeskårer de vänder sig till (se SIND PM 1980:8). Detsammagäller troligen för Rs, VVS-tekniska föreningens och STF-lU:s ordinarie kurseräven om förhällandet inte av SIND styrkts genom intervjuer med kursdeltagare. Trögheterna och hindren för snabbtökad energisparutbildning kan mot bakgrunden av de gjorda observationerna antasvara större vid introduktion av nya ämnesområden och kurser än den är vid enmodifiering och expansion av redan etablerade kurser. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.3 Industridepartementet 64 Mot denna bakgrund kan den gjordautvärderingen av de tre kurserna inte anses vara uttömmande. För en bedömningav deras slutliga genomslagskraft och energispareffekter skulle det varanödvändigt alt uthålligt driva dem tills de blivit kända inomrespektive målgrupp. skulle kurserna därvid bättre kunna anpassastill målgruppernas behov och förändringar i dessa. De gjorda erfarenheterna motiverar attutbildningsprogrammet i fortsättningen får inrymma både försök att utnyttjahelt nya vägar och metoder och försök alt expandera och fortlöpandemälgruppsanpassa redan pågående utbildningsverksamhet. Vidare talar de gjordaert"arenhelerna för att initieringen av energisparutbildningen börplaneras över en längre tidsperiod. I del följande föreslås atl den skall . 6 Förutsättningarna för SIND:s insatser förenergisparande genom utbildning Övergripande mål för SIND:senergihushållningsutbildning hårleds ur det förhållandel alt statsmakterna lagtdet övergripande ansvaret för industrins energihushållning och för utbildningom energihushållning i befintlig bebyggelse på SIND. Målgrupper och beräknat utbildningsbehov I KRAB:s utredning angavs att 30000av 50000 personer bör utbildas inom VVS-branschen. I anslutning lill KRAB:sutredning redovisade att 40000 personer av 60000 behöver utbildasinom byggnadssektorn .