prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — Även fordringar somuppkommer i samband med avyttring av inventarier samt försäkringsersättningaroch skadestånd som avser detta slag av tillgångar hör till denna kategori.Driftfordringar skall tas upp som intäkt det år de uppkommer. Förlust på sådanafordringar är att hänföra lill driftförlust. För att avdrag skall medges krävs i regel att del skallvara fråga om en konstaterad förlust vilket normalt är fallet vid ackord ellerkonkurs. Även om en förlust på driftfordran inte är definitiv, medges avdragför nedskrivning av hell eller delvis osäkra fordringar om det kan ansessannolikt alt fordringen är osäker intill det nedskrivna beloppet.Fordringsrisken skall normalt bedömas för varje fordran för sig. I vissaundantagsfall, t. ex, inom avbelalningshandeln, kan dock avdrag medges förnedskrivning med viss procent av del sammanlagda värdet av kundfordringarna påbalansdagen. Till lånefordringar hänförs fordringar som uppkommer närmedel t. ex, placeras i bank eller lånas ul till andra personer eller företag.1 fräga om skattskyldiga som driver penningrörelse eller försäkringsrörelseulgör lånefordringar varulager i rörelsen. Fordringarnas värde vid beskattningsåretsutgång påverkar därför det skattepliktiga resultatet. Motsatsen gäller i principi annan typ av verksamhet. Förlust i samband med utlåning av ett fillfälligtlikviditelsöverskolt räknas då normalt lill kapitalföriusl. I ett rättsfall (RÅ 1967 Fi 591) yrkade en skatlskyldigsom drev livsmedels-t)ch manufakturaffär avdrag för nedskrivning med 25 000 kr.av en fordran på . som avsåg hennes broder. Fordringen hade uppkommitpå grund 1980/81:68 201 av varuleveranser till brodern. Varorna hade därviddebiterats till nettopriser och den skaltskyldige hade endast uppburit bonus avde ursprungliga leverantörerna. Avsikten med transaktionerna torde enligt TI havaril att tillhandahålla brodern krediter, som han på grund av mindre godsolvens inte kunnat erhålla. Hennes leveranser var därför i detla fall inte ennormal företeelse i hennes rörelse ulan i realiteten ett slags indireklborgensåtagande. Föriusl i sådan hjälpverksamhet borde betraktas somkapitalförlust. Regeringsrätten ansåg att nedskrivning av fordringen inte varavdragsgill i rörelsen, eftersom omständigheterna vid tillkomsten avifrågavarande krediter ål brodern inle var sådana alt krediterna kunde"anses ingå som ell normall led i hennes förvärvsverksamhet". (Enledamot ansåg att fordringen på brodern utgjorde en fordring i denskallskyldiges rörelse och alt det yrkade avdragel därför skulle medges. Jfrockså RÅ 1971 Fi 144.) Det finns dock ett undantag från regeln att förlust pålånefordringar inte är avdragsgill. Del kan nämligen finnas sådant sambandmellan långivarens förvärvsverksamhet och låntagarens förvärvsverksamhet alllånefordringen anses ha lillkommii som ett led i långivarens verksamhei.Förlust på fordringen är dä avdragsgill. I enlighel härmed medgavs ASEA avdragför föriusl på fordran på grund av förslräckning av pengar och varor lill ettdanskt elektricitetsbolag (RÅ 1911 ref. 53). Vidare har bolag, som lidit föriuslpå fordran hos ell konkursdrabbal dotterbolag, tillerkänts avdrag för föriusten(Rå 1917 Fi 65 och RÅ 1924 Fi 287). 5.2.4 Förlust på invenlarier Som har nämnts föreskrevs i KL ursprungligen alltill driftförlust i rörelse räknades inte "förlust, som skaltskyldig kanhava lidit vid sidan av vad som normall ingår såsom ett led iförvärvsverksamheten, således i regel icke genom borgensförbindelse eller genomprisfall å eller förstöring genom brand eller olyckshändelse av sådanatillgångar, som användas lill sladigvarande bruk i rörelsen. Den förlust, som föranledesav en dylik oberoende av rörelsen uppkommen skada, är alt anse såsom kapilalförlusf. Denna föreskrift ändrades inle i samband med tillkomstenår 1938 av nya regler för avskrivning på inventarier (prop. 1938:258, BevU 32, rskr392, SFS 1938:368). Genoin denna lagstiftning tillerkändes vissa skattskyldiga rälllill s. k. fri avskrivning på maskiner och andra för sladigvarande bruk avseddainventarier. Å andrn sidan skulle allt vad som för dessa skallskyldiga infiötvid avyttring av invenlarier tas upp som inläkt av rörelse. Vidare infördes i punkl3 av anvisningarna lill 29 § KL bestämmelserna om planenlig avskrivning på invenlarier.Dessa senare bestämmelser gäller fortfarande. Enligt den planenligaavskrivningen skall det årliga värdeminskningsavdraget normalt bestämmasenligt avskrivningsplan lill viss bråkdel av anskaffningsvärdel. Under vissaomständigheter kan dock avskrivningsplanen frångås. Delta är möjligt bl, a, omden skaltskyldige kan visa att värdet av tillgång har nedgått avsevärt mer änsom motsvarar sammanlagda beloppet 1980/81:68 202 av tidigare verkställda och på årel belöpandevärdeminskningsavdrag. Han får då tillgodoräkna sig härav föranleti högreavdrag än enligl avskrivningsplanen (punkt 3 c fjärde stycket). Då en tillgängutrangeras får vidare avdrag ske för vad som i beskattningsavseende kvarståroavskrivet av anskaffningsvärdel (punkl 3 d). De nu angivna fallen dåavskrivningsplanen kan frångås stred tydligen vid bestämmelsernas tillkomst motden då gällande lydelsen av punkl 10 av anvisningarna lill 29 § KL. Genom lagsliflning infördes i punkt 3 avanvisningarna lill 29 § KL beslämmelser som innebär all inläkt vid avyttring avmaskiner och inventarier i rörelse alltid i sin helhet skall ulgöra intäkt avrörelse. ändrades orden "sådana tillgångar" i punkl 10 avanvisningarna till 29 § KL fill "fastighet" (prop. 1951:170, BevU 62,rskr 357, SFS 1951:761). I specialmotiveringen anförde departementschefen attändringarna i punkterna 3 och 10 av anvisningarna till 29 § berodde på deföreslagna ändrade bestämmelserna för beskattning av inläkl genom avyttring avmaskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier. Han anfördevidare att bestämmelsen i punkt 10 all lill kapitalförlust skulle räknasförlust genom prisfall på eller förstöring genom brand eller olyckshändelse avsådana tillgångar som användes till sladigvarande bruk i rörelsen "för övriglicke (torde) stå i överensstämmelse varken med de föreslagna eller med de nugällande beslämmelserna om dylika tillgångars behandling i beskattningshänseendei övrigl" (prop. 1951:170 s. 87). I inkomstslaget rörelse hänförs således prisfall påmaskiner och invenlarier och skada eller förslöring av sådana tillgångar numeratill driftförlust. gäller också vid beräkning av inkomsl avjordbruksfastighet och inkomst av sädan annan fastighet på vilkenrörelsereglerna tillämpas (punkl 3 andra styckei av anvisningarna till 25 §KL). Tillbehör lill en faslighet, som inte ingår i rörelseeller jordbruk, anses normalt ulgöra en del av byggnaden. Skada på sådana faslighelsdelarbetraktas alltså som en skada på byggnaden. Frågan om avdragsrälten för denförlust som i dessa fall uppslår bedöms därför enligl sammn regler som gällerför förlust på byggnader. I ett rättsfall (RRK R77 1:10) ansågs förlust genom brandav musikinstrument, som använls för stadigvarande bruk i förvärvskällnntjänst, hänföriig till kapitalförlust. Detta motiverades med att intäkt genom avyllringav inventarier, som är avsedda för sladigvarande bruk i förvärvskällan tjänst,inte ulgör inläkl av tjänst. Skador på inventarier som används i förvärvskällan tjänst ulgördock inle alltid kapitalförlust. Kan man normall räkna med risk för skada pätillgäng i en viss förvärvsverksamhel, är kostnader för att reparera tillgångenavdragsgilla (RÅ 1969 ref. 4 och RRK R73 1:46 jfr även RÅ 1970 ref. 67). Prop.1980/81:68 203 5.2.5 Förlust på paient och liknande tidsbegränsadetillgångar Enligt punkl 5 av anvisningnrnn lill 29 § KL fär avdragske för värdeminskning som patenträtt och liknande tidsbegränsad räliighelundergått på grund av minskning av giltighetstiden. Även kosinad föranskaffning av hyresrätt och av varumärke, firmanamn eller annan rättighet avgoodwills natur får dras av genom värdeminskningsavdrag. Bestämmelserna i punkterna3 och 4 av anvisningarna till 29 § KL tillämpas beträffande värdeminskning på nämndntillgängnr. På snmina sätt som gäller för inventarier i rörelse lorde avdragmedges för förluster som drabbar de nu ifrågavarande tillgångarna. 5.2.6 Förlust på aktier, andelar och Uknande tillgångar Enligl punkt 6 av anvisningarnn lill 29 § KL får avdragför värdeminskning av aktier, andelar och liknande tillgångar endasl ske därvärdeminskningen inte är alt likställa med kapitalförlust. Bestämmelsen infördes i samband med de nya reglerför avskrivning på invenlarier som har berörts i avsnittei om föriusl påinventarier. I detla avseende hade skattekommitté (SOU 1937:42)föreslagit följande bestämmelse: "Avdrag för värdeminskning å aktier,andelar och liknande tillgångar må ägn rum allenast där värdeminskningen ej äratt likställa med kapitalförlust, dvs. där en småningom skeende nedgång avvärdet vid förvärvei kunnal förutses som en naturlig utveckling, ochvärdeminskningen följaktligen är all betrakta säsom en på förhand beräknadomkostnad i rörelsen. Där avdrag som sagls är medgivet, må sådant ske medbelopp varmed värdet nedgått enligl vad omsländighelerna gör uppenbari ellersannolikt," Kommiltén hade övervägt (s, 248) om del var behövligt med ettlagstadgande i ämnet, eftersom ingen ändring åsyftades i vad som redan dågällde. Emellertid menade kommittén alt del ofta var oklart för beskatiningsmyndighelernavad som gällde i detta avseende. Det utgjorde ett skäl att i lagtexten ange deprinciper som var tillämpliga. Ett yllerligare sådant skäl var all del inle varalldeles säkert all värdeminskningsavdrag enligl dåvarande regler var medgivetom inle konstaterad föriusl förelåg. Kommiltén menade att avdrag föravskrivning borde få ske också då värdeminskningen var att anse som en påförhand förutsebar omkostnad, dock endast i den ulslräckning som nedgång ivärdet verkligen också ägl rum. I den departementspromemoria på vilken propositionengrundades påpekades all det av kommittén föreslagna stadgandet inle riktigtåtergav dåvarande rättsläge utan innefattade mera inskränkta avskrivningsmöjlighelerän som medgavs enligl praxis (prop. 1938:258 s. 252-253). Den av kommittén ianvisningspunkten angivna tolkningsnormen fick därför utgå. Med hänvisning tillall den huvudsynpunkt som i detla sammanhang borde 1980/81:68 204 anläggas var skillnaden mellan driftförlust ochkapitalförlust fick bestämmelsen sin nuvarande utformning. Denna ansågs inteinnebära någon inskränkning i avdragsrälten. Frågan om avdragsrätl för föriusl på aktier är beroende päaktieinnehavets karaktär. Avdrag medges sålunda inte på aktier som innehas ikapitalplaceringssyfte (kapilalplaceringsaktier). Med uttrycket kapilalplaceringsaktiermenas i princip sådana aktier som innehas som altemativ lill annnn finnnsiellplacering. För förlust på andra aktier, dvs. aktier som utgör omsältningstillgängeller är s. k. rörelsebetingade, medges däremot i princip avdrag. Med rörelsebetingadeaktier förstås aktier, vilkas innehav har ell direki samband med denskattskyldiges egen rörelse. Del kan gälla akfier som innehas som ell led iorganisationen av den skaltskyldiges verksamhet, s. k. organisationsaklier,eller akfier i ett förelag som är kund eller leverantör lill den skattskyldigeeller aktier som mottagits som likvid för varor eller ijänsier. I fråga om aktier som utgör omsättningstillgång medgesavdrag för föriusl även då förlusten endast är snnnolik. För rörelsebetingadeaktier lorde dock krävas all förlusten är definitiv. kan i allmänhet förslkonslateras vid försäljning av aktierna eller genom all del företag, somaktierna gäller, försatts i konkurs e.d. I vissa fall utgör den omständighetenall en bokföringsmässig föriusl konstaterats vid t. ex. likvidation inletillräckligt bevis för att avdragsgill förlust föreligger. Delta gäller i allmänheli fråga om organisalionsaklier. Förlusten kan då motsvaras av en dold reserv,t. ex. en hyresrätt, som överförts lill moderbolaget utan vederlag. I sädantfall nnses någon definitiv föriusl inle föreligga. 5.2.7 Förlust genom borgensförbindelse Enligt punkl 10 av anvisningarna till 29 § KL hänförs tillkapitalförlust "i regel" förlust genom borgensförbindelse. Avformuleringen framgår att avdrag undantagsvis kan medges för förlust påborgensförbindelse. För avdragsrätt krävs alt borgensförbindelsen hnfl sambandmed rörelsen. Sålunda har ett bryggeriaktiebolag fått avdrag för föriust påborgensförbindelse, som bolaget iklätt sig i och för sin rörelse (RÅ 1930 Fi524). I ett rättsfall (RÅ 1938 Fi 706) hyrde ett faslighelsakliebolag, somlänge hnfl en butikslokal oulhyrd, ut denna till en . Då denne saknaderörelsekapital, tecknade bolaget i samband med uthyrningen borgen för ell län lillköpmannen på . Sedermera gick köpmannen i konkurs och bolagel måste dåinfria borgensförbindelsen. Bolagel medgavs avdrag för denna förlust. - Direktöreni ett murbruksbolag hade tecknat borgen för en byggmästare i samband med attdenne åtagit sig ett byggnadsuppdrag. Borgensförbindelsen gällde enliglanteckning i dess styrelseprotokoll bolaget men vederbörande bank hade krävtpersonlig borgen av direktören. När byggmästaren försalts i konkurs infriade bolagelborgensförbindelsen och medgavs avdrag för förlusten (RÅ 1948 Fi 596). -1 ettannat fall (RÅ 1969 Fi 1980/81:68 205 1720) hade ell bolag från ell annat förelng förvärvat tillverkningsrätltill tåkappsväv och vissa för tillverkningen erforderliga maskiner. Som ersättningerlade bolaget vissl belopp kontant samt överlog borgensnusvnr för förlagslånpå . Pä grund nv läntngarens bristnnde likviditet mäste bolnget inlösa20 . Regeringsrätten medgav avdrng för detla belopp, eftersomtillverkningen av tåkappsväv utgjort ett led i bolagets rörelse och borgensälagandelutgjort villkor för förvärv av lillverkningsrät-ten och utrustningen. I ett senare nvgjorl mäl (RRK R75 1:52) nnsägs enleverantörs borgensförbindelse, vars syfte var all möjliggöra snnbbnre likviderfrän en detaljislkund och all i övrigt främja affärsförbindelsen, ingången ioch för leverantörens rörelse. Förlust i anledning nv förbindelsen ansågs därfövavdragsgill som driftkostnad. Föriusl som en arbelslngnre äsamknls pä grund nv borgensålngandeför nrbetsgivarens förpliktelser har däremot ansetts utgöra inte avdragsgillkapitalförlust (RRK R76 1:61). Har borgensförbindelsen inte normall samband med rörelsenmedges inle avdrag för föriusl på förbindelsen. I ell fall (RÅ 1930 Fi 441) hndeen rörelseidkare för att erhålla utsträckt kredit i en bank varit tvungen attikläda sig borgen för bankens direktör. Då bankdirektören sednn försntts ikonkurs och rörelseidkaren åsamkats föriusl på borgensförbindelsen, medgavs haninte nvdrag för denna föriusl. I ell annat fall (RÅ 1946 Fi 1014. 1015) hnde eUsvenskl bolag, som var anslulel till en utländsk koncern, i denna egensknp fåttikläda sig garantiförbindelse för ett holländskt bolag, anskitet till sammakoncern. Pä grund nv gnrnntiförbindelsen hnde det svenskn bolnget fåttvidkännas betydande förluster. Bolaget erhöll inle avdrag för dessa, 5.2.8 Avdragsrält för skadestånd, m. m. Skadestånd kan vara både en avdragsgill och en inleavdragsgill utgift. Vid bedömandet av vilket som är fallet får man i förstahand skilja mellan skadesländ som ulgår i form av livränta och skadestånd iform av engångsersättning. 1 form av livränta utgivna skadestånd torde sä gottsom alllid vara avdragsgilla. Vid personskada gäller avdragsrälten dock numeraendast belopp som för mottagaren utgör ersättning för förlorad inkomst avskattepliktig natur eller för förioral underhåll. I fråga om skadestånd i formav engångsersättning kan man, såvitt gäller avdragsrälten, indela fallen iföljande fyra kategorier (jfr i SvSkT 1961 s. 411 ff och i SvSkT1979 s. 711 ff); Skadestånd somutgör levnadskostnad eller eljest inte kan hänföras lill förvärvskälla. Skadestånd pågrund av avtalsbrott. Skadestånd somutgör ersättning for skada pä eller förlust av omhänderhavd tillgång. 1980/81:68 206 4, Utomobligatoriska skndeständ i yrkesverksnmhel, Skndeständsom hör lill den första kategorin är inte avdrngsgilln, Belräffnnde skadeständpä gmnd av nvtnlsbrott gäller ntl nvdrngsrätl föreligger om skadeståndet utgåttpå grund nv brott mot ett i förvärvsverksamheten ingånget avlnl, 1 enlighethärmed medgavs ett bryggeriakliebolag avdrag för skadesländ ochrättegångskostnader som bolnget ådragit sig på grund nv brott mot nvtnl omkonkurrensbegränsning (RÅ 1943 Fi 747). I ell fall (RÅ 1956 Fi 581) hnde enperson befrnklnl ell fnrlyg för oljetrnnsporler och i strid mot befrnktningsavlaletbeordrat fartyget till en i nvtnlet ej nngiven hamn. varför han ålagts nll utgeskadestånd lill fartygets ägare. Regeringsrätten medgav honom nvdrng fövskadeståndet med hänvisning lill all det "utgäll på grund av nvtnlsbrott irörelse". I rältsfnllet RÅ 1956 ref. 6 hnde en person i sninbnnd med ntthan pä frånträtt en befattning som verkställande direktör föv en skofabvikomedelbavt vidtagit ålgävder för nll slnrla en egen skofabrikalion. Han hadehyrt lokaler och köpt innskiner, Pä grund av ändringar i den statligaregleringen av skobranschen hade planerna emellertid inte kunnal fullföljas.Han hade därför annullerat maskinköpel mol erläggande uv ett skndeständ på . Regeringsrätten medgnv avdrag för skadeståndet, eftersom mannen ansågsha påbörjai driflen av rörelsen under beskallningsåret och "vid sådantförhällande hinder ej möter" ntt medge avdrag för kosinaden. I rältsfnlletRÅ 1967 ref. 12 medgavs ett bilförsäljningsbolng. som brutit mot föreskrifternni överenskommelse mellan slalen och brnnschförbund saml i anledning därav haftatt erlägga . - utgörande ell som skadestånd belraklal vitesbelopp -avdrag för vilesbeloppel. I ett fall (RÅ 1975 Aa 542) yrknde ett revisionsbolngnvdrag för utdömd ersättning pä . jämte rätlegångskoslnnder på 10 367kr. Ersättningen och kostnndcrnn hnde utbeinlnts i snmband med förmedling avlånetransaktion mellan två av bolagets klienter, Låneförmedlingen ansågs utgöraell led i bolngets verksamhet varför bolagel ansågs berättigat till de yrknde nvdragen.I ett ärende nngäende förhandsbesked (RRK R74 1:23) förklarades enskallskyldig, som bytt anställning och därvid förpliktats ntl lill förrearbetsgivaren äierbelnla viss lidigare beskattad lön, vara berättigad tillavdrag för återbetalning del år då återbetalning skell. Till ifrågavarande grupp av skadestånd kan också hänföras skndeständsom en jordbrukare eller rörelseidkare fär utge på grund nv fel eller brist i såldnvaror. Skadeståndet är dä avdragsgillt. Däremot vägrades i ell rättsfall (RÅ 1949 Fi 90) enfastighetsägare nvdrng för skadestånd till hyresgäster för alt de avstått frän nyltjnnderätltill buiiksloknler, vilka hnn tngit i nnspråk i snmband med ombyggnad avfastigheten och därefter upplåtit till andra hyresgäster. Utgången beroddetydligen pä ntt skndeståndet hänförts lill kosinad för ombyggnad avfastigheten. Enligl 25 § 2 mom. KL får nvdrng inle görns för sädnn kostnnd.Vidare gäller alt en fastighetsägare, som i samband med försäljning nvfastighet fär utge skadesländ. knn få avdrng för skndeslnndet endnsl vid 1980/81:68 207 beräkning av eventuell realisationsvinst i nnledning avförsäljningen (RÅ 1946 Fi 969, RÅ 1964 Fi 18 och RÅ 1963 ref. 36). En arbetsgivare kan bli skyldig att betala skadestånd föratt han inle iakttagit bestämmelser i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet. I ett ärende angående förhandsbesked hade ett bolag utgettskadestånd på . på grund av brott mol lagens §§ 19 och 38.Regeringsrätten fann att skadeståndet utgjorde en i bolagets rörelseavdragsgill omkostnad (dom ). Har ell avtalsbrott gjorts av rent personliga skäl och ulgårskadesländ lill följd av avialsbrollel anses förlusten ha uppkommit oberoendeav förvärvsverksamheten. Avdrag medges därför inte (RÅ 1942 Fi 290). För skadestånd som hör lill kategori 3, dvs. skadeståndsom utgör ersättning för skada på eller förlust av omhänderhavd tillgäng, finnsen uttrycklig lagregel i förvärvskällan tjänst. Enligl 33 § 1 mom. KL fåravdrag nämligen ske för förlust av medel, för vilka den skaltskyldige varit pågrund av sin tjänst redovisningsskyldig. Avdragsrätl föreligger dock inle om återbelalningsskyldighetenberor på förskingring eller annat brott (punkl 2 av anvisningarna till 33 §KL). I rättspraxis har avdrag medgivils även för förlust avandra i tjänsten omhänderhavda tillgångar än kontanta medel. Avdrag har sålundamedgivils ölutkörare som ålagts ersällningsskyldighet för värdet avsönderslagna flaskor (RÅ 1934 Fi 804) och skobutiksföreslåndare ochlagerföreståndare för ersättning för brist i varulager (RÅ 1938 Fi 178 resp. RÅ1938 Fi 427). 1 rättsfallet RÅ 1960 ref. 17 fick dock en bilförsäljare, somdömts för vårdslöshet i trafik under demonslralionskörning av arbetsgivarensbil, inte avdrag för de kostnader som han enligl avlal med arbetsgivaren varitskyldig all erlägga för reparation av bilen, eftersom kostnaderna "uppkommilunder sådana omständigheter alt de - även med beaktande av att vissaskaderisker naturligl äro förenade med demonslralionskörning- få anses liggavid sidan av normal verksamhei som bilförsäljare". (Två ledamöter i RR varskiljaktiga.) I ett rättsfall, som inte avsåg förvärvskällan tjänst (RÅ 1948ref, 46), hade ett handelsbolag genom avtal med åtagit sigatt tillverka överdragskläder av material som Arméförvallningen skulle tillhandahålla.Bolaget hade i sin lur uppdragit ål annan person alt ombesörja tillverkningen.Dennes syfabrik härjades av brand, varvid material som tillhörde Arméförvallningenförstördes. Del hade enligl avtal ålegat bolaget all hålla materialet försäkratmen detla hade av förbiseende inte blivit gjort. Arméförvallningen hade därförvägrat att betala en bolagets fordran på . och i slällel med detlabelopp gollgjort sig för den genom branden uppkomna förlusten. Bolaget somredovisade beloppet som förlust i rörelsen medgavs avdrag för förlusten,eftersom den "måsle anses vara all hänföra lill driftförlust i bolagetsrörelse". Vad beträffar utomobligatoriska skadestånd iförvärvsverksamhet torde avdragsrälten vara beroende av i vad mån skadan varitav sådan arl att den Prop.1980/81:68 208 utgjort en normal risk i verksamheten. 1 rättsfallet RÅ1948 ref. 56 hade en advokat biträtt en klient vid bildandet av ett aktiebolagoch därvid ställt sig som en av bolagels stiftare. Vid bolagsbildningen hade enannan av stiftarna lämnat orikliga uppgifter angående värdet av tillgångar, somöverfördes lill bolagel. Sedan bolagel försalls i konkurs ålades advokaten allsolidariskt med en annan av stiftarna utge ersättning till bolaget ochadvokaten utbetalade till följd härnv . Advokaten, som påstod all ettav de vanligaste advokaluppdragen var alt bilda aktiebolag och alt även slällasig som stiftare eller tecknare av en eller annan aktie, medgavs avdrag för delutbetalade beloppet. I ett ärende angående förhandsbesked (RN 1954 nr 8:4) hadeen person cyklat omkull på gatan framför en hyresfastighet som ägdes av en faslighetsförening.Omkullkörningen berodde på att en isvall bildats på gatan. Föreningen, som haftskyldighel alt ombesörja viss gaturenhållning, hade vid ifrågavarande tillfällebrustit i denna skyldighet. Föreningen ansågs därför ansvarig för cyklistensskador och förpliktades att lill denne utge livränta. I ärendet uppgavs att gaturenhållningeni första hand ålegat en hos föreningen anställd portvakt, vilken dock försummatdetla. Då en sådan försummelse från en anställds sida inle kunde anses fallautanför de risker, som en fastighetsägare erfarenhetsmässigt har att räkna medvid skötseln av en fastighet av förevarande slag. ansågs den kostnad somföreningen grund av försummelsen avdragsgill. Detla gällde oavsellom utgifterna avsåg engångsbelopp eller inte. 1 rättsfallet RÅ 1959 Fi 1525hade en möbelfabrikör, vars fabrik drevs med vattenkraft från en dammanläggning,låtit dämma upp vattnet till högre nivå än han ägde räll till. Han medgavs inleavdrag för belopp, som han enligt dom utgivit till viss markägare förvallenskador.