prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Det mäste av praktiska skäl vara tillräckligl alt han inte har hört avsig hos kronofogdemyndigheten sedan han underrättades om liden förförrättningen. RSV ifrågasätter om detta bör komma lill tydligare uttryck ilagtexten. Som beredningen haranfört är det ofrånkomligt att kronofogdemyndigheten, utöver de tvångsmedel somregleras i föregående paragrafer, har befogenhet att i viss utsträckninganvända direkt tvång. Beredningens överväganden i vad män förrättningsman iolika fall bör kunna tillgripa tvångsåtgärder har genomgående godtagits underremissbehandlingen och även Jag kan i allt väsentligt ansluta mig till dessauttalanden. Detta gäller även frågan i vad män tvång kan användas mol annan änsvaranden i utsökningsmålet. Beredningen har ansett altbefogenheten alt använda tvång inte kan regleras i detalj i lagen. Jag delarden uppfattningen men anser likväl att bestämmelserna bör kunna preciserasnågot närmare än som har skett i beredningens förslag. Härvid är särskiltangeläget att förrättningsmannens befogenhet alt bereda sig tillträde till hus,lägenhet och andra lästa utrymmen blir uttryckligen reglerad, eftersom fråganom sädan rätt ofta aktualiseras. Som bakgrund till en sädan bestämmelse syneslämpligt alt även förrättningsmannens befogenhet all genomsökaförvaringsulrymmen regleras. Vidare bör rätten att använda våld mot personregleras särskilt. 1 enlighet härmed anges iparagrafens första stycke alt vid förrättning får hus, rum ellerförvaringsstäUe genomsökas, om del behövs för att verkställighet skall kunnaske. Bestämmelsen åsyftar inte bara förrättning i mål om utmätning utan ävenannan förrättning som gär ut på att ta hand om 1980/81:8 2 kap. 17 § 251 egendom.Termen förvaringsställe tas i vidsträckt mening. Den avser sålunda över huvudett utrymme där egendom kan förvaras, l.ex. skrivbord, byrå, kassaskåp,kassafack, väska eller plånbok. Även t.ex. en bil omfattas av bestämmelsen. Förrättningsmannen kan ibland behöva få tillträdetill visst utrymme i annat syfte än att söka genom utrymmet. Vid avhysningbehöver han l.ex. ha tillträde till aktuellt hus, lägenhet e.d. för att kunnaverkställa avhysningen. För samtliga fall då förrättningsmannen behöver hatillträde till hus, rum eller annat utrymme meddelas en gemensam bestämmelse iandra styckets första mening. Där anges att om förrättningsmannen behöver hatillträde till utrymme som är tillslutet han får låta öppna lås eller beredasig tillträde på annat sätt. Bestämmelsen, som lar sikte på fall dåförrättningsmannen vägras tillträde av innehavaren eller dä inle nägon som kanöppna är närvarande, medger förrättningsmannen att bryta upp läs eller annantillslulning eller alt bereda sig tillträde pä annat lämpligt sätt. Som beredningenhar framhållit är det uppenbart att härvid inte får företas mera ingripandeåtgärder än som är nödvändigt och att egendom inte får skadas annat än om detär klart motiverat. Förvaringsutrymme som öppnas av förrättningsmannen börefler förrättningen tillslutas på lämpligt sätt. De närmare föreskrifter i nuangivna hänseenden som visar sig behövliga kan meddelas av regeringen. 1 fråga om bostad har beredningen föreslagit enundantagsbestämmelse. Jag delar beredningens mening att den nuvarandeordningen, enligt vUken förrättningsmannen som regel, ätminstone istorstadsdislrikten, bereder sig tillträde till utmätningsgäldenärs bostad ominte gäldenären eUer någon annan är hemma och öppnar, ibland är alltför brysk.Förutsällningama för alt förrättningsmannen skall få bereda sig tillträde lillnågons bostad bör därför skärpas. Jag viU erinra om att enligldepartementsförslaget de rutinmässiga utmätningsförrättningama i gäldenärensbostad i princip förutsätts skola ersättas av förhör med gäldenären. De problemsom är förknippade med att kronofogdemyndigheten behöver ha tillträde lillnågons bostad kan därför efter UB:s genomförande väntas minska i omfattning. Som förutsättning för alt förrättningsmannen skallfå la sig in i någons bostad i innehavarens frånvaro bör liU en början iallmänhet gäUa att bostadens innehavare har underrättats i förväg om tiden förförrättningen. 1 mål om utmätning bör underrättelse ofta kunna lämnas muntligeni samband med att kronofogdemyndigheten söker kontakt med gäldenären för att fåuppgifter om eventuella tillgångar. 1 annat fall fär underrättelse skeskriftligen. Jag delar RSV:s och kronofogdeföreningens uppfattning att sådanunderrättelse inte skall behöva delges. Det kan påpekas att enligt 4 kap. 12 8andra stycket departementsförslaget utmätningsgäldenären inle behöver på förhandunderrättas om målet bl.a. dä risk föreligger att han skaffar undan ellerförstör egendom eller då saken eljest är brådskande. 1 sådana fall bör ocksåförrättningsmannen vid behov kunna bereda sig till- Prop.1980/81:8 2 kap. 17 § 252 tradetill hans bostad ulan föregående underrättelse om tiden för förrättningen. Utöver underrättelse om tiden för förrättningen börsom regel krävas alt det kan antas att bostadens innehavare håller sig undan.Det bör härvid inte ulan vidare vara tiUräckligt att denne inte är hemma vidförrättnings-tillfället, även om han inte har hört av sig tillkronofogdemyndigheten fidigare under målet. Detta gäller särskilt omförrättningen äger rum under vanlig arbetstid eller om bostadens innehavare harsådant arbete att han kan antas vara på resa. Det bör alltså fordras positivtstöd för att han håller sig undan, men å andra sidan bör inte krävas aUtförmycket i detta hänseende. Om vederbörande är borta även vid ny förrättning,torde ofta finnas fog för antagande alt han håller sig undan. I sådana fall fårocksä ofta särskilda skäl anses föreligga. Beträffande avhysning får, som beredningenhar framhållit, som regel anses föreligga särskilda skäl för attförrättningsmannen bereder sig tillträde liU bostad. 1 enlighet med det anförda anges i andra stycketsandra mening att förrättningsmannen inte får bereda sig tillträde fill bostad iinnehavarens frånvaro annat än om underrättelse om tiden för förrättningen harsänts tiU innehavaren med posten eller lämnats på annat lämpligt sätt och detkan antas att denne håller sig undan eller om eljest särskilda skäl föreligger.Jag vill understryka alt sist nämnda förutsättning - särskilda skäl - får ansesföreligga i fall dä uimätningsgäldenär eUer annan uppenbart söker saboteraverkställigheten. 1 tredje stycket av paragrafen har tagits uppbestämmelser om annat tvång än som har behandlats i det föregående. Där anges iförsta meningen att förrättningsmannen för att genomföra förrättning får iövrigt använda tvång i den mån det kan anses befogat med hänsyn tUlomständigheterna. Som andra mening har tagits upp en särskild bestämmelse omanvändande av fysiskt våld mot person. Enligt förslaget får sädant våld bmkasendast om förrättningsmannen möter motstånd och i den mån som det med hänsyn tillförrättningens ändamål kan anses försvarligt. När det gäller den närmaretillämpningen av bestämmelsen kan jag ansluta mig till vad beredningen haranfört. Som beredningen har framhållit bör förrättningsmannen begära biträde avpolismyndigheten, när fråga uppkommer om att använda starkare våld än sådantsom kan anses mera normalt i utövningen av kronofogdemyndighetens befogenheter.Bestämmelse om sådan befogenhet kan meddelas av regeringen. I UL används som regel intebeteckningen beslut för utmätningsmannens avgöranden i utsökningsmål. Därbegagnas i stället sådana beteckningar som "ätgärd","förfarande"-eller "förslag" (se t.ex 77 8 4 mom. och 146och 200 88 samt mbriken tUl 10 kap.). 1980/81:8 '"P- ' *' 53 tidhar emellertid termen beslut använts i ökad utsträckning i samband medändringar i UL(se l.ex. 77 8 2 mom., 83 8 1 mom., 91 a S 3 mom., 201 8 1 mom.och 209 8). Se även införsellagen, bl.a. 12, 22 och 25 88. Överexekutorsavgöranden benämns i UL beslut eller utslag (se l.ex. 53 och 211 88 samtrubrikerna till 3 och 11 kap.). I enlighet med vad beredningen har föreslagitbenämns kronofogdemyndighetens avgöranden genomgående beslut idepartementsförslaget. vidtar även faktiska verkställighetsålgärdersom kanske inte utåt framstår som beslut i vanlig mening. Att ell beslut i verklighetenmåsle föregå vaGe åtgärd är dock uppenbart. 1 den män sådana åtgärder harbetydelse för part eller tredje man skall de enligt förslaget likställas medbeslut (se 21 8). 188 Paragrafen innehåller bestämmelser om motivering av beslut och ombesvärshänvisning. Den motsvarar 19 kap. 15 8 beredningens förslag. 1 gällande lag saknas bestämmelserom skyldighet för utmätningsmannen eller överexekutor att motivera sina beslutGfr 36 8 andra stycket USK) men sådan skyldighet torde ändå i princip ansesföreligga. Enligt 204 8 2 mom. UL skall utmätningsmannen vidförrättningar som anges i 201 och 203 88 (dvs. när för klagan gällersamt vid utmätning av lön m.m.) meddela underrättelse om vad den som vill sökaändring bör iaktta saml äventyret om del försummas. 1 USK meddelas vissakompletterande föreskrifter. Enligl 28 8 första stycket USK skall i beslut omutmätning av lön eller om införsel och i beslut enligt 12 eller 22 8införsellagen anges bl.a. att den som är missnöjd kan klaga hos överexekutor.Enligt 50 8 USK skall i beslut om rättelse, i bevis enligl 43 8 (dvs. överutmätning av annan egendom än lön) och i underrättelser enligl 45 8 (bl.a. däegendom har ulmätts med förbehåll enligl 67 8 3 mom. UL) anges vad den som villklaga hos överexekutor har att iaktta. Har utmätning skett av lös egendom ochkan det antas att egendomen tillhör annan eller att tredje mans rätt pä annatsätt har trätts för när, skall enligt 44 8 USK underrättelse om utmätningen ommöjligt genast sändas till denne med uppgift om vad han skall iaktta bl.a. omhan vill klaga över förrättningen. 1 211 8 1 mom. fjärde meningen UL stadgasbeträffande överexekutor att när slutligt utslag ges, auktion har hållits ellerförsäljning har skett i annan ordning, underrättelse skall meddelas om vad somäratt iaktta vid sökande av ändring och äventyret om det försummas. De beslut som kronofogdemyndighetenskall fatta enligl förslaget bör enligt beredningen ofta utfärdas i skriftligform. Detta gäller t.ex. beslut om införsel. 1 andra fall bör beslut-ellervidtagen åtgärd - protokollföras resp. antecknas i dagbok e.d. men åsyftadåtgärd måste i många sammanhang kunna genomföras utan avvaktan på sådanprotokollföring eller anteckning. Beslut meddelas i sädana fall muntligen,t.ex. 1980/81:8 2 kap. 18 § 254 sambandmed förrättning eller vid sammanträde. I enlighet med det sagda föresläs iförsta stycket av 19 kap. 15 8 att beslut meddelas skriftligen eller muntligensamt att muntligt beslut skall upptecknas. Beträffande motivering framhåller beredningen attden numera även för förvaltningsmyndigheter lagfästa principen om skyldighetatt vid behov motivera beslut bör tillämpas också av kronofogdemyndigheten.Detta är av betydelse särskilt för part som beslutet har gäll emot och somdärför kan vilja överklaga del samt för överinstansen när besvär har anförts.Beredningen föreslår därför i andra stycket av 19 kap. 15 8 att beslut skall iden mån det behövs ange de skäl på vilka det grundas. Beredningen understryker att enligt den föreslagnalydelsen inle alla beslut behöver särskilt motiveras. Det skulle vara bådeonödigt och alltför betungande. När ansökan om verkställighet bifalls, framgårsökandens anspråk och skälen därtill av åberopad exekutionstitel. vid införsel och utmätning. Någon ytterligare motivering för att verkställighetenhar beviljats kan i allmänhet inte anses påkallad. Har svaranden framställtinvändning mot verkställigheten, kan dock behöva anges varför invändningen intebeaktas, såvida inle saken ar uppenbar. Vidare bör skälen anges, om utmätningav lön e.d. har beslutats i enlighet med de särskilda förutsättningar somgäller därom eller om viss egendom tas i anspråk trots att invändning harframställts mot att den utmäts. När ansökan om verkställighet avslås ellereljest inte föranleder begärd åtgärd, bör beslutet som regel innehålla skälen.Beslut som endast är förberedande behöver i allmänhet inte motiveras. För stora anspråk bör enligt beredningen inteställas på utformningen av motivering. Vad som skall anges är de huvudsakligaskäl som har varit bestämmande sä att del blir begripligt varför ärendet harfått den utgång som har beslutats. Någon detaljerad redogörelse försakförhållandena kan inte krävas. beslut kan enligl förslagetöverklagas, om inte annat föreskrivs. För klagan gäUer i vissa fall bestämdtid, medan möjligheten alt klaga i andra fall inte är tidsbegränsad.Beredningen anser ait när viss besvärstid gäller, beslutet bör ange vad den somvill klaga har att iaktta. 1 ärende hos kronofogdemyndigheten kan förekommasuccessiva beslut beträffande vilka gäller att särskild talan fär föras motvae särskilt beslut inom begränsad tid, i allmänhet räknad från att part hardelgelts beslutet. Anteckning om vad som i delta hänseende gäller kan enliglberedningen ske på dagboksblad eller i protokoll i mycket förenklad form(t.ex. genom ordet besvärshänvisning). Vid eventuell utskrift och delgivning avbeslutet bör besvärshänvisningen utskrivas enligl formulär. 1 andra fall börden som är missnöjd få upplysning hos kronofogdemyndigheten vid förfrågan.Bestämmelser i enlighet härmed har tagits upp i tredje stycket av paragrafen.Beredningen påpekar all det givetvis kan vara lämpligt alt beslut som fåröverklagas utan begränsning till viss lid innehåller erinran Prop.1980/81:8 '" * * 255 ommöjligheten att klaga. härom kan vid behov meddelas i administrativordning. Beslut om införsel och om utmätning av lön m.m. kanenligt 4 kap. 12 8 första stycket och 8 kap. 5 8 beredningens förslag ändras avkronofogdemyndigheten när anledning föreligger. Sädana beslut bör enligt beredningeninnehålla upplysning om denna möjlighet. härom bör meddelas iadministrativ ordning Gfr 28 8 första stycket USK). Beträffande andra stycketanmärker RSV att om skyldigheten att motivera beslut skall slå igenomnågorlunda enhetligt hos kronofogdemyndigheterna kompletterande föreskrifterfordras. Dessa bör kunna meddelas i administrativ ordning. Vid utformandet avföreskrifterna kan ledning hämtas av 17 8 förvaltningslagen. Enligl RSV börsärskilt övervägas om skillnaden mellan allmänna och enskilda mål skall behövainverka pä föreskrifterna. 1 fråga om tredje stycket framhållerA:am/Marrd//É'« / alt enligl förvaltningslagen besvärshänvisning, medundantag som här kan lämnas ät sidan, alltid skall meddelas när beslut gär partemot. Kammarrätten har förståelse för att invändningar kan riktas mot alt varjebeslut på det exekutiva området som går part emot skall förses medbesvärshänvisning. Det ter sig inte heller särskilt lyckat medbesvärshänvisning till hovrätt i frågor där självrättelse av beslutet är vadsom avses skola ske. Å andra sidan måste konstateras att förslaget i berörthänseende inte ger en rätts-säkerhetsgaranti likvärdig med den somförvaltningslagen ger. Enligt hovrätten för bör besvärshänvisninglämpligen ges även i fall då talan inle är inskränkt till . Sveahovrätt anser för sin del alt det kan godtas att besvärshänvisning inle alllidbehöver meddelas. Alla beslut som kan överklagas bör dock innehålla uppgift att- men ej nödvändigtvis hur - detta kan ske. Det är ulan särskild bestämmelsetydligt att vissa beslut som meddelas av kronofogdemyndigheten, l.ex.införselbeslul, skall vara skriftliga medan andra beslut kan meddelas muntligenoch upptecknas i efterhand. Då del inle är möjligt att närmare reglera vilkabeslut som skall meddelas skriftligen, bör enligt min mening inte meddelasnägon bestämmelse i saken. På grund härav har i departementsförslaget intetagits upp nägon motsvarighet lUI bestämmelsen i första stycket av beredningensförslag. Andra stycket i beredningens förslag har tagits uppoförändrat som första stycke i förevarande paragraf i departementsförslaget. Deuttalanden som beredningen har gjort angående den närmare tillämpningen avbestämmelsen kan jag ansluta mig till. Med anledning av vad beredningen haranfört om motivering av beslut om löneutmälning vill jag dock påpeka attdepartementsförslaget saknar motsvarighet lill vad som f.n. gäller omgäldenärens betalningsovilja som förutsättning för sådan utmätning. Vidareutgår departementsförslaget från alt RSV liksom f n. skall Prop.1980/81:8 2 kap. 19 § 256 meddelanärmare föreskrifter om det utmätningsfria beloppet. Anledning torde därför somregel saknas att särskilt motivera beslut om utmätning av lön. De närmareföreskrifter angående kronofogdemyndighetens skyldighet alt motivera sinabeslut som visar sig behövliga kan meddelas av regeringen. Beträffande frågan i vad mån beslut bör innehållabesvärshänvisning bör först påpekas att enligt departementsförslagetbesvärstiden skall vara begränsad i de flesta fall. Obegränsad besvärstidföresläs gälla beträffande beslut som rör införsel och utmätning i lön o.d.samt för tredje man som vill klaga över annan utmätning. Besvärshänvisning bör iprincip alltid ges när viss besvärslid gäUer. Undantag kan emellertid tänkas,t,ex. då anstånd med exekutiv försäljning har beviljats pä begäran av såvälsökanden som gäldenären. Även i andra fall kan förhållandena vara sådana attett beslut inte kan sägas gå emot någon. Det kan vidare ifrågasättas om besvärshänvisningbör vara obligatorisk i fall då lalan inte är inskränkt till . En regelsom omfattar alla sådana fall skulle bl.a. innebära att beslut om vanligutmätning skulle behöva innehålla besvärshänvisning även för eventuell tredjeman. Det är emellertid inte påkaUat att sådan besvärshänvisning ges annat ännär tredje mans eventuella rätt har aktualiserats. Tredje man bör fö. i förstahand uppmanas att söka rättelse hos kronofogdemyndigheten, vilket även böranges i beslutet. När det gäller beslut om införsel eller utmätning i lön o.d.anser jag att besluten liksom f n. bör innehåUa besvärshänvisning. Det äremellertid angeläget att sådana beslut - när fräga därom uppkommer - i förstahand omprövas av kronofogdemyndigheten och att även detta anges i beslutet. I enlighet med vad jag har anfört nu anges idepartementsförslaget att beslut som får överklagas skall innehålla upplysningom vad den som vill föra talan mot beslutet skall iaktta samt att sådanupplysning dock får utelämnas när den är uppenbart obehövlig. kan meddelas bestämmelser om att beslut även börinnehålla upplysning om alt den som beslutet har gått emot kan begära rättelseeller ändring, när sädan befogenhet föreligger. 198 Paragrafen, som motsvarar 19 kap. 17 8 beredningens förslag, behandlar bl.a.frågan från vilken tidpunkt kronofogdemyndighetens egna beslut får tillämpas. Beträffande fortgången av detexekutiva förfarandet gäller enligt 210 8 1 mom. UL att klagan över utmätninginte får hindra förrättningens fullbordan eller egendomens försäljning och attinte heUer klagan över annan åtgärd som har vidtagits av utmätningsman fårföranleda uppehåll däri, om inte överexekutor förordnar annorlunda. Enligt 2088 kan överexekutor, när klagan över utmätningsmans ätgärd anmäls hos honom,tills vidare i avvaktan pä det slutliga utslaget inställa vidare fort- 1980/81:8 2 kap. 19 § 257 gång av åtgärden eller meddela den rättelse vartillomständigheterna föranleder, om skäl finns och saken inte tål uppskov. I fråga om verkställighet av utslagvarigenom överexekutor har ålagt betalningsskyldighet gäller enligt 518 4 mom.UL vad som i 37 8 samt 39 och 40 88 är föreskrivet i fråga om underrätts dom imotsvarande fall. Överexekutors utslag varigenom någon har fällts till bötereller vite får enligt 52 8 I mom. inte verkställas förrän det har vunnit lagakraft. Annat av överexekutor meddelat beslut i utsökningsmål än som avses i 51och 52 88 skall enligt 53 8 gå i verkställighet även om del överklagas, om inleannorlunda har förordnats eller är särskilt föreskrivet. Utslag varigenomöverexekutor föreskriver ändring beträffande utmätningsmans ätgärd skall enligt210 8 2 mom. lända lill efterrättelse, om del inte förordnasannorlunda. 1 mål om utmätning skall dock redan verkställd åtgärd inte återgåinnan utslaget har vunnit laga kraft, om inte överexekutor har särskiltförordnat därom. När överexekutors utslag överklagas, kan hovrätten enligt 2188 1 mom., innan ändringssökandet slutligen prövas, förordna att utslaget inlefår verkställas eller att, om verkställighet redan har följt, ytterligareåtgärd inte får vidtas. Beredningenframhåller all kronofogdemyndighetens åtgärder (frånsett handräckning) avseratt genomföra förpliktelser som har bestämls i exekutionstitlar. Myndighetensegna beslut räknas i förslaget inte som exekutionstitlar i den mening som avsesi 3 kap. Flera bestämmelser i förslaget anger särskUt allkronofogdemyndigheten fär utsöka vissa fordringar eller kostnader (se 2 kap. 158, 3 kap. 26 8, 4 kap. 20, 21 och 26 88, 8 kap. 5 8, 14 kap. 22 8, 16 kap. 4 8saml I8kap. 7, 9, 10, 14 och 21 88, jfr 5 kap. 1 8 andra stycket).Kronofogdemyndighetens beslut bör enligt beredningen i princip kunna genomföraseller eljest lända lill efterrättelse . 1 19 kap. 17 § sägs häromgenerellt i första stycket första meningen att kronofogdemyndighetens beslutländer till efterrättelse . I en andra mening tiUfogas altverkställighet (eller handräckning) fortgår även om klagan förs, såvida inteannat är särskilt föreskrivet eller förordnas. Exempel pä särskild föreskrifti fråga om fortgången av det exekutiva förfarandet finns i 9 kap. 9 8 förstastycket och 14 kap. 16 8. 1 andra stycket av paragrafenföreskrivs särskilt undantag beträffande kronofogdemyndighetens beslutvarigenom vite har utdömts. Vitet får inle utsökas innan beslutet har vunniilaga kraft. Beredningen erinrar om alt närbesvär har anförts över meddelat beslut eller vidtagen åtgärd,kronofogdemyndigheten kan enligl 19 kap. 36 8 andra stycket förordna altärendet skall vila tills vidare i avvaktan på hov-rätlens beslut. Enligl 40 8andra stycket i samma kapitel kan hovrätten ocksä förordna attåtgärd för verkställighet (eller handräckning) inte skall äga rum tills vidareeller att sådan åtgärd skall genomföras och beslå till dess annat förordnas. Omsynneriiga skäl föreligger, får hov- 1 saml Nr 8. 1980/81:8 2 kap. 20 § 258 rätten också förordna att vidtagen ätgärd skallhävas. Föredraganden.Departementsförslaget överensstämmer i sak med beredningens förslag.Bestämmelsema i första styckets andra mening och i andra stycket har dock fåttbyta plats. Bestämmelsen angående beslut om utdömande av vite avser sädant vitesom behandlas i 10-12 88 i förevarande kapitel Gfr även 23 8). Jag vill påpekaatt departementsförslaget saknar motsvarighet till vad beredningen har föreslagitom att kronofogdemyndigheten med anledning av besvär kan förordna att mäletskall vila tills vidare. 20 8 I paragrafen, som motsvarar 19 kap. 18 8 iberedningens förslag, ges vissa bestämmelser angående självrältelse m.m. Beredningen föreslärvissa uttryckliga bestämmelser om befogenhet för kronofogdemyndigheten altsjälv ändra eller rätta sina beslut och utgår frän att kronofogdemyndighetenhar viss sådan befogenhet även i andra fall. Enligt beredningen börkronofogdemyndigheten självmant la upp fräga om självrättelse när anledningföreligger. Anledning kan yppas vid den rutinmässiga granskning avunderordnades arbete som högre befattningshavare förutsätts utföra. Vidare kanpåpekande av part eller iredje man ge anledning till rättelse. 1 första stycketförsta meningen av 19 kap. 18 8 föreskrivs därför all kronofogdemyndighetensjälvmant skall pröva fråga om ändring eller rättelse av beslut när sådanåtgärd är tillåten och anledning föreligger. Beredningen påpekar attbestämmelsen är tillämplig även om särskild lalan fär föras mol beslutet. Dettatorde överensstämma med vad som anses gälla i fråga om förvaltningsmyndighetsmöjlighet all vidta självrältelse. Enligt andra bestämmelser iförslaget, anför beredningen vidare, skall verkställighet (eller handräckning)avbrytas eller vidtagen åtgärd hävas, utan att fräga är om nägon omprövning avtidigare beslut. I vissa fall används av särskild anledning ultryckssättet allåtgärd skall "återgå".