prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Motivet härför är gasens goda miljöegenskaper och denleveranssäkerhet som följer av långa kontraktsperioder, i regel . Påköparsidan avvisar man dessa prisanspräk med hänvisning bl. a. till att gasenmåste kunna avsättas också för mindre kvalificerade ändamål för att uppnå enjämn belastning i gassystemen. De gaskontrakt som har tecknats elleromförhandlats visar dock en tendens mot stigande priser. godkände (prop. 1979/80: 170, NU 1979/80:70, rskr 1979/80:410) ett avtal mellan och om naturgassamarbete jämte vissa riktlinjer förgenomförande av det s. k. . Därmed togs ett avgörande steg motanvändning av naturgas i . siktar till aUbygga upp en distribution av 440 milj. m' naturgas i västra grundas på två avtal om transport resp. leverans av naturgas som harträffats inom regeringsavtalets ram mellan och Dansk A/S (). ger Swedegas rätt att transportera högst2 miljarder m-* naturgas frän över detbeslutade danska ledningssystemet. Som förskousbetalning har Swedegas eriagt220 milj. danska kr. Medel härför har anvisats under ett särskiltförslagsanslag till förskottsbetalning för transport av naturgas. innbär ett åtagandefrån att från leverera sammanlagt 3 105 milj.m' naturgas. Från uppgår leveranserna till 200 milj. m omåret. har åtagit sig att under vissa förutsättningar öka leveranserna till440 milj. m"* , vilket motsvarar behovet för det fullt utbyggdaSydgasprojektet. Därjämte har Swedegas en första förhandlingsrätt avseendedanskprodu-cerad naturgas upp till en total volym av 2 miljarder m-' iden mån det finns ledig kapacitet för transport till inom ramen förtransportavtalet. Swedegas har genom särskilt avtalmed tillförsäkrat sig kompletterande leveranser av sammanlagt 900milj. Enligt de av godkända riktlinjerna förSydgasprojektet skall Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 159 det statliga Swedegas svara för tillförseln av naturgastill och även för huvudledningarna inom landet. Marknadsföringen skallske genom det regionala bolaget , som ägs av , ochLunds kommuner samt . Det förutsätts att ett avtal om leverans avgas under från skall träffas mellan Swedegas ochSydgas enligt vilket Swedegas åtar sig att leverera hela behovet av gas förSydgasprojektet. 1 princip skall Swedegas få sina kostnader för leveransernatäckta av . Dock har de ekonomiska riskerna för begränsats.Sydgas har nämligen rätt att vid en oförmånlig utveckling av projektet begäraförhandling med sikte på att projektet totalt sett, dvs. vid avtalsperiodensslut, inte skall leda till förlust för intressenterna. Därjämte har statengjort vissa åtaganden bl. a. om finansiering av projektet genom statligakreditgarantier. Det bör framhållas attSydgasprojektet vid förutsedd utveckling antas komma att bli konkurtenskraftigtoch ge tillfredsställande förräntning pä insatt kapital. Statens ekonomiskaåtaganden får ses mot bakgrund bl. a. av att projektet utgör ett första stegför att införa en ny energikälla i . När naturgasen väl har etableratspå den svenska marknaden antas förhållandet mellan Swedegas och resp. regionaladistributör bli reglerat pä sedvanliga kommersiella grunder. Investeringsbehovet för exkl.förskottsbetalningen till penningvärde uppskattas till totaltca 900 milj. kr., varav ca 600 milj. kr. hänför sig till kostnader fördistributionssystem m. m. och ca 300 milj. kr. till Swedegas kostnader förÖresundsledningen och huvudledningen. Av sistnämnda belopp avser ca 120 milj.kr. merin-vesteringen för att dimensionera de nämnda ledningarna för enkapacitet av 2 miljarder m' , vilket svarar mot den maximala volymenenligt transportavtalet med . Syftet med denna överdimensionering är attminska kostnaderna för en eventuell senare ökning av gasdistributionen i förstahand i södra och västra . Avsikten är att frågor om finansieringen avSydgasprojektet m.m. skall tas upp , dä en närmare beräkning avinvesteringsbehoven väntas föreligga. I samband med godkännandet avriktlinjerna för genomförande av godkände även attSwedegas blev ett helägt dotterbolag till det statliga oljebolaget . 7.3.3 Pågående verksamhet i F. n. pågår arbetet med attförbereda introduktionen av naturgas i västra . Marknadsförberedelser ochprojektering av ett regionalt distributionsnät handhas av . Av praktiskaskäl har Swedegas uppdragit åt att svara även för projektering, byggandeoch drift av Öresundsledningen och huvudledningen i . Ansökningar omkoncession enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar avses komma att ingesunder . 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 160 Undersökningar rörande gasmarknadoch ledningsnät m.m. i västra bedrivs inom , som f.n. ägs avGöteborgs kommun. Verksamheten finansieras huvudsakligen genom län fränSwedegas. En liknande regional utredningssamverkan avses komma att ske i södraNorrland med deltagande av . och kommuner jämteSwedegas. Swedegas verksamhet är inriktad bl.a. pä att följa upp de avtal som träffades med och . Förhandlingarpågår mellan företagen beträffande Swedegas deltagande i de investeringar sombehövs för att koppla samman det nordtyska gasnätet med det planerade danskanätet. Det pågår också förhandlingar mellan Swedegas och rörandevillkoren för övertagande av den kontrakterade gasen. Swedegas studerar ävenmöjligheterna till ökad import från , i första hand genom köp avnorsk gas för avsättning i södra och västra . Vidare har Swedegas börjatundersöka möjligheterna att importera gas från via medanledning av ett sovjetiskt erbjudande om leveranser från mitten av 1980-talet.Erbjudandet sammanhänger med de nämnda sovjetiska planerna på att öka exportenav naturgas till . Diskussioner har förts med Sojuzgazexport omvillkoren för eventuella sovjetiska leveranser till och med Oyom möjigheterna till transitering av gasen genom . Diskussionerna gällerleverans av I miljard m med möjlighet att senare öka volymen till högst3 miljarder m'. Från svensk sida kan ställning tas till frågan om ett sådantimportprojekt först när marknaden för naturgas i östra har blivitnärmare kartlagd. Denna fråga kommer att bearbetas av Swedegas i samarbetemed bl. a. och berörda kommuner. Swedegas verksamhet har hittillsfinansierats huvudsakligen genom statliga lån med villkorligåterbetalningsskyldighet. Budgetåren 1976/77-1978/ 79 anvisades sammanlagt 40milj. för ändamålet under ett särskilt investeringsanslag. Swedegas har nuhemställt om ytterligare 22 milj. kr. för att finansiera verksamheten /82. Jag återkommer härtill vid min anmälan av anslagsfrågornai det följande. Slutligen bör nämnas att ett antalsvenska företag har beslutat att gä samman i en industrigrupp meduppgift att allmänt stödja introduktionen av naturgas i och förberedasig för verksamhet i samband med uppbyggnad av naturgassystemen. Gruppen avseräven att verka för ett samarbete med norska intressenter i frågan. I syfte attunderlätta en samordning av gruppens arbete med de förhandlingar som bedrivs avSwedegas har bolagets ägare erbjudit företrädare för gruppenatt ingå i styrelsen för Swedegas. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 161 7.3.4Naturgasens roll i energiförsörjningen Efter genomgången av det aktuella läget pånaturgasområdet skall jag redovisa min syn på naturgasens roll i den framtidasvenska energiförsörjningen. Denna redovisning anknyter till de principiellasynpunkter på inriktningen av bränslepolitiken som jag har lämnat i detföregående (av-sniu 7.1). försök att introducera naturgas i Sverigehar inte lett till resultat beroende bl. a. på att de ekonomiskaförutsättningarna har varit ogynnsamma. Jämfört med mänga andra länder iVästeuropa har långa transportavstånd för gasen och därmed behov avstora initialinvesteringar. Priserna på konkurterande energislag, framför alltel, är också relativt låga i . är förutsättningarna förutbyggnad av fjärrvärmesystem i många tätorter goda, vilket minskar utrymmetför distribution av naturgas. har emellertid möjligheterna attintroducera naturgas i förbättrats i olika avseenden. Stora naturgasfyndi väntas innebära ett ökat utbud av gas i vår närhet. Vidarehar kostnadsstrukturen för naturgas, liksom för olja, ändrats radikalt. Genomde kraftiga höjningarna av priset hos producenten utgör kostnaderna förtransport och distribution, dvs. främst fasta kostnader för rörledningar, enmindre del av priset hos gaskonsumenten . Därmed spelar dessa kostnaderinte längre samma avgörande roll som tidigare för projektekonomin. Sydgasprojektetvisar således att även ett ganska litet importprojekt kan bära betydandeinitialinvesteringar. En förutsättning för projektets lönsamhet är dock att enbetydande del av gasen kan avsättas till kunder vilkas alternativkostnad ärrelativt hög. Enligt planerna skall av gasen ersätta tunneldningsolja huvudsakligen för uppvärmning av småhus, medan återstoden skallavsättas som bränsle inom industrin. Gasen kommer däremot normalt inte attanvändas i stora värmeverk eller kraftvärmeverk, vilkas betalningsförmågabestäms av priset på tjockolja eller kol. Från försörjningssynpunkt innebär Sydgasprojektetatt en del av oljeförbrukningen i västra ersäUs med gas från relativtnärbelägna källor på grundval av långsiktiga avtal. Kvantitativt innebäremellertid projektet ett ringa bidrag till landets försörjning. Fullt utbyggtsvarar projektet för en energianvändning av endast ca . De möjlighetertill ökad import som inryms i avtalen med motsvarar ytterligare ca 16TWh. Som har framgått kommer en viss överdimensionering av tillförselsystemetatt ske så att dessa möjligheter kan utnyttjas utan storatilläggsinvesteringar. Enligtmin mening.bör det finnas goda utsikter för att leveranser av gas upp tilldenna nivå kommer att kunna kontrakteras . Det tordeockså finnas möjlighet att avsätta ökade gasvolymer i . Deundersökningar som har gjorts av Västgas tyder på att det även i västra finnas förutsättningar för gasdistribution på kommersiella villkor. Motbakgrund härav finner jag det rimligt att anta att 12 1980/81. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 162 naturgasenskulle kunna lämna ett störte bidrag till energiförsörjningen än vad som följerav det nu beslutade , i första hand genom att möjligheterna tillgasimport enligt avtalen med utnyttjas. Med hänsyn till den tid somkrävs för marknadsuppbyggnad räknar jag dock inte med att en avsättning av 2miljarder m' kommer att kunna nås . Som redan har framgått(avsnitt 5.1) har jag i energibalansen för tagit upp ett bidrag frännaturgas av upp till , vilket motsvarar knappt I miljard m. Praktiskttaget hela denna energimängd antas ersätta oljeprodukter. Attersätta import av olja med import av naturgas från närbelägna leverantörer kaninnebära en förbättrad leveranssäkerhet och uthållighet i energiförsörjningen,åtminstone om tillförseln av gas sker från flera håll. Därtill kommer debetydande miljöfördelar som gasen erbjuder. Frän andra synpunkter framstårgasen som ett mindre fördelaktigt alternativ till oljan. De internationellagaspriserna är nära kopplade till oljepriserna. Som redan nämnts finns detockså en tendens mot höjning av gaspriserna. Från ekonomisk synpunkt framstår därförinte användning av gas som lämplig i fall då andra alternativ till fortsattoljeanvändning med väsentligt lägre kostnader står till buds, främst inhemskabränslen och kol. Om man ser till effekterna på betalningsbalansen innebärimport av naturgas i stort sett samma belastning som import av olja. Det finns starka energipolitiska skäl att geprioritet åt utbyggnaden av flärtvärmesystem. I sådana system finns det godamöjligheter att gå över från olja till inhemska bränslen, kol eller spillvärme.De ger dessutom underlag för ökad mottrycksproduktion av elkraft, vilket medhänsyn till den framtida elförsörjningen framstår som angeläget. Jag återkommersenare (avsnitt 8.3) till dessa frågor. Naturgas kommer av kostnadsskäl inte i fräga sombränsle i kraftvärmeverk och större värmeverk eller i stora industripannor,annat än för belastningsutjämning eller under ett uppbyggnadsskede.Naturgasens särskilda egenskaper, såsom renhet och god reglerbarhet, kommertill sin rätt framför allt när den används för uppvärmning av småhus och iolika industriella processer. Inom sädana användningsområden konkurrerar gasenfrämst med lätta oljeprodukter och elkraft, vilket innebär att kundernasbetalningsförmåga är relativt hög. Frågan om en väsentligt ökad naturgasanvändning iSverige är alltså avhängig av möjligheterna att finna en tillräckligt stor ochkvalificerad marknad för gasen. Inom uppvärmningssektorn begränsas dessamöjligheter främst av fjärtvärmens utbyggnad. Som jag nämnt bör denna geshög prioritet. I vissa delar av landet skulle emellertid gasen under vissaförutsättningar kunna komma att utgöra ett alternativ till inhemska bränslen,elvärme eller individuell oljeuppvärmning i bostäder. Också inom industrin kandet finnas en betydande potential för naturgasanvändning. Översiktligabedömningar inom Swedegas pekar på att den marknad i 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 163 som skulle kunna erbjuda underlag för en ekonomiskavsättning av naturgas som bränsle uppgår till inemot5 miljarder m' , motsvarande ca . Frågan är emellertid mycket svårbedömd. Det finns en radfaktorer, bl. a. prisutvecklingen för andra bränslen och el, som kan komma attpåverka gasmarknaden i positiv eller negativ riktning. En annan faktor ärhuruvida norsk naturgas kan komma att transporteras genom enledning över till kontinenten. Detta väntas kunna komma i frågatidigast . En sådan ledning skulle kunnaväsentligt förbättra möjligheterna att använda naturgas i vårt land, isynnerhet om det då finns behov av att ersätta elvärme med andrauppvärmningsformer. Med hänsyn till att gasen såledeskan utgöra ett alternativ i vår framtida försörjning anser jag det önskvärt attförberedelserna för ökad naturgasanvändning fortsätter. Jag vill särskilt pekapå vikten av att marknadsfrågorna bearbetats effektivt. Kommunerna har encentral roll i detta sammanhang. Den organisation på naturgasområdet somstadfästes av innebär att kommunerna får ett avgörandeinflytande i de regionala bolag som skall svara för marknadsföringen av gasinom resp. del av landet. I samband med beslutet omSydgasprojektet framfördes från intressenternas sida önskemål om att statenskulle ställa lämpliga styrmedel till förfogande för att underlätta den avseddagasintroduktionen (prop. 1979/ 80:170 s. 59). Man avsåg i första hand styrmedelliknande dem som f.n. finns för att främja anslutning till fjärrvärme. Jag räknar med att förslag kommer att kunnaföreläggas under innevarande år. 7.4.1 Framlida kolanvändning i Världens koltillgångar är mycketstora. De totala tillgångarna av stenkol och brunkol har på grundval avallmängeologiska förhållanden uppskattats till ca . Härav ärmer än kända tillgångar, dvs. utgör vad som brukar betecknaresurser. Enbart en mindre del av de kändakoltillgångarna är ekonomiskt bryt-värda, dvs. utgör s.k. reserver. I deninternationella studien som publicerades redovisasföljande beräkning av världens koltillgångar. I andra studier anges någotannorlunda beräkningar av väridens koltillgångar. Studierna har dock alla detgemensamt att de redovisar mycket stora tillgångar av kol. Vid nuvarandekolkonsumtion i väriden räcker de nu tekniskt och ekonomiskt brytvärdareserverna i flera hundra är. Koltillgångarna är spridda överhela världen och finns i länder med skilda politiska och ekonomiska system. Detgör att kolmarknaden ser ut Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 164 Tabell 7.5 Kolresurser och kolreserver i de störstakolproducerande länderna (mtce') Källa: to Ihe fulure. Report of the Worid CoalSludy. ' och med all sannolikhet även kommer att se utpå ett helt annat sätt än oljemarknaden. Det torde på varken kort eller långsikt knappast bli aktuellt med t. ex. kartellbildning bland kolexportörerna.Det hindrar dock inte att utbudet av kol pä kort och medellång sikt kanbegränsas av att tillräckliga investeringar i produktions- ochdistributionsledet inte kommer fill stånd i takt med att efterfrågan ökar. Jagåterkommer senare till behovet av att mot denna bakgrund föra en aktivkolförsörjningspolitik frän svensk sida. F.n. utnyttjas ca 2,7 miljarder tonkol i väriden. Kolet täcker därmed av världensenergikonsumtion. Av elproduktionen svarar kolet för . Den internationella handeln med kolär ännu liten. Den allra största delen av det kol som produceras används lokalteller regionalt. Endast ca 200 milj. ton kol går f. n. i internationell handel.Härav är ca 70 milj. ton ångkol, som används för energiändamål, medan ca 130milj. ton utgörs av kokskol, som används för att producera bl. a. koks. F. n. planeras en stark ökning avkolanvändningen i flertalet länder, bl. a. i . I exempelvis beräknas kolanvändningen, som f.n. är ca 7,5milj. ton , att mer än fördubblas till år 1990.1 beräknaskolkonsumtionen öka frän ca 4,5 milj. ton f. n. till ca 7,5 milj. ton är1990. I studien to2000, som publicerades av det internationella energiorganet lEA,bedömdes kolanvändningen i komma att öka med till är2000. I World Coal Study beräknas den åriiga konsumtionen för ökapå motsvarande sätt. För hela världen väntas en ökning till 2,5 3 gångernuvarande konsumtion fram . Kolet kommer därmed att svara förstörte delen av ökningen av energianvändningen under resten av inneva- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 165 Världshandeln med ängkol beräknas öka till en nivå 10-15 gångerhögre än dagens nivå. Vid ett energiministermöte inom lEA antogsdokumentet Principles for lEA Action on Coal. Principerna grundas på slutsatsenatt en kraftig ökning av kolanvändningen erfordras för att världens på kort ochmedellång sikt ökade energibehov skall kunna tillgodoses. Del framhålls att enklarlagd kolpolitik nu erfordras för att produktionen av kol skall ökas för atttillgodose efterfrågan framöver. Vidare framhålls att en noggrann planeringkrävs redan nu för att försäkra att den ökande kolanvändningen, -handeln och-produktionen äger rum på ett sätt som är acceptabelt från miljövärdssynpunkt. Enligt de antagna principerna bör oljeanvändningenför elproduktion minskas till ett minimum, energipriserna utformas så attkolets möjligheter tas till vara, den nationella politiken på kolomrädetklarläggas så att osäkerhet härom inte verkar hindrande, forskning ochutveckling och snabb kommersialisering av nya koltekniker ges hög prioritetsamt noggrann uppmärksamhet ägnas åt miljöaspekterna. Inom lEA har inrättats ett rådgivande organ päkolområdet, , (CIAB), vars första rapportpublicerades . Den svenska kolkonsumtionen är f. n. liten. ISverige används ca 2 milj. ton kokskol och koks i främst järn- ochstålindustrin och ca 0,5 milj. ton ängkol. Kolimporten framgårav tabell 7.6. Tabell 7.6 Import av kol och koks 1970-1979 (milj. ton) Till importerades tidigare betydligtstörre mängder kol. uppgick importen av kol och koks till ca 7milj. ton per är. Kolet svarade då för av landets energiförsörjnig.Så sent som pä uppgick kolanvändningen till 5-6 milj. ton per år.Kol är således ett bränsle som har utnyttjats i tämligen storutsträckning i det svenska energisystemet. har i flera sammanhang bedömningargjorts av den framtida kolanvändningen i . 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 166 energialternativmed att motsvarade 6-7 milj. ton kol skulle komma att utnyttjas är1990. Kommissionens expertgrupp för energitillförsel visade att det skullevara möjligt att använda betydligt större kolkvantiteter. 1978/79: 115 om riktlinjer förenergipolitiken gjordes bedömningen att det skulle vara möjligt att öka kolanvändningentill 6-9 milj. ton för att därigenom ersätta olja. påpekade att en förutsättning för att kol skulle kunna utnyttjas idenna utsträckning är bl. a. att miljöproblemen kan bemästras. hadeinget att erinra mot de bedömningar som gjordes rörande den framtidakolanvändningen. OED har i rapporten (Ds I 1979:9) Förutsättningarför ökad kolanvändning i bedömt möjligheterna att snabbt ersätta oljamed kol. 1 delegationens s. k. basalternativ beräknades kolanvändningen år 1990kunna uppgå till ca 10 milj. ton (exkl. kokskol), varav huvuddelen för värmeförsörjningenoch inom industrin. I konsekvensutredningens avvecklingsalternativ, dvs. då enavveckling av kärnkraften förutsattes, bedömdes ångkolskonsumtioni vara ytterligare 7-10 milj. ton, dvs. OED har i det s. k. basalternativet i den nämndarapporten förutsatt att all oljeersättning skall ske genom ökad användning avkol. I delegationens program för oljeersättning, som jag har redogjortför, förutsätts en kraftig satsning på introduktion av inhemska bränslen.Användningen av ängkol för oljeersättning bedöms som ett resultat härav kunnabegränsas. För egen del vill jag framhålla följande. Kol ärliksom olja ett importbränsle, vilket har betydelse från försörjnings- ochtrygghetssynpunkt. Kol är vidare en icke-förnybar energiråvara, vilket innebäratt det inte tillhör de energikällor som vi på lång sikt bör basera huvuddelenav vår energiförsörjning på. Å andra sidan är kol världens största fossilaenergireserv. En betydligt ökad användning av kol måste komma till stånd ivärlden för att behovet av energi skall tillgodoses. Jag har i det föregåendevisat att konsumtionen av olja i den industrialiserade delen av världen måsteminskas genom en kraftfull oljeersättningspolitik för att bl. a. u-ländernasekonomiska och sociala utveckling skall tryggas. OED:s förslag till program för oljeersättning visaratt också måste utnyttja kol för att kunna minska oljeberoendet. Somjag har framhållit i det föregående (kapitel 3) är en övergäng till bl. a. kolockså av stor betydelse för att minska underskottet i vår handelsbalans. Jag förespråkar mot denna bakgrund en försiktig kolintroduktioni . Jag räknar med att 4-6 milj. ton ångkol skall komma att utnyttjasvid slutet av för att ersätta 2,5-4 milj. ton olja. Vi skulle meddenna försiktiga kolintroduktion om ca 10 är komma att använda ungefär likamycket kol i som vi gjorde . Kolanvändningen kommeremellertid att ske med bättre teknik, med mer avancerade miljö- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 167 skyddsåtgärder och med utnyttjande av ett frånmiljösynpunkt bättre kol. Kolet kommer i en första fas attanvändas i främst hetvattencentraler och kraftvärmeverk. Jag räknar med att 3-4milj. ton kol kommer att utnyttjas i sådana anläggningar . Jag har dåräknat med att värmeförsörjning i stor utsträckning baseraspä värmeavtappning från eller på ett system beståendeav främst stora värmepumpar. Ett annat alternativ är koleldade kraftvärmeverk,vilket skulle öka kolförbrukningen med ca 1,5 milj. ton, om en lika storoljeersättning skall erhållas. Inom industrin kommer enligt minaberäkningar att användas 1-2 milj. ton kol är 1990. Det är emellertid angeläget attinte förhindra eller minska användning av inhemska bränslen där dessa kanutnyttjas med rimlig ekonomi. Jag räknar med att det samrädssystem viduppförande av nya eldningsanlåggningar, som jag i det följande kommer attredogöra närmare för (avsnitt 7.5), skall vara ett verksamt instrument för attförhindra en oönskad utveckling i detta avseende. Det finns anledning att noga följafrän vilka länder importen av kol sker och vilken kvalitet, särskilt frånmiljösynpunkt, som det importerade kolet har. Detta kan ske på grundval av deuppgifter rörande utrikeshandeln som lämnas till och som sammanställsoch redovisas av . Som jag har framhållit är dennuvarande användningen av ångkol mycket liten i . Även vid en ökningtill 4-6 milj. ton, som jag har beräknat i det föregående, kommer vi vid eninternationell jämförelse att använda små mängder kol . Exempelvisberäknas användningen av ångkol i att vara nästan såstor som den beräknade svenska användningen. Kolets miljöaspekter har kommit atttilldra sig betydande intresse i vårt land. De bör jämföras med miljöeffekternavid användning av olja som det skall ersätta och vid utnyttjande avskogsbränslen och torv som också utgör alternativ till olja. Kolförbränning medför i likhet medoljeförbränning utsläpp av luftföroreningar som koldioxid, kväveoxider,svaveldioxid, tungmetaller och ofullständigt förbrända, s.k. polyaromatiskakolväten.