prop · G40320 · 1980-12-31 00:00:00 — Översyn och avstämning av konsumtionsberäkningarna med ledning av dennya hushållsbudgelundersöknlngen 1978. Ändrade principer för egnahemsberäkningarna. Revidering av beräkningarna för offentliga sektorn. Revidering av beräkningarna för bruttoinvesteringar och lager. Översyn av prisdeflaleringen av utrikeshandeln. För vissa bearbetadevaror ersätts enhetsprislndex (pris per kilo eller styck) med en specielltkonstruerad index. Inarbetning av betalningsbaiansdelegationens undersökningsresultat istatistiken för import och export av tjänster. Följandetablä visar de nivåförändringar för olika poster som de nya beräkningarna ledertill . Den privata konsumtionens nivå har höjts med 12 miljarder kr.som följd av resultaten av hushällsbudgetundersökning (HBU) samtförändrade beräkningar vad avser egnahemspos-len. Den senare punkten innebäratt bostadskonsumtionen för egna hem nu bestäms med utgångspunkt i hyresvärdetför hyreslägenheter men med beaktande av kvalitetsskillnader. Försörjningsbalans 1979 (prel.) Milj. kr,, löpande priser Export av varor o tjänster -1- 3 880 Import av varor o tjänster -1- 1 158 Prop.1980/81:20 23 Betalningsbalansdelegationensundersökningar ger anledning att revidera upp exporten av tjänster med närmare4 miljarder kr. och transfererings-nettot med . Sammantagetinnebär de nya beräkningarna att BNP-nivån 1979 bör ligga ca 20 miljarder kr.högre än vad som tidigare redovisats. Denya beräkningarna innebär även att bl. a, BNP justeras upp ocksä för tidigareår under 1970-lalel. Enligt de äldre nationalräkenskaperna skulle BNP ha vuxitmed 1,i genomsnitt per är - 1979. De nya beräkningarnatyder på en tillväxt om per är. För enskilda är är revideringarnastörre. BNPberäknas även genom summering av produktionen sektorvis, BNP från produklionssidan.Här har bl.a. sketl en översyn av beräkningarna för småindustrin. Vidare harrevideringar gjorts av beräkningarna för byggnadssektorn där del är känt allsvårigheterna att uppskatta den faktiska produktionen är belydande. BNPberäknad från inkomstsidan har reviderats bl.a. genom utnyttjandet av den s.k. finansstatisliken. Vidare har melodomläggningar skett som innebär attkollektivt pensionssparande inom SPP inle längre räknas som hushållssparande,utan i stället redovisas inom kategorin finansiella institutioner. De nämndatyperna av pensionssparande kommer därmed i nationalräkenskaperna altbehandlas analogi med ATP-avgifterna. Denna me-lodomläggning innebär ensänkning av hushållens sparkvot 1978. beräknadesdet totala hushållssparandet som en restpost som kom fram vid jämförelse mellaninkomstslatislik och konsumtion enligt omsätlningsslalistik. I de nyaberäkningarna utnyttjas de uppgifter om hushållssparandel som finns ifinansstatisliken och som bygger pä kredltmarknadsslatislik. Dessa uppgifteranger all sparandet skulle ha stigit från . 1970 lill 9,5miljarder kr 1979, ej . som de äldre nationalräkenskapernaangav. Sparandel beräknat på detla sätt tillsammans med konsumtionen enligt denya beräkningarna överstiger emellertid inkomsterna så som dessa framgår avinkomslsla-tistlken. Denna skillnad uppgår lill ca . och är delsell uttryck för osäkerhet i beräkningarna för de olika delarna, dels för attinkomslstatisfiken inte återspeglar den s. k. dolda sektorn. Prop.1980/81:20 24 2.4Den ekonomiska politikens mål och medel Jaghar inledningsvis redogjort för de grundläggande orsakerna till att den svenskaekonomin befinner sig i ett utsatt läge och präglas av ett antal besvärandebalansbrister. De försvårar för oss alt uppnå de grundläggande mälen för denekononomiska politiken: god tillväxt, full sysselsättning, läg inflation,rättvis inkomstfördelning och regional balans. Jagvill särskilt stryka under de problem det stora bytesbalansunderskottetställer oss inför: Det ökar vår känslighet för utifrånkommande konjunktursvängningar och begränsar våra möjligheter att kompensera ensvag utländsk efterfrågan med generell inhemsk stimulans. I kombination med underskottet istatsbudgeten medför bytesbalans-bristen att den ränlepoliliskahandlingsfriheten begränsas. tvingas hålla en högre räntenivå än somannars skulle ha behövts. Därmed hämmas Investeringarna och försvåras denutbyggnad av produktionsapparaten som fordras för alt trygga framlidasysselsättning och välfärd. Eftersom värt bytesbalansunderskollavspeglar en hög konsumtion och inte en hög investeringsnivå läggs en snabbtväxande förräntnings-börda på framlida generafioner. Bytesbalansunderskotlel försvårareller omöjliggör för oss att genom en aktiv växelkurspolitik dämpa utifrånkommande inflationsimpulser. Underskotteti våra ulrlkesbetalningar medför således allvariiga följder för prisstabilitetoch sysselsättning bäde pä kort och lång sikt. Del måsle därför vara en primäruppgift för den ekonomiska politiken att reducera underskottet. Strateginmåste härvid vara att skapa förutsättningar för en exportledd tillväxt och föratt svensk induslri skall öka sina andelar på hemmamarknaden. Del svenskanäringslivets konkurrenskraft och produktionskapacitet måsle med andra ordsnabbt förslärkas. Annars kan vi omöjligen få ner bytesbalansunderskotlel ochsamtidigt bevara en hög sysselsättning. Del torde emellertid vara orealistisktatt söka åstadkomma den nödvändiga förbättringen i bytesbalansen enbart genommarknadsandelsvinster. Dessa ansträngningar måsle dock kompletteras med enmålmedveten energipolitik som succesivt minskar värt beroende av fossilabränslen och därmed även vår imporlnota. Deninternationella konjunkturutveckling som kan förutses gör det självfalletsvårare all åstadkomma den nödvändiga förbättringen av vår internationellakonkurrenskraft. Den ställer krav på såväl statsmakterna som påarbetsmarknadens parter och kommunerna. Det är statsmakternas uppgift att föraen sådan finans- och kredilpolilik all den samhällsekonomiska balansen främjasoch parterna på arbetsmarknaden får rimliga reala förutsättningar för sinaförhandlingar. Parterna måsle å sin sida ta hänsyn till det begränsade realautrymme som står till förfogande om de långsiktiga Prop.1980/81:20 25 målenför den ekonomiska politiken skall kunna nås. Förelagen måste i sin prispolitikdra nytta av de konkurrensfördelar som en läg kostnadsökning kan ge. Kommunernamåste hålla sin expansion inom de ramar som sätts av att denufiandskonkurrerande sektorn måste disponera en ökad andel av våra resurser.Det kräver i sin tur självfallet att regering och riksdag begränsar sina kravpä den kommunala verksamhetens omfattning. Ennödvändig förutsättning för att statsmakterna, kommunerna och parterna påarbetsmarknaden skall handla 1 samförstånd till gagn för hela samhällsekonominär givetvis en bred information om vårt ekonomiska läge, om hur åtgärder inomolika sektorer påverkar varandra och om konsekvenserna om inteätgärder vidtas. Regeringen har mol denna bakgrund 1 mitten av september inletten serie överiäggningar med representanter för arbetsmarknadens parter samt medföreträdare för kommun- och landstingsförbundens styrelser. Genomde skatte- och avgiftshöjningar som på förslag av regeringen beslutatsav (prop. 1980 U: 1, FIU 1980 U: I) sker enpåtaglig Indragning av köpkraft. Den har till syfte dels att reducera underskottet1 våra ulrlkesbetalningar och hålla tillbaka valutautflödet, dels all förhindraalt eflerfrågetrycket i den svenska ekonomin blir alltför stort i förhällandetill vår omvärld. Därmed motverkas en utveckling parallell med den sominträffade , då värt höga interna relativa efterfrågetryckledde till en allvarlig kostnadskris. Denämnda åtgärderna är emellertid endast en del av en politik som syftar till attlångsiktigt återställa balansen i den svenska ekonomin. Därutöver måste enkombination av åtgärder vidtas: besparingar på den statliga budgeten dämpning av den kommunala expansionen tryggande av näringslivets kapitalförsörjning ochätgärder för att öka industrins investeringar förbättring av arbetsmarknadens funktionssätt kreditpolitiska åtgärder för att begränsalikviditetstillväxten Åtgärderna har, genom att skapa förutsättningar för attekonomin skall .fungera bättre, en utpräglat offensiv karaktär. Icke minst gäller detta självasparplanen som genom sin inverkan på parternas förhandlingsulrymme, påbudgetunderskottet och skattetrycket, och genom sin inriktning på sparande ochhushållning, skapar förulsätlningar för all vitalisera samhällsekonomin. Deåtgärder som vidtas mäste fullföljas med ytterligare ätgärder under kommandeår, präglade av insikten om all den inhemska konsumtionen, privat såväl somoffentlig, måste hållas tillbaka, att investeringar och produktion måstestimuleras och att ekonomins funktionsduglighet behöver förbättras. Debalansbrister vi brottas med är av djupgående natur och har sina 1980/81:20 26 rötter långt tillbaka i tiden. De hotar de grundläggandemålen för den ekonomiska politiken och måsle utan dröjsmål angripas. Jag vill idetta sammanhang varna för alt låta del förhållandet att vi nu slår inför ensvag internationell konjunkturutveckling utgöra motiv för att uppskjuta destrukturellt motiverade åtgärderna. besparingspakelel urholkas eller denkommunala expansionen bli alltför snabb, kommer alla de fundamentala problemsom förorsakas av att de offentliga utgifterna växer alltför snabbi allförvärras. Proble met kan uttryckas på följande sätt. BNP uppgår 1980 till ca515 miljarder kr. Vid en fillväxt om 1,1981 skulle BNP 1 fasta priser ökamed ca . De offentliga utgifterna uppgår till ca 335 miljarderkr. eller ungefär 2/3 av BNP. Skulle de öka i samma takt som under 1970-lalet,ca 6,, skulle detta kräva , dvs. merän hela BNP-tillväxlen.Del är uppenbart att denna trend måste brytas. Den offentliga sektorn och socialförsäkringssystemet'ulgör omistliga delar av vär välfärd och fyller viktiga behov för människorna.Del är just för alt göra del möjligt för samhällsekonomin att bära upp enoffentlig sektor som dess tillväxt måsle hälla sig Inom ramen för vad som ärsamhällsekonomiskt försvarbart. Skulle sä icke ske kommer de svagaste gruppernai samhället att drabbas hårdast. Om vi inte nu vidtar de åtgärder som behövs kommer deframtida uppoffringar som krävs för att komma ur krisen all bli större. Delfinns många exempel från vår omvärld på att man inle 1 tid beaktat den varningssignalsom ell snabbt stigande bytesbalansunderskoll innebär och underlåtit att vidtanödvändiga strukturella anpassningsälgärder. Efler ett uppehållande försvarhar resultatet blivit all arbetslösheten ökat dramatiskt, inflationenförvärrats och de fördelningsmässiga motsättningarna skärpts. Den internationella konjunkturen kommer enligl debedömningar som kan göras att utvecklas svagt . Den totalatillväxten 1 OECD-området beräknas uppgå till ca I %. Av flera skäl -förmånligare lagersituation, betydande investeringsbehov bl.a. ienergibesparande syfle och starkare finansiell ställning hos företagen tordedock konjunkturnedgången denna gäng bli bäde kortare och mindre djup än efterden första oljechocken. Därmed skulle förutsättningar föreligga för en merpositiv internationell utveckling . Den svenskakonjunkturutvecklingen ligger tidsmässigt alllid någol efter den Internationellap.g.a. den sammansättning som vår export har med sitt relativt tunga inslag avinvesteringsvaror. Delta innebär att någon mer påtaglig internationelldraghjälp i den svenska konjunkturen knappast kan påräknas förrän tidigastunder loppet av 1982. Det är dåatt märka att denna bedömning baseras på ett antagande om i stort settoförändrat realpris på olja. De senaste veckornas utveckling har än en gångunderstrukit hur lätt såväl prisbilden som tillförseln på oljemarknaden kanrubbas av krig eller andra oroligheler i . 1980/81:20 27 Skulle den nu pägäende krisen medföra att oljeflödetvaraktigt minskar, kan detta dramatiskt förändra den internationellakonjunkturbilden i negativ riktning. Det ärutomordentligt viktigt att vi nu vidtar de strukturella förändringar som behövsi den svenska ekonomin så att vi kan haka på och till fullo utnyttja deninternationella konjunkturuppgången när den väl kommer. I den revideradefinansplanen framhöll jag att industrins utveckling delvisblev en besvikelse. Det traditionella mönstret för konjunkturcyklarna har varitatt industrisysselsättningen gäll ned i lågkonjunkturer och ökal kraftigt 1högkonjunkturer. Ökningen under konjunkturcykelns uppsvingsfas har legat istorleksordningen 60 ä 70000 sysselsatta. Uppgången under 1979 och 1980begränsades till lOOOO sysselsatta. För att kunna bygga ut vår industrisektor måste vi brytaden nedåtgående trend för industrisysselsättningen som vi haft ända sedanmitten av 1960-talel. Det Innebär alt vi måsle skapa sädana betingelser förindustrin att sysselsättningsnedgången dämpas i lågkonjunkturerna och, framförallt, all vi i konjunkluruppsvinget fär en uppgång som ligger klart över denökning som varit vanlig . För att vid nästa konjunkturuppgångundvika en upprepning av de senasle årens otillräckliga utveckling av vårindustrisektor måste vi redan under lågkonjunkturen beslutsamt genomföra destrukturella förändringar som behövs för att den svenska ekonomin i framtidenskall fungera tillfredsställande. Härvid spelar utvecklingen av den kommunala sektorn encentral roll. Så länge kommunerna tar en alltför slor del av resurstillväxten ianspråk kan den uppgång som krävs i induslrisysselsältningen ej komma tillstånd. Om inte den kommunala konsumtionsökningen kan bromsas upp, återstårdärför ingen annan väg att förbättra bytesbalansen än genom en mycket hårdålstramningspolillk - med ty åtföljande kraftig uppgång i arbetslösheten - somåstadkommer den nödvändiga förbättringen genom att hålla nere importen. kommer att bli mödosamma. Deninternationella konjunkturen blir sannolikt svag som värbytesbalanssiluation i kombination med underskottet i statsbudgeten gör detomöjligt all generellt stimulera den inhemska efterfrågan. I vad män vi skallkunna undgå en uppgång i arbetslösheten beror, förutom pä den internationellakonjunkturutvecklingen, på hur snabbi vi förmår alt ställa om vår ekonomi lillde krav som reses. Klart är att utvecklingen kommer att ställa stora fordringarpä arbetsmarknads- och regionalpolitiken och på en flexibel och väl fungerandearbetsmarknad. För att återställa balansen 1 den svenska ekonomin krävsockså att kostnadsutvecklingen medger en förbättring av vår internationellakonkurrenskraft. Ju lägre kostnadsutvecklingen blir desto mindre blirpåfrestningarna på arbetsmarknaden och desto bättre grund lägger vi för attkunna dra nytta av ett kommande internationellt konjunkturuppsving. 1980/81:20 28 Den dämpning av ökningstakten som måste ske ifråga om bådeprivat och off"entlig konsumfion måste givelvis också ses i ljuset av attstartpunkten utgörs av en levnadsstandard som är en av de högsta och mestjämnt fördelade i världen. De uppoffringar som krävs är inle särskiltdramafiska sedda i ett internationelll perspektiv. Till bilden hör också att jusnabbare vi vidtar de ätgärder som behövs för all återställa balansen i värekonomi desto snabbare kan vi lägga en grund för återupptagen standardlillväxt. Den ekonomiska politiken måste självfallet alltidfortlöpande anpassas till den internationella konjunkturutvecklingen. Deingrepp som detta kan påkalla bör emellertid ske i form av generellafinanspolitiska eller kredilpoliliska åtgärder och inle genom att ansträngningarnaatt angripa de strukturella problemen i vår ekonomi dämpas eller skjuts upp. 2.4.1 Besparingar på statsbudgeten De besparingsåtgärder för vilka statsrådet och chefen förbudgetdepartementel kommer att redogöra innebär all statsfinansernadireki förstärks med . räknat som helårseffekl. Härtill kommereffekten pä statsskuldsräntorna. Av besparingarna avser ca 3,9 miljardertransfereringar och avgiftshöjningar som direkt berör hushållen. Genombesparingar inom den statliga sektorn och genom minskade bidrag till kommunernaminskar den offentliga konsumtionen med ca . Resterande ca 0,9miljarder avser offentliga investeringar, transfereringar till förelag,utlandet m. m. i relation lill budgetens totala omslutning blirutgifterna lägre än vad de annars skulle ha blivit. Vägledande vid utformningen av besparingarna har varit attskydda de mest utsatta grupperna och att förbättra den svenska ekonominsfunktionssätt. De avgiftshöjningar som genomförs för läkarbesök och inköp avmedicin i kombination med högkoslnadsskyddet ulgör exempel härpå. Inom ramenför totalt sett sänkta kostnader för statsverket, ökar kostnaderna för den somär sjuk en eller ett fåtal gånger per är under det att familjer med högsjukfrekvens får sänkta utgifter. Behovet att förbätta ekonomins funktionsförmåga innebäratt skalte-och bidragsregler 1 ökad utsträckning måsle utformas så att deuppmuntrar de enskilda människorna alt handla på ett sätt som är positivt församhällsekonomin i slorl. Som exempel kan nämnas de nya reglerna fördelpension som ökar benägenheten all fortsätta att på heltid göra produkfivainsatser. En annan utgångspunkt har varit alt dämpa den automatiksom legat bakom den ständigt fortgående ökningen 1 statsutgifterna. Som exempelkan nämnas de nya reglerna för beräkning av del basbelopp som ligger till grundför pensionsulvecklingen. De principer som tillämpats vid uppräkning avbasbeloppet har inneburit alt förmånerna höjts även som följd av bl.a.importprisslegring-arna på olja. Vi kan emellertid inle som nation kompenseraen dyrare oljeimport genom att höja löner eller andra förmåner. Prop.1980/81:20 29 höjs1 syfte att påverka den totala efterfrågan eller förbrukningen av vissa varorhöjs även dä de till basbeloppet knutna transfereringarna. Därmed måsleåtstramningen för övriga kategorier göras så mycket härdare. Dessaberäkningsprinciper bör ändras sä alt varken förändringar i energipriser elleri indirekta skatter höjer basbeloppet. Motsvarande ändringar vid beräkning avbasenheten som bestämmer skatteskalorna kommer senare att föresläs av chefenför budgetdepartementel. Kommunernasvarar för ungefär 2/3 av den offentliga verksamheten. De har ocksä undersenare tagit i anspråk av den totalaoffentliga konsumtionsökningen. Kommunernasökade konsumtion har medfört att sysselsättningen i den kommunala sektorn harökal med eller ca 220000 personer under den senaste femårsperioden.Delta motsvarar hela nettolillskottel av arbetskraft till arbetsmarknaden. Omden kommunala verksamheten byggs ut 1 samma takt som ,kommer detta att medföra att åtgärder för att fä till stånd den nödvändiga ökningenav induslrisysselsältningen blir verkningslösa. En fortsatt snabb utbyggnad avden kommunala sektorn skulle också medföra en press uppåt på dekommunalanställdas relativa löneläge vilket skulle försämra industrinsmöjligheter att ulan kraftig löneglidning attrahera behövlig arbetskraft. Delförtjänar påpekas att en ökning av antalet sysselsatta i den kommunala sektornmed 1975 innebar 35000 personer. 1981 Innebär samma procentuellaökningslakt 50000 personer. En sjunkande ökningslakt är således nödvändigenbart för att hälla ökningen i absoluta tal . För att dämpasysselsättningsökningen krävs en ännu starkare neddragning av den kommunalakonsumlionsöknlngen. Omden kommunala expansionen sker i sädan takt alt skattehöjningar blir nödvändiga,kommer detta dessutom att ytterligare begränsa det utrymme som står tillförfogande för privat konsumtion. Därmed försväras kommande avtalsuppgörelseroch risken ökar för att den behövliga förbättringen av vär internationellakonkurrenskraft uteblir. Vägen mot extern balans och lägre inflationstakt blirlängre och svårare. Riksdagenbeslutade tidigare i är att begränsa ökningen av de statliga bidragen tillkommunerna 1981. Bland de besparingar som ingår i regeringens sparplanåterfinns också begränsningar av flera specialdestinerade statsbidrag.Därigenom minskar det finansiella utrymmet för ökning av den kommunalakonsumtionen. Höjningen av mervärdeskatten påverkar också kommunerna. Denstatistik som finns att tillgå om den kommunala konsumlionsul-vecklingenunder senare år är oroande. Enligt preliminära uppgifler steg ökningstaktenfrän 1978 fill 1979. kan ökningen beräknas till . 1980/81:20 30 I årets komplelteringsproposition konstaterades att detsamhällsekonomiska utrymmet för ökning av den kommunala konsumtionen skulleuppgå fill högsl 1981 och högsl 2 1/åren därefter. Sedan dessaberäkningar gjordes har emellertid förutsättningarna i viktiga avseendenförändrats. a. blev löneökningarna 1980 större än de antaganden som låglill grund för beräkningarna. Vidare har underskottet 1 vår utrikeshandel ökatytterligare liksom räntekostnaderna för utlandsskulden. Utrymmet för kommunalkonsumtionsökning är därför väsentligt lägre än vad som tidigare antagits.Ytteriigare underlag föratt bedöma den möjliga expansionslakten under dekommande åren kommer att redovisas i den långtidsutredning som beräknas blioffentlig . Del kommunala budgetarbetet pågår f.n. och del är för tidigt att nu med säkerhet ange hur slor ökningen av denkommunala konsumtionen kommer att bli. Enligt kommunförbundens prognos blirökningen 1981 medan förutser en ökningstakt om 3,. Jag har med hänsyn lill föreliggande osäkerhet tills vidare ansett mig böralägga den av kommunförbunden angivna ökningslakten lill grund förförsörjningsbalansens beräkningar. På grundval av det ytterligare material rörande denkommunala konsumtionen som senare kommer alt stå till förfogande kommerregeringen att senast i den kommande budgetpropositionen redovisa vilkaytterligare åtgärder som eventuellt kan bli nödvändiga för all hålla denkommunala konsumtionsökningen inom ramen för våra reala resurser. Vi stär nu inför en avmattning på arbetsmarknaden. Dennamåste emellertid mötas genom en aktiv arbetsmarknadspolitik - jag återkommerhärtill i det följande - och inte genom en fortsatt snabb expansion av denkommunala sektorn. Av de skäl som jag tidigare angivit, bl.a. inverkan på denrelativa lönestrukturen i den svenska ekonomin och del förhållandet attavtalsförhandlingarna ytterligare kompliceras för den händelse kommunalskattenfortsätter att stiga snabbt, måste den kommunala konsumtions-ökningen bromsas.Det är härvid att märka att erfarenheten med all önskvärd tydlighetdemonstrerat all en uppbromsning av den kommunala konsumtionsökningen tar tid.Om uppbromsningen inte sker tillräcklig snabbt riskerar vi att industrin vidnästa konjunkturuppgång på samma sätt som inte kan läckasitt rekryteringsbehov, vilket skulle innebära att vi än en gång missarmöjligheterna att haka på den internationella konjunkturuppgång som alltidföljer på en svagare konjunkturfas. Jag vill i delta sammanhang ocksä understryka att den åtstramningsom krävs 1 den kommunala sektorn inte innebär annat än att ökningstakten måsteminska. Det är således inte fråga om någon krympning av den totala kommunalaaktiviteten, även om en sådan givetvis kan vara motiverad för enskildasektorer, ulan endast om alt ökningstakten mäste hälla sig inom ramen för vadsom är samhällsekonomiskt försvarbart. Den kommunala ulgiftsexpansionen beror till en belydandedel på stat- 1980/81:20 31 liga beslut och åtgärder. En minskad slallig reglering avden kommunala verksamheten skapar förutsättningar såväl för ökad effektivitet 1den offentliga förvaltningen som för samhällsekonomiska besparingar. Regeringenhar därför tillsati en särskild grupp, stat och kommungruppen (Dir. Kn1980:03), för att pröva vilka begränsningar som bör genomföras i den statliganormgivningen. Arbetsgruppen överväger bl.a. standardkrav, tillsynsmyndigheternasroll och möjligheterna att decentralisera olika frågor, m.m. Avsikten är attgruppen, i vilken ingår representanter från kommuner och landstingskommuner,skall arbeta skyndsamt och successivt avlämna förslag till kostnadssänkandeförändringar. Enligt debedömningar som gjordes skulle den kommunala utdebiteringen komma atthöjas med ca 1981. har prognoserna för skatteunderlagetjusterats upp och ytterligare uppjusteringar är inle osannolika. Jagförutsätter att kommunerna bl. a. mol denna bakgrund kraftfullt verkar för attutdebileringshöjningarna begränsas avsevärt.