prop · G403155 · 1980-12-31 00:00:00 — omändring i fondkommissionslagen; Regeringenföreslår atl antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås en uppmjukning av gällande förbud för bl. a. vissaanställda hos fondkommissionärer att för egen räkning förvärva värdepapperannat än för långsiktig förmögenhetsförvaltning. Förslaget innebär att förbudeti fortsättningen inte skall omfatta sådana obligationer och förlagsbevis sominte är konvertibla. Ändringama avses träda i kraft . 1980/81:155 2 Lagom ändring i fondkommissionslagen (1979:748) Härigenomföreskrivs atl 39 och 40§§ fondkommissionslagen (1979; 748) skall ha nedanangivna lydelse. Densom på grund av befallning eller annars har anknytning till fond-kommissionärfår ej för egen räkning genom köp, byte eller därmed jämförligt fång förvärvafondpapper annal än för långsiktig förmögenhetsförvall-ning, om han normall harinsyn i uppdragsgivares värdepappersaffärer, som har sädan omfattning att delallmänna försäljningsvärdet kan påverkas. Utan hinder av första stycket får förvärv ske av sådana obUgationer ochförlagsbevis som inte är konvertibla . Densom avses i 39 § skall lill Den som avses i 39 § skall till fondkommissionärenofördröjligen fondkommissionären ofördröjligen anmäla innehav av fondpapper och anmäla innehav av fondpapper och ändring i innehavet. Fondkommis- ändring i innehavet Anmälnings- sionären skall föra förteckning över skyldigheten gäller inle sådana ob- anmälningama och hålla den lill- ligalioner och .förlagsbevis som in- gänglig för bankinspektionen. te är konvertibla. närenskall föra förteckning över anmälningarna och hålla den tillgänglig förbankinspektionen. Anmälningsskyldighetenligt första stycket omfattar fondpapper som ägs av den anmäJningsskyldige,hans make eller omyndigt barn som står under hans vårdnad. Har någon av dem ellerflera av dem tillsammans sådan väsentlig ekonorniiik gemenskap med annanjuridisk person än fondkommissionären som grundas pä andelsrätl eller därmed jämföriigtekonomiskt intresse, omfattar anmälningsskyldigheten även den juridiskapersonens innehav av Ibndpapper, om den anmälningsskyldige har väsentligtinflytande över den juridiska personens verksamhet. Vidtillämpningen av denna paragraf likställs äktenskapsliknande .samlevnad medäktenskap, om de sammanlevande har varil gifta med varandra eller hareller har haft barn gemensamt. Dennalag träder i kraft . Prop.1980/81:155 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , ,, , Äsling, Söder, Krönmark, , , ,, , , , , , , Propositionom ändring i fondkommissionslagen (1979:748) I39§ fondkommissionslagen (1979:748) finns bestämmelser som inskränker rättenför bl. a. vissa befattningshavare hos fondkommissionärer att göravärdepappersaffärer för egen räkning. Enligt 40 § samma lag har de berördapersonerna dessutom ålagts en skyldighet att anmäla innehav av fondpapper ochändring i innehavet. Bestämmelserna gmndas på elt förslag avfondbörsutredningen i belänkandel SOU 1976; 540m fondkommis-sionsrörelse m. m.I propositionen 1978/79; 9 med förslag till fondkommis-sionslag m. m. antogs gmndprincipernai utredningens förslag. Enligt propositionen var det av stor betydelse att desom är verksamma i fondkom-missionshandeln omfattas av allmänhetens förtroendesamt alt de berörda personema inte får möjlighet att utnyttja sin speciellakunskap för egen (prop. s. 142), godkände propositionen iförevarande hänseenden (NU 1978/79: 50, rskr 443). Restriktionerna i 39 §gäller personer som på grund av befattning eller annars har anknytning till fondkommissionäroch normall har insyn i kun dernas värdepappersaffärer. Enligt lagensförarbeten gäller detta t. ex. börsombud, chef för banks fondavdelning ochordermottagare. Dessa personer får enligt lagen inte för egen räkning annat änför långsiktig förmö-genhetsförvaUning förvärva fondpapper genom köp, byteeller därmed jämförligt fång. Alla typer av värdepapper som enligt 1 § fondkommissionslagenräknas som fondpapper faller under regleringen. Dit hör således aktier, obligafioner,förlagsbevis m. m. I39 § fondkommissionslagen anges vidare att en förutsättning för atl reglernaskall vara tillämpliga är, att de värdepappersaffärer som omfattas av de olikabefattningshavarnas insyn, skall vara av sådan omfallning att det allmännaförsäljningsvärdet kan påverkas. Egna förvärv som den berörda personkretsen görsom led i en långsiktig förmögenhelsförvaltning omfat- 1980/81:155 4 tassom nämnts inte av förbudet. Enligt uttalanden i propositionen 1978/79:9 (s.142-143) skall placeringar som avvecklas efter förvärvet antas varagjorda i annat syfte än för långsiktig förmögenhetsförvaltning. Någrasärskilda sanktioner finns inte mot den som bryter mot förbudet att förvärvafondpapper eller åsidosätter anmälningsskyldigheten. Bankinspektionen haremellertid vid sin tillsyn att övervaka att bestämmelserna efterlevs och i denmån så inte sker kan den ingripa mot den fondkommissionär till vilken denaktuella personen är knuten. har i en skrivelse lill ekonomidepartementet den 19juni 1980 hemstäUl atl åtgärder vidtas så att obligationer, eller i vart fallpremieobligationer, undantas från den reglering som finns i 39 och 40 §§ fondkommissionslagen.Skrivelsen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I. Efterremiss har yttranden över skrivelsen avgetts av bankinspektionen, fullmäktige iSveriges riksbank, fullmäktige i , styrelsen för Stockholmsfondbörs. och Post- och , (gemensamt yttrande). Svenska handelskammarförbundet.Svenska sparbanksföreningen, föreningsbankers förbund och . En sammanställning av remissyttrandena bör fogas lillprotokollet i detta ärende som bilaga 2. Fondhandlareföreningenhar till stöd för sin framställning åberopat att enligl föreningens meningbefattningshavare hos eh fondkommissionär i fråga om obligationer inte lordekunna ha sådan insyn som lagen fömtsätter. Föreningen anser att även om enuppdragsgivares affärer med t.ex. premieobligationer är omfattande, så kan ipraktiken dessa affärer inte påverka obligationskursen. De enskildabefattningshavarnas insyn i dessa affärer skulle därför i princip inle kunnaerbjuda några tillfällen alt göra otillbörliga egna förvärv. Samtligaremissinsianser har i princip en positiv inställning till fondhandlareföreningensförslag. Några remissinstanser anser dock alt konver-Ubla obligationer alltjämtbör omfattas av de nuvarande restriktionerna. föreslår dessulomatt del synsätt som i förevarande hänseende bör gälla obligationer också skallavse förlagsbevis och utländska fondpapper. Föregen del får jag anföra följande. Förbudet i 39 § syftar till att förhindraotillbörliga värdepappersaffärer från vissa personers sida. Den som är anställdhos ett fondkommissionsbolag eller hos en bank och på grund av sitt arbete fårinsyn i uppdragsgivarnas värdepappersaffärer skall således inte för egenvinning kunna utnyttja sin kunskap om en värdepappersaffär som är så omfattandeatt värdepapperets kurs påverkas. Prop.1980/81:155 5 Devärdepapper som främsl är av intresse i sammanhanget är aktier. Kursvarialionernaför aktier bestäms av ändrade förväntningar om framtiden och de affärer somsker på grund härav. Kursvariationema kan också föranledas av affärer som skerav andra skäl. Variationerna kan vara mycket kraftiga även . Bakgrunden till attförvärvsförbudet omfattar också obligationer är att det har bedömts inte kunnauteslutas helt alt enskildas affärer med obligafioner kan påverka kursen ivissa situationer och att t. ex. en anställd hos en fondkommissionär skullekunna utnyttja en sådan situation. I sitt yttrande över fondbörsutredningensbetänkande framhöll bankinspekUonen sålunda bl. a. att även obligafioner bordeomfattas av begränsningama med hänsyn den utveckling som har ägt rumbeträffande premieobligationer, i synnerhet där kredit tas för köpen.Kurssvängningarna för obligafioner -jag bortser t. v. från konvertiblaobligationer - är emellertid förhållandevis obetydliga och vanligen beroende avhelt andra faktorer än dem som påverkar aktiekurserna. I fråga om marknadenför räntebärande obligationer gäller att den domineras av ett fåtal mycketstora institutionella placerare och att kursvariationerna i stort settavspeglar det allmänna ränteläget. Vad premieobligationer beträffar tordekännedom om enskilda placerares affärer knappast kunna utnyttjas somförhandsinformation om kursutvecklingen. I sammanhanget bör beaktas vad densenaste tidens skatterältsliga lagsfiftning inneburit för premieobligationemasdel. BankinspekUonen har f. ö. i sitt yttrande över fondhandlareföreningensframställning angett att de farhågor som låg till grund för inspektionenssynpunkter vid lagens tillkomst inte har besannats. Med hänvisning till vadjag nu har anfört är jag beredd att föreslå att förvärvsförbudet ochanmälningsskyldigheten när det gäller obligationer slopas, dock med följandeundantag. Någraremissinstanser anser att de nuvarande reglema fortfarande bör gälla förobligationer som är konvertibla. Jag delar denna uppfattning. Konvertiblaobligationer intar en mellanställning mellan obligationer och akfier och dessaskursfluktuationer kan vara betydande. Jagansluter mig också till bankföreningens ståndpunkt, atl regleringen inte ärnödvändig när det gäller icke konvertibla förlagsbevis. De skäl som kan anförastill stöd för att obligationer undantas gäller nämligen även i fråga om ickekonvertibla förlagsbevis. Jag finner däremot inte anledning att föreslå någonändring i fråga om utländska fondpapper. Jagutgår från att bankinspektionen i sin tillsynsverksamhet har sin uppmärksamhetriktad på utvecklingen inom handeln med obligationer och förlagsbevis och tillregeringen anmäler om det uppkommer anledning att åter pröva de här behandlade frågoma. Uppmjukningenav det nuvarande förbudet bör ske genom ett nytt stycke i 39 § fondkommissionslagen.Som en konsekvens bör även 40 § i samma lag ändras så att den aktuella persongmppeni fortsättningen inte behöver anmäla sitt innehav av ej konvertiblaobligationer och förlagsbevis eller ändring av detta innehav. 1980/81:155 6 Ettpar remissinstanser har slulligen tagit upp frågan om vad som skall anses varalångsiktig förmögenhetsförvaltning och föreslagit att ett innehav skall ansessom långsiktigt, om värdepapperen behålls . Enligtförarbetena (prop. 1978/79; 9 s. 142-143) till fondkommissionslagen och denpraxis som vid bankinspektionens fillsyn har utvecklats i detta avseende börman normalt utgå från att placeringar som avvecklas efterförvärvet har gjorts i annat syfte än långsiktig förvahning. Som påpekades ipropositionen faller denna presumtion, om annat kan visas i det enskildafallet. För min del kan jag inte finna att det finns skäl att föreslå ändring iden ordning som sålunda gäller. Deföreslagna lagändringarna får anses vara av så enkel beskaffenhet att lagrådsgranskninginte är påkallad. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag atl regeringen föreslårriksdagen attantaga etl inom ekonomidepartementet upprättat förslag till lag om ändring i fondkommissionslagen(1979; 748). Regeringenansluter sig till föredragandens hemställan och beslutar att genom propositionföreslå att antaga det förslag som föredraganden har lagt fram. Prop.1980/81:155 7 Enligt39§ fondkommissionslagen (1979; 748) får den som p.g. a. befattning ellerannars har anknytning till fondkommissionär inle för egen räkning genom köp,byte eller därmed jämföriigt fång förvärva fondpapper annat än för långsiktigförmögenhetsförvaltning. För förbudet förutsätts att vederbörande normalt harinsyn i uppdragsgivares värdepappersaffärer, vilka har sådan omfattning att detallmänna försäljningsvärdet kan påverkas. Syftet med bestämmelserna är atlförhindra vissa befattningshavare från att genom kortfristiga värdepappersaffårergöra egen på kundernas bekostnad. Förbudetomfattar handel med fond papper varmed enligt definitionen i 1 § 5 fondkommissionslagenförstås aktie, annat bevis om deJaktighet i bolag, obligation, förlagsbevisoch liknande skuldebrev avsett för allmän omsättning samt andel i akUefond. Enligldenna definition blir förbudet i 39§ och därtill knuten anmälningsskyldighetenligt 40 § synnerligen omfattande och går dessutom långt utanför syftet med bestämmelsema.Förbudet och anmälningsskyldigheten enligt de angivna paragraferna kan sålundakomma att gälla också fondpapper som befaftningshavaren visserligen arbetar med,men där varken han eller hans uppdragsgivare har någon möjlighet att påverka kursema.Framförallt gäller detta belräffande obligationer och då särskiltpremieobligationer. Detär föreningens uppfattning att lagstiftaren inle heller avsett alt obli gationerskall omfattas i det fondpappersbegrepp, vartill förbudet respektiveanmälningsskyldigheten i 39 och 40 §§ fondkommissionslagen anknyter. Föreningenvill till belysning därav något beröra hur ifrågavarande bestämmelser kommittill. Fondbörsutredningensförslag om anmälningsskyldighet för börsombud enligl utredningens delbetänkande(SOU 1973:60) Fondbörsen avsåg endast aktier, konvertibla skuldebrev,skuldebrev med option till nyteckning och vinstandelsbevis. En sådanbegränsning motiverades enligt ulredningen med att det framför allt är affäreri sådana värdepapper som har betydelse i förevarande sammanhang, belänkandelsid. Fondbörsutredningensförslag fill fondkommissionslag enligt slutbetänkandet (SOU 1976; 54) Om fondkommissionsrörelsem.m. var i här ifrågavarande förbuds- och anmälningsfall också begränsat tillaktier, emissionsbevis och konvertibla skuldebrev. Den föreslagna lagtextenvar visserligen otydligt utformad på det sättet att förbudet avsåg värdepapperoch anmälningsskyldigheten avsåg aktier, emissionsbevis och konvertibla skuldebrev,men motiven visar klart att samma begränsning var avsedd för förbudet,betänkandet sid. 105. Vad utredningen på sid. 106 anför som skäl för 1980/81:155 8 altinte föreslå någon yllerligare reglering av handeln med obligationer är ävenintressant i detta sammanhang. Remissbehandlingenav förslaget till fondkommissionslag skedde alltså med utgångspunkt från attförbudet och anmälningsskyldigheten överhuvudtaget inte skulle omfattaobligationer. Å andra sidan skulle den krets, som drabbades av förbudet enligldet remitterade förslaget, bestå av alla ledande befattningshavare hos fondkommissionsbolagoch alla andra befattningshavare som; normalt har insyn i uppdragsgivaresaffärer i aktier, emissionsbevis och konvertibla skuldebrev. Isitt remissyttrande föreslog bankinspektionen emellertid med hänsyn fill denutveckling som ägt mm beträffande premieobligationer, i synnerhet där kredittas för köpen, att även obligationer skulle omfattas av begränsningama. Såvittbekant, var det ingen annan remissinstans som överhuvudtaget nämnde obligafioner. Ipropositionen med förslag lill fondkommissionslag m. m. begränsades denpersonkrets soriri omfattas av förbudsregeln (prop. 1978/79:9). a. genom införande av ett krav på att försäljningsvärdet ellerbörskursen skall kunna påverkas av de order som befattningshavaren normalt harinsyn i. infördes- utan närmare mouvering - beteckningen fondpapperpå de värdepapper, som skall omfattas av förbudet och anmälningsskyldigheten,och en definition på fondpapper som är så vid att även obligationer ingår. Detfinns dock ingenting i departementschefens uttalanden som tyder på att mansärskilt haft obligationer i tankarna, då beteckningen fondpapper valdes. Specialmoliveringenlill 1 §, där fondpappersdefinitionen ingår, innehåller endast en hänvisningtill 1 § andra stycket förslaget till lag om . Motiveringentill den bestämmelsen (pirop. 1978/79:9 sid. 194 och 195) belyser att definitionenhar ett mycket vidare syfte än att avgränsa de värdepapper som härifrågavarande befattningshavare inte skall få göra korttidsaffärer i. Föreningenhemställer att åtgärder måtte vidtas så att obligationer eller i vart fallpremieobligationer utesluts från definitionen på fondpapper, såvitt avsertillämpningen av 39 och 40 §§ fondkommissionslagen. Som skäl härför, utövervad som anförts om bestämmelsemas tillkomst, vill föreningen åberopa att dettorde vara uteslutet att befattningshavare hos fondkommissionär såvitt gällerobligationer kan ha sådan insyn som lagen fömtsätter. Även om enuppdragsgivares affärer i t.ex. premieobligationer är omfattande, torde varesig dessa eller den enskilde befattningshavarens egna affärer kunna påverka öbligationskursen.Någol förfång för kunden kan heller inte bli följden därav. ÅkeSmids B. Kahm Prop.1980/81:155 9 Samtligaremissinstanser ställer sig positiva till en lagändring som minskarrestriktionerna för den aktuella gmppen av befattningshavare i fondkommissionsbolagoch banker såvitt avser möjligheterna att förvärva obligationer för egenräkning. Följande remissinstanser tillstyrker eller har inga invändningar motatt Svenska fondhandlareföreningens förslag genomförs, nämligenbankinspektionen, fullmäktige i riksbank, fullmäktige iriksgäldskontoret. ,föreningsbankers förbund och finansanalytikers förening.Sistnämnda förening anser dock att anmälningsskyldigheten inte bör begränsas.Styrelsen för . , till vars yttrandePost- och , har anslutit sig, och Svenska handelskammarförbundetförordar att förslaget i huvudsak genomförs men anser att konvertiblaobligationer alltjämt bör omfattas av det nuvarande förbudet. Bankföreningenvill också att förlagsbevis m. m. undantas från förbudet, dock intekonvertibla sådana. Förvärv av fondpapper förlångsiktig förmögenhetsförvaltning omfattas inte av förbudet. Ett parremissinstanser har därför också tagit upp frågan om vad som skall förstås medlångsiktig förmögenhetsförvaltning. Iyttrande över fondbörsutredningens betänkande (SOU 1976:54) Om fondkommissionsrörelsem. m. ställde sig inspektionen positiv till den reglering som utredningenföreslog beträffande börsombuds m. fl. handel med värdepapper för egen räkning.Med hänsyn till den utveckling som hade ägt mm beträffande premieobligationer,i synnerhet där kredit upptogs för köp av sådana obligationer, ansåginspektionen i yttrande att även obligationer borde omfattas av de föreslagna begränsningamai rätten för börsombud m. fl. att handla för egen räkning. Somen förberedelse till ikraftträdandet av fondkommissionslagen inleddeinspektionen överläggningar med fondkommissionärerna för att fåklarhet i vilka personer som skulle omfattas av begränsningama i rätten atthandla för egen räkning. I samband därmed anmälde ett stort antal fondkommissionäreratt deras personal kände sig hårt drabbad av de nya bestämmelsema. Kort efterlagens ikraftträdande innevarande år uppkom särskilda problem hos några fondkommissionärer,som hos inspektionen anmälde att det förelåg allvarlig risk för att en del avpersonalen skulle komma att lämna sina befattningar till följd av de verkningari personligt hänseende som den nya lagstiftningen medförde. Prop.1980/81:155 10 Eftersärskild ansökan har inspektionen beslutat medge att vissa i beslutet avseddabefattningshavare icke skall omfattas av förbudet i 39 § fondkommissionslageneller anmälningsskyldighet enligt 40 § samma lag, när befattningshavare påsektionen för aktier gör obligationsaffärer för egen räkning eller närbefattningshavare på sektionen för obligationer gör aktieaffärer för egenräkning. Till gmnd för ifrågavarande beslut har inspektionen lagt en tolkningav syftet med de aktuella lagmmmen. Ett primärt syfte med bestämmelsen i 39 §är sälunda att söka hindra att aktuella befattningshavare, som i sitt arbetenormalt får sådan kännedom om uppdragsgivares värdepappersaffärer att dedärigenom kan skaffa sig ekonomiska fördelar på bekostnad av kunderna, självagör sådana affärer. Även om handeln medobligationer, i synnerhet premieobligationer, ökat har någratendenser från fondkommissionärernas anställdas sida att för egen räkning sökautnyttja inblick i kunders affärer inte uppmärksammats. Inte heller har deanställdas handel för egen räkning något inflytande på kurssättningen. Defarhågor som låg till grund för inspektionens synpunkter i remissyttrandet1977-03-14 över fondbörsulredning-ens ovan nämnda betänkande har sålunda intebesannats. Inspektionen vill därför inte motsätta sig att den i 39 och 40 §§ fondkommissionslagenföreskrivna begränsningen i egenhandeln kommer alt gälla andra fondpapper änobligationer. Inspektionen kommer emellertid med uppmärksamhet atl följa denfortsalla utvecklingen inom det aktuella området. 2 Fullmäktige i riksbank Motivetbakom det nuvarande förbudet är att börsombud och vissa andrabefattningshavare inom fondkommissionsrörelsen genom sin ställning har vissamöjligheter att skaffa sig ekonomiska fördelar för egen del på bekostnad avkunderna, i synnerhet på grund av den speciella inblick i del aktuellaorderläget för värdepapper som sådana befattningshavare har. Utifråndet anförda motivet framstår del för fullmäktige som Ullfyllest att förbudetmot kortfristiga affärer begränsas lill att gälla för aktier och hknandevärdepapper. Närdet gäller obligationer är situationen enligt fullmäktiges mening av en annankaraktär. Den marknad i räntebärande obligationer som finns är visserligenmycket "tunn" men domineras hell av myckel storainstitutionella placerare. Marknaden för premieobligationer är i kontrasthärmed mycket omfattande. Det finns därför enligt fullmäktiges mening knappastnågon risk för atl börsombud m.fl. på ett otillbörligt sätt skulle kunna skaffasig själva ekonomisk på sina kunders bekostnad vad gäller affärer varesig i räntebärande obligationer eller premieobligationer. Fullmäktigevill i detta sammanhang nämna atl del framför allt fiinnitstendenser på premieobligationsmarknaden mol osunda spe- Prop.1980/81:155 11 De affärer som börsombud m. fl. skulle kunna göra på denna marknad kandock inte på märkbart sätt påverka dess funktionssätt. Däremot synes detförekomma andra placerargmpper som bedriver handel i premieobligationer imycket stor skala av utpräglat spekulativa skäl. Från allmänna synpunkler måstedet, enligl fullmäktiges mening vara av stort intresse attpremieobligationsmarknaden fungerar tillfredsställande utan störandespekulativa inslag. Såväl som följer utvecklingenpå premieobligationsmarknaden noga. Skulle det utvecklas överdrivet spekulativainslag måsle detta motverkas. Fullmäktigehar, ur de synpunkter som fullmäktige bevakar, inte funnit anledning tillerinran mot den föreslagna lagändringen. Styrelsendelar Fondhandlareföreningens uppfattning att det är sakligt omotiverat attlåta obligationer omfattas av förbudet mot kortUdsaffärer. Ingen enskilduppdragsgivare till en fondkommissionär och än mindre någon enskildbefattningshavare hos en sådan torde ha någon reell möjlighet atl påverkakurserna för obligationer. Detta synsätt ansluter sig till de tankegångarfondbörsutredningen gett uttryck för i sitt belänkande (SOU 1976: 540m fondkommissionsrörelsem. m., sid. 106). Slyrelsen tillstyrker mot bakgrund härav den föreslagnaförändringen i lagstiftningen. Förbudet respektive anmälningsskyldigheten bördock alltfort gälla för konvertibla obligationer. 5 (med Post- och , gemensamtyttrande) Bankföreningeninstämmer i fondhandlareföreningens uppfattning att handel för egen räkning med, eller innehav av, obligationer principiellt inte bör omfattas av förbudet resp. anmälningsskyldigheten Bankföre ningen anser del inte sakligt motiverat att fondpappersbegreppet i dessa hänseenden skall vara så omfattande. Atl så ej heller synes ha varit lagstif tarens mening framgår av den av fondhandlareföreningen relaterade bak gmnden till bestämmelsernas tillkomst. Denremitterade framställningen skulle i och för sig enkelt kunna tillgodosesgenom en begränsning i 39 § och 40 § första stycket fondkommis- 1980/81:155 12 sionslagen,t. ex. genom uttryckssättet; förvärva (innehav av) andra fond papper än obligationer Obligationsbegreppeti sig rymmer emellertid inte bara "ofarliga" värdepapper sett mot bakgmndav syftet med nu ifrågavarande bestämmelser. Enligt bankföreningens mening bör fömtompremieobligationer också det stora flertalet typer av obligationer kunna undantasfrån tillämpningen av bestämmelsema.