prop · G40357 · 1980-12-31 00:00:00 — Utredningen understryker iställetalt den i försvarsbeslutet avsedda satsningen på sjukvården i krig ännu intehelt slagit igenom pä kostnadssidan på grund av att ställning inte lagils tillomfattningen av beredskapslagringen av sjukvårdsmaleriel avförbrukningskaraktär. Dekostnadsökningar som direkt föranleds av USlK:s förslag inskränker sig tillhöjda anslag för den landstingskommunala beredskapsplanläggningen (nedan).Utredningen har vidare föreslagit en ettårig försöksverksamhet medsjuktransporter med helikopter till en kostnad av högst 3 milj. kr. (kapitel4). Därestden statsfinansiella situationen inte skulle medge en ökad medelstilldelningbör en omfördelning av lotalförsvarsanslagen ske. Vadgäller statsbidragsgivningen till den landsfingskommunala beredskapsplanläggningenföreslår USIK all förhandlingar upptas mellan staten och företrädare försjukvårdshuvudmännen. Utgångspunkten bör därvid vara att statsbidraget skallläcka koslnaderna för all landstingskommunal beredskapsplanläggning, förpersonalplanering samt viss utbildning och information. Vissaandra utredningar (kapitel 8) Utredningenredogör i kapitel 8 för vissa andra utredningar av betydelse för sjukvården ikrig, bl. a. hälso- och sjukvårdsutredningen (HSU), regionsjukvårdsulredningenoch försvarskommitté. 4 1980/81. 1980/81:57 5ö Författningsmässig reglering (kapitel 9) Utgångspunkten för den författningsmässiga översyn somutredningen har genomfört har varit, alt den i fred gällandesjukvårdslagstiftningen bör utgöra grunden för de bestämmelser som skall gällai krig. Ulredningen har inte funnit det motiverat att bibehålla den nuvarande,särskilda krigssjukvårdslagstiftningen. Sjukvårdslagen och -kungörelsen börsåledes, så långt möjligt är, gälla också i krig. Regeringen föreslås dock fåmeddela föreskrifler om sjukvården i krig, som skall gälla även i den mån destrider mol sjukvårdslagen eller annan fredstida sjukvårdslagstiftning. Lagen omkommunal beredskap ålägger kommuner och landstingskommuner att under beredskapstillständupprätthålla eller utöva för totalförsvaret viktig verksamhet somlandstingskommunen svarar för redan i fred samt att planlägga härför. Lagengäller dock inle i fråga om hälso- och sjukvård om den strider mol krigssjukvårdslagsliflningen.Utredningen föreslår all lagen om beredskap utvidgas till alt utaninskränkningar omfatta all landstingskommunal verksamhet. Härigenom fårlandstingskommunerna ett enhetligt ansvar för all sin verksamhei i krig ochplanläggning härför i fred. Krigssjukvårdslagsliflningen innehåller utförligabestämmelser om ledning av den civila hälso- och sjukvården och om samverkaninom totalförsvaret. Dessa bestämmelser bör ersättas med allmänna föreskrifteri den kommunala beredskapslagstiftningen om ledning och samverkan inomtotalförsvaret. I fråga om den särskilda tjänsteplikten i krig för medicinalpersonalföreslår USIK alt denna utvidgas lill alt omfatta all personal inom hälso- ochsjukvården. Bestämmelser härom bör meddelas i en särskild lag om tjänstepliktför hälso- och sjukvårdspersonal. För veterinärpersonal bör bestämmelser omtjänsteplikt intas i en särskild krigsveterinärlagsliflning. 1980/81:57 51 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1978:83) Sjukvården i krig (USIK) Yttranden över betänkandet har lämnats avrikspolisstyrelsen (RPS), överbefälhavaren (), försvarets sjukvårdsstyrelse, värnpliktsverkd,civUförsvarsstyrelsen, (),, statens bakteriologiska laboratorium (SBL). transporlnämnden,statskontoret, (), universitets- och högskoleämbetet(UHÄ), lanlbruksstyrelsen, slatens livsmedelsverk, statens jordbruksnämnd, överstyrelsenför ekonomiskt försvar (ÖEF), (), riksnämnden förkommunal beredskap, samtliga länsstyrelser, samtliga civilbefälhavare,, , luftfartsverket. , samtliga landstingskommuner samt av , ochGöteborgs kommuner. , (), i (LO) och Centralorganisationen /SR. Utredningens huvudförslag rörande ansvaret för ochledningen av sjukvården i krig berör främst länsstyrelserna och landstingensledningsfunktion inom totalförsvaret samt civilförsvaret. Allmänt kan sägas att flertalet remissinstansertillstyrker eller lämnar utan erinran merparten av utredningens olika förslag. 1 huvudfrågan om det regionala ledningsansvaret är iprincip landstingskommunerna beredda att la på sig ansvarel medan fleralänsstyrelser och civilbefälhavarna ställer sig tveksamma eller avvisar ulredningensförslag i denna del. 1 förslag som berör civilförsvaret hänvisar fleraremissinstanser lill pågående ulredningar om s. k. kommunanknutet civilförsvaroch vill först avvakta resultaten av dessa innan ställning tas till ulredningensförslag. Utredningens förslag har i sin helhet tillstyrkts av RPS,, , , länsstyrelserna i ,, och . flertalet landstingskommuner bl.a. , , , , , , ,, , och läns landstingskommuner. Göteborgskornmun och Gollands koimnun. Utredningens förslag i dess helhet har avstyrkts av bl. a.länsstyrelsen i som anser att förslaget inte f. n. bör läggastill grund för beslut om krigssjukvårdens utformning, ledning m. m. Enligllänsstyrelsens uppfattning bör ett fortsatt utredningsarbete beträffandekrigssjukvården bedrivas. Delta bör nära ansluta till pågående utredningar omden framtida 1980/81:57 52 sjukvården i fred. Liknande synpunkter framförs av bl. a.länsstyrelsen i lån, civUbefälhavaren i Östra civUområdet, civilbefalhavareni Bergslagens civilområde och civilbefälhavaren i Nedre . Civilbefälhavaren i Södra civilområdet framhåller att de ibetänkandet framlagda förslagen i sina grundläggande delar är oförenliga medtotalförsvarets iniresse av en enhetlig och effektiv ledning av hälso- ochsjukvården i krig. Civilbefälhavaren anser därför alt betänkandet inte kanläggas till grund för någon reform av förevarande område eller för ändring avnu gällande författningsreglering. 2 Historik (kapitel 1) Ulredningen belyser i kapitel 1 bl. a. den offentliga hälso-och sjukvårdens mycket snabba utveckling under . Dellahar medfört helt andra förutsättningar för sjukvården i krig än som kundeförutses i den nu krigssjukvårdslagstiftningen. a. betydelsen av att hälso- och sjukvården under 1960-taletfick ett i stort sett enhetligt landstingskommunall huvudmannaskap. ÖB framhåller att ändrade ansvarsförhållanden ochledningsprinciper för sjukvården i krig inle får innebära någon avvikelse från1974 års försvars-utredningskonstaterande all övriga lotalförsvarsgrenar pågrund av krigets krav måste anpassas till hur det mililära försvaret är avsettatt verka i krig. I utredningens redovisning borde enligt socialstyrelsensuppfattning starkare ha påtalats den samverkan inom planeringen för hälso- ochsjukvården i krig som sker med övriga tolalförsvarsmyndighder. Enligt och läns landstingskommun har densnabba tillväxten av sjukvårdsresurserna som skett lill slordel inneburit en utökning av resurserna för äldre, långvarigt sjuka människor.1 krig utgör främst tillgången på kirurgisk kapacitet den begränsande faktorn.Om våra resurser för kirurgi i stort sett svarar mot behoven kommer deatt under krig vara klart underdimensionerade. 3 Förutsättningar för hälso- och sjukvård i krig (kapitel2) Ingenting tyder enligt ulredningen pä att det fredstidasjukdomspanoramat nämnvärt skulle ändras i krig. Utredningen konstaterardärför, mot bakgrund av bl. a. den ökande andelen äldre i samhällel, att enbetydande del av sjukvårdens resurser också i krig måste tas i anspråk föromhändertagande av långvarigt, svårt sjuka, äldre människor. Samhällelssjukvårdsresurser i krig är i huvudsak samma som finns redan i fred. En belydandeomdisposition av dessa måste dock kunna göras. 1980/81:57 53 sation och resurser ger enligt utredningen godamöjligheter till en väsentligt ökad "sjukvårdsproduktion" i krig. Över deltakapitel har ÖB, , , , länsstyrelserna i ,, , och , civilbefälhavaren iÖvre , landstingskommunerna I , , ,, , . och samtSACO/SR yttrat sig. ÖB och även /SR anser att en medicinsk bedömning av deskadades behandlingsbehov skall kunna ske nära skadeplatsen. För att tillgodosedessa krav måste kvalificerad personal (leg. sjukskötare, underskötare)tillföras förbanden på kompani- resp. plutonsnivå, vilket sålunda ökarförsvarsmak-lens behov av sådan personal. anser att de inledande avsnitten i deltakapitel ger en god bild av rubricerade fömtsättningar. Styrelsen understrykerhärvid vikten av utredningens förslag, alt landstingskommunernas planering försjukvården i krig blir mera aktiv och därmed integreras med övrig planeringinom landstingskommunerna. Huvudbördan av planeringen för sjukvården i krig hardock inte legat på de krigsplacerade befattningshavarna på landstingskommunernaulan på s. k. beredskapsplanläggare. Dessa har enligt styrelsen haftsvårigheter att få denna planläggning "levande" för de beslutsfattaresom skall svara för detta i ett krig. Länsstyrelserna i och samt /SR är av den uppfattningen att det fredslida sjukdomspanoramat kommer attförändras i krig. Härvid avses skador till följd av krigshandlingar, somdessutom kan komma att åsamka bortfall av, förutom sjukvårdsresurser, andraresurser väsentliga för den fysiska och psykiska hälsan. läns landstingskommun anser alt ulredningensbedömning, att en av svagheterna i den planlagda krigssjukvårdsorganisationenär dess ensidiga inriktning på behovet av sluten akutsjukvård, synes någotöverdriven. Nuvarande planläggning inrymmer enligt landstingskommunen primärvård,långtidsvård och psykiatrisk vård. Komplettering av övriga verksamheter sker isamband med den landstingskommunala beredskapsplanläggningen. EnligtÖstergötlands läns landstingskommun har primärvårdens betydelse i krig sedanlänge insetts och beaktats i dess beredskapsplanläggning. i län delar utredningens uppfattningalt försvarsmaktens och civilförsvarets sjukvårdsplanläggning inte ärtillräckligt samordnad med landstingskommunens sjukvårdsplanläggning, menanser att bristerna kan avhjälpas inom nuvarande organisation. läns landstingskommun år väl medvetet omsvårigheter och ofullständigheter i den nuvarande beredskapsplanläggningen.Bristerna avhjälps emellertid inte enbart genom att överflytta ansvaret i högregrad än på sjukvårdshuvudmännen. Skall en reell förbättringåstadkommas, måste större resurser avdelas för sjukvårdens krigsberedskap.Denna insats 1980/81:57 54 måsle emellertid helt finansieras med statsmedel, då någotutrymme för dessa kostnadsökningar ej kan beredas inom landstingskommunensbudget inom överskådlig framlid. läns landstingskommun konstaterar att denövergripande planeringen för dess fredslida verksamhei i allt högre grad skermed sikte på alt hälso- och sjukvårdens resurser snabbt måste kunna anpassastill en krigssituation. 4 Totalförsvarets hälso- och sjukvård (kapitel 3) Ulredningen föreslår dels att försvarsmakten även ifortsättningen disponerar vissa egna sjukvårdsresurser, dels att förhandlingarlas upp om alt föra över krigssjukhusen till landstingskommunerna. Utredningenansluter sig till principen att civilförsvarets ansvar, uppgifter och resurserför räddningstjänst inkl. sjuktransporter bör föras över lill kommuner ochlandstingskommuner, men hänvisar till att frågan skall prövas av försvarskommilté. Förslaget att försvarsmakten även i framliden skall haegna sjukvårdsresurser biträds eller lämnas utan erinran av remissinstanserna. Flertalet av de remissinslanser som uttalat sig angående ulredningensförslag att de 13 fasta krigssjukhusen i övre och på , försöver fill den civila hälso- och sjukvården stöder förslagel. ÖB framhåller härvid särskilt betydelsen av attmålsättning, organisation och lokalisering ej ändras efter ell överförande utanatt samråd sker med berörda myndigheter inom totalförsvaret. Av särskild belydelseär all kapaciteten ej sänks samt att den rörlighet som krigssjukhusen kommeralt få i form av rörliga operationslag med utrusining inte begränsas. Liknandesynpunkter framförs av försvarets sjukvårdsstyrelse. Styrelsen anser också attorganisationen av beredskapssjukhus på innebär att kapaciteten uttryckti antalet vårdplatser mer än femdubblas. Enligt styrelsen föreligger skäl attnoggrant granska de reella förutsättningama och jämföra dessa med den lösningsom ett bibehållande av inom försvarsmakten innebär,såväl från insats- som från kostnadssynpunkt. Förhandlingar med ApoteksbolagetAB krävs också rörande omsättningen av krigssjukhusens utrusining avläkemedel. godtar principiellt förslagel om altkrigssjukhusen överförs till den civila sjukvården, men att man bör se på depraktiska konsekvenserna först. Slyrelsen anser del vara nödvändigt alt - innanman tar slutlig ställning i detaljerna - se över de organisatoriska ochekonomiska konsekvenserna av förslagel. Härvid påpekas att personalresurserna ifred i de landstingskommuner som berörs är knappa. En överföring av personalfrån andra landstingsområden måste därför ske. Det är styrelsens uppfattningalt de förhandlingar som skall föras blir av generell art och sålunda inteenbart 1980/81:57 55 begränsade till de tre nu aktuella landstingskommunerna,om man av olika skäl i framliden önskar omfördela krigssjukhus fill annansjukvårdshuvudman. Västerbotiens läns landstingskommun förutsätter attöverförandel sker ulan kostnad för landstingskommunen sedan nuvarandekrigssjukhus upprustats enligt gällande planer och att överförandet avser allplanläggning av bl. a. personal, utrustning och lokaler. läns landstingskommun utgår från att denpågående upprustningen av krigssjukhusen fullföljs innan överlagandel och altlandstingskommunen i någon form får insyn i upprustningsarbetet. Genom insynenskulle övertagandel - och de förhandlingar som skall föregå övertagandet-underlättas. framhåller att principiellt fär ettenhetligt ansvar för planering och drift av beredskapssjukhus och nuvarandekrigssjukhus anses väl motiverat bl, a, från samordningssynpunkt. För kommunensdel är det emellertid knappast möjligt att ta ställning till en, i förhållande lillnuläget, gigantisk krigssjukvårdsorganisalion förrän resultatet av deförutsatta förhandlingarna kan överblickas. 1 fråga om utredningens principuttalande altcivilförsvarets ansvar, uppgifter och resurser för räddningstjänst ochsjuktransporter överförs till primärkommuner och landstingskommuner tar flera remissinslanserinte ställning till i avvaktan på egna ulredningar och försvarskommilténsställningstagande i frågan. Av sådan uppfattning är bl. a. ,, . ÖEF, länsstyrelserna i , , ,och , och samt länslandstingskommun. Väslernorrlands läns landstingskommun förordar ensuccessiv överföring av ansvaret så till vida att civilförsvaretfortsättningsvis svarar i fred för planläggning, utbildning, materiel, fordon m.m. Vid krigsorganisering inordnas civilförsvarels sjukvårdsresurser ilandstingskommunernas sjukvårdsorganisation. ,landstingskommunerna i och samt LO delar ulredningensuppfattning. Vissa remissinstanser ställer sig negativa till ellöverförande, bl, a, länsstyrelserna i , och länsamt civUbefälhavaren i Bergslagens civilområde. Civilbefalhavaren i Östra civilområdel framhåller att någolbeslul om civilförsvarets kommunalisering inte har fattals och att förslagetinte är invändningsfritt. Därför bör beslut om sjukvården i krig f. n. inteutgå från att kommunerna får detta ansvar. Prop.1980/81:57 56 5 Sjuktransporter (kapitel 4) Utredningens förslag all försvarsmakten skall ha vissaegna resurser för akuta sjuktransporter biträds eller lämnas ulan erinran avremissinstanserna. Utredningens förslag aU de s. k.omfördelningstransporterna (transporter mellan sjukvårdsanläggningar)oförändrat skall åvila försvarsmakten avstyrks av bl. a. ÖB, försvaretssjukvårdsstyrelse, SBL, ÖEF, länsstyrelserna i , ,och . civilbefälhavarna i Södra och och / SR. framhåller att ansvaret för planläggningoch krigsorganisering av erforderiiga resurser för omfördelningstransporter ärfördelat på olika myndigheter. Detta kan i och för sig vara lämpligt. Ansvaretför det totala behovet av kapacitet bör dock åläggas en enda myndighet,lämpligen säsom ansvarig för planläggningen av den civilasjukvården i krig. ÖB har en liknande uppfattning. i län anser att omfördelningslransporternabör ledas av civilbefälhavaren. och Väslernorrlands läns landstingskommunerframhåller att frågan om omfördelningstransporter mellan län och civilområdenbör utredas ytterligare. Av samma uppfattning är statens jordbruksnämnd. Vissa remissinstanser bl. a. påpekar atten parlamentarisk kommitté (K 1979:01 räddningstjänstkommittén) bl. a. skallbehandla frågan om huvudmannaskapet för sjuktransporter och ambulansverksamhet.Delta förhållande jämte det otillräckliga studieunderlag som f. n. finns göratt ett slutligt ställningstagande till ansvarsfrågan m. m. bör vila t. v.Styrelsen menar att sjuktransporter i krig bör studeras i de samordnadestudier, som sker på sjukvårdssidan under perspektivsludiernas fas 2 inför 1982års försvarsbeslut. Utredningens förslag att landstingskommunerna skall fåansvaret för civilförsvarets sjuktransporter tillstyrks av bl. a. slalskonlorel,, länsstyrelserna i ,och . Vissa länsstyrelser och civilbefälhavarna ställer sig däremolavvisande lill ett ändrat ansvar för sjuktransporterna i krig. i Stockhohn framhåller att sjuktransporlresursernaär en integrerad del i civilförsvarets räddningssystem. kandärför inle förorda en överföring av civilförsvarets sjuktransportresurser tillannat organ eftersom det inte kan anses rimligt att en myndighet har ansvaretför en annan myndighets resurser. Civilbefälhavaren i anser alt förcivilförsvarets akultransporter bör dess egna resurser svara.Civilbefälhavaren i Västra civUområdet anser alt det inle går att lägga helaansvaret för sjuktransporter i krig på landstingskommunerna. Detta delsberoende på pågående utredning om dt 1980/81:57 57 ev. kommunanknutet civilförsvar, dels på att man inte kanbortse från alt det endast är , som har en total överblick. läns landstingskommun biträder förslaget omalt sjukvårdshuvudmännen ges ett samlat ansvar för sjuktransporter inom länet,men inte förslaget att civilförsvarets sjuktransportresurser (för länets del 52ambulanser och 14 bussambulanser) personellt och materiellt överförs tilllandstingskommunens krigsorganisation. Uttagning och utrustning av fordonskulle bli en för landstingskommunen helt ny uppgift som saknar motsvarighet ifred. läns landstingskommun anser alt frågan om ansvarelför sjuktransporter inom länen inte bör avgöras förrän civilförsvarets framlidaorganisation är faslslälld. Kostnadsberäkningar saknas för ett överförande.Dessutom ifrågasätts om en ny organisation skulle vara fördelaktigare. 5'yci/flmi'e7-e/framhåller betydelsen av sjötransporter ikrig. Desjuktrans-porlfartyg och färjor som slår lill buds erbjuder envärdefull sjuklransportre-serv främst för fjärrtransporter. Det är därför avstörsta vikt att redan i fredstid förberedelser vidtas för utrustning ochbemanning av dessa. har förut framhållit all såväl program- som produklionsansvarbör åvila försvarsmakten (chefen för marinen). Utredningens förslag att länsalarmeringscentralerna (LAC)utrustas och används för den direkta sjuktransportdirigeringen inom länen ikrig, biträds av flertalet remissinstanser. a. ÖB, socialstyrc/sen, riksnämndenför beredskap, flera länsstyrelser och framhållernödvändigheten av att LAC:s krigsfunktion måste säkerställas. ochsocialstyrelsen framhåller också att ett utnyttjande av civilförsvarelsskyddade ledningscentraler kan vara ett alternativ i krig och bör undersökas.Enligt civUförsvarsstyrelsen är civilförsvarets lokala ledningsplats de naturligaledningscentralerna i krig. Omkoppling av "90 000" alarmering tillcivilförsvarets ledningsplatser i krig är härvid en lämplig åtgärd. Länsstyrelserna i , . ochVästmanlands län anser att LAC:s resurser skall utnyttjas även i krig, men delarinte utredningens uppfattning att centralerna kan klara all sjuktransportdirigeringi krig. i och kommun är av sammauppfattning, Länssiyrelsen i ställer sig också tveksam då ingen avde utbyggda centralerna har försetts med något som helst skydd eller någrareservanordningar för sina teletekniska möjligheter. De har inte hellerlokaliserats på ett sådant sätt som skulle kunna främja skyddet. Skall LACfungera i krig måste de, liksom andra myndigheter, i fred planera för sinverksamhet. i betonar att det med hänsyntill risken för att teleförbindelserna mellan och fastlandet bliravbrutna är orealistiskt att basera länets alarmeringstjänst under krigsförhållandenpå en alarme-ringscentral pä fastlandet. anser därför att Gotlandjust av beredskapsskäl bör få en egen LAC vars funktionsförmåga under krigsför- 1980/81:57 58 hållanden säkerställs redan vid uppbyggnaden förfredsbruk. Merkostnaderna härför bör bestridas med särskilda statsmedel. Länsstyrelserna i och anseratt ett ställningstagande till LAC:s uppgifter i krig bör anstå i avvaktan påresultatet av pågående utredning av . Civilbefälhavarna i Södra och Övre civilområdenanser att lägga ett operativt ledande ansvar på LAC är olämpligt bl. a. medtanke på nuvarande grupperingsplatser. Civilbefälhavaren i Östra civUområdetanser att nödvändigt underlag för att leda dessa sjuktransporter finns icivilförsvarets ledningscentraler och inte i LAC. Av denna anledning avstyrksförslaget om att LAC utnyttjas i krig för sjuktransporldirigering. I fråga om radiokommunikation framhåller allmöjligheterna alt effektivt utnyttja inmönstrade fordon för t. ex.sjuktransporter begränsas till inte oväsentliga delar av att man saknarenhetliga radiokommunika-tions.system, 1 ett krigsläge måste möjligheterna attimprovisera fram passande lösningar betraktas som ytterst värdefulla. Dagenssituation inom mobilradiosidan motsvarar dock inte alls detta behov. Utredningens förslag belräffande ambulanshelikoptrar stödseller lämnas ulan erinran av samtliga remissinstanser utom försvarels rationaliseringsinstiiut(FRI) och RRV. FRI finner att någol ytterligare beslutsunderlag inte kantillföras genom en försöksverksamhet. RRV anser alt en försöksverksamhet avberedskapsskäl med helikoptrar inte är tillräckligt underbyggda i utredningen. 6 Ansvar, ledning och samverkan i krig (kapitel 5) 6.1Lägre nivå Utredningens huvudförslag avser det regionala (länsvisa)ansvaret för sjukvården i krig. Utredningen tar också upp ansvarsförhållandenpå högre regional nivå. Remissinstanserna häri huvudsak koncentrerat sinayttranden till ansvarsförhållandena på länsnivån, medan ett mindre antal yttratsig över övriga ansvarsområden. De olika landstingskommunerna biträder i princip ulredningenshuvudförslag all la över ledningsansvaret för den civila hälso- och sjukvårdeni krig från länsstyrelserna. Flera länsstyrelser och civilbefälhavarnaavstyrker eller ställer sig tveksamma till ett ändrat ledningsansvar. Utredningensförslag att landstingskommunerna tar över ledningsansvaret på länsnivå för den civilahälso- och sjukvården i krig tillstyrks eller lämnas utan erinran av bl. a. RPS,ÖB, försvarets sjiikvårdsslyrelse, , civUförsvarsstyrelsen,, . statskontoret, RRV, statens jordbruksnämnd, lanlbruksstyrelsen.ÖEF, . , Gotiands kominun. LO,länsstyrelserna i Stock- 1980/81:57 59 holms, , , , ,, . ÖB anser alt ansvarsprincipen skall gälla för allaledningsnivåer inom sjukvården. Det innebär alt landstingskommunernas ansvarför planläggning och genomförande av sjukvården i krig måste ökas. ÖBunderstryker också behovet av samverkan i krig för all inöjliggöra effektivtutnyttjande av de samlade resurserna. CivUförsvarsstyrelsen biträder principiellt uppfattningen,men anser att tillämpningen av ansvarsprincipen måste vägas mol de krav somverksamheten i krig ställer på operaliv ledning och samordning. understryker att sjukvårdshuvudmännenmåste tillse att hälso- och sjukvården skall kunna anpassas till samt följa ochstödja de militära operationerna i skilda delar av landet. Denna målsättningmåste ta sig uttryck i en gemensam grundsyn på olika nivåer för hurtotalförsvaret skall verka i skilda situationer- alltifrån hot till storanfall.Länsstyrelserna måsle således ha kvar rätten att fatta övergripande beslul ominriktning och samordning av de civila försvarsåtgärderna.