prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — Den reala utvecklingen av offentliga inkomsteroch utgifter, deflaterade med BNPdefiatorn, framgår av nedanstående uppställning (årlig procentuell volymförändring). Den reala utvecklingen avde totala offentliga utgifterna har ökat med 6ä . betydligt snabbare änBNP. De konsoliderade offentliga utgifternas andel Tabell9:6 Den totala offentliga sektorns inkomster och utgifter 2.1.2 Till företag inkl. livsmedels- 2.1.3 Till internationell verksamhet netto av kommunala mark- och fastighetsköp. Källa: Ekonomidepartementet. Bilaga1.1 Preliminär nationalbudget 159 avBNP har sålunda ökat från 1970 till64% 1980. förutses deoffentliga utgifterna öka med 3,vilkel är betydligt långsammare än lidigare under 1970-lalet. För 1980 och 1981uppvisar framför allt staten en markant nedgång i ökningen av den realautgiftslaklen. Nedgången blir ännu mermarkant om man jämför utgiftstakten exklusive stalsskuldsräntor. Realt har då staten en minskning avutgifterna med 2,8 resp. 1.2. staten exkl. statsskuldsräntor 5,6 -2,8 -1,2 Medanutgifternas andel av BNP stigit kraftigt har den s. k. skattekvoten, dvs. skatter och avgifter irelation till BNP, varit i stortsett oförändrad legat på . Sammantaget skulle de offentliga inkomsterna öka med 3,ivolym 1980-1981. Eftersom stat ochsocialförsäkringssektorn har andra avgränsningar i de nuvarande nationalräkenskaperna,har vid denna jämförelse bakåt i tiden dessa sektorer fått rekonstrueras för att få jämförbarhet med1970. 1 jämförelse med den revideradenationalbudgeten har utvecklingen av inkomster och utgifter ändrats något, beroende pårevideringar av nationalräkenskaperna. 9.6 Beräkning av flnanspolitiska effekter har en enkel modell använts inalionalbudgetarbelet för alt belysa de samlade finanspolitiskaeffekterna inte bara av statsbudgetensförändringar, utan även av förändringar i kommunernas oeh socialförsäkringssektorns inkomster och utgifter.Beräkningarna syftar till att belysahur reala förändringar i de offentliga inkomster och utgifterna påverkar samhällsekonomin. Dessutom har särskildaberäkningar utförts för effekternaav vissa ekonomisk-politiska åtgärder, t. ex. investeringsstimulerande ålgärder, lagerstöd ochindustripolitiskt stöd i form av lån. Till den offentliga sektorn i dellasammanhang räknas också investeringar i statliga och kommunala affärsverk och bolag. Som mått på den finanspolitiska effekten utnyttjas de reala förändringarnai procent av BNP i fasta priser. Förnärmare beskrivning av metodiken när det gäller de finanspolitiska effektberäkningarna kan hänvisas till tidigare nationalbudgeter. Prop.1980/81:100 160 Förändringar i olika delposter av de offentligainkomsterna och utgifterna ger olika effekter pä samhällsekonomin. Om det skersammansätl-ningsförskjulningar som har större påverkan på samhällsekonomin i övrigt,blir den finanspolitiska effekten större än vad den annars skulle ha blivit.Genom att göra antaganden om bl. a. de marginella konsumtions-ochimportbenägenheterna tas i modellen hänsyn till dessa förhållanden. Till grundför effektberäkningarna ligger således bedömningar av dels importbenägenheternaför privat konsumtion saml för offentlig konsumtion och investering, delshushållens konsumtionsbenägenhet för olika slags inkomster. Det aktuella konjunkturläget liksom ävenefterfrågeökningarnas sammansättning påverkar de marginellaimportbenägenheternas storlek. 1980 och 1981 har den marginellaimportbenägenheten för privat konsumtion förutsatts uppgå till 0,35 resp.0,30. Importbenägenheterna för offentlig konsumtion och investering haruppskattats till lägre tal än för privat konsumtion. 1981 har i likhet med tidigareberäkningar förutsatts vara 0.7. Med de antaganden om import- och konsumlionsbenägenhetersom redovisats ovan erhålls ur modellen värden på ett antal multiplikatorer.Med tillämpning av dessa multiplikatorer kan den totala effekten av förändringari den offentliga sektorns verksamhet på bruttonationalprodukten räknas fram.För några av de viktigaste variablerna redovisas multiplikatorerna och1981. -0,8 -0,9 -0,9 1 tabell 9:7 redovisas beräkningar över finanspolitiskaeffekter . Frågan om hur den offentliga sektorns effekt påekonomin i övrigt ska beräknas, är svårt att besvara både utifrån teoretiskaoch praktiska utgångspunkter. Den beräkningsmetodik som här används innebäratl om de offentliga utgifterna och inkomsterna inte förändras realt sett frånden uppnådda nivån uppstår ingen finanspolitisk effekt. Även om den offentligasektorns finansiella sparande är oförändrad kan emellertid en finanspolitiskeffekt uppstå genom att det sker förskjutningar mellan olika typer av inkomsteroch utgifter. För olika sektorer i samhällsekonomin kan däremot dessafinanspolitiska effekter vara expansiva eller kontraktiva på grund av ändradsammansättning av inkomster och utgifter. Denoffentliga verksamheten hade 1980 en expansiv effekt på samhälls- Tabell 9:7 Finanspolitiska effekter 1975-1981 Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser Staten: direkt effekt indirekt effekt Summa -0,2 2,4 2,2 0,3 -1,4 -1,1 -0,1 -0,0 -0,1 Kommunerna: direkt effekt indirekt effekt Summa -0,1 -0,7 0,8 -1,8 -1,0 -0,1 -0,2 ' Inkl. allmänna pensionsfonden. Källa: Ekonomidepartementet. ekonomin,motsvarande 1,av BNP-utvecklingen, Detla var en neddragning ochberodde framför allt på de statliga utgifternas utveckling. Effekten av denkommunala sektorns inkomster och utgifter på 2,1980 motverkades till en delav denna negativa effekt från staten. är den offentliga sektornseffekt på ekonomin svagt expansiv, vilkel framför allt beror på kommunerna. Av tabell 9:8 framgår något utförligare hur olikadelposter i den offentliga sektorns inkomster och utgifter bidrar lill denlotala finanspolitiska effekten för , 1980 och 1981. Förstaten gäller att den statliga konsumtionsökningen 1980 inte gav Tabell 9:8 Finanspolitiska effekter 1979-1981 Procent av bruttonationalprodukten i fasta priser -0,2 -0,4 -0,2 därav: direkt skatt -0,3 -0,5 -1,2 -0,7 därav: transfereringar m. m. -1,2 -0,1 -1,1 -0,1 -1,0 -0,8 -0,3 -0,4 Källa: Ekonomidepartementet. 11 1980/81. 1980/81:100 162 någoneffekt alls, som utbetalningarna för industripolitiska åtgärder minskade krafligl. Den finanspolitiskaeffekten av dessa beräknas bli -1,,När det gäller investeringar beräknas en uppgång på 0,. Totalt sett innebär sammansättningsförskjulningarna i destatliga utgifterna mellan 1979 och1980 all kalkylerna ger en finanspolitisk effekt via utgiftssidan som är negativ, minus , trotsrealt sett ökade statsutgifter.Utgifter med hög multiplikatoreffekt - som I.ex. konsumtion, investeringar,industripolitiska åtgärder, utvecklas svagt, medan utgifter med lågmultiplikatoreffekt - t.ex. räntor på statsskulden och transfereringartill kommuner - ökar starkt. 1981 beräknas de statliga utgifterna öka kraftigti nominella termer men de får trots detla inte någon expansiv effekt påekonomin. Det beror på alt i likhetmed 1980, de stora reala ökningarna på stalsskuldräntor med låg multiplikatoreffekt mer än väl uppvägs av realaminskningar av transfereringar lill förelag vilkel har högmultiplikatoreffekt. På inkomstsidan harskatteinkomsterna ökat i reala termer 1979 och 1980. Detla ledde tillnegativa effekter genom den köpkraftsindragning som punklskaltehöjningarna på tobak, sprit och energimedförde. Sammanlaget skulle denstatliga sektorn ha haft en kontraktiv effekt på ekonomin som kan uppskattas lill 1,1%.Trots den fortgående försämringen i slalens budgetsaido dämpades enligt dessaberäkningar den finanspolitiska effekten med den använda beräkningsteknikenfrån 1979 lill 1980. 1981 beräknas de statliga utgifterna öka kraftigti nominella termer men de får intenågon ytterligare expansiv effekt på ekonomin. De kraftiga höjningarna avindirekta skatter 1981 motverkas av de minskade inkomsterna från direktaskaller, vilket berodde på indexregleringen av skatteskalorna, samt den svaga utvecklingen av de totalalöneutbetalningarna. Totall har den statliga sektorn en kontraktiveffekt motsvarande 0,av BNP. För kommunerna ökar utbetalningarna avkommunalskattemedel långsamt under1980 och 1981. På utgiftssidan betyder framförallt ökningen av konsumtionen expansiva finanspolitiska effekter.Sammanlaget beräknas den kommunalasektorns expansiva effekt på ekonomin uppgå till 2,1980 och 0,1981 avBNP, vilket leder till all denoffentliga sektorn lämnar etlpositivt bidrag till BNP för bådaåren. Effekten minskar dock . Socialförsäkringssektorn beräknas och1981 få en svagt expansiv effekt pä ekonomin. Förklaringen härtill är atttransfereringarna till hushållenberäknas växa väsentligl snabbare än den huvudsakliga inkomstposten,arbetsgivaravgifterna. Bilaga 1.1 Preliminär nationalbudget Kreditpolitiken har efter den första oljeprischocken1974 i allt högre grad präglats av de tilltagande bytesbalansunderskotten(diagram 10:1). Hur finansieringen av dessa underskott har fördelats på denprivata resp. statliga sektorn har i huvudsak bestämts utifrån övervägandenbeträffande vilken kreditpolitisk åtstramning som varit önskvärd ellernödvändig med hänsyn till den inre och yttre ekonomiska balansen. Detta harställt kreditpolitiken inför svåra avvägningsproblem, som under senare åraccentue- Diagram 10:1 bytesbalans och valutaflöde19741980 I I Bytesbalonsens saldo li Valuloflöde Anm.Valutaflödet definieras som valutareservens transaktionsvärde exkl. statlig utlandsupplåning, övrigautlandstransaktioner samt tilldelning av särskilda dragningsrätter. Ibytesbalanssaldot 1978 är efterskänkta u-krediterexklude-rade. Prop.1980/81:100 164 råtsi samband med den kraftiga likviditetspåspädningen från statensbudgetulveckling. Kredilpolitiken har i varierande grad inriktats på enicke-slatlig finansiering av bytesbalansunderskotlen. tillät detinhemska konjunkturläget en åtstramning av den svenska kreditmarknaden i syfteatt få lill stånd ett kapitalinfiöde i den icke statliga sektorn. Som framgårav diagram 10:1' fick denna politik åsyftad effekt under de närmast följandeåren. ställdes kreditpolitiken inför avvägningsproblem avseende deninterna och externa målsättningen. Det växande bytesbalansunderskottel skullemed en motsvarande ökad icke-statlig finansiering utomlands kräva en ytterligareskärpning av kreditpolitiken. Den försvagade inhemska konjunkturen motiverade istället en lättnad i kreditpolitiken. 1 detta läge gick även staten i någonstörre utsträckning ut på de internationella lånemarknaderna. Härigenom tilläts att en i hög grad internanpassadekonomisk politik kunde föras. Den statliga upplåningen utomlands 1977motiverades även av det valutautfiöde som ägde rum i samband med valulaoronsommaren 1977. Bakom valutautflödet synes förskjutningar i handelskrediterna halegat. med i stort sett balans i de utrikesaffärerna har underskotten ökat dramatiskt. harincitamenten för en icke-statlig utlandsupplåning försvagats, varvid enomsvängning till en slallig finansiering av bytesbalansunderskotten har skett.Bakom denna utveckling ligger bl. a. det påtagliga utgiflsöverskottet i statensbudget med en kraftig likviditetstillväxt i ekonomin som följd och därmed ettminskat icke-statligt upplåningsbehov i utlandet. Med den uppskattning av bytes-balansulfallelför 1980. som kan göras, tycks valutautflödet inom den privata sektorn havarit något större än bytesbalansunderskottet. Eftersom en övervägande del av de löpande betalningarnatill och från utlandet ombesörjts av de icke-statliga sektorerna, under del attstaten svarat för största delen av den utländska upplåningen som måste ske, hardet ofrånkomligen framträtt ett betydande betalningsunderskott för deicke-statliga sektorerna. Som framgår av diagram 10:2 har sålunda, sett över 12månader, ett successivt accelererande utflöde av valutor från de icke-statligasektorerna ägt rum . Utflödet har skett främst i form av eltunderskott i de löpande betalningarna med utlandet. Den stora och växande obalansen i utrikesbetalningarna harförstärkt landets känslighet för internationella ränteförändringar. 1 sambandmed upplrappningen av den internationella räntenivån höjdes sålunda det svenskadiskontot fr.o.m. vid elt flertal tillfällen och ligger nu sedanjanuari 1980 pä (diagram 10:3). ' Den icke statliga sektorns kapitaltransaktioner medutlandet framgår av diagrammet somskillnaden mellan de två staplarna. Bilaga 1.1 Preliminär nationalbudget Anm.Valutaflödet definieras som valutareservens iransaktionsvärde exkl. statlig utlandsupplåning, riksbankensövriga utlandstransaktioner samt tilldelningav särskilda dragningsrätter. Källor: och . Diagram10:3 Diskontot för och 1976-1980 12 1980/81. 1980/81:100 166 Den internalionella ränlestegringen nådde en kulmen iapril 1980. följde en viss nedgång i detinternationella ränteläget. Någon parallell sänkning av det svenska räntelägetskedde ej. varigenom ränterelation med utlandet försköts något. 1syfte alt motverka de räntesänkningstendenser, som uppstått på den korta marknaden,höjdes skattkammarväxeldiskontot . Kreditpolitiken skärptesytteriigare genom höjningen av likviditetskraven för bankerna med 2procentenheter fr.o.m. I juli 1980.Denna åtgärd bör ses mot bakgrund av försvagningen av den externa balansen.Åtgärden syftade till att nedbringa bankernas utlåningstakt. De nyalikviditetskraven avpassades att medge en tillväxt i bankernas övrigutlåning isvenska kronor om i årstakt mot tidigare . Bankernas möjlighet attrefinansiera utlåning till svenska låntagare i utlandet kvarstod. Enytterligare höjning av likviditetskraven för affärsbankerna ägde rum fr. o. m.november 1980. Åtgärden innebar inte någon ytteriigare åtstramning utan fär sessom en anpassning till den växande likviditeten i banksystemet. Under hösten1980 har markerade räntestegringar ånyo skett utomlands. Statens utgiftsöverskott var . störreunder de tre första kvartalen 1980 jämfört med (se tabell 10:I i slutet av kapitlet). var statens inhemska upplåning utanförbankerna . Detla innebar, att denpenningmängdsökande effekten av statens finansiella transaktioner blev 11miljarder kr. större under de tre första kvartalen 1980 jämfört med sammaperiod 1979. Starka likviditetsindragande effekter härrörde emellertid frånbytesbalansens markerade underskott och den monetära expansionen blev sålundaavsevärt mindre än vad som följer enbart av statens transaktioner. Till dettabidrog även den fortsatt återhållsamma bankkreditgivningen. Under de tre förstakvartalen blev därigenom penningmängdstillväxten I miljard kr. större änmotsvarande period 1979. Under 12-månadersperio-den l. o. iT\. november 1980växte penningmängden . Penningmängdens ökning under loppet av kalenderåret1980 kan nu uppskattas till ca . Det är mindre än den beräknade ökningen på drygt 14%mellan 1979 och 1980 för bruttonationalprodukten i löpande priser. Dettainnebar, att den reala likviditeten, uttryckt som kvoten mellan ett genomsnittav penningmängden över året och bruttonationalprodukten, ånyo visade endragning nedåt. Den torde dock fortfarande ligga över snittet tor perioden1967-1980 (diagram 10:4). Diagram 10:4 Real likviditet 1967-1980 19671968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 Den reala likviditeten är definierad som kvotenmellan ett index för penningmängden och ett index för bruttonationalprodukten lill löpandepriser. Fr. o. m. 1980 får bankerna ge ut s. k. bankcertifikalmed upp till löptid. Detta har självfallet begränsat tillväxten av densedvanliga bankinlåningen. Inlåningstillväxten under de tre första kvartalen(tabell 10:2) blir därior etl något missvisande mått på likviditetsulvecklingeni de olika sektorerna. Detta gäller särskilt för företagssektorn men också förkommunsektorn. Någon fördelning på sektorer av förvärven av bankcertifikal harännu ej kunnat göras för de tre första kvartalen 1980. Som framgår av tabell10:2 var sektorernas placeringar på inlåningskonto i bank ,lägre under de tre första kvartalen 1980 jämfört med ochuppgick till . placerades i bankcertifikal 7,6miljarder kr. Uppbyggnaden av sektorernas totala banktillgodohavanden uppgicksåledes under de tre första kvartalen 1980 till . jämfört med13,. Företagen svarade för merparten avbankcertifikalsplaceringarna. Diagram 10:5 Affärsbankernas likviditetskvoter 1976-1980 Genomsnittligtöverskott för affärsbankssystemet under successiva 12-månaders-perioder. Trots elt omfattande valutautflöde från deicke-statliga sektorerna kom under de tre första kvartalen 1980 bankernaslikvida lillgångar exkl. kas-sakvotsmedel att växa med . (tabell 10:3). Bakom denna utveckling låg främst statens finansiellatransaktioner saml de frisläppta kassakvotsmedlen. Under de tre förstakvartalen minskade bankernas likvida tillgångar med . Bankernas likviditetsutveckling under de tre förstakvartalen speglas i betydande placeringar i statsobligationer ochskattkammarväxlar. Dessa finansierades delvis genom riksbankslån. Samtidigtskedde endast en obetydlig tillväxt avbankernas överlikviditet - differensen mellan faktisk likviditet ochriksbankens krav (diagram 10:5). Utlåningen på den inhemska organiserade kredilmarknadenexkl. statens direkta kreditgivning var . lägre under de treförsta kvartalen 1980 jämfört med och uppgick till 49.5miljarder kr. (tabell 10:4). Del var framför allt kreditgivningen till statenoch hushållen, som sjönk, medan krediterna till bostäder och företag växte. Densvenska upplåningen i utlandet ökade med närmare 15 miljarder kr.till . Staten svarade för . Bilaga1.1 Preliminär nationalbudget 169 Affärsbankernas netloköp av statsobligationer var avungefär samma omfattning under de tre första kvartalen både 1979 och 1980. dvs.närmare 8 miljarder kr. Affärsbankernas innehav av skattkammarväxlar växte underde tre första kvartalen 1980 med . jämfört med en lika slornedgång 1979. Avlyften av affärsbankernas bostadskrediter stannade på9,, under de tre första kvartalen 1980. Affärsbankernasutbetalningar av bostadsbyggnadskrediter var omfattande. Deras totalastock av utestående bostadsbyggnadskrediter växte härigenom med 3.2 miljarderkr. under de tre första kvartalen 1980. 1979 växte dennastock med närmare I miljard kr. Affärsbankernas nettoköp av bostadsobligationervar . större under de tre första kvartalen 1980 jämfört medsamma kvartal 1979 och.uppgick till . Affärsbankernas lotalakreditgivning till bostadssektorn kom härigenom alt öka med 3,3 miljarder kr.under de tre första kvartalen 1980 och uppgick till . 1 slutet av 1979 började ökningstakten föraffärsbankernas utestående krediter till andra ändamål än bostadsbyggande, s.k. övrigutlåning, successivt att sjunka i linje med de åtstramningsålgärder,som vidtogs (diagram 10:6). Ökningen i affärsbankernas övrigutlåning i svenskakronor uppgick t.o.m.oktober 1980 till . Kreditpolitikens målsättning är en utlåningsökningfrån banksystemet om i årstakt. Enligt tabell 10:5 var affärsbankernasövrigutlåning , lägre under de tre första kvartalen 1980jämfört med och uppgick till . Nedgångenberörde hushållen samt finansierings- och investmentföretagen. Spar- och föreningsbankernas totala kreditgivning sjönkmed . under de tre första kvartalen 1980 till 7,4 miljarderkr. Nedgången utgjordes av en mindre omfattande långivning tillhushållssektorn. Utbetalningarna av spar- och föreningsbankernasbostadsbyggnadskre-diler ökade under de tre första kvartalen 1980 obetydligtsnabbare än avlyften, varigenom stocken av utestående bosladsbyggnadskrediter istort sett blev oförändrad. 1979 växte denna stock mednärmare 900 milj. kr. var dessa bankers nettoköp avbostadsobligationer . slörre under de tre förstakvartalen jämfört med . Även spar- och föreningsbankernas övrigutlåning började,sett , atl sjunka i takt . 1 oktober 1980uppgick denna ökningstakt till (diagram 10:6). Enligt tabell 10:5 varspar- och föreningsbankernas övrigullåning ca . lägre under detre första kvartalen 1980 jämfört med . Nedgången berörde tillstörsta delen hushållssektorn. Bland de angivna hushållskrediterna ingår ävenicke prioriterad fastighetsbelåning. Deenskilda försäkringsinrättningarnas totala nettoplaceringar pä kre- Diagram 10:6 Bankernas utestående krediter till andraändamål än bostadsbyggande dilmarknadenväxte med knappt 300 milj. kr. under de tre första kvartalen 1980 till 8,3miljarder kr. Del var framför allt deras netloköp av statsobligationer, soihtilltog, medan nettoköpen av bostadsobligationer sjönk med 1,7 miljarder kr.Även försäkringsbolagens nettoköp av företagsobligationer var lägre under detre första kvartalen 1980 jämfört med . Under de tre första kvartalen 1980 översteg allmännapensionsfondens pensionsutbetalningar dess ränteinkomster med drygt 4 miljarderkr., vilket var . mer än 1979. Enmotsvarande större del av premieintäkterna måste således användas för atl täckapen-sionsutbelalningarna. Fondtillväxlen blev under de tre första kvartalen1980 av ungefär samma omfattning som 1979, vilkelavspeglades i fondens placeringar på kapitalmarknaden i form av värdepapper ochreverslån. Fonden ökade sina placeringar i statsobligationer med 1,3 miljarderkr. under de tre första kvartalen 1980. var fondens nettoköp avobligationer emitterade av näringslivet väsenlligt lägre. Även fondens lotalautlåning till kommunerna sjönk väsentligt under de tre första kvartalen 1980. Som framgår av diagram 10:7 ökade statensbudgetunderskott, sett över löpande 12-månadersperiod, i snabb takt 1980.Statens upplåning utomlands uppvisade en motsvarande accelereration, medanstatens inhemska upplåning utanför bankernas stagnerade. Under de tre första kvartalen uppgick slalensbudgetunderskott till , vilket var . mer änunder (tabell 10:6). Mot bakgrund av det betydandebylesbalansun-derskottet och de svaga incitamenten för privat utlandsupplåningkom ca hälften av statens budgetunderskott att täckas utomlands. Detlainnebaren ökning på . jämfört med de tre första kvartalen1979. Statens inhemska upplåning utanför bankerna blev 3 miljarder Diagram 10:7 Statens budgetunderskoU 1976-1980 Miljarderkr., 12-mänadersförändringar Källa: Riksgäldskonloret. 1980/81:100 172 kr.lägre under de tre första kvartalen 1980. Även statens upplåning i banksystemetblev lägre. Kommunernas finansiella sparande - beräknat frånlöpande inkomst-och utgiftsredovisningar - försvagades med 3,6 miljarder kr.1980. Härigenom uppkom ett utgiftsöverskott på . Tillgängligauppgifter över kommunernas finansiella tillgångar och skulder för bekräftar i huvudsak denna bild(tabell 10:7). Denna påtagliga försämring av kommunernas finansiella sparande1980 avspeglades i en väsenligt sämre likviditelsulveckling 1980 än 1979. Enviss ytterligare höjning av kommunernas redan extremt höga likviditetsnivåtorde ändå ha skett. Även en lägre upplåning på den svenska kreditmarknadensamt en nedgång i absoluta tal i utlandsupplåningen torde ha bidragit tillkommunernas sämre likviditelsulveckling 1980. Kommunernas lotala registreradeupplåning var under de tre första kvartalen 1980 ca 350 milj. kr. lägre änunder (tabell 10:4). Färdigställandet av lägenheter var lägre 1980 än 1979eller 52000 lägenheter. Även igångsättningen av bostäder minskade med drygt6000 lägenheter till 49500. Volymmässigt blev bostadsinvesteringarna lägre1980 än 1979. Investeringarnas värdemässiga ökning uppgick till 1980, varvidbehovet av bostadsbyggnadskrediter växte. Bankernas utbetalningar av bostadsbyggnadskrediter blevbrutto . större under de tre första kvartalen 1980 jämförtmed samma kvartal 1979. tecknadesobligationslån för , vilket var endast 400 milj. kr. Avlyften av utestående bostadsbyggnadskrediter blevhärigenom begränsade. Bankernas stock av utestående bostadsbyggnadskrediterökade således i snabb takt under de tre första kvartalen 1980. Nettoförvärvenav bosladsobligationer blev närmare 700 milj. kr. lägre under de tre förstakvartalen och stannade på . De enskilda försäkringsinrättningarnasvarade för en nedgång på . Bostadssektorns nettoupplåning påkreditmarknaden exkl. staten expanderade med . under de treförsta kvartalen 1980 till . (tabell 10:8).Netloutbetalningarna av statliga bostadslån växte med 700 milj. kr.