prop · G403104 · 1980-12-31 00:00:00 — Mot den bakgrunden kan det ifråqasättas o.m detär lämpliqt att redan nu ta upp frågan.Ä andra sidan är det önskvärt att försöka komma till rättamed de av LRF påtalade förhållandena isamband med att nya regler försubstansminskningsavdrag införs. Av dennaanledning läggs i det följande fram ett förslagtill lösning av de problem som uppkommernär en fastighetsägare uppbärförskottslikvid för framtida uttag. Två olika lösningar ärtänkbara. Den ena innebär att man utformar ett syste.m för "garantiavsättning" av det slag som LRF har skisserat. Den andra skulle gå ut på att .mantillåter en tidigareläggning av substans- 1980/81:104 126 minskningsa vdragen såatt avdrag i vissa fall kan göras redaninnan någon utvinning har skett.Huvuddragen av de båda metoderna skisseras i det följande. Ett avdrag föravsättning för Framtida uttag bör rimligen inte Få överstiga den del av avskrivningsunderlaget För hela fyndigheten som belöper på sådan substans som får tas ut enligt upplåtelseavtaletoch har betalats i förskott. Den avsättning som görsför ett visst beskattnrngsår återförs nästföljande år.Äter-Föringen får anses ha skett på årets Första dag. Rättentill avdrag fiir ny avsättning prövas därefter med hänsyn till förhållandena vid åretsutgång. Har viss del av den Förskottsbetalda substansen tagits ut , minskar utrymmet for avdragsgill avsättning i r.iotsvarande mån. Den del av Föregående års avsättning som pågrund härav återFörs till beskattning kan dockkvittas mot det substansminskningsavdrag som Får göras med anledning av uttaget. Dm täktområdet avyttras,kommer den avsättning som gjordes För det närmastföregående året att beskattas i rörelsen. Substansminskningsavdrag som har gjortsunder innehavet återFörs vid realisationsvina ibeskattningen eFter indexuppräkning. En tidigareläggningav subslansminskningsavdragen skulle innebäraatt sådant avdrag Får göras redan när Förskottslikvidenuppbärs. Maximalt avdrag skulle motsvaraavskrivningaunderlaget till den del det hänför sig till förskottsbetaladsubstans. Vid en avyttring av täktområdet återFörs avdraget påvanligt sätt vid beräkningen av realisationsvinst. Av det anFörda Framqär att de bådametoderna kan utFor-mas så att de ger likvärdiga resultat under innehavet. Effekterna vid enavyttring av täktområdet blir däremot olika. En avsättning kommer att återFöras som intäkt i rörelsenmedtin substansminskningsavdraqen eFter indexuppräkning återFörs vid realisationsvinstbeskattningen. Det går inte att generellt uttala vilken metod som i dettahänseende verkar till de skattskyldiqas Prop.1980/81:104 127 Förmån respektive nackdel. Frånprincipiella och systematiska synpunkter ForeFaller dock avsättningsmetoden vara att Föredra. Den årligaåterföring och omprövning som metoden förutsätter harockså stort värde frånkontrollsynpunkt och ger reglerna stadga. Mycket talar för att man äveni ett system med tidigareläggning avsubslansminskningsavdragen skulle behövainföra särskilda regler som möjliggjordeatt avdragets storlek kunde omprovas senast vid upplåtelse tidens utgång.Det kan dock ifrågasättas om systemet ens efter en sådankomplettering skulle uppfylla de kontrolltekniska kraven. Slutsatsen är att avsättningsmetoden börväljas. En Fastighetsägare snm uppbärförskottslikvid vid upplå-t:else av rätttill utvinning bör alltså ha rätt tillavdraq För avsättning avseende Framtida uttag enligt upplåtelseavtalet. Avdraget bör i,,te F'h överafig=! dfn del av avskrivningsunderlaget För Fyndigheten som be löper på förskottsbetalad outtagen substans. Ett villkor borvara att upplåtelsen har skett i skriftlig form.Det . 'naste givetvis ankomma på denskattskyldige att förete jet undefTlaq snm oehovs för -att Fcräkr.r. j.................. . , u i En särskild begränsning behövsför att hindra missbruk. Avdragsrätt bör föreligga endast i de fall då upplåtelsen harskett till en utorastående person. Om upplåtelseavtalet har ingåtts mellan varandra närstående personer eller mellan näringsidkare som har intressegemenskap bör avdrag vägras. En näraliggande fråga bör i dettasammanhang beröras. Enligt nuvarande praxis får substansminskningsavdrag förskjutas. Detta börfå ske även i fortsättningen. Om den skattskyldigeunder tidigare beskattningsår inte harutnyttjat sin rätt att göra avdrag i takt med den faktiska utvinningen, bör han fördet aktuella beskatt- 1980/81:104 128 ningsåret få använda -iet outnyttjadeavdragsutrymmet oberoende av vilken utvinning som har skett . Näringslivets skattedelegation harberört frågan om avdrag För framtida kostnader för återställande av marken efter en utvinning. Somdelegationen konstaterar har regeringsrättengenom ett avgörande (RRK R 76 1:5) bekräftat den principiella avdragsrätten föravsättning för återställningskostnader. Delegationen har framhållit att det ärviktigt att beskatt-nin.jsreqlerna i.gte uppstiiller större krav påutredning ijn son år rimliga med hänsyn till omständigheternai det enskilda fallet. Frågan faller inom ramen för det nämndakommittéarbetet. Det saknas därför skal attnu ta upp saken. 2.4..; För fattninqsförslag I avsnitten 2.4.2 och 2.4.3 har föreslagits i huvudsak att realisationsvinstreglernaskall få användas vid beräkning av underlaget för substansminskningsavdrag och att avdrag för avsättning för framtida substansminskning skall medges i vissafall. Förslagen föranleder ändringav punKt 9 av anvisningarna till 22 §och punkt B av anvisningarna till 29 §KL. Dessutom bör en ny punkt 10 införas i anvisningarna till 25 § KL, I det följandelämnas en kortfattad kommentar tillförfattningsförslagen. Punkt 9 av anvisningarna till 22 § KL Andra stycket innehållethuvudregeln om substansminskningsavdrag. Av bestämmelsen framgår att det maximala avdraget for ettvisst beskattningsår motsvarar den del av det totalaavskrivningsunderlaget som belöper på uttag intill åretsutgång, efter avdrag som gjorts för tidigare år.I detta ligger att avdrag inte får ske isnabbare takt än de faktiska uttagen. A andrasidan får avdrag för faktiska uttag, om de inte har utnyttjats tidigareår, utnyttjas det aktuella året (= förskjutning1 . I tredje stycket finns huvudregeln om avdrag för avsättningför framtida substansminskning. Som förutsättning för avdrag gälleratt skriftligt upplåtelseavtal skall föreligga och att förskottsbetalningskall ha uppburits (= första meningen). Avdraget fär inte överstigaden del av avskrivningsunderlaget som belöperpå förskottsbetalad framtida utvinning (= andra meningen). Avdraget skall återföras (= tredje meningen) varefter rätten till avdrag prövas på nytt med hänsyn till förhållandena vid åretsut-g.ång. I fjärde stycket stadgas att reglerna inte är tillämpligavid upplåtelseavtal mellan närstående personerm.fl. Femte stycket innehållerhuvudregeln och alternativregeln förberäkning av avskrivningsunderlaget. Isjätte stycket fastslås att vissa exploateringskostnader får inräknas iavskrivningsunderlaget. Punkt 10 av anvisningarna till 25 § och punkt 8 av anvisningarna till 29 § Bestämmelserna för annan fastighet och rörelse föreslås bli helt överensstämmande med bestämmelsernaför jordbruksfastighet. Huvudreqeln börvara att de nya reglerna tillämpas i defall då utvinningen har påbörjats efterutgången av . Som framgått av redogörelsen i avsnitt 2.2.1 och särskilt har understrukits av LRF föreligger stora skillnader i den skattemässiga behandlingen av olika fastighetsägare beroende pänär utvinningen påbörjades.Vissa fastighetsägare kan onekligen anses.missgynnade av äldre regler. Detta gäller bl.a, i de fall då in-kom.st av utvinningen r dovisas som inkomst av annan Prop.1980/81:104 130 Även i defall där inkomsten redovisas som inkomstav jordbruksfastighet och där _denskattskyldige beräknar substansrainskning enligt de före gällande reglerna kan resultatet bli klart ogynnsamt. Med tanke på dessa ochliknande Eall bör en möjlighot öppnasför de fastighetsägare som har påbörjat en utvinning före utgången av att gåöver till de nya reglerna. En övergång bör få göras bara i de fall då den skattskyldige vill utnyttja de nya regler för beräkning avanskaffningsvärdet sora anknyter till realisationsvinstreglerna.Övergången sker lämpligen på det sättet att enny utvinning anses påbörjad i och med övergången. Anskaffningsvärdet beräknas alltsåtill det omkostnadsbelopp som skulle fådras av om täktområdet hade avyttrats vid övergångs tillfället.Vid beräkningen av omkostnadsbeloppet skalltidigare gjorda substansminskningsavdrag återföras enligt vanliga regler. Rätten att gåöver till de nya reglerna bör inte.omfatta raöjligheten att göra avsättning förframtida uttag . Övergång bör få ske tidigast i fräga om beskattningsår som börjar löpaefter utgången av är 1980 och inte senare än i frågaom beskattningsår för vilket taxering sker . 1980/81:104 131 Sammanställning avremissyttranden över kap.11.10 i företagsskatteboredningens betänkande (SOU 1977:86) Beskattning av företag (beräkning av substansminsk- ninqsavdrag för naturfvndigheter 1 Ang. beredningens förslagse ovan under 2.3. Av de över 100remissinstanser som yttrat sig över beredningensbetänkande har bara ett fåtal särskiltkommenterat förslaget i denna del. Förslaget tillstyrks avriksskatteverket (RSV), länsstyrelserna i och länoch näringslivets skattedeleqat ion. Näringslivets skattedelegation ifrågasätter dock omdet inte av praktiska skäl. finns anledning att vid sidan avde nya reglerna behålla en enkel schablonregel avnuvarande utformning. Förslaget avstyrks av i län, SHIO/Familje-företagen och jordägareförbund.Lanbrukarnas skattedelegation, vars utlåtandeåberopas av LRF, föreslår att ianspråk tagandet av ett område för explr;ater ing skatteraäs.sigt fullt ut skall behandlas som om det hade sålts. Remissinstanser som i huvudsak tillstyrker förslaget Tre av de fyra remissinstanser som tillstyrker förslaget tar upp frågan om de praktiska tillämpningsproblemen.De synes därvid ha olika uppfattning om innebörden i beredningens förslag såvitt gäller möjlighetenatt tillämpa den alternativrogel som gäller vid delavyttringar (punkt 2 a trettondestycket av anvisningarna till 36 §KL). RSV har i princip inget att erinra mot', beredningens förslag att anskaffningskostnad för naturtillgångvid beräkning av substansminskningsavdragskall fastställas pä samma sättsom används vid beräkning av realisations- 1980/81:104 132 vinst från försäljning avfastighet. RSV vill peka påatt det kan hända att naturfyndighet i vissa fall inte är åsätt taxeringsvärde,eller att den inte var åsätt taxeringsvärde då den skattskyldige förvärvade den fastighet som fyndighetenhör till. I sådant fall torde natur fyndighetens anskaffningskostnadfå fastställas i proportion till fastighetens anskaffningskostnad.Denna proportionering kan bli svåratt göra, särskilt i de fall dånatur-fyndigheten var okänd vid anskaffningstillfället. Beredningens förslagatt knyta an beräkningen av anskaffningsvärdet till reqlerna för realisationsvinst är positivtur flera synpunkter. Sam.ma bestämmelserkommer då att tillämpas vid beräkningav anskaffningsvärdet för natur fyndigheter som i övrigt gällerför fastigheter som utgör omsättningstillgång i rörelsen.Den svårigheten som ligger i att bestämma fyndighetens allmänna saluvärde för verksamhetens börjankvarstår emellertid i visst hänseende. Dåen grustäkt påbörjas flera är efter fastighetsförvärvet måste en uppskattning göras i det fall då ingångsvärdet beräknas enligt trettonde stycket till punkt 2 a avanvisningarna till 36 § KL. Problemet är emellertid av en helt annan och mindre dignitet än tidigare varfördetta inte utgör skäl till ändring av utredningsförslaget. gällande bestämmelser om avdrag för substansminskning vid tillgodogörandeav naturfyndigheter infördes är 1972. I jordbruksbeskattningskommit tens betänkande, som lågtill grund för lagstiftningen, hade föreslagits att underlaget för substansminskningsavdrag i de fall fastigheten ifråga förvärvats innan natur fyndigheten börjat utnyttjas skulle beräknas enligt realisationsvinstreglerna. Denna metodbedömdes dock medföra praktiska svårigheter,varför som enkel schablon i stället infördosatt avskrivningsunderlaget får beräknas till av tillgångens allmännasaluvärde den börjat utnyttjas. iöretagsskatteberedningen för nu åter fram förslaget att underlaget för substansminskningsavdrag skall beräknas enligt realisationsvinstreglerna. Det görs mycket kortfattat och bl.a. utan att de avdepartementschefen påtalade praktiska svårigheterna med en sådan metod överhuvud taget behandlas. Beredningen anför som skäl för ett slopande av den nuvarande schablonmetoden att den kan leda tillatt betydande värdestegringsvinster blirobeskattade och att det är svårt att fastställa en fyndighets allmänna saluvärdevid tiden för utvinningens början. Förstnämnda påstående framstårsom tvivelaktigt med hänsyn till att substans- Prop.1980/81:104 133 minskningsavdragen uppräknademed index återförs till beskattning vid en framtida försäljning av fastigheten i fråga. Beträffandetillämpningssvårigbeterna torde under alla förhållanden gälla att den nuvarande metoden ger upphov till mindresådana än den av beredningen föreslagna. Vad vi nu sagt innebärinte att vi avvisar tanken på enberakningsregel anknuten till realisationsvinstbeskattningen. Vi vill emellertidifrågasätta om det inte av tillämpningsskäl kan finnas anledning att vid sidan av en sådan bibehållaen enkel schablonregel av nuvarande utformning, Beredningen har mycket knapphändigt beskrivit hur den förordade beräkningsregelnskall tillämpas. Av lagtexten att döma skall emellertid realisationsvinstreglerna till-lämpas ful It ut, dvs. som om fyndigheten hade försålts. Vid sådant förhållande uppkommer frågan hur fyndigheten e.kall behandlas vid en framtida avyttring avfastigheten. Beredningen har in te berörtdenna fräga men av författningstexten att döma avses här ingen ändring i förhållande till. Eftersom beredningens förslag innebäratt man jäniställer exploatering av naturfyndighet med avyttring av del avfastigheten synes det emellertid motiverat att till skillnad frän vad nu gällerinte återföra utnyttjade substansminskningsavdrag vid avyttring av fastigheten. Reredningen har inte behandlat frågan om avdrag föravsättning för kostnader förmarkens återställande sedan utvinningen av en naturfyndighet avslutats. Denna fråga har varit föremål för regeringsrättens prövning (RRK R 76 1:5). Den skattskyldige medgavs därvid avdrag föri räkenskaperna gjord avsättning förframtida återställningskostnader till så stor del avkostnaderna som belöpte på vad som t.o.m. beskattningsåret utvunnits av det beräknade täktinne-hållet. Genom nämnda dom principiella avdragsrätten för avsättning för framtida återställningskostnader bekräftats. En företagsekonomiskt riktig kostnadsfördelning ärsålunda accepterad i princip. Ipraktiken är det emellertid ofta svårare attuppnåen sådan fördelning. Anledningen härtill är givetvis att frågaär om en framtida kostnad som intekan på förhand med exakthet beräknas. Det är därför viktigt att det understryks attbeskattningsmyndigheterna inte bör ställa störrekrav på utredning av denna kostnad än som ärrimliga m.ed hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Näringslivets skattedelegation liksomRSV och i län efterlyser ocksåövergångsbestämmelser av den inneborden attreglerna blir tilllämpliga endast för den som börjarutvinna en naturfyndighet efter det att den nya lagen trätt i kraft. 1980/81:104 134 Rem-issinstanser som avstyrker förs 1 aget i län anförinledningsvis att den nuvarande schablonregeln i normalfallet ger ett väsentligt högreavskrivningsunderlag än huvudregeln. anser emellertid att praktiska skäl talar föratt avskrivningsunderlaget bör kunna beräknas enligt en schablon: De av beredningen föreslagnariktlinjerna för beräkning av avskrivningsunderlag torde förutsätta att särskilt taxeringsvärdeåsatts na tur fyndigheten , I många fall upptäcksinte fyndigheten förrän på ett sent stadium. Att i sådana fall göranågon form av proportionering med utgångspunkt fråntaxeringsvärdet torde av naturliga skäl vara omöjligt.Det är dock av stor vikt att dennuvarande schablonregeln ersätts med enny som nära anknyter till det verkligaanskaffningsvärdet. Avskrivningsunderlaget bör av praktiska skälberäknas enligt särskilda grunder. Eftersom nuvarande 60 %-regel gerett alltför högt avskrivningsunderlag föreslår länsstyrelsenatt underlaget beräknas till förslagsvis av tillgångens allmännasaluvärde för verksamhetens början. SHIO/Familjeföretagen och pekar också pä de tillämpningssvårigheter förslagetmedför. De förordar att de nuvarande reglerna bibehålls. framhåller inledningsvis att storaolikheter föreligger gentemot en avyttring,bl.a. pä så sätt att substansminskning regelmässigt fortgårunder en lång följd av år. Frarriför allt bör emellertid framhållas, att den föreslagna nya schablonregeln stöter pä storapraktiska svårigheter vid tillämpningen. Det blir i praktiken fräga om invecklade utredningar och beräkningar föratt proportionera värdena och för att beräknahut mycket av ingångsvärdet, som konsumerats genom delavyttringar, engångsersättningarför upplåtelser och annat som inträffatpä fastigheten. Det är allmäntomvittnat att realisationsvinstteglerna ärså komplicerade att det för jämförbara avyttringar i praktiken är omöjligt atttillämpa dem, på ett riktigt sätt.Detta är en oacceptabel brist hos enskattelag. Det kan ej vara lämpligt attge en sådan lagstiftning vidgad till-lärapning. Prop.1980/81:104 135 'ie schablonregel beträffande suostansminsKnings-avdrag Dör f-' ht håIlas , innebärande att av fyndighetens värde vid verksamhetens början-skallkunna liqqa till grund för substansrainskningsavdraget. Svårigheterna att beräkna fyndighetens värde vidverksamhetens början är vida mindre an att beräknaorakostnadsbeloppet för realisationsvinstbeskattningen. med iiii inqsl ivets sa ttedeleg . t iwii delarSHJ O/Far il jef re tag n inte beredningens nsiK- att --tora värdeökningar f.n.undgår beskattning. Organisationen hänvisar till att de aktuella avdragen, uppräknade med index, återförs till beskattning vid en försäljning avfastigheten. Även ora beredningens förslag koraraer att föranleda lagstiftning bör enligtSHIO/Familje-företagen en enkel schablonregel avnuvarande utform-.ninq bibehåll.as. Lantbrukarnas skattedelegation framhållet att reglerna på området tillhör de oklaraste och till sina verkningar nyckfullastei svensk beskattningsrätt. Om reglerna ännu en gångskall ändras måste det leda till jämnare och rsttvisare avdragsef f ek ter , Delegationen anser att lösningen kan ståatt finna efter de riktlinjer som beredningen anvisat men att en förutsättning är att ianspråktagandet av ett område för exploatering skattemässigtbehandlas som om området hade sålts. Beredningen berörinledningsvis de regler för substansminskningsavdrag som gäller och som kan vara olika, beroende på när utvinningpåbörjats och i vilket inkomstslag den sker. Redovisningen är dock kortfattad och ofullständig. Den antyder på intet vis att reglerna tillhörde oklaraste och till sina verkningar nyck-fyllaste vi över huvud kan mötai svensk beskattningsrätt. reform genomfördes någotbrådstörtat och efter helt andra linjer änvad jordbruksbeskattningskommittén föreslagit. Skall vi nu efter blott några fä år drabbas av en ytterligare reform på detta områdeär det nödvändigt attreglerna görs allmängiltiga och neutrala och dessutom praktiskthanterliga. Vidare krävs särskilda övergångsbestämmelser. Hur nuvarande regler praktiskt verkar har beredningen inteanalyserat. 1980/81:104 136 Delegationen vill därför beskriva tväytterlighetsfall, som man kan möta. En lantbrukare förvärvade en jordbruksfastighet . Anskaffningskostnaden var efter dagens prisnivå blygsara, påbörjades exploatering av en grusfyndighet. Upplåtelseavtal med entreprenör skrevs fören läng period och utan indexklausul.Vid 1975 åts fastighetstaxering åsattes fyndigheten ett taxerat delvärde av tvåmiljoner kronor. Enligt för fastighetstaxeringen fastlagdaprinciper har värdet grundats på ortens genomsnittliga prisnivå och med bortseende från det oförmånliga avtal, som belastar fastigheten. Ägarenkan inte förhindra utvinning enligt det fortfarandegällande upplåtelseavtalet. Hans årliga inkomst av grusutvinningen utgör . I substansminskningsavdrag, baserat anskaffningskostnad, avgår . I inkomstskatter och avgifter utgår . Härtillkommer förmögenhetsskatt, vilken på enbeskattningsbar förmögenhet av 2 milj, kr, uppgårtill . - det förutsätts att tillgångar och skulder i övrigt tar ut varandra. Sammanlagt i skatt och avgiftersåledes . Beloppet kan bli lägre om 80/85-procentspärren träder i tillämpning. Den ovan beskrivna situationen ar inte unik och inte ensovanlig. Man kan säga att den betecknar den oförmånligaste avdet otal varianter som man kan möta i fråga om substansminskningsavdrag. Den motsatta ytterlighetenkan se ut på ungefär följande sätt. upprättades täktplanoch meddelades täkttillstånd för en välbelägengrusfyndig het. På orten rådde hårdkonkurrens mellan entreprenad företagen och fastighetsägaren hade stark förhandlings position. Han upprättade ett förmånligt avtalmed index klausul. I anslutning till verksamhetens börjanöver fördes fyndigheten genom gåva till nästageneration. Det ursprungliga å-prisetutgjorde . per m och har stigit till det dubbla. Baserat på fyndighetens allmänna saluvärde vid gåvotillfälletkan ägarna mot sina årliga inkomster av grusutvinningeq sätta substansminskningsavdrag ora . per m .Eftersom ortens prisniå generellt är lägre harfyndigheten vid allmän fastighetstaxering åsatts ett delvärdeav endast . Ägaren får visserligen betala skatt på värdestegringenmen kapitalvärdet på fyndigheten för verksamhetens börjanblir obeskattat. Mellan dessa bådaytterlighetsfall finns ett otal varianter, beroende på skiftande lokal praxis, form för förvärvet, inkomstslag etc. Delegationen vill med det anförda understryka, att om reglerna för substansminskningsavdrag Prop.1980/81:104 I37 skall ändras så måste ändringen vara sågenontankt att den leder till jämnare och rätvisare avdr ags,.-f f ek-ter och inte tillytterligare förvirring. Det förslag beredningen framlagt innebär, att avskrivningsunderlaget skall fastställas enligt en schablonregel, sora anknyts tillrealisationsvinstreglerna. Av motiven framgårknappast hur beredningen tänkt sig denna anknytning. Avlagtextförslaget (punkt 9 andra stycket avanvisningarna till 22 § KL) framgår dock att anknytningen är strikt bortsett från den självklara begränsningen att ingångsvärdet inte fåröverstiga allmänna saluvärdet. Delegationen vill understryka det angelägna i att realisationsvinstreglerna får tillämpasutan begränsningar, innebärande bl.a. att avskrivningsunderlaget kan fastställas även enligtden alternativraetod, sora enligt anvisningarna till 36 § KL punkt 2 a 13:e stycket andra meningen kan tillämpas vid delförsäljning av fastighet. Beredningen har byggt sitt förslag bl.a. på en jämförelse med vad som gäller vid tomtrörelsebeskattningen.Ett argument har vidare varit, att en skattskyldig inte bör komma i ett sämteläge om han föredrar att exploatera en naturfyndighet i egenregii stället för att avtycka och sälja täktområdet. Jämförelsen med tomtrörelse kan enligt delegationensuppfattning inte hårdragas, I en tomtrörelse förvandlasdet berörda markområdet till varulager och följer i alla avseenden de regler, som i beskattningshänseende gällerför omsättningstillgångar. Det avdrag för "ingångsvärde" som medges vid avyttring av byggnadstomti toratrörelse kan inte jämställas med desubstansminskningsavdrag som medges vid grusutvinning. Oavsett ora utvinningensker i inkorastslaget rörelse, annan fastighet ellerjordbruk avser substansminskningsav-dragen värdeminskningav själva fastigheten. Detta får den konsekvensen, att substansminskningsavdragen isin helhet och med indexering skall återföras till beskattning den dag fastigheten säljs.