prop · G40376 · 1980-12-31 00:00:00 — Ärdet vid gärning som avses i 2§ fråga om i större omfattning eller yrkesmässigtbedriven verksamhei eller om särskill farlig eller skadlig narkotika eller omen ansenlig mängd narkotika, och bör handlingen i ovan nämnda eller andra fall,med beaktande av alla de omständigheter såsom en helhet, vilka lett till ochframgår av brottet, anses såsom grov, kan gärningsmannen enligt 3 8 samma lagdömas för grovl narkotikabrott till fängelse i minst ell och högst . Densom för förövande av i 3 8 avsett brott anskaffar därför erforderiigahjälpmedel eller i sagda syfte överlåter, förmedlar eller mottar pengar ellervaror kan dömas för förberedelse till grovl narkotikabrott lill fängelse ihögst eller böter (4 §). FörnarkoiikasmuggUng kan den dömas som olovligen till landet inför eller därifrånutför narkotika eller gör försök därtill. Påföljden är fängelse i högst två åreller böter (5 8 första styckei). Är det vid gärning somavses i 5 8 första stycket fråga om i slörre omfattning eller yrkesmässigtbedriven verksamhei eller om särskill fariig eller skadlig narkotika eller omen ansenlig mängd narkotika, och bör handlingen i ovan nämnda eller andra fall,med beaktande av alla de omständigheter såsom en helhet, vilka lett lill ochframgår av brottet, anses såsom grov, kan gärningsmannen dömas för grov narkotikasmugglingtill fängelse minst dt och högst lio år (5 § andra slyckel). Densom på annat än i 25 88 åsyftat sätt bryter mol narkolikalagen eller med stödav den utfärdade stadganden får, såvida för gärningen inle annorstädessträngare straffar föreskrivet, dömas för narkotikaförseelse till böter. Enligt§ 162 första styckei i den norska strafflagen straffas den som lill ett störreanlal personer eller mot betydande vederlag eller under andra särskiltförsvårande omständigheier olovligen överlåter eller medverkar lill altöveriåta medel som enligt lag eller författning är all anse som narkotika medfängelse upp lill lio år. Böter kan användas tillsammans med fängelsestraffet. Påsamma sätt straffas olovlig tillverkning, införsel, utförsel, transitering,förvärv, utlämning, leverans eller förvaring av sådana medel i avsikt attföreta sådan överiålelse som sägs i 8 162 första stycket, eller medverkandärtill (§ 162 andra stycket). Vissastraffsanktionerade förbud mol att tillverka, inneha eller bruka narkotikafinns i lagen nr 5 om läkemedel m. m. Påföljden är böter ellerfängelse i högst eller båda delar om inle gärningen faller under § 162 iden norska strafflagen. Dennorske justitieministern svarade på en fråga i stortingetom huruvida regeringen överväger att lägga fram förslag om höjda straffskalorför försäljning av narkotika. Prop.1980/81:76 238 "Fra1968 av ble strafferammen for de alvorligste narkotikaforbrytelser salt tillfengsel inntil , eventuell med tillegg av b0ter. I 1972 ble strafferammenutvidet til fengsel. I praksis vil del kunne bli tale om fengsel i 15 årfordi man ofte står överfor personer som har begått flere förbrytelser.Bakgrunnen for lovendringen i 1972 var bl.a. al man ville sette seg i stånd tilå m0te den mer profesjonelle omsdning av narkotika som man måtte vaereforberedt på ville komme også til . Etterden tid er del med visse meUomrom kommet 0nsker om ylterligere heving av maksimumsstraffen.1 skjedde delte senest ved behandlingen atstortingsproposisjonen om plan for 0kt innsats mot narkotikaproblemer. Dendavaerende justisminister opplyste al sp0rsmålet om heving av strafferammeneble holdt under observasjon i departementet, og at man ville vurdere omsp0rsmålel burde utredes naermere. Påbakgrunn av de ultaldser som i den senere lid er kommet fra personer som slårsentraU i strafferdtspleien og som er bakgrunnen for representantens sp0rsmål,finner jeg det naturlig at sp0rsmålet nå blir tall opp til vurdering.Justisdepartementet vil ta kontakt med ber0rte insianser blanl demriksadvokaten og Sentralrådel for narkotikaproblemer - med sikte på å klarleggebehovet for å utvide strafferammene på delte området." Delnorska jusfitiedepartementet har i skrivelse till olikamyndigheter och organisationer m. m. begärt synpunkter på frågan om man börlägga fram förslag om all höja straffskalan i § 162 slraffelo-ven. Sedanremissvaren numera inkommit, övervägs frågan i det norska justis- ogpolitidepartementd. 8 Åtgärder mot narkotikamissbruket Samhällelsåigärder mot narkotikamissbruket bygger på uppfallningen alt alll bruk avnarkotika som inte är medicinskt motiverat skall bekämpas. I enlighet med deninriktning för arbelel som har lagls fast av (prop. 1977/78: 105, SoU36, rskr 363) förs kampen mol missbruket numera inom alla samhällsområden.Vårdresurserna har byggts ul väsentligt såväl beträffande behandlingshemmen somi fråga om den öppna narkomanvärden. Stödet till ideella organisationersverksamhet mot missbruk har förstärkts. På skolans område har utvecklats olikaprojekt för förebyggande verksamhet och information. Intresset av att motverkamissbruk i olika former beaklas numera särskilt vid planeringen av insatser motungdomsarbetslöshet och av åtgärder för alt underlätta övergången mellan skolaoch arbetsliv. Antaletslaisbidragsberälligade platser vid behandlingshem för narkotikamissbrukareuppgick den lill 248. För innevarande budgetår har beräknats medelför 60 nya platser. Ett betydande anlal personer med narkotikaproblem vårdas påungdomsvårdsskolorna och inom sjukvården. Inomden öppna narkomanvården har det sketl en utbyggnad bl.a. i 1980/81:76 239 samt i , , ochGöteborgs kommuner. Vård i enskilt hem är ett viktigt komplemenl lillinstitutionsvården för missbrukare. För /81 beräknas 2,6 milj.kr. för bidrag lill kommuner för vård i enskilt hem och i behandlingsenhder medupp till fyra platser. Brottsförebyggande rådets narkolikagmpp har fått tilluppgifi all följa de försöksverksamheter som beslutade om i sambandmed propositionen om åtgärder mol narkotikamissbruk. Som ett led i dellauppföljningsarbete har narkotikagruppen publicerat en lägesrapport överförsöksverksamheterna. Syflel med denna rapporl är att berörda myndigheter,organisationer och personalgrupper skall få informalion om pågående aktiviteter. Av narkotikagruppens lägesredovisning framgår all elltiotal kommuner bedriver projekt med förebyggande försöksverksamhel inomskolan. Projekten syftar till all förbättra skolans meioder att hjälpaungdomar i riskzonen. Vid regionala konferenser som genomförls i samtliga länhar ca 500 studiecirkelledare utbildats. Dessa skall leda lokala studiecirklarför olika berörda personalkategorier om vården av missbrukare. En speciell handbokför skolpersonal i narkotikafrågor har utarbetats och kommer all ges ut undervären 1980. Den utredning (S 1979; 02) som tillsalts för alt utvecklafamiljevården för missbrukare driver tillsammans med regionala myndigheter ochorganisationer försöksverksamhet i fyra län. En särskild arbetsgrupp inom arbetsmarknadsstyrelsenarbetar med projekl som syftar lill att förbällra missbrukarnasarbetsmarknadssituation. I första hand inriktas insatserna på alt utvecklasamarbetet mellan behandlingshem-arbetsförmedling och fackliga organisationer. delegation för social forskning harinrättat en speciell initiativgrupp för narkomanvårdsforskning, därförutsättningarna för och inriktningen av forsknings- och utvärderingsprojektinom narkomanvården förbereds. Ett 60-tal personer har genomgått utbildningenför hela personallag vid nyinrättade behandlingshem och vårdcentraler. Undervåren 1980 kommer yllerligare ett 50-lal personer all genomgå denna utbildning.Utbildningen kommer därefter att ske inom dd reguljära utbildningssystemet. Även inom rättsväsendet har myckel stora insatser gjortspå området. Polisens personella resurser för spaning mol och utredning avnarkotikabrott har kraftigt förstärkts. Fr.o.m. har permanenta narkotikarotlarinrättats i alla län ulom och , och . /79 uppgick den för narkolikabekämpning särskilt avdeladepersonalen till 323 befattningshavare. Molsvarande siffra vid årsskiftet1977/78 var Prop.1980/81:76 240 304och /77 240. har beslulal att polisväsendet skalltillföras ytterligare 16 tjänster för kriminalpolismän som kan utredanarkofikabroftslighei (prop. 1979/80: 100 bil. 5, JuU 24, rskr 182). Ävenåklagarväsendets resurser på narkotikaområdet har ökats. Inom ramen för denöversyn av lagstiftningen mol den organiserade och den ekonomiskabrottsligheten som brottsförebyggande rådet bedriver på regeringens uppdragövervägs f. n. frågan om del är möjligl att genom lagändring effektiviseratillämpningen av narkotikastrafflagen i vissa hänseenden. Påtullväsendets område har kampen mot olovlig införsel av narkotika getts högprioritet. En fortlöpande ökning av personalinsatserna för detla ändamål haråstadkommils dds genom omprioriteringen och dels genom förstärkning av bl.a.resurserna för distriktsbevakningen. Inomkriminalvården har belydande ansträngningar lagts ned på att söka komma tillrätta med narkotikaproblemen. Sålunda anvisade regeringen den 21 juli 1977medel till en frivillig och drogfri behandlingskedja vid tre kriminalvårdsenheter,det s. k. Österåkersprojekld. Verksamheien leds av kriminalvårdensnarkomanvårdsleam vid allmänna häktet i Slockholm. Teamet skall etablerakontakt på häktet med de missbrukare som på eget initiativ försöker komma tillrätta med sina problem. Möjlighel skall finnas för intagna även på andra häktenoch anstalter att delta i verksamheien. Efler kontraklsöverenskommdse vidvilken den intagne själv väljer om han vill delta i behandlingen saml lämnaurinprov för konlrollanalys av narkotika, överförs han tillkriminalvårdsanstalten . Ett rikt utbud av aktiviteter ochterapeutiska åtgärder erbjuds honom där. Anstalten har 48 platser disponiblaför projektet. Som en komplettering lill behandlingen i den slutna miljön påÖsteråker kan intagna numera tillfälligt föras över till avdelningen Mon som ärknuten till anstalten och som har 15 platser. De intagna kan där tillsammansmed personal och anhöriga ägna sig åt olika aktiviteter av terapeutisk natur.Som ell sisla led i behandlingskedjan och som ett led i utslussningen tillfrihet ingår placering på avdelningen vid anstalten Bogesund med 15 platser. Försökmed narkolikafria avdelningar pågår också vid kriminalvårdsanstalternaHinseberg, och , sammanlagl 45 platser. Verksamheten vid den år 1979beslutade narkolikafria avdelningen vid kriminalvårdsanstalten harännu inte påbörjats. F.n.finns inom kriminalvården sammanlagt sju visitafionspatmller. Vaijevisitationspatmll består av tre vårdare. Patrullerna är i första hand avseddaför de anstalter där de är stationerade, men kan användas på andra anstalter.Patmllema utgör en viktig resurs i ansträngningarna att förhindra insmugglingoch förekomst av narkotika på anstalterna. Underde har i genomsnitl 40-50 intagna med narkotika och/elleralkoholproblem under verkställigheten varil placerade på behandlingshem ellerför familjevård enligl 34 8 lagen om kriminalvård i anstalt. Prop.1980/81:76 241 Den1 september har en försöksverksamhet med kontraklsvård förnarkotikamissbrukare som har begått brott inletts vid iUppsala. Avsikten är att vård skall kunna beredas en del av denarkotikamissbrukare i Uppsala- och som har övertygats ombrott och som själva föredrar vård framför den frihetsberövande' påföljd somannars skulle ha ådömts. I lagtekniskt hänseende har den lösningen valts attdomstol har givits möjlighel alt förklara brottmålet vilande tUl dessresultatet av vården kan bedömas. En förutsättning för sådant beslut är attvården kan antas få betydelse för valet av brottspåföljd. Behandlingen inledsmed en vistelse pä narkomanvårdskliniken vid under sex-åttaveckor. Efler sjukhusvistelsen förs patienten över till öppen vård. Han får dåarbeta och bo i sill hem men är skyldig att två gånger infinna inom eller för rådgivning och kontroll avall han är drogfri. Kontrollen av drogfrihelen sker genom kemiska test avurinprov. Om patienten missköter sig eller återfaller i brottslighet skallbrottmålet genast tas upp på nytt av domstolen. När har gått skall målelalllid avgöras slutligt. Det har fömtsätts att om patienten då klarat av sinanarkotikaproblem frihetsberövande påföljd skall kunna undvikas. Vårdav barn och ungdom utan samtycke regleras i banavårdsla-gen (1960:97).Lever barn eller ungdomar under missförhållanden kan enligtlagen vidla hjälpåtgärder eller beslula om övervakning eller omhändertagandeför samhällsvård. Ingripande kan ske mol den som är och som t. ex.på grund av missbruk av narkotiska medel behöver särskilda tillrätlaförandeåtgärder från samhällels sida. Vård av en vuxen narkotikamissbrukare utan hanseget samtycke kan f. n. ske bara under de begränsade förulsätlningar som angesi lagstiftningen om sluten psykiatrisk värd. F.n. förestår en genomgripande reform av socialvårdslagstiflningen. betänkande (SOU 1979/80:44) med anledning av prop. 1979/80: 1om skall nuvarande lagstiftning på områdelersättas av en ny, enhetlig socialtjänstlag. Denna lag kommer att bygga på frivillighet och medbestämmanderätt. Enlag med särskilda beslämmelser om vård av unga skall emellertid garantera attbl.a. unga narkotikamissbrukare som behöver vård kan ges sådan även när denunge eller föräldrarna inle samtycker till del. Denomstridda frägan om vård utan samtycke av vuxna missbrukare har i enlighet medriksdagens begäran hänskjutits lill fortsatt utredning i en särskildparlamentarisk beredning. Avsikten är alt utredningsarbetet skall bedrivas isådan takt alt en ny lagstiftning kan träda i krafl medsocialtjänsfiagen. Enannan form av behandling som aktualiserats i detla sammanhang är s. k.kontraktsvård, dvs. missbrukaren förbinder sig skriftligen att stanna på enbehandlingsinslitulion . Förutsättningarna och for-16 1980/81. 1980/81:76 242 mernaför kontraklsvård har utretts av en särskild utredning,kontraktsvårdsulredningen (S 1979:02). Utredningens förslag har nyligenredovisats i belänkandel (Ds S 1980:3) Kontraklsvård inom socialljänsten.Betänkandet remissbehandlas f. n. 9 Överväganden och förslag Samhälletsåigärder mol narkotikamissbruket bygger på uppfallningen att allt bruk avnarkotika som inte är medicinskt motiverat skall bekämpas. 1 enlighet med deninriktning för arbelel som har lagls fasl av (prop. 1977/78: 105, SoU36, rskr 363) förs kampen mot missbruket numera inom alla samhällsområden.Vårdresurserna har byggts ul väsenlligl såväl belräffande behandlingshemmen somi fråga om den öppna narkomanvården. Slödet till ideella organisationersverksamhet mot missbruk har förstärkts. På skolans område har utvecklats olikaprojekl för förebyggande verksamhei och informalion. Intresset av all molverkamissbruk i olika former beaklas numera särskill vid planeringen av insatser molungdomsarbetslöshet och av åigärder för alt underiätta övergången mellan skolaoch arbetsliv. Äveninom rällsväsendet har myckel stora insalser gjorts på områdel. Polisenspersonella resurser för spaning mol och utredning av narkotikabrott harkraftigt förstärkts. En ny organisation beslående av särskilda narkotikarotlarmed regional behörighet har byggts upp över hela landel. Antalet sådana rotlarär nu 24. Även åklagarväsendets resurser på narkolikaområdet har ökats. Inomkriminalvården har betydande ansträngningar lagts ned på att söka komma lillrätta med narkotikaproblemen. Sju visitalionspalmller har inrättats.Permissionsbestämmelsen har skärpts och skall enligl beslul av regeringen den20 ses över ytterligare. Regeringen kommer alt lägga framell förslag om vidgade möjligheter att förelägga intagna att lämna urinprovför alt eventuell narkotikapåverkan skall kunna konstateras. Det s.k.Österåkersprojekld, som innefattar en frivillig drogfri behandlingskedja vidtre anstalter, har pågått i två är och gett goda resultat. Försök med s. k.narkolikafria avdelningar pågår vid andra anstalter. Antalet placeringar päbehandlingshem av intagna med narkotikaproblem har ökat. Här bör också nämnasden försöksverksamhet med s. k. kontraklsvård av narkotikamissbrukare som harbegåll brott som sedan den pågår vid iUppsala och tvä sjukhus i . Påtullväsendets område har kampen mol olovlig införsel av narkotika gells högprioritet. En fortlöpande ökning av personalinsatserna för delta ändamål haråstadkommils dels genom omprioriteringar och dels genom förstärkning av bl. a.resurserna för dislriktsbevakningen. Prop.1980/81:76 243 1de internationella ansträngningar på omrädel som bedrivs bl.a. inom FN ochEuroparådet har tagit en aktiv del. I fråga om brottsbekämpningenförekommer dl omfallande samarbete med andra länder främst inom ramen förpolis- och tullväsendets internationella organisationer. Även om sålunda belydandeinsatser har gjorts på skilda områden, måste det konstateras allnarkotikamissbruket alltjämt är dl av våra slora sociala problem. Missbrukelsutbredning leder lill många mänskliga tragedier och ligger till grund för envitt förgrenad brotlslighel. Skadeverkningarna för missbmkarna själva, derasanhöriga och samhällel är utomordentligt omfattande. Dd finns skäl som talarför alt läget har förvärrats . Utredningen omnarkotikamissbrukels omfallning () har sålunda gjort beräkningar som visaratt det med slor sannolikhet har skell en omfattande ökning av det lunga narkotikamissbruketutanför Slorslock-holmsomrädet sedan slutet av 1960-lalel. Beräkningarna visarsamtidigt all de tre storstadsområdena svarar för ' av del uppskattadetotala tunga narkotikamissbruket i landel. Ulredningen noterar särskill de högavärdena för . Vidare bör anmärkas att heroinmiss-bmket harutvecklats lill att bli del allvarligaste narkotikaproblemet och all riskernaför att det skall förvärras ytterligare är slora. Tillgången på cannabis ärstor inom hela landet. Missbruket bland skolungdom har ökal under senare tid.Även om missbruk av kokain har endasl mycket begränsad omfattning, tordeman inte kunna bortse från all också denna typ av narkotika kanvinna insteg på marknaden. Handelnmed narkotika är en del av den organiserade internationella brottsligheten.Nästan all narkotika som omsätts på den illegala marknaden i harsmugglats in lill landet. Kontrollen över såväl källorna som trafiken utövas istor utsträckning av syndikat som dirigeras från utlandet. Vad som har sagts nugäller dock givelvis inte all brotlslighel på området. Med hänsyn lill att deli åtskilliga utländska storstäder går att utan särskilda svårigheter inhandlabelydande mängder narkotika är del förhållandevis lätt för vem som helst somförfogar över visst kapilal att i etablera sig som narkotikahandlare(jfr Enrolh och , Narkotika och ekonomisk kriminalitet, stencil,Slockholm 1980). Medhänsyn till att samhällets strävanden på området som nämnts syfiar till attbekämpa narkotikamissbruket med alla medel har pä senare tid frågan väckts ominte också ändringar i det straffrättsliga regelsystemet borde företas medsyfte att på en gång markera samhällels avståndstagande till missbruk avnarkotika och bidra lill en höjd allmänprevenlion. I förgrunden har därvidstått intresset att åstadkomma skärpta åtgärder dels mot de lindrigasteformerna av narkolikabrolt, som lidigare - främsi i - intehar ansetts bli uppmärksammade i erforderlig ulslräckning, dels mot de grövstabrotten där gärningsmännen, utan att 1980/81:76 244 självavara hemfallna åt narkotikamissbruk, hänsynslöst har utnyttjat andras beroendeeller i vinningssyfte har framkallat andras beroende av narkotika. Del tordevisserligen slå klarl all kriminalpoliliska åtgärder endasl i begränsadutsträckning kan bidra lill att lösa narkotikaproblemen. Detta ulgör emellertidinte något skäl till all avstå från all även på della fäll vidta de åtgärdersom framstår som ändamålsenliga och rimliga. Ytteriigareett skäl till all nu la upp frågan om ändringar i straffskaloma förnarkotikabrottslighet är det inledningsvis omnämnda ändringsförslagetbeträffande villkorlig frigivning i promemorian (Ds Ju 1979:5) om internering.Eu genomförande av detta förslag skulle nämligen, om andra åtgärder inte vidtassamtidigt, leda till lägre faktiska strafftider för grov narkotikabrottslighetän de nuvarande. 9.2Åtgärder mot de lindrigare brotten Narkotikastrafflageninnehåller tre brottstyper: narkolikaförsedse (2 8), narkotikabrott (1 8) ochgrovt narkotikabrott (3 8). I straffskalan för narkotikaförseelse ingår enbarlböter. Straffskalan för narkotikabrott omfattar böter eller fängelse . Enligl20 kap. 7 8 första stycket (RB) får en åklagare beslula attinle väcka åtal för dl brott om det kan antas att annan påföljd än böter inteskulle komma att ådömas och den misstänktes lagföring inle är påkallad frånallmän synpunkl. Med slöd av 12 8 polisinstmktionen kan en polisman meddelas.k. rapporteftergifl för ell brott, om det inle är föreskrivet strängarepåföljd än böter för brottet och brottet med hänsyn lill omständigheterna i delsärskilda fallet är att belrakta som obetydligt. Frågan om tillämpningen avbestämmelserna om åtals- och rapporteftergifl på brott motnarkotikaslrafflagsliflningen har under senare lid varil föremål för en delvisganska livlig diskussion. 1ett utfärdat cirkulär (RÅC: 94) har riksåklagaren rekommenderat enmera restriktiv lillämpning av beslämmelserna om åtalsunderiåldse med stöd av20 kap. 7 8 första stycket i RB. fillämpning av dessa beslämmelserinnebar all åtal vid narkotikainnehav för egel bruk kunde underlåtas, ominnehavd gällde anlingen en kvantitet centralstimulantia utom kokain svarandemot högsl 100 tabletter eller en mängd cannabis som motsvarade någon veckasförbrukning. Dessa gränser kunde undanlagsvis överskridas om så bedömdesnödvändigt med hänsyn lill intresset av att inte försvåra möjligheterna att geen missbrukare erforderlig vård. Den praxis som utvecklade sig i enlighelhärmed ledde till vissa ölägenheter. Sålunda uppstod svårigheter alt komma tillrätta med detaljförsäljningen av narkotika, eftersom försäljarna ofta inteförde med sig större mängd narkotika än som kunde uppfattas som en missbrukaresbehov för egel bmk. Ett annat skäl till riksåklagarens rekommendationer om enmer restriktiv tillämpning av beslämmelserna om åtalsunderlåtelse är all an- Prop.1980/81:76 245 vändandel av cannabispreparat nu har spritt sig lillsocialt etablerade grupper som kan antas vara mottagliga för bötesstraff. I det nya cirkuläret förordas all tillämpningen avbestämmelserna om åtalsunderlåtelse begränsas lill att avse fall då fråga är ominnehav av endast en rökbit cannabisharts (0,) eller en doscenlralslimulantia (0,1-0,), dvs. en så liten mängd alt den normall inledelas upp och säljs vidare. Om det trots all mängden är ringa finns misstankeom all narkotikan skall säljas bör åtal ändå ske. Vidare framhålls altåtalsunderlåtelse i huvudsak bör begränsas lill förseelser avförslagångskaraktär. Vid innehav av narkotika av annan typ än som harnämnts - heroin, kokain, opium, morfinbas, morfin, LSD elc. - böråtalsunderiåldse kunna meddelas endasl vid närmasl försumbara mängder. Om enåtalsunderlåtelse bedöms kunna bidra till all understödja ansträngningarna attge narkotikamissbrukare erforderiig vård, kan emellertid enligt cirkuläret bedömningenbli generösare. Riksåklagarens cirkulär kan antas få slor genomslagskraftoch även återverka på tillämpningen av beslämmelserna om rapporteftergifl. Mankan ulgå från att den praktiska effekten blir alt en belydande del av de brottför vilka tidigare åtalsunderlåtelse har meddelats i fortsättningen kommer attbeivras med bötesstraff. Del kan naturligtvis diskuteras i vad mån bötesstraff överhuvud tagel är en lämplig påföljd för den typ av brottslighet som det härgäller. Med den princip som ligger till grUnd för kriminaliseringen - att varjeoberättigat innehav av ett narkotiskt preparat är straffbart - är del dock inlemöjligt all avstå från böter i straffskalan för de allra lindrigaste fallen.Många av de dömda saknar visserligen förmåga all betala böterna. Som harpåpekats i riksåklagarens cirkulär har emellertid bruket av främsi cannabisnumera spritt sig även till mera socialt etablerade grupper. Även vidlillfällighelsbrott av ungdomar lorde ett bötesstraff kunna fylla en funktionsom varningssignal.