prop · G40336 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1980/81:36 med förslag till ändrade kapitaltäckningsregler för Tinansbolagen,m. Regeringen föreslär alt antaga de förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll ovannämnda dag. I propositionen föreslås ändringar av kapitaltäckningsreglernaför finansbolagen. Förslagen innebär i huvudsak att lånereverser medtillbakaskjulen belalningsrätt och garanlifonder får jämställlas med egetkapital och grunda upplåningsrätt. Vidare föreslås att kassamedel,banktillgodohavanden m, m, skall utgöra grund för upplåningsrätt. De föreslagnalagändringarna avses träda i krafl men en övergångslid tillutgången av och - efter dispens - medges, I propositionen föresläs också att bankobligationer fårfr, o, m, den emitteras utomlands utan begränsning. Prop.1980/81:36 2 I Lag om ändring i lagen (1980:2) om finansbolag Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1980:2) omfinansbolag \ dds att 7 S skall ha nedan angivna lydelse dds att punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagenskall upphöra alt gällii. Finansbolag skaU ha egel kapital lill vi.ssi lägsta beloppsom är betryggande i förhållande till bolagels upplåning. Det egna kapllaleianses betryggande, om upplåningen inle överstiger bolagetseget kapital. Om särskilda skäl föreligger kan bankinspektionen medge högreupplåning, dock högsl lill tjugo gånger bolagets eget kapital. Som eget kapital skall vid lilläiiip-niitg av förstastycket anses vad som enligt 57 § lagen (1955:183) om bankrörelse gäller som egelkapital. Finansbolag får högsl låna upp medel med dels ett beloppsom svarar mot bolagels kassa, vad som Innestår hos , riksgäldskontorel,bankaktiebolag, sparbank, cenlrul-kas.sa för jordbrukskredit, kredilakliebolagoch postgirot eller iiilånais till annat fliumsbohig, dels ett belopp somsvarar inoi del egna kapitalet. Om särskilda skälföreligger kan bankinspektionen medge högre upplåning, dock högst lill tjugogånger det egna kapitalet. Somupplåning anses inte vad som motsvarar av finansbolaget utfärdadeskuldförbindelser, som för långivaren medför rätt till beialning först efter bolagesövriga borgenärer eller som har garanterats av staten, bankaktiebolag,sparbank eller central-ka.ssa för jordbrukskredit. Till upplåningen skall läggasbeloppet av de garantiförpliktelser bolaget sig. Med egel kapital avses aktiekapilal. reservfond, disposilionsfondoch av bolagsstämman faslslälld vinslba-lans. Med egel kapital får likställas 1. garanlifond, som bildats genom tillskoll av aktieägarei finansbolaget eller förbindelser utfärdade av bankaktiebolag, sparbank, ceniralkassa 1980/81:36 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse för jordbrukskredit e//cr anniin som bankinspektionen godkänl,intill ell belopp inolsvaraiule fem gånger bolagels aktiekapital. 2. fyrtioprocent av ett belopp, som svarar mol sådana bolagets reserver som avses I 57lagen (1955:183) om bankrörelse, intill ett belopp motsvarande bolagets egetkapital saml 3. kapital,som tillförts bolaget mol av bolaget utfärdade skuldförbindelser som medförrätt tdl betalning först efter bolagets övriga borgenärer, intill ell beloppmotsvarande bolagels egel kapital. Om del mellan finansbolag råder sådant nära samband somanges i 4 , kan bankinspektionen I del särskilda fallet föreskriva att iipplåningsräliskall beräknas gemensamt för bolagen. Denna lag träder i kraft . Finansbolag som vid ikraftträdandet inte uppfyller detföreskrivna kapitalkravel får utan hinder av detla forisätta verksamheten tillutgången av är 1982. Om synnerliga skäl föreligger får hankinspektionen efleransökan ge finansbolag, som inte heller vid utgången av uppfyller detföreskrivna kapitalkravet, tillstånd att fortsätta verksamheten till utgångenav . 1980/81:36 4 2 Lag om ändring i lagen (1955:183) om bankrörelse Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1955:183) om bankrörelse dels att i lagen skallinföras en ny paragraf, 59a §. av nedan angivna lydelse, dels att 66 § skall hanedan angivna Ivdelse. 59 a if Bankaktiebolag får ej bevilja kredit molskuldebrev som medför räii till betalning först efter låntagarens övrigaborgenärer. Efter tillsiånd av regeringen får bankbolag dock bevilja kredit inoisådant skuldebrev till annat bankaktiebolag, lill utländskt bankförelag, eller lill.svenskt aktiebolag eller utländskt förelag, vars ändamål kan anses vara tillnytta för bankväsendet eller del allmänna. 66!?' Bankaktiebolag får ej i andra fall än som angivas i andraoch iredje styckena utfärda tryckta eller graverade, till innehavaren ellertill viss man eller order ställda förbindelser eller ikläda sig ansvarighet försådana förbindelser. Bankbolag får utfärda räntebärande förlagsbevis som lyderpå minst etthundra kronor. Bankbolag får utfärda och ställa Bankbolag fär utfärda och ställa garanti för räntebärande obligatio- garanti förräntebärande obligatio ner som lyder på minst etthundra ner som lyder på minst etthundra kronor. Löptiden för obligationer kronor. Löptiden för obligationer som bankbolag ger ut i får som bankbolag ger ut i fär vara längst . Obligationer med vara längst . Obligationer som längre löptid än ett är får utlärdas bankholag ger ul i med läng- intill ett belopp som motsvarar högst re löptid än får utfärdas intill av bankbolagets inlåning ett belopp som motsvarar högst tre från allmänheten. procent av bankbolagets inlåning Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1979: HW). 1980/81:36 5 3 Lag om ändring i lagen (1955:416) om sparbanker Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1955:416) omsparbanker dels all i lagen skall införas en ny paragraf. 28a S, av nedanangivna lydelse, dels all 35 S skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 28a § Sparbank får ej bevilja kredit mot skuldebrev sommedför rätt till betalning först efter låntagarens övriga borgenärer. Eftertillstånd, av regeringen får sparbank dock bevUja kredit mot sådant skuldbrevtill svenskt aktiebolag, vars ändamål kan anses vara till nytta förbankväsendet eller det allmänna. Sparbank får ej i andra fall än som anges i andra och iredjestyckena utfärda tryckta eller graverade, till innehavaren eller till viss maneller order ställda förbindelser eller ikläda sig ansvarighet för sådanaförbindelser. Sparbank får utfärda räntebärande förlagsbevis som lyderpå minst etthundra kronor. Sparbank fär utfärda och ställa Sparbank får utfärda och ställa garanti för räntebärande obligatio- garanti förräntebärande obligatio ner som lyder på minst etthundra ner som lyder på minst etthundra kronor. Löptiden för obligationer kronor. Löptiden för obligationer som sparbank ger ut i får som sparbank ger ul i får vara längst . Obligationer med vara längst . Obligationer som längre löptid än får utfärdas sparbank ger ul i med längre intill ett belopp som motsvarar högst löptid än får utfärdas intill ett av inlåning belopp som motsvarar högst tre pro- från allmänheten. cent av inlåning från Sparmärken för användning vid inlåning inom skolsparrörelsenfår sparbank utfärda endast om åtgärder vidtagits för kontroll över ulelöpandemärken. Denna lag träder i kraft I98I. ' Senaste lydelse 1979:1051. 2 1980/81. 1 saml Nr 36 1980/81:36 6 4 Lag om ändring i lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1956:216) omjordbrukskasserörelsen dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 36a §. avnedan angivna lydelse, dels alt 42a § skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 36a § Kreditkässa får ej bevilja kredit mot skuldebrev sommedför rätt lill betalning först efler låntagarens övriga borgenärer. Eflertillstånd av regeringen får centralkassa dock bevilja kredit mot sådantskuldebrev lill svenskt aktiebolag, vais ändamål kan anses vara till nylla förbankväsendel eller det allmänna. Kreditkassa får ej i andra fall än som anges i andra ochtredje styckena utfärda tryckta eller graverade, lill innehavaren eller tillviss man eller order ställda förbindelser eller ikläda sig ansvarighet försådana förbindelser. Centralkassa får utfärda räntebärande förlagsbevis somlyder på minst etthundra kronor. Centralkassa får utfärda och ställa Centralkassa får utfärda och ställa garantiför räntebärande obligatio- garanti för räntebärande obligatio ner som lyder på minst etthundra ner som lyder pä minst etthundra kronor. Löptiden för obligationer kronor. Löptiden för obligationer som ceniralkassa ger ut i får som centralkassa ger ul i får vara längst . Obligationer med vara längst . Obligationer som längre löptid än fär utfärdas ceniralkassa ger ul i med intill ett belopp som motsvarar högst längre löplid än får utfärdas av centralkassans inlå- intill ett belopp som motsvarar högst ning från allmänheten. ning från allmänheten. Denna lag träder i kraft . ' Senaste lydelse 1979:UI.S2. Närvarande: statsministern . ordförande, ochstatsråden . , , , , Åsling,Söder, Krönmark, , , . , ,, . Lagrådsremiss med förslag till ändrade kapitaltäckningsreglerför flnansbolag, m. m. Lagen (1980:2) om finansbolag (LF) trädde i kraft den 1juli 1980 (prop. 1978/79:170, NU 1979/80:23, rskr 1979/80:139). Bolag somdriver sådan verksamhet som omfattas av lagen kallas finansbolag. I syfte attvärna om finansbolagens soliditet föreskrivs i 7 § LF att finansbolag skall haeget kapital till visst lägsta belopp som är betryggande i förhållande tillbolagets upplåning. Enligt punkten 2 i övergångsbestämmelserna får förelag somvid lagens ikraftträdande drev finansieringsverksamhet och som inte uppfyllerkravet på eget kapital ulan hinder av detta fortsätta verksamheten lillutgången av . (numera ) har i en skrivelse lill regeringenden framhållit att kapitalkravel i LF är väsentligt strängareän vad som har gällt för de bankägda finansbolagen. Mot denna bakgrund harföreningen hemställt alt 7 § LF ändras på sådant sätt alt kapitalkravel svararmot vad som anges i bolagsordningarna för de bankägda finansbolagen med vissakompletteringar. Eflerremiss har yttranden över skrivelsen avgetts av bankinspektionen,banklagsutredningen (Fi 1976:04), fullmäktige i riksbank. och föreningsbankers förbund har avgelt gemensamtyttrande och upplyst att Post- och Krediibanken. har anslutit sigtill vad där har anförts. Bankerna har rätt att utge egnaobligationer med längst sju ärs löpfid (prop. 1978/79:165. NU 1979/80:10. rskr1979/80:62. 1980/81:36 8 1051 och 1052). Utgivningsrätten avseendeobligationer med längre löptid än är begränsad till ett belopp sommotsvarar högst av bankens inlåning från allmänheten. har i en framställning lillregeringen hemställt att obligationslån som emitteras iutlandet inle skall omfattas av denna begränsningsregel. Föreningen har bl. a.framhållit att det redan efter den korta tid som förflutit, sedan de nyareglerna tillkom, finns helägg för att den upplåning mot obligationer somförekommer inte minst utomlands snabbt tar i anspråk den medgivna kvoten. Efter remiss har yttranden över framställningen avgetts avbankinspektionen, banklagsutredningen, fullmäktige i riksbank,fullmäktige i riksgäldskontorel. Post- och Krediibanken. Till riksbanksfullmäktiges yllrande var fogad enreservation av ledamoten , En sammanställning av remissyttrandena över och Svenska bankföreningens skrivelser bör fogas lill protokollet i dellaärende som bilaga I. 2 Föredragandens överväganden 2.1 Kapitaltäckningsfrågan Enligt 7 § första stycket LF skall finansbolag ha egetkapital som är betryggande i förhållande till bolagets upplåning. skall enligthuvudregeln anses vara fallet om upplåningen inte överstiger tolv och en halvgånger bolagets eget kapital. Om särskilda skäl föreligger, kan bankinspektionenmedge högre upplåning, dock högst till tjugo gånger bolagels eget kapital. 1paragrafens andra stycke föreskrivs all som egel kapital skall anses vad somenligt 57 § lagen (1955:183) om bankrörelse (BL) gäller som egel kapital. Med eget kapital avses enligt 57 § BL aktiekapilal.reservfond, dispositionsfond och av bolagsstämman fastställd vinslbalans. Med egelkapital får likställas dels viss del av bankens reserver, dels det nominellavärdet av förlagsbevis utställda av banken, i båda fallen dock högst intill ettbelopp motsvarande bankbolagets eget kapital. Förlagsbevis anges i BL somskuldförbindelser som är avsedda för den allmänna rörelsen (s. k. masspapper)och som medför rätt lill betalning först efter utfärdarens övriga borgenärer. Innan LF trädde i kraft , förekom inget kapilaltäckningskravför andra finansbolag än dem som ägdes av bank. De bankägda finansbolagens upplåningsrältreglerades genom bestämmelser i bolagsordningen och 1980/81:36 9 var en följd av de för bankerna gällande kapitaltäckningsreglerna.Kapital-täckningskravet för dessa finansbolag var konstruerat på så sätt samlade upplåningen hos ett företag inte fick översliga tolv och en halvgånger det egna kapitalet, dvs. reservfond, skuldregleringsfond,garanlifond och av bolagsstämman fastställd vinslbalans. Med egel kapitallikställdes därvid förlagsbevis intill ett belopp motsvarande del egnakapitalel. har i sin framställning lillregeringen framhållit bl. a. att hänvisningen i 7 § LFtill BL i fråga om vadsom skall anses som egel kapital innebär att finansbolagen som egel kapitalinte får räkna garanlifonder och de icke publika förlagsbevis som bolagen harutfärdat. Ej heller får vid upplåningen avräknas vad som innestår hos baiikinstitutm. m. Kapitalkravet i 7 § LF innebär enligt föreningen avsevärt sämre upplåningsmöjlig-heterförfinansbolagen än dem som de bankägda finansbolagen har haft. Till belysninghärav har föreningen lämnat följande uppgifter. Föreningensmedlemsföretag hade vid utgången av i huvudsak följande poster avbetydelse vid en kapitalbasberäkning, nämligen beskattat eget kapital 619 milj,kr,, garantifonder 84 milj. kr., förlagslån 296 milj. kr., obeskattade värderegleringsreserver(inkl. överavskrivningar av leasingobjekt) 260 milj. kr. ochbanktillgodohavanden ca 800 milj. kr. De nu införda bestämmelserna omupplåningsrätt innebar att garnntifoiiderna och förlagslånen, vilka lån intehar den publika karaktär som avses i 57 S BL. på tillsammans 380 milj. kr. intefär ingå i kapitalbasen, vilkel motsvarar ett volymbortfall på 12,5 x 380 milj.kr. eller 4 750 milj. kr. 1 gengäld kan finansbolagen som upplåningsrältsgrundandetillgodoräkna av värde-regleringsreserverna eller 104 milj. kr. vilket geren upplåningsmöjlighet på 1300 milj. kr. Slutligen skall från det upplåningsrältsgrundandekapitalel borträknas kassa och banktillgodohavanden, som vid utgången av är1978 uppgick till ca 800 milj. kr. Utformningen av 7 S LF innebär således enliglföreningen en försämring av finansbolagens ullåningskapacitet med ca 4 250milj. (4 750 - 1300 -H 800) i förhållande lill om bestämmelserna ibolagsordningarna för de bankägda bolagen hade tillämpats. har ifrågasatt om det varitmeningen all genom de nya bestämmelserna beskära finansbolagens upplåningsrättså mycket som skett och hemställt alt 7 § LF ändras på sådant sätt attkapitalkravet svarar mol vad som anges i bolagsordningarna för de bankägdafinansbolagen med vissa korrigeringar. Enligt föreningens förslag får garanlifond,intill ett belopp som motsvarar fem gånger bolagets aktiekapilal, samtförlagslån, som inte har karaktären av allmän förskrivning, likställas med egetkapital. Överavskrivning på leasingobjekt föresläs bli likställd med bolagetsreserver för utlåning. Medel som finns i bolagets kassa eller innestår hosriksbanken, , bankaktiebolag, sparbank, centralkassa förjordbrukskredit och på postgiro föreslås ge finansbolag rätt att låna uppmotsvarande belopp. Upplåning mot garanti av bank eller staten föreslås fåavräknas från 1980/81:36 10 Vidare föresläs alt lån till annatfinansbolag skall grunda upplåningsrätt. Slutligen bör det enligt föreningenmedges att upplåningen i en koncern helt eller delvis koncentreras lillmoderbolaget och att sålunda upplånade medel utnyttjas av dotterbolag förfinansieringsverksamhet. Remissinstanserna har i allmänhet tillstyrkt eller inlehaft något att erinra mot föreningens förslag i dess huvuddrag. och föreningsbankers förhund har förordat att ävenfinansbolags fordran på kredilakliebolag blir upplåningsrältsgrundande.Banklagsutredningen har vidare föreslagit att reversupplåning med tillbakaskjutenbelalningsrätt inle skall anses som upplåning vid tillämpningen av 7 § LF.Utredningen konstaterar i anslutning härtill att varken 54 § BL eller banklagarnaskreditgivningsbestämmelser lämnar utrymme för en sådan reversutlåning frånbankernas sida och föreslår att i banklagarna tas in en bestämmelse om attbankerna med regeringens tillstånd får lämna företag med bankfrämjande ändamålkredit med tillbakaskjuten betalningsrätt. Bankinspektionen har avstyrkt förslagel altöveravskrivning på leasingobjekt skall jämställas med reserv för utlåning.Inspektionen och riksbanksfullmäktige har föreslagit att garantiförpliktelsersom finansbolag ikläder sig likställs med upplåning i analogi med vad somgäller för garantiåtaganden från bankernas sida. Bankinspektionen har mera allmänt ifrågasatt om denomständigheten att finansbolagen har ställts under särskild lagstiftning,vilket bl. a. medför särskilda soliditetskrav och direkt tillsyn avbankinspektionen, bör föranleda att bolagen inordnas i den krets av banker, kredilakliebolagm. som säkerhetsmässigt har ansetts böra inta en särställning inle barasinsemellan utan också i förhällande till försäkringsbolag, kapitalplacerandeinstitut m. fl. Emellertid har inspektionen ansett att denna fråga bör anståtills ytterligare erfarenhet har vunnits av finansbolagens verksamhet. Finansbolagenkommer trots den legala regleringen att utgöra en mycket heterogen grupp.Erfarenheten får enligt inspektionen senare ge vid handen i vad månfinansbolagen bör fä sådan status säsom kreditinstitut som här avses. Närmastskulle därvid kunna tänkas en lösning med ett prövningsförfarande av liknandeslag som tillämpas beträffande de bankägda företagen. Mol den angivnabakgrunden har inspektionen godtagit en lösning som innebär attfinansbolag inte behöver belasta sin upplåningsrätt med belopp som svarar motutlåning till annat finansbolag. En sådan regel bör. enligt inspektionen,främst avse lån mellan koncernbolag och andra "intressebolag" t. ex.i likvidiletsreglerande syfte. För egen del vill jag framhålla följande. Syftet bakom kravet på kapitaltäckning i 7 S LF är att värnaom finansbolagens soliditet. Att finansbolagen har en god soliditet är viktigtbl. a. med hänsyn till den betydelse de numera har för finansieringen avsvenskt näringsliv, särskilt för finansieringen av de små och medelstora 1980/81:36 11 Det är angeläget att näringslivetsfinansieringsbehov kan tillgodoses fortlöpande. Vissa finansieringsformer ärsådana att gäldenären är beroende av att finansiären fullgörsitt åtagande. God soliditet är ägnad att garantera att finansbolagen kanuppfylla även omfattande, långvariga finansiella åtaganden. Jagvill i dettasammanhang dock framhålla att inte bara kapitalkravet i LF syftar till attgarantera finansbolagens soliditet. Härutöver finns bestämmelser i bokförings-och aktiebolagslagarna om tillgångarnas värdering. Vidare kan nämnas attfinansbolagen enligt LF står under offentlig tillsyn av bankinspektionen, varsfrämsta uppgift är att övervaka de förhållanden som kan inverka påfinansbolagens säkerhet. Vid utformningen av 7 § LF har en förebild varit vad somföreskrivits om upplåningsrätt i de bankägda finansbolagens bolagsordningar.Finansbolagens förening har hävdat att kapitalkravel i 7 S LF emellertid ärsträngare än det kapitalkrav som har gällt gentemol de bankägda finansbolagen. Med anledning härav vill jag framhålla alt en väsentligdel av upplåningsrätlen för de bankägda bolagen grundas på att förlagsbevisfår jämställas med egel kapital intill dettas belopp. Bolagen har alltså kunnatlåna upp 12,5 gånger förlagsbevisens sammanlagda belopp. Motsvarande rätt harfinansbolagen enligt 7 § LF. Det har emellertid visat sig att vad de bankägdafinansbolagen avsett med förlagsbevis i bolagsordningarna är vanligalånereverser som innehåller en klausul om betalningsrätt först efterutfärdarens övriga borgenärer (dvs. reverser med s. k. tillbakaskjutenbetalningsrätt). Förlagsbevis i vedertagen mening är emellertid för denallmänna rörelsen avsedda skuldebrev, dvs. värdepapper som i tryckt ellergraverat skick ges ut i större antal. Detla är också den innebörd termen har iBL. se 54 §. På grund av hänvisningen lill BL kan endast för den allmännarörelsen utgivna förbindelser grunda upplåningsrätt enligt 7 § LF. I och medatt finansbolagen inte kan grunda upplåningsrätt på de enskilda lånereversernaoch inte ger ul förlagsbevis i BL:s mening, får bolagen inle de möjlighetertill upplåning som de räknat med. Med hänsyn till de nu föreliggande förhällandena uppkommerfrågan om reverser med tillbakaskjuten betalningsrätt bör i likhet medförlagsbevis få grunda upplåningsrält för finansbolagen. Det avgörande skäletför att förlagsbevis enligt BL har ansetts kunna jämställas med eget kapital ärden tillbakaskjutna betalningsrätten (jfr prop. 1955:3 s. 115 f). Reversernasom finansbolagen utfärdar bör därför få likställas med eget kapital och grundaupplåningsrätt på samma säll som förlagsbevis. I likhet med remissinstansernaförordar jag följaktligen alt en regel införs om att med eget kapital skall fålikställas inte bara förlagsbevis utan också även sådana reverser, allt intillett belopp som svarar mot det egna kapitalet. För bankerna gällde tidigare alt förlagsbevis somlångivaren kunde återkräva endast till en del fick utnyttjas somtäckningskapital. Regeln syftade till alt hindra alltför häftiga svängningar ikapitalbasen till följd av att förlagslän löstes in. 1980/81:36 12 motsvarande regel bör införas för finansbolagen, men har -med hänsyn till att regeln av förenklingsskäl numera slopats för bankerna (jfr prop.1978/79:190 s. 24) - stannat för att inle lägga fram något sådant förslag. Inleheller jag anser att en sädan regel behövs. Jag förulsätler att finansbolagenvidtar erforderiiga åtgärder, exempelvis ger ut nya reverser för att ersätta deförfallna, för att undvika de praktiska olägenheter som en rörlig kapitalbasinnebär. För bankerna gällde före de nuvarande kapilaltäckningsreglernastillkomst en inlåningsregel som i stort sett överensstämde med bestämmelsen i7 § LF. Härvid betraktades förlagsbevis som läckningsfri inlåning (prop. 115 och 1965:113 s. Delta innebär att föriagslånen inle behövde räknasin i det belopp som mäste täckas av eget kapital. Motsvarande bör gälla i frågaom finansbolagens upplåning mot reverser med tillbakaskjuten betalningsrätt.Jag förordar därför, i enlighet med banklagsutredningens förslag, attupplåning mot sådana reverser och förlagsbevis inte skall belastaupplåningsrätten enligt 7 § LF. Banklagsulredningen har i sitt remissyttrande behandlatfrågan om banklagarna lämnar utrymme för bank att förvärva eller låna ut molreverser med tillbakaskjuten betalningsrätt. I 54 § BL anges vilkavärdehandlingar som en bank får förvärva eller driva handel med. Dit hör bl. Lånereverser med tillbakaskjuten belalningsrätt omfattas inte avparagrafen. Jag delar banklagsulredningens uppfattning att del inte heller ärmöjligt att hänföra dessa lån till s. k. blancokrediter, dvs. sådana lån utansärskild säkerhet som bankerna inom viss ram får bevilja. Reverslånen skiljersig nämligen från blancokrediterna genom all de i förmånsrättshänseendeplacerats efler andra fordringar, alltså även efler blancokrediter. Banklagstiftningenlämnar alltså inle bankerna utrymme för placering i reverser med tillbakaskjutenbelalningsrätt. I likhet med banklagsutredningen anser jag att bankernabör ges möjlighet alt i denna form skjuta till kapital i förelag medbankfrämjande eller allmännyttigt ändamål. För förvärv av aktier i ett sådantföretag liksom av förlagsbevis, utgivna av ett sådant företag, skall bank haregeringens tillstånd (55 § första stycket BL). Regeringens tillstånd börkrävas även i nu förevarande fall.