prop · G40339 · 1980-12-31 00:00:00 — resonenang har ansetts tillämpligt äveni andra fall där utdelningen uppbärs av ett aktiebolag sora inte är skattskyldigt för utdelningen. Som en allmänprincip har i förarbetena tillAnnell-lagstiftningen fastslagits att avdrag borde vägras i de fall däaktieägaren är frikallad frånskattskyldighet för utdelning men skattskyldig för ränta. Det hardock inte ansetts möjligt att göra avdragsrättenför utdelning till varje enskildaktieägare beroende av just den aktieägarens skattesituation. En sådan ordning skulle tvinga det utdelande bolaget tillett betungande utredningsarbete och det skulle vara svårt eller omöjligtatt vid deklarationstillfället avgöra hur stort avdragsutrymmet är. Man har därför varit tvungen att arbeta ned relativt grovaschablonregler. Dessa har beskrivits i avsnitt 2,1, Ärdessa schablonregler användbara i ett systen där avdrags-rättenutviävenutdelning på äldre aktier? Enligt vår nening måste svaret bli nekande. Son en särskilfl svårighetkan nännas behandlingen av utileln imjartill förvaltningsföretag. Annell-reglerna innebär att avdracj vägrasför utdelning till ett moderbolag sonär förvalt ningsföretag även om moderbolaget vidareutdelar Prop.1980/81:39 104 (mottagna beloppet. Denna begränsning motiveras - som redan antytts - av att manhar velat förhindra att dotterbolaget får Annell-avdrag i det fall då något nyttkapital inte har tillförts koncernen. I ett avdragssystemsora syftar till att ge en generell lindring i dubbelbeskattningen av utdeladevinstraedel är begränsningen däremotinte motiverad och den kan få direkt olämpliga effekter. Äveni övrigt leder 7 § Annell-lagen till ojämnheter. I vissa fall medges avdrag för utdelning till en ninoritetsaktieägaresom inte är skattskyldig för utdelningen. I andra fall blir resultatet det omvända; avdrag förutdelning till en minoritetsaktieägarevägras trots att aktieägaren beskattas förutdelningen, sädana ojämnheter har ansetts kunna accepteras så länge avdragethar en begränsad räckvidd. Med ett generellt avdrag blir olägenheterna raer påtagliga. Vär slutsats är att Annell-lagstiftningens modell för sanordning av avdraget för utdelning och reglerna för behandling av aktiebolagens utdelningsinkonsterinte är lämplig i ett system med ett generellt avdrag. Helt allmänt förefaller detmindre lämpligt att i ett generelltavdragssystem försöka åstadkomma samordningen genom enbegränsning i det utdelande bolagetsavdragsrätt. Följden av en sådan begränsning blir bl.a. att ett bolag, som har valt attanskaffa kapital genom nyemission och därvidhar beaktat effekterna av avdraget, sedermera kan förlora avdragsrättenom en viss del av aktierna i bolaget byter ägare. Det alternativ som dååterstår är att modifiera reglerna för behandling av aktiebolagens utdelningsinkonster.Hur reglerna i så fall skulle utformas blir beroendeav an det generella utdelningsavdraget ärtotalt eller partiellt. I det följande skallvi uppnärksanna hur frågari har löstsi ett par andra länder. Prop.1980/81:39 105 I detta fall ligger det närnast till hands att upphävaskattefriheten för mottagen utdelning. Aktiebolagenskulle alltså i fortsättningen beskattas för samtliga utdelningsinkomster. Åandra sidan skulle de få rätt till fullt avdrag förvidareutdelning. I ett sådant system kommer det första ledet i dubbelbeskattningen att eliminerasunder förutsätt-nincj att bolagen vidareutdelar mottagna utdel-nincjar.Om utdelningsinkomsterna fonderas hos det nottagande bolaget, träffas de däremoti princip av beskattning. Det torde vara nödvändigt att införasärskilda regler son gör det möjligtför bolaget att undvika beskattning även närutdelningsinkomsterna fonderas några är. I detta sammanhang har det intresse att se hur det norskaskattesystemet är utformat. I har raan regler som i princip medför att dubbelbeskattningen av utdelade vinstmedelhelt elimineras. Vid den statliga taxeringen får bolagen avdrag för utdelningsom verkställs från årets överskott. Ett bolag sora gör en sådanutdelning har dessutom rätt till avdrag för avsättning för utdelningsreglering. Detta avdragfär dock inte överstiga av aktiekapitalet plus reservfonden vidårets ingång. Utdelning som ett senare år räknas av motfonden berättigar givetvis inte till nyttavdrag. Har en fondavsättning inte tagits i anspråk ,återförs den till beskattning. Vid den proportionella koramunalbeskattningenhar man valt en annan lösning. Här får bolageninte avdrag för utdelning. Första ledet av dubbelbeskattningen har alltsä behållits. I stället är aktieägarna befriade fränkomraunalskatt på mottagen utdelning. Om bara en viss del av den verkställda utdelningen ärav dragsgill, är den beskrivna(="norska") modellen inte länp- Prop.1980/81:39 106 Man kan däi stället använda en modell som påminner om de regler som f.n. gällerför förvaltningsföretagen. Ett aktiebolag skulle iprincip vara skattskyldigt för allautdelningsinkoraster men skulle undgåbeskattning ora vidareutdelning sker. Äveni ett systera av detta slag kan man ha regler som gör det möjligtatt utan ofördelaktiga beskattningskonsekvenserfondera mottagen utdelning under några I tillämpades fram till år1977 ett system där lindring i dubbelbeskattningenmedgavs genon differentiering av bolagsskatten (men utan nuvarande avräkning hos aktieägarna).Bolagsskattesatsen var pä kvarhållna vinstmedel och pä utdelad vinstD (eftersom underlaget för full bolagsskatt inte reducerades med den skattsom utgick pä den utdelade vinsten, var deneffektiva skattesatsen på utdelad vinst i själva verket ). Som tidigare nämnts är ett sådant system likvärdigtmed ett system med partiellt avdrag. Ett moderbolag var i princip befriat från skatt på utdelningfrån dotterbolag. Skattefrihet medgavsdock bara under förutsättning att moderbolaget vidareut-delade uppburen utdelning.Om medlen inte omeilelbart vidare- , utdelades, träffades de av en särskildskatt på (s.k. Nachsteuer). Dennaskatt rest i tuerades, oht medlen senare delades ut. 7.2.3 Utdelning till aktieägare i utlandet Den största svårigheten med ett generellt avdragssystem är att upprätthålla en rimlig beskattning av de vinstmedel son delasut till aktieägare i utlandet. Om det utdelandebolaget får avdrag för utdelningen och aktieägarna beskattas bara inom ramen för kujiongska tten, kan resultatet bli att detsvenska skatteuttaget pä vinstmedlen blir oacceptabelt Till detta kom en tilläggsskattpä ca 1,5 resp. Prop.1980/81:39 107 Till detta kommer andra olägenheter. I mängaländer är de inhemska bolagen befriade frånskatt på utdelning från utländskadotterbolag. Om ett svenskt bolag lämnatutdelning till ett noderbolag i ett sådantland och har rätt till avdrag för utdelningen, fårkoncernen en betydligt förnånli-gate skattesituation ände svenskägda koncernerna. Dotterbolaget kanföra över hela sitt överskott till moderbolaget i formav utdelning och kan därigenom reducera eller eliminerabolagsbeskattningen i , ! behov kan moderbolaget reinvestera deutdelade medlen i dotterbolaget genom låneller tillskott av nytt aktiekapital. Den utlandsägda koncernen kan pä detta sätt driva verksamheten vidare utan svensk bolagsbeskattningtrots att inte nägon del av överskottet delas ut till de slutliga aktieägarna. Problem av detta .slag har gjort att raan ivissa länder har övergett eller avstått från att införa ett generellt avdragssystera. Det här berörda problemet aktualiserades närAnnell-lag-stiftningen skulle genomföras.Som framgär av redogörelsen i avsnitt 2,1 valde man den schablonmässiga lösningenatt avdrag i princip vägras om ett eller flera utländska bolag -ensamma eller tillsaramans med t,ex,svenska aktiebolag som inte ärskattskyldiga för utdelningen - innehar aktiemajoriteteni det utdelande bolaget. Ett utländskt bolagsaktieinnehav kan dock på detta sätt hindra avdrag bara i de fall då bolaget ärhelt befriat från kupongskatt. Ännuen gång inställer sig fråganom Annell-lagstiftningens modell äranvändbar i ett system ned generellavdragsrätt. Flera skäl kan anförasmot detta. För det första är modelleninte särskilt effektiv. Endast i det fätal fall därutdelningen pä grund av ett dubbelbeskattningsavtalär helt undantagen från svensk kupongskatt kommer enligt 7 S Annell-lagenett utländskt bolags aktieinnehav atthindra avcJrag. Denna ordning har ansetts acceptabel så länge det är fråga om ettutdelningsavdrag som har Annell-avdragets begränsade räckvitld. Med ett generellt avdragblir modellen otillräck-lig. Prop.1980/81:39 108 För det andra är det knappast möjligtatt använda Annell-modellen på utdelning till utländska bolag, om nan - i enlighet ned vad vi förutsatt - skulle avstå från en motsvarande begränsning beträffandeutdelning till svenska aktiebolag. En särbehandlingav utlandsägda bolag skulle kunna komma istrid med det diskrimineringsförbud somfinns i flertalet av våra dubbelbeskattningsavtal. Det är därför knappast en framkomlig väg att försöka lösa problemetmed utlandsägda koncerner genom begränsningar i avdragsrätten. Den metod som då kundetyckas ligga närmast till hands är att ta ut en tillräckligt hög kupongskatt. Även ora det finns exempel på att en relativt hög källskatte-sats har godtagits iinternationella sammanhang, torde dock regelmässigt gälla att man vid förhandlingar ora dubbelbeskattningsavtal inte kan räkna med att fågehör för en högre källskattesats för utdelning än . En kupongskatt på15 % skulle inte ge ett tillräckligtskatteuttag pä de vinstnedel som med avdragsrätt delas ut till utländska moderbolag. Andra åtgärder skulle fäövervägas. Som tidigare nämnts har mani höjt nivån pä skatteuttagetgenom att behålla den kommunala beskattningen av bolagsinkomsten(vid den kommunala beskattningen färbolagen inte avdrag för utdelning; den ekonomiskadubbelbeskattningen undanröjs genom attaktieägarna är befriade frånkonmunalskatt på utdelningsinkonsten).Konnunalskatten på det utdelande bolagets vinst plus10-15 % kupongskatt har i ansetts ge ett skatteuttag av acceptabelstorlek. Det bör dock franhållas att kupongskatten inte ger full kompensation för statsskatten påbolagsinkomsten. 7,2.4 Sammanfattning och slutsatser Fnligt tilläggsdirektivenskall vi göra en bedömning av om det ärmöjligt att utan större ingrepp i nuvarande regel- 1980/81:39 109 system vidta provisoriska ätgärder på bolagsnivå.De åtgärder som kommer i fräga är ett provisoriskt avdrag för verkställdutdelning eller en tillfällig sänkning av bolagsskattesatsen på utdelade vinster. Eftersom dessa åtgärder i Rakhar sanma innebörd har vi begränsat oss till att diskutera avdragsmetoden, X inledningen framhöll vi att det finns två särskilda frågor som man mästeta ställning till när man överväger att införaett generellt avdrag för verkställd utdelning. Den ena avser behandlingen avutdelning .som läranas till andra svenska bolag.Den andra gäller utdelning sora lämnas till aktieägarei utlandet. Vad först beträffar utdelning till andra svenska bolag har vikonstaterat att ett avdrag mästesamordnas raed de relativt koraplicerade bestämmelser som reglerar aktiebolagens skattskyldighet för mottagna utdelningar (anvisningarna till 54 § KL), De samordningsregler som finns iAnnell-1agstift-ningen är enligt vår mening inte lämpadeför ett system där avdragsrättenomfattar utdelning på både äldre och nyemitterade aktier. I stället torde det bli nödvändigt att ganska radikalt omarbetabestämmelserna i anvisningarna till 54 § KL. Ävennär det gäller de utdelningar sora lämnas till aktieägarei utlandet har vi funnit att relativt genomgripande ätgärder behövs för att säkerställa enrimlig beskattnings-nivå. Det torde bl.a. bli nödvändigt att fä till ståndsådana ändringar i våra dubbelbeskattningsavtal medandra länder att en relativt hög kupongskatt kan tas ut i . Av det anförda framgår att ett systen med generell avdragsrätt för verkställd utdelning inte kan införas utan väsentligaingepp i nuvarande skatteregler. Vi måstedärför avstyrka att åtgärder pä bolagsnivå vidtas inom rånenför det nu aktuella provisoriet,Santidigt vill vi understryka att Prop.1980/81:39 110 vi därned inte har tagit ställning till hur ett pernanent systen för lindring i dubbelbeskattningen bör utfornas. I detta avsnitt diskuterar vi olika ätgärder son hartill syfte att öka den effektiva avkastningen pä aktier genon lättnadervid aktieägarnas beskattning. Diskussionenavser enbart hushållens innehav av noterade aktier, Iförsta hand är det alltsåfråga on lättnader vid de fysiska personernas beskattning. Somtidigare nämnts (avsnitt 7.1,3) anser vi dockatt också dödsbon i vissa fall bör kunna få del av lättnaderna. I enlighet med tilläggsdirektivenlägger vi tyngdpunkten på en undersökningav åtgärder son ger lindring i dubbelbeskattningen av utdelade vinstnedel(7.3.1). Vi tar dock också upp frågan om lättnadervid realisationsvinstbeskattningen (7,3,2) och diskuterar slutligen vissaandra ätgärder (7.3.3). 7.3.1 Reducerad inkomstskatt på utdelningar I avsnitt 7,1,2 har vi dragit upp riktlinjerna för ett provisorium. Vi har utgått från att lättnaderna skall kunna uppfattas som en varaktig förbättring avvillkoren för aktiesparandet. har viunderstrukit att åtgärderna är provisoriska i den meningen attde är avsedda att inom nägot eller någraår avlösas av ett permanent systera. Det ärönskvärt att de provisoriska åtgärderna inte fåreffekter som försvårar övergången till ett permanent system. Vår huvuduppgift enligt tilläggsdirektiven äratt förutsättningslöst pröva tvä huvudalternativ för ett permanent systera, näraligen en differentiering av bolagsskatten och enavräkningsmetod. I avsnitt 7,2 har viavstyrkt provisoriska Prop.1980/81:39 111 åtgärder påbolagsnivå men vi har santidigt framhållit att detta inte innebär något ställningstagande förvärt fortsatta arbete. Det är alltsäännu för tidigt att bedöraa ora ett permanent .system bör baseras påden ena eller andra metoden. Ändå är det enligtvår mening motiverat att vid utformningenav provisoriska åtgärder för lättnader pä aktieägarnivåsträva efter att uppnå överensstämmelse med effekterna i ett avräkningssystem. En sädan överensstäramelse ärfördelaktig ora det permanentasystemet skulle baseras på en avräkningsmetod, pien den bör även vara ägnad att underlättaen övergång till ett system med differentierad bolagsskatt. I tilläggsdirektiven har framhållits att ett system med differentierad bolagsskattoch ett avräkningssystem åtminstone päsikt - dvs. när bl.a. bolagens utdelningspolitikhar anpassats till de nya reglerna - börkunna ge likvärdiga ekonomiska resultat. Vi kommer därför till en börjanatt redogöra för den principiella innebördenav ett avräkningssystem. Som nämnts i avsnitt 7.1,2 har vi valt att vid våra beräkningari första hand utgä frän en lättnadsnivåsom i princip raotsvarar en halvering av bolagsskatten pä utdelade vinstraedel. Tillämpat påavräkningssystemet innebär detta att vi främstinriktar oss på att belysa effekterna av ettsystera där avräkning raedges för halva bolagsskatten. Vi har därvid utgåttfrån den "teoretiska"bolagsskattesatsen vid en utdebitering pä ,, dvs. (jfr avsnitt 2.1) trots att denfaktiska skattesatsen kan vara lägre (t.ex, när utdelningen avser raedel som inte har beskattatsfullt ut i bolagssektorn). Vi koramer dock ävenatt visa effekterna vid en lägre och en högre avrakningsgrad (36 resp, av den"teoretiska" bolagsskatten). Slutligen diskuterar vi möjligheterna att använda ett avräkningssystem som provisorium. Därefter går vi över till attdiskutera tvä andra metoder för skattelindring,' nämligen skattereduktion och avdrag vid taxeringen. Även här har vi somutgångspunkt en lättnadsnivåsom motsvarar avräkning av halva den"teoretiska" bo- Prop.1980/81:39 112 lagsskatten, men vi beräknarocksä effekterna vid de alternativa lättnadsnivåersom motsvarar avräkning för 36 resp. av bolagsskatten. Sedan vi belyst effekterna av avräkning, skattereduktion och avdrag och diskuterat dentekniska utformningen - bl.a. hur de provisoriska åtgärderna skallsamordnas med nuvarande sparavdrag - görvi en bedömning av de olika metodernas för-och nackdelar och anger vilka lösningar vi vill förorda. När vi i fortsättningen talar om utdelning syftar vi endast på sådanutdelning som är avsedd att omfattas av de provisoriskaåtgärderna. Vi har i avsnitt 6.1 i korthet beskrivit några av EG-ländernasavräkningssystem. Gemensarat för dessa systera äratt aktieägare inora hushällssektorn färräkna sig till godo hela eller enviss del av den bolagsskatt som belöperpä utdelningen. Tekniken för att ästadkoramadetta brukar i utländsk litteratur benämnas "gross-up and credit". Med"gross-up" förstås att aktieägaren till sin utdelningsinkorast lägger hela eller en del av bolagsskatten pä utdelade vinstmedel och i en första omgångskattar för denna uppräknade utdelning. I t.ex. räknas utdelningen upp med faktorn 1,5 och iStorbritannien med 10/7. I en andra omgångtill-godoförs aktieägaren "credit", dvs. ett avdrag från skatten, som ärlika stort som det belopp som har lagts till utdelningen. Man kan beskrivasystemet så att bolagsskatten på utdelade vinstmedel helt eller delvis behandlas somen ytterligare utdelning som bolaget har hållitinne i form av en källskatt. Denna källskatt fåraktieägaren räkna av frånskatten på summan av den uppburna utdelningenoch källskatten. I ett system med full avräkning förekommer i princip inte någon dubbelbeskattning av utdelade vinstmedel. Prop.1980/81:39 113 avräkning får aktieägarenfrän den uppräknade utdelningen räkna av hälften av den bolagsskatt som belöper på utdelningen.Ett exempel belyser sambanden (ingen del av vinsten hålls kvar i bolaget, bolagsskattesatsen är och aktieägarensmarginalskattesats ). Aktieägaren tar upp till beskattning (42-t29=) 71 (42+58=) 100 på detta belopp 29,4 49,7 70 Skatteavdrag - 29 58 att erlägga 29,4 20,7 12 Aktieägarens skattesats för utdel ning (29,4/42=) 0,70 (20,7/42=) 0,49 (12/42=) 0,29 Total skatt päutdelade vinstmedel (58+29,4=) 87,4 (58+20,7=) 78,7 (58+12=) 70 I fortsättningen använder vi följandeuttryck - avrakningsgrad: den del av bolagsskatten på utdelade vinstraedel som avräkningen omfattar. 8 1980/81. Prop.1980/81:39 114 tilläggsbelopp: det belopp son vidbeskattningen läggs till den uppburna utdelningen, uppräkningsfaktor: den faktor raedvilken utdelningen räknas upp. Vi koraner i förstahand att beräkna effekterna vid halv avräkning (avräkningsgraden = 0,5). Av exemplet framgår att uppräkningsfaktorn i ett sådant system - och vid en bolagsskattesats på58 % - är (=) l 69. Som tidigare nänntskommer vi också att belysa effekterna vid en avräkning av 36 resp. av bolagsskatten. Uppräkningsfaktorn ärdå 1,5 resp. 2,0. I ett avräkningssystemräknas tilläggsbeloppet in i underlaget för aktieägarensprogressiva inkomstskatt medan avdraget frånskatten är lika stort i alla inkomstlägen. Vid en given avrakningsgrad (a) ochbolagsskattesats (b) kommer därför aktieägarensskattesats för uppburen utdelning (n) att bliberoende av hans marginalskattesats (m). kan uttryckas i följandeformel: ab ""u= " - ITb'-"' Formeln ger följande saraband. (a = 0): ra = n (a = 0,5): m = m - 0,69(l-n) = 1,69m - 0,69 (a = 0,36): m = m - 0,5(l-m) = 1,5m - 0,5 (a = 0,72): n = n - (l-m) = 2,0m - 1,0 Sambandet mellan ra och ra vid uppräkningsfaktorerna1,0 (nuvarande regler) och 1,69 resp. 1,5 och 2,0 illustreras i diagram 7:1. oä utdelning(m ) (1 )nuvarande regler ra = m 36 i avräkning m = 1,Sm - 0,5 (T) avräkning m = 1,69m- 0,69 (T) avräkning mj = 2,0 m - 1,0 0,: 0,4 0,5 0,6 0,7 0,8 Marginal-skattesats(m) -0,1 -0,2 Prop.1980/81:39 116 Diagrammet ger en bild av marginaleffekten, dvs. beskattningenav en extra utdelningsinkomst. Diagrammet kan inte utan vidare användas näraktieägaren i;Sr stora utdelningsinkomster.För att få ett rättvisandetotalresultat är det nödvändigt att tänka sig linjerna 2-4 förskjutna något i riktning raot linje 1 i defall då utdelningen - och därmed ocksåtilläggsbeloppet - har en sädan storlek att en eller flera skatteskiktsgränser passeras. Aktieägarens skatt på en utdelning och hans behållning efter skatt (utdelningsnettp) framgär av tabell 7:2. Prop.1980/81:39 117 Den skatt som tas ut Aktieägarens utdel- hos aktieägaren pä en ningsnetto om ra är utdelning på 100 om resp. ra år resp, 0,85 0,8 0,7 0,6 0,4 0,85 0,8 0,7 0,6 (),4 Nuvarande regler (linje 1) 85 80 70 60 40 15 20 30 40 60 avräkning (linje2) 78 70 55 40 10 22 30 45 60 90 avräkning(linje 3) 75 66 49 32 -1 25 34 51 68 101 avräkning(linje 4) 70 60 40 20 -20 30 40 60 80 120 Den nominella lättnadsora ett avräkningssystem ger i förhållande tillnuvarande regler är störst i låga inkomstlagen. Från tabellen kan man utläsa bl.a. att utdelningsnettot vid halv avräkning ökarmed 41 (från 60 till 101) vid 40 %marginalskatt och med 14 (från 20 till34) vid marginalskatt. Tabellen visar ocksåatt utdelningsnettot i ett avräkningssystem- jämfört med nuvarande regler - ökarmed en faktor som är i alla inkomst lägen, näraligenden faktor som vi här har kallat uppräkningsfaktorn (nettot vid t.ex. halv avräkning blir 1,69 gångerstörre än enligt nuvarande regler). Vi kan alltsä konstatera att avräkningen i relativa termer ger samma lättnad i alla inkomstlägen. Prop.1980/81:39 118 I rubriken till tabell 7:2 markerade vi att tabellvärdena avser skatteuttaget hos aktieägarna. Vid en analys av hur kapitalkostnaden påverkas i ett avräkningssystem- en analys sora vi här raåste avstå frän - är det sararaanlagda skatteuttagetpå utdelade vinstmedel av centralbetydelse. Utan att dra några slutsatser visar vi i tabell7:3 hur summan av bolagets och aktieägarensskatt varierar med olika avräk-ningsgraderoch marginalskattesatser när bolagsskattesatsen är . Den sammanlagda skatt som tas ut hos aktieägaren och bolaget om vinstmedel på 100 tas i anspråkför utdelning och m är resp. 0,85 0,8 0,7 0,6 0,5 0,4 91,6. Vi har i kap. 3 redovisat visst material om sambandetmellan hushållens utdelningar och derasbeskattningsbara inkomster. Med bortseende från bl.a. effekterna av sparavdraget har vi uppskattat att hushållens utdelningsinkoraster "på marginalen" beskattas med en skattesats av . Denna uppskattning kan användas för att beräknaskattebortfallet i ett avräkningssystem. Det är emellertid att raärka att det i e.tt avräkningssystemär skatteuttaget på tilläggsbeloppetsom är det relevanta, dvs. det beloppsom läggs till den i vanlig ordning bestämda inkomsten. Tilläggsbeloppet komraer ibland att delvis beskattas efter en högre skattesats änsora svarar raot den "vanliga" raarginalskattesatsen. Slutsatsen avdetta resonemang är att det finns anledning attjustera siffran något uppåt när det gäller att bedöraaskattebortfallet i ett avräkningssystem. Vi har ansett detrimligt att utgå frän en skattesats på . Prop.1980/81:39 119 I den följande tabellen förutsätts att hushållens årliga utdelningsinkoraster är 1 300 nilj. (utbetalade utdelningar från bolag pä A-listan och fondhandlarlistan har uppskattats till 2 780 milj. '-'; hushällens andel därav bör vara ca 1 100 milj. Skattebortfall vid avräkningi förhållande till nuvarande regler avräkning 0,5 x av hushållens (uppräknings- utdelningsinkomster, dvs. faktor 1,5): kr. avräkning 0,69 x av hushållens (uppräknings- utdelningsinkomster, dvs. faktor 1,69): kr. avräkning 1,0 x av hushållens (uppräknings- utdelningsinkomster, dvs. faktor 2,0): kr. I tilläggsdirektivenhar understrukits att en övergäng till ett avräkningssystem - liksom till ettsystem ned differentierad bolagsskatt - aktualiserar flera komplicerade frågor. Man måste,som också har framgått av vårredogörelse i avsnitt 6.1, ta ställning till bl,a, hur beskattningen skall ske när de utdelade vinstmedlen inte har träffats av skatt inon bol agssek tt?rn, Vidare må,ste te internationella aspekterna beaktas. Det säger sig självtatt det inte är möjligt att reglera frägor av dettaslag inom ramen för ett provisorium. 'Affärsvärlden nr 16, 1980 1980/81:39 120 Det är alltså enligt vårmening uteslutet att införa ett fullständigt avräkningssystemav kontinental modell som ett provisorium.