prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — Rätten tillavskrivning motiveras med alt byggnadsförelagens förvaltningsfasligheterundergår lika stor ekonomisk och fysisk förslitning som fasfigheter som ägs avandra fastighetsförvaltare. Värdeminskningsavdragen molsvarar sålunda enbartnedgången av en värde under dess ekonomiska livslängd. I dessa avdragligger därför inte någon konsolidering. I första hand får SBEF därför hemställa att nuvaranderegler bibehålls. I andra hand får SBEF framställa följande yrkande. För att byggnadsföretagen skall ges möjlighet tillkonsolideringsnedskrivning - bör föreskrivas att omsätlningsfastigheternaskall få upplagas lill lägsl 85 proceni av summan av fastigheternas beräknadeskattemässiga restvärden. Ålerföringen av värdeminskningsavdragen skall vidareske över resullalräkningen, t. ex. i särskild post under bokslutsdisposifioneri slällel för på deklarationsbilagan. Härigenom kan återföringens negativainverkan på årsredovisningens utformning undvikas. SBEF kritiserar också de föreslagna övergångsreglerna; Punkten 5 innebär alt längre gående nedskrivning än till85 % av fastigheternas sammanlagda anskaffningsvärde inte fillåts så längetidigare medgivna värdeminskningsavdrag inte är återförda. Punkten 5 synes fåföljande konsekvenser. Enligl nuvarande regler medges nedskrivning med delssamtliga indirekta kostnader och dels av de direkta koslnaderna.Vidare erhålls avdrag för värdeminskning av byggnad m. m. Enligt förslagetskulle endasl nedskrivning medges med belopp som - om man bortser från att eninitialnedskrivning på av direkta koslnader kan erhållas - motsvarar devärdeminskningsavdrag som alla fastighetsägare har rätt fill. Skillnaden mellande föreslagna och de nuvarande reglerna kan därför uppskaltas beloppsmässigttill summan av nuvarande nedskrivnings-rätt dvs. av direkta koslnader medtillägg för indirekta koslnader. En lillämpning av punkt 5 av övergångsbestämmelsernainnebär därför att ytterligare konsolidering i omsättningsfastigheter ellerförluslriskreserveringar inte är tillåtna förrän tidigare reserveringar grundadepä de direkta och indirekta kostnaderna antingen återförts lill beskattningeller också uppgår fill minsl summan av ackumulerade värdeminskningsavdrag påbyggnaderna. För byggnadsföretag med stora reserveringar iomsättningsfasfigheler medför enligl vad berörda företag upplyser punkten 5 attvare sig nedskrivningar eller avskrivningar kan göras under mellan 5 och 10 årefter det att de nya reglerna trätt i kraft. Konsekvenserna härav blir attdessa förelag måsle skatta av vinster i en omfattning som inte på någol sätt äracceplabell ur likvidilelssynpunkt. Enligl en av förår 1976 företagen bearbetning av finansstatistiken för byggnadsföretag medminsl 50 anställda framgår all likviditeten för av företagen understiger1,0. Erfarenhetsmässigt anses del att Hkviditelen bör översfiga 1,0 för attvara fillfredsställande. Med hänsyn till alt otillfredsställande likviditetvarit en av de väsentligaste anledningarna lill företagsnedläggelser pä senareår är det synnerligen olyckligt att införa övergångsbestämmelser med de konsekvenserden föreslagna punkten 5 leder lill. SBEF får därför mycket bestämt motsättasig övergångsbestämmelser enligt förslaget. SBEF får i slällel föreslåföljande. Om beredningens förslag beträffande återföring avvärdeminskningsav- 10 1980/81. 1980/81:68 146 drag och aktivering av indirekta kostnader - trots vadSBEF erinrat ovnn under IV. A.4) och B. - leder till lagstiftningsåtgärder måste därför likvidilelsförsämringartill följd av reservupplösningar ovillkorligen undvikas. Detta kan ske genomatt indirekta koslnader avseende fasligheler som finns vid lagensikraftträdande inle skall beröras av ändringarna. I sammanhanget kan erinrasall molsvarande problem fanns när dåvarande riksskattenämndens anvisningar RN1966 nr 1:2 ersattes med anvisningar 1975:23. Sisinämndaanvisningar innebär bl. a. all vissa koslnader som tidigare behandlats somindirekta fr. o. m. taxering skulle behandlas som direkta kostnaderoch sålunda aktiveras. Enligl en särskild punkt 3 till RSV Dt 1975:23 bestämdesalt de nya reglerna om direkta koslnader endast skulle tillämpas på kostnadersom nedlades fr. o. m. . Om aktiveringsskyldighet för indirektakostnader införs behövs därför en övergångsbestämmelse enligt vilken endaslindirekta koslnader som nedläggs efter lagens ikraftlrädande behöver aktiveras.För all förhindra likvidilelsförsämringar måste för det andra delfaslighetsbeslånd som finns vid lagens ikraftträdande undantas frånbestämmelser om ålerföring av värdeminskningsavdrag som gjorts före lagensikrafllrädande. Övergångsbestämmelser bör därför utformas så allnedskrivningar och avskrivningar i det fastighetsbestånd som finns vid övergångstillfälletfår behållas och all della fastighetsbestånds skattemässiga restvärde skallanses molsvara summan av av- och nedskrivningar. Nedskrivningar får häreftergöras med belopp motsvarande avskrivningar enligt plan. Endast beträffandefastigheter som förvärvats fr. o. m. ikraftträdandel bör därför de nyabeslämmelserna få tillämpas. anser all del inleär lämpligt all fillämpa de föreslagna reglerna även på försäkringsförelag: kan inte finna all likhetstecken i dennnfråga kan sällas mellan byggnadsrörelse och försäkringsrörelse. Del lager avfasligheler som byggnadsföretagen redovisar är producerat med tanke på framlidaförsäljning, dvs. lagrets sammansättning växlar och omsätiningen ärjämförelsevis stor. Del lager av fasligheter som försäkringsföretagen äger haren annan karaktär. Det är avsett för långvarigt innehav och omsättningen ärliten. Med hänsyn härtill anser riksförbundet inle alt den föreslagna ändringenkan göras tillämplig på försäkringsbolag. För dessa är den nuvarande metodenmed årliga värdeminskningsavdrag uppenbarligen mer ändamålsenlig som princip änen i viss mån utvidgad nedskrivningsmöjlighel som föreslås inträda först närdet skattemässiga restvärdet kommer att understiga av fastigheternasanskaffningsvården. I fråga om försäkringsbolagens fasfigheter är del avväsentligt intresse all bibehålla den årliga avdragsrälten pä grund avförslitning m. m. med nedskrivnings-möjligheten som har annat syfle.De särskilda bestämmelser som rör beskallning av försäkringsrörelse bör därvidkompletteras med en uttrycklig lagregel att vid försäljning av fastighet inteendasl den bokföringsmässiga vinslen ulan också återvunna värdeminskningsavdragskall beskattas. Med hänsyn lill de relativt fåtaliga försäljningarna och tillalt försäkringsbolagen alllid får antagas kunna skattemässigt utnyttjavärdeminskningsavdragen torde inte några utredningssvårigheter föreligga somkan medföra olägenheter för försäkringsbolagen eller vid skaltemyndigheternaskontrollarbete. 1980/81:68 147 RSV tar särskilt upp lagtextens utformning: Den föreslagna bestämmelsen omfattar ävenvärdeminskningsavdrag avseende byggnad som ulgör omsätlningslillgång iförsäkringsrörelse. I fråga om livförsäkringsanstalt finns emellertid regler ikommunalskattelagen som direki slår i strid med beredningens förslag. Punkl 7av anvisningarna till 28 § KL lyder: I fräga om beräkning nv inläkl av försäkringsrörelse somdrivits av livförsäkringsanstalt gäller vad därom stadgas i 30 § med därtillhörande anvisningar. I punkt 1 av anvisningarna till 30 § finns regler om hurnettointäkt av försäkringsrörelse som drivits av livförsäkringsanstalt skallberäknas. Fjärde styckei av denna anvisningspunkt har följande lydelse: Från bruttointäkten får avdragas dels ränla på gäld, dels,i fråga om fastighetsförvaltning, annan enligt 25 § avdragsgill omkostnad förfastighet, dels föriusl vid försäljning av annan tillgång än inventarium ellerför stadigvarande bruk i rörelsen avsedd faslighet, dels belopp varmed värdetav annan tillgång än inventarium eller för sladigvarande bruk i rörelsen avseddfaslighel enligt denna lag nedskrivits, dels av vad som återstår avbruttointäkten efler avdrag enligl della stycke. Av de citerade lagrummen framgår att livförsäkringsanstaltsom bedriver försäkringsrörelse får tillgodoräkna sig bådevärdeminskningsavdrag och nedskrivning på omsättningsfastigheter som ingår ianstaltens fastighetsförvaltning. RSV anser att punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till30 § KL måste ändras så alt dess innehåll kommer att överensstämma medinnehållet i förslagel lill punkt 1 fjärde styckei av anvisningarna lill 28 §KL. Samma ändring efterlyses av försäkringsinspektionen.Länsstyrelsen i ifrågasätter om inte övergångsbestämmelsenrörande värdeminskningsavdrag bör kompletteras: Första meningen av punkt 5 av ikraflträdandebestämmelsernaomfattar endasl värdeminskningsavdrag som åtnjutits med stöd av punkl 3 avanvisningarna lill 25 §. de fall då fastigheten helt eller delvis användesi ägarens rörelse eller om fastigheten användes i rörelse av annan än ägaren.Denna hänvisning täcker inle övriga värdeminskningsavdrag. Även sädana avdragbör väl beaklas. 2.4.8 Förvärv genom arv eller gåva Förslagel att en fastighet, som utgjortomsättningstillgång i den skattskyldiges rörelse, skall behålla denna karaktärhos den som förvärvar tillgängen genom arv m, m., dock med möjUghet fillfrivillig avskatlning, har fått ett blandat mottagande. Lösningen tillstyrks avlänsstyrelserna i , och , och samtav Lantbrukarnas skattedelegalion och SBEF. RSV saml länsslyrelserna iStockholms och län förordar liksom alt avskaltningen görsobligatorisk. 1980/81:68 148 Beredningen föreslår alt arvlålares lager av fasligheler iprincip skall anses som omsätlningslillgång hos arvtagaren, lill skillnad molvad som gäller . Beredningen föreslår vidare att frivilligavskatlning skall få göras av arvtagare som inte bedriver byggnadsrörelse,tomtrörelse eller handel med fasfigheter. Den föreslagna ordningen kommer alt medförakonlrollsvårigheler i fråga om fasligheler som skall anses utgöraomsättningstillgång och som den skaltskyldige väljer alt inte skatta av. Förall beskatiningsmyndighelerna skall kunna hålla reda på dessa icke avskalladefastigheter lorde del vara nödvändigt att införa ett skatleadministralivtkontrollsystem i form av liggare eller dylikl - något som i längden knappaslfungerar tillförlitligt. RSV ifrågasätter om inle obligatorisk avskatlning vore attföredra belräffande skattskyldiga som inte bedriver byggnadsrörelse,tomlrörelse eller handel med fasligheler vid lidpunklen för förvärvei. sådantbetraktelsesätt framstår som det enda naturliga när egendom överläs av någonsom inte är rörelseidkare och alltså i princip inte har räll lill nedskrivning.Med en obligatorisk avskatlning skulle man slippa kontroll-svårigheterna.Beredningen har ansett all del är olämpligt att i samband med arvskifte utkrävabåde inkomstskall och arvsskatt eftersom arvtagaren ofta saknar erforderligskatleförmåga, varför han skulle tvingas realisera arvfallna tillgångar för allkunna betala skalterna. Eftersom rörelsen upphört genom dödsfallet är det enkonsekvens av nedskrivningsrällen att utnyttjad nedskrivning tas fram tillbeskallning. Är skalleskulden så stor att försäljning framtvingas är delprincipiellt sett inget alt säga härom. RSV vill erinra om att skaltskyldigenligt 55 § 1 mom. lagen om arvsskatt och gåvoskatt kan få anstånd med atterlägga arvsskatten medelst medgivande från beskattningsmyndighelen alterlägga sådan skatt genom högsl tio årliga inbetalningar. RSV förordar i detlasammanhang att man närmare utreder om del inle bör införas ett anstånds- elleruppskovsinstitul också i fråga om inkomstskatt som påförs dödsbo eller arvinge(testamentstagare) i samband med avskatlning av "rörelsesmillade"invenlarier vid arvfall. Genomförs ett sådant institut är det lämpligl alt detsamordnas med del befintliga anslåndsinslitutet belräffande arvsskall. Om obligatorisk avskatlning genomförs anser RSV att dennabeskattning i princip bör ske hos dödsboet och inte hos arvtagarna. Om dödsboetbeskallas slipper dödsbodelägarna att vid arvskifte ta hänsyn lill att latentskalleskuld åvilar fastighet som skall skiftas. Ur administrativ synpunkt tordedet också vara enklare om beskattningen sker hos dödsboet. i Krislianslads län: Om någon, som själv bedriver byggnadsverksamhet,tillskiftas faslighet, som varil omsällningslillgång i arvlåtarensbyggnadsrörelse, synes naturligt, att betrakta fastigheten somomsätlningslillgång också i arvtagarens byggnadsrörelse. Samma ärförhållandet, om arvtagaren fortsätter den av arvlåtaren bedrivna rörelsen.Likaså synes det rimUgt, att inle tillåta någon avskatlning i samband medarvskiftet i dessa fall. Ur principiell synpunkt inger det emellertidbetänkligheter att övervältra skatteskulden på personer, som inte är eller harvarit aktiva byggmästare, och som därför inte på något sätt kan sägas fortsättaden av arvlåtaren bedrivna rörelsen. Visserligen kan det hävdas, att vid arv avsådana lagertillgångar, som endast kan avyttras 1980/81:68 149 under sådana former alt rörelse får anses föreligga, skeren generell övervältring av skatteskulden på arvtagarna. Det rör sig emellertidi dessa fall om en skatteskuld, som infrias så gott som omgående i samband medavveckling av boel eller rörelsen. Förhållandel kan närmasl jämföras med enobligatorisk avskatlning av lagerfasligheter i samband med arvskifte. Vid arvav fastighet, som utgör lagertillgång i arvlåtarens rörelse, kommer delemellertid ofta att förflyta mycket lång lid intill dess försäljning sker ochskatteskulden sålunda skulle komma att infrias. Det är dessutom inte sällanfråga om äldre fastigheter med stora dolda reserver. En reglering i enlighetmed beredningens intentioner kommer sannolikt också all försvåra försäljningenav dessa fastigheter med hänsyn till den beskattning som utlöses i samband medförsäljningen. Del torde för övrigl kunna ifrågasällas, om någon effektivkontroll av att skalleskulden verkligen kommer all infrias vid försäljningen,kommer att kunna genomföras. En sådan kontroll kommer sannolikt alt kräva ensärskild registrering av alla "smittade" fastigheter för att blieffektiv. Med hänvisning lill vad som anförts ovan avvisarlänsstyrelsen beredningens förslag att fastighet, som utgjortomsättningstillgång i avliden byggmästares rörelse, skall anses som lager ävenför sådan arvtagare, som inle själv är eller har varil byggmästare. Del kanemellertid inte heller accepteras att hell efterskänka skatteskulden i enlighetmed nu gällande praxis. föreslår därför i dessa fall en obligatoriskavskatlning i samband med arvskiftet. Den skatteskuld, som åvilar defastigheter, som utgör lager i arvlåtarens byggnadsrörelse, kommer därvid attinfrias utan att överföras till nästa generation. Kontrollen av attskatteskulden verkligen infrias kommer naturligen att väsentligt förenklas.Regler om obligatorisk avskatlning i samband med arvskifte kommer sannoliktockså, i motsats till nu gällande regler, att medverka till att byggmästare islörre omfattning säljer ut sill faslighelsinnehav. Den obligatoriskaavskaltningen kommer emellertid under alla omständigheter att kunna medföralikvidiletsproblem. Generösa anståndsregler för inbelalning av skatten skulledock bidra till att lösa dessa problem. Dessutom synes rimligl, alt i vissutsträckning avräkna den inkomstskatt, som blir en följd av avskaltningen, molarvsskallen. Sålunda bör den inkomstskall, som beräknas uppkomma lill följd avall faslighetens bokförda värde understiger det i arvsskattehänseende gällandevärdet, reducera underlaget för arvsskattens beräknande. Sammanfattningsvis innebär sålunda länsslyrelsensställningstagande, all om skattskyldig genom arv, testamente eller bodelning ianledning av andra makens död förvärvar fastighet, som utgjortomsätlningstillgång i den avlidnes byggnadsrörelse, avskatlning skall ske avfastigheten i samband med arvskiftet, såvida inte den skattskyldige själv vidlidpunklen för förvärvet bedriver byggnadsrörelse. 1 detla senare fall utgörfastigheten omsätlningslillgång i den skatlskyldiges byggnadsrörelse. Sammaregler bör tillämpas för aktier och andelar, som utgjort omsättningstillgångari den avlidnes byggnadsrörelse. Undantag bör göras i vissa fall förvillafastighet, som den avlidne ägt och varil mantalsskriven på vid dödsfallet.I detla avseende ansluter sig lill de av beredningen föreslagnareglerna. Beträffande lagerfastighel i s. k. kvalificeradtomtrörelse bör enligt avskatlning aldrig lillåtas: Vad gäller de kvalificerade lomtrörelserna får dessa iallmänhel anses vara av så etablerad karaktär, all den som ärver en fastighet,som utgör 1980/81:68 150 omsätlningstillgång i sådan rörelse, också måste ansesfortsätta denna rörelse. Till följd härav bör sådan fastighet alltid räknas somomsätlningsfastighel hos arvtagaren. Någon frivillig avskatlning bör ikonsekvens härmed aldrig få ske vad avser de kvalificerade lomtrörelserna. Länsslyrelserna i och anför attvissa tillämpningsproblem är förenade med beredningens förslag. Vad gäller punkl 4 första och andra stycket avanvisningarna till 27 § kan man fråga sig huruvida arvtagaren anses bedrivabyggnadsrörelse efter all ha ärvt en omsättningstillgång, t. ex. en faslighet.Om han anses bedriva sådan rörelse synes förslaget innebära att denna rörelsesedan kan gå i arv i flera led. Detta medför givelvis bl. a. stora praktiskasvårigheter i taxeringsarbelet. Inte heller synes en sådan tolkning avförslaget överensstämma med beredningens uttalande att upplösningen avarvlåtarens reserver och därmed beskattningen förskjuls till den lidpunkt dåarvfallen tillgång "avyttras eller på annat sätt" övergår i annansägo (s. 543). Även denna del av förslaget torde därför kräva yllerligareöverväganden. Vidare synes belydande kontrollproblem uppkomma i fråga omdel föreslagna undanlaget för en- och tvåfamiljsfastigheter vid förvärv genomarv, när det gäller att bedöma om fastigheten varil föremål för ombyggnadsarbeteneller nedskrivning i arvlåtarens rörelse. 1 anvisningspunkt 4 lill 27 § KL föreslår beredningen attvissa tillgångar som utgjort omsällningslillgångar i avliden persons rörelseskall utgöra lagertillgångar även hos förvärvaren. Fråga skall vara omfastighet, aktie, andel eller liknande värdepapper. Man öppnar en möjlighet förförvärvaren av fastighet alt - om denne så önskar - ändra karaktären avomsällningslillgång genom avskatlning. Sådan avskatlning är dock ej möjlig omarvfången egendom ulgöres av aktier i fastighetsförvaltande företag som utgjortlagerlillgång i byggnadsrörelse. Beredningen har inte närmare preciserat avvilken orsak avskatlning i sisinämnda fall ej bör tillålas. Ur principiellsynpunkt kan det knappast finnas anledning göra åtskillnad på faslighel och aktier(andelar) som ulgör omsätlningslillgångar i byggnadsrörelse. Beskatlningsfrågor i samband med rörelseidkares döduppkommer inle endast när det gäller tillgångar som fastigheier ochvärdepapper. Enligl uppfattning borde beredningen här haeftersträvat en helhels-lösning av hithörande frågor innefattande även egendomsom exempelvis konst, antikviteler m. m. som utgjort omsällningslillgångar hosarvlåtaren. anser därför att inkomstbeskallningsfrågor i sambandmed arvskiften är mogna för lagstiftning först sedan saken utretts i ell vidareperspektiv. 5S£/<'efterlyser beslämmelser som underlättar denfrivilliga avskaltningen: EnUgt beredningens förslag skall nuvarande praxis attomsällningsfasligheler kan byta karaktär i samband med bodelning i anledningav dödsfall eller vid arvskifte ändras. SBEF har förståelse för all deskatteskulder som 1980/81:68 151 skapats i den avlidnes rörelse blir föremål förbeskattning efter dödsfallet. Beredningens förslag i fråga om avskatlning böremellertid utformas på sådant sätt alt möjligheterna till avskatlningunderlättas. Som förslaget är utformat kan avskatlning endasl ske i de fallarvtagaren kan betala den skall som uppkommer till följd av nvskailningen. Irenliteten lorde del bli myckel sällsynt ntl tillräckliga medel finns vidtidpunkten för avskaltningen. Detta sammanhänger med all arvtagaren som regelinle själv har tillräckliga medel och att i de fall arvlåtaren efterlämnatlikvida tillgångar av nämnvärd omfattning dessa ofta använls till alt betalaarvskatten. Med hänsyn härtill lorde därför avskatlning endasl bli möjlig förpersoner som anlingen själva har slora förmögenheler eller som erhållertillräckliga likvida medel i samband med arvskifte. Mol bakgrund av vad här redovisats anser SBEF all del ärviktigt att avskatlning tilläts i samband med alt fasligheter övergår lillnågon som inte bedriver byggnadsrörelse. För alt avskaltningen skall bli enrealitet bör emellertid arvtagaren erhålla uppskov med skattens erläggande tilldess att fastighetens marknadsvärde realiseras i samband med avyllring. Tillsäkerhet för skalleskulden skulle därvid pantbrev i fastigheten eller annansäkerhet kunna lämnas. Om avskatlning sker bör emellertid hänsyn härtill las isamband med arvsbeskaltningen. En avskatlning innebår i princip detsamma somatt den avlidne såll fastigheten och att medel efter skatt blivit föremål förarvsbeskattning. Om avskatlning sker bör därför arvsbeskattning i efterhandkunna nedsättas. SBEF får därför föreslå att lagen om arvskatt och gåvoskattkomplelleras med en bestämmelse av innebörd att arvskatt skall kunna nedsättasgenom t. ex. ansökningsförfarande hos om avskatlning enligt deföreslagna bestämmelserna i kommunalskatlelagen sken. Några av länsstyrelserna samt Lantbrukarnasskattedelegalion har synpunkler på lagtextens avfattning. Beredningen föreslår bl. a. att avskatlning i vissa fallskall få ske av faslighet som utgjort omsättningstillgång i en avlidens rörelse.På s. 544 i betänkandet sägs alt arvtagarna i samband med arvskifte bör gesmöjlighet all avskalla lagret av fasligheter till marknadsvärde dock lägslarvlåtarens anskaffningsvärde. I den föreslagna lagtexten, punkt 4 andrastyckei av anvisningarna lill 27 § KL, omnämns endast marknadsvärdet.Marknadsvärdet lorde med stöd av bestämmelserna i 9 § KL mestadels komma attberäknas med ledning av 1,33 gånger taxeringsvärdet uppräknai med hänsyn tillförändringarna i prisindex från senaste allmänna fastighetstaxeringen tilltidpunkten för förvärvet. Erfarenhetsmässigt ger en sådan beräkning avmarknadsvärdet ofta ett lägre värde än både vad fastigheten skulle betinga ipris vid en försäljning och dess anskaffningsvärde, i synnerhet om fasfighetenär nyanskaffad eller nyuppförd. Avskaltningen är frivillig och del finns därföringen anledning att utan tillgång lill ett faktiskt saluvärde baseraavskaltningen på ett beräknat värde som understiger anskaffningsvärdet.Laglexten bör ändras så alt avskatlning skall ske utifrån det högsta avmarknadsvärdet och arvlåtarens anskaffningsvärde. Samma påpekande görs av länsstyrelserna i ochÖrebro län. 1980/81:68 152 Den av beredningen föreslagna avskatlningsregeln börförtydligas. åsyftar den i anvisningarna till 27 § KL punkl 4,andra stycket angivna "skattemässiga restvärde" sammanställd med deni anvisningarna till 41 § KL, punkt 3, tredje stycket intagna definitionen avberäknade skattemässiga restvärden. Om arvlåtaren inte åtnjutit någravärdeminskningsavdrag men väl verkställt nedskrivning på fastigheten skullemed den utformning regeln fått den dolda reserven kunna undgå beskattning.Della lorde ej ha varil beredningens mening. Vid utformningen av avskatlningsregeln i anvisningspunkt 4andra slyckel till 27 § KL synes beredningen ha utgått från att marknadsvärdetöverstiger fastighetens skaltemässiga restvärde. För att även täcka in denmotsatta situafionen bör regeln omformuleras så att som intäkt av rörelseupptas faslighetens marknadsvärde och som kostnad dess skaltemässiga restvärdevid tidpunkten för förvärvet. I förfallningsförslagel anvisningspunkt 4 sista styckeilill 27 § KL avses , uppenbarligen både arvskiftes- och bodelningssitualionenvarför "eller bodelning" bör tilläggas i första meningen.