prop · G403111 · 1980-12-31 00:00:00 — Länsstyrelserna i och länbehandlar den föreslagna ändringen av bestämmelsen om besvär i särskild ordningvid dubbeltaxering. i påpekar att andra fall avdubbeltaxering av fastighet än vad kommittén angett kan ske och föreslår vissaändringar. i tar upp besvärsmöjligheternaom egendom som avses i 7 kap. 16 § FTL felaktigt åsatts taxeringsvärde. I fråga om förslagen att utvidga besvärsrätten i särskildordning när domstol frångår anvisning eller när brister i taxeringsunderlagetföreligger har remissinstanserna framfört flera synpunkter. Flera remissinstanser ställer sig positiva tillutvidgningen. Detta gäller bl. a. , kammarrätten i ,länsrätterna i och , länsstyrelserna i ochUppsala län samt . Några remissinstanser är negativa till förslaget. a. Lantbrukarnas skattedelegation och . Flera remissinstanser har ansett att eller ifrågasatt ominte utvidgning av tillämpningsområdet bör komma till uttryck i lagtexten. a. , , kammarrätterna i ochSundsvall, länsrätterna i , , och ,länsstyrelserna i och samt . Några remissinstanser anser att eller ifrågasätter om inteett särskilt eftertaxeringsinstitut bör införas vid fastighetstaxering. 1980/81:111 84 kammarrätten i samt länsrätterna i ochNorrbottens län. finner att den föreslagna utvidgningen ioch för sig torde kunna inrymmas i nuvarande lydelse av 167 § 2 mom. 6) TL.Verket vill dock framhålla det angelägna i all en sådan utvidgning kommer tilluttryck i elt tillägg till lagrummet. Härigenom skulle tolkningen avförevarande bestämmelse underlättas högst betydligt. , som i sak inte har något att erinra motförslaget, anger att i formellt avseende kan anmärkas att motivuttalanden inteär bindande för de tillämpande myndigheterna. För all man skall uppnå atl denåsyftade utvidgningen av besvärsrätten med säkerhet beaktas av myndigheterna tordedet, enligt hovrätten, således fordras att ändringen kommer till uttryck ilagtexten. Kammarrätten i framför liknande synpunkter ifråga om lagreglering. Länsrälten i lån anger atl när det gäller vanligtaxering har praxis intagit den ståndpunkten alt extraordinär besvärsräll inteföreligger vid ändrad rättstillämpning. Fastmera ankommer det på den enskildeatt genom besvär bevaka sin rätt. Motsvarande gäller vid fastighetstaxering ochbör gälla även i sådana fall då en domstol frångår en anvisning enligtlänsrätten. Enligt i lån torde den föreslagnamöjligheten att anföra besvär om skattedomstol frångått anvisning, som omfattarflera fastigheter redan existera i praxis. Enligt länsrätten i kan det fall attdomstol avviker frän en anvisning anses ligga inom den tillämpning av punkten 6då särskilt lokationen "särskilda skäl" som föreligger i dag.Länsrätten rekommenderar att möjligheten att i efterhand ändra en beslutadfastighetstaxering på grund av brister i underlaget utformas som etl friståendeinstitut i likhet med reglerna om eflertaxering vid inkomsttaxering. Länsrätten i anser att ändringen avprocentsatsen för när väsentligt annorlunda taxering skall föreligga borde hakommit till uttryck i lagtexten. i län, som ställer sig särskiltpositiv till förslaget till viss utvidgning av tillämpningsområdet för besvär isärskild ordning, delar kommitténs uppfattning att denna utvidgning inte krävernågon ändrad lydelse av lagreglerna. utgår därvid ifrån att äveni propositionen anges att de föreslagna nya besvärsgrunderna skall inrymmas ide oförändrade lagreglerna. Länsrätten i anför: Det är mycket vanligt att samtliga ägare av fastigheter ien gruppbebyggelse överklagar fastighetstaxeringsnämndens beslut och de måsteenligt gällande ordning förfara så för att inte göra en rättsförlust om ennedsättning Prop.1980/81:111 85 av taxeringsnivån finns motiverad. Länsrätten skullebesparas en oändlig mängd mål om fastighetsägare i en gruppbebyggelse i ställetkunde göra så alt bara en av dem överklagade och hans mål fick tjäna sompilotmål. Vann han bifall i länsrätten, kammarrätten eller regeringsrätten,skulle sedan övriga i gruppen få anföra följdbesvär hos länsrätten för att fåmotsvarande nedsättning. Länsrätten föreslår därför all i 23 kap. 2 § som enpunkt 8 tilläggs "om fastighet tillhör en gruppbebyggelse ochtaxeringsvärdet på annan fastighet i samma gruppbebyggelse satts ned efterbesvär av dess ägare". i ifrågasätter om inteändringar av byggnadsvärdena i grupphusbebyggelser med otvivelaktigt identisktlika byggnader alltid skall få ske även om ändringen skulle undersliga . Länsstyrelseni , som föreslår atl beloppsförutsättningen för väsentligtannorlunda taxering tas in i lagtexten, anser att 10 %-regeln bör kompletterasmed en beloppsmässig spärregel, förslagsvis . Enligllänsstyrelsen i kan det vara rimligt att en som det sedermeravisat sig felaktig anvisning tillämpats, som lett till att väsentliglannorlunda taxering bort bli följden, av rättviseskäl även skall få åberopasför rättelse i särskild ordning. Med det omfattande beslutsunderlag som i dagtas fram vid provvärdering o. d. innan dessa anvisningar utfärdas, torde detdock bli ytterst sällsynt att anvisningar frångås. Vissa tillämpningsproblemkommer sannolikt att uppkomma i en del av dessa fall och stora krav måsteställas på att skattedomstolen verkligen klargör att anvisningen frångåtts ochvad den korrigerade anvisningen skall anses omfalta för fastigheter, områdeosv. Länsstyrelsengodtar den andra rättelsemöjligheten som sådan, liksom att en beloppsspärr börgälla. Beloppsspärrens storlek kan självfallet diskuteras. anserdärvid att tioprocentsspärren bör kombineras med ett lägsta värde för ändringom "." för att undanta bagatellartade fall frånprövning. Genom att knyta grunden för rättelsemöjligheten till en felaktigeller ofullständig uppgift i deklarationsmaterialet med bortseende från vem somorsakat felet och anledningen till det bristfälliga materialet torde regeln blirelativt enkel att tillämpa. tillstyrker därför förslaget rentprincipiellt. Länsrätteni ifrågasätter om inle möjligheten till extraordinär besvärsrällur rättvisesynpunkt alltid bör finnas om domstol har frångått en anvisning. Lantbrukarnas skattedelegation anför: Kommittén föreslår vidare att möjligheten till besvär isärskild ordning utvidgas. Enligl kommitténs uppfattning bör extraordinär besvärsrällföreligga så snart etl oriktigt laxeringsunderlag konstateras. Någon formelllagändring anses dock inte behövlig. För att den utökade rältelsemöjlighetenskall ge åsyftat resultat föreslår kommittén all fastighetstaxeringarna eftergranskasi större omfattning än vad som skett. Delegationen anser även detta förslag betänkligt.Kommittén gör enligt 1980/81:111 86 delegationensuppfattning en alltför slor sak av fastighetstaxeringen. Fastighetstaxeringenhar inte lika stor betydelse som inkomsttaxeringen och man bör inte drivarättelsemöjligheterna så långt som kommittén föreslår. Man bör koncentrera sigpå de mera väsentliga fallen. Dessutom anser delegationen det viktigt att lagakraftsaspektenbeaktas så att man normalt kan utgå från att taxeringarna står sig när denordinarie besvärstiden löpt ut. Delta väger enligt delegationens uppfattningtyngre än del kommittén anför på s. 167, nämligen att det från ordningssynpunktär ett väsenlligt intresse att alla förändringar i fråga omfastighetstaxeringsförhållanden registreras. godtar förslagen med vissa undantag. Det är t. ex. inte utan vidaregivet att även kommun och taxeringsinlendent i del allmännas intresse bör ägadenna extraordinära besvärsrätt. Taxeringsintendent bör enligt SAF m. fl.endast ha rätt att anföra besvär till fastighetsägarens förmån och någon extraordinärbesvärsrätt för kommunen bör inte införas. SBEFifrågasätter den av kommittén använda metoden för atl utvidga den extraordinärabesvärsrätten. Enligt SBEF:s mening bör, om utvidgningen skall ske, detta kommatill uttryck i lagtexten. SBEF motsätter sig vidare att bestämmelserna omextraordinär besvärsrätt skall få den räckvidd som föreslås. Liknandesynpunkter framförs av . ,som tillstyrker möjlighet till besvär i det fall domstol frångår en anvisning,anför beträffande extraordinär besvärsrätt på grund av brister i taxeringsunderlagetatt behovet atl i efterhand kunna rätta lill en felaktig taxering delvis kanelimineras, om ytterligare resurser satsas på granskningen i första instans.Detta kan bl. a. ske genom att man i likhet med vad som gäller vidinkomsttaxeringen, låter tjänstemän granska deklarationerna. RRVär tveksamt till möjligheterna att genom ökad eflergranskning få effekt av deförbättrade rättelsemöjligheterna. Bristande personalresurser torde i föreningmed növändigheten att prioritera andra angelägna kontrollåtgärder, enligt RRV,lägga hinder i vägen härför. Ävenlänsstyrelsen i erinrar om att det f. n. inle finns personellaresurser för någon omfattande eflergranskning av fastighetstaxeringen. 'Ävenlänsstyrelsen i län framhåller att det mot bakgrund av rådandearbetssituation vid flertalet skatteavdelningar och vid de lokala skattemyndigheternainte kan påräknas någon systematisk och mer betydande eflergranskning avfastighetsdeklarationer såvida inte ytterligare personella resurser ställstill förfogande. Någraremissinstanser lar upp några frågor om vem som skall vara besvärsberättigad. Sveahovrätt anser att bestämmelsen i 24 kap. 1 § om vilka som är besvärsberättigadeinte överensstämmer med motsvarande bestämmelse i 21 kap. 1 §. Bestämmelsernabör bringas att överensstämma med varandra. Med hänsyn bl. a. till hänvisningeni 23 kap. 2 § bör, enligt hovrätten, en fullständig reglering ske i 21 kap. 1 §. 1980/81:111 87 Lantbrukarnas skattedelegation anför: Föreslagen lagtext kan vid jämförelse mellanFastighetstaxeringslagen (FTL) 21 kap 1 §, 22 kap. 1 §, 23 kap. 1 och 2 §§ samt24 kap. 1 § uppfattas som något oklar. Förslagsvis skulle 24 kap. 1 § kunnaerhålla följande ändrade inledning: "Besvärsrätt som enligtförutsättningarna i 21-23 kap. gäller förägare av fastighet" (tillkommer den som garantibelopp). Därigenom skulle bl. a. undanröjas tänkbar tveksamhet vidägarskiften, exempelvis ny ägares talerätt enligt 23 kap. 1 § vid för senunderrättelse till föregående ägare. 2.3.4 Övriga bestämmelser om besvär (3.2.4) JK anser att i sak finns ingen erinran mot laxeringsintendenlsrätt all anföra besvär till fastighetsägarens förmån. Däremot anser JK att,eftersom bestämmelsen endast torde ha avseende på fall som rör besvär överlänsrätts och kammarrätts beslut, bestämmelsen i stället bör flyttas och tas ini 22 kap. FTL. Nämnda rätt torde enligt JK nämligen utan särskilt stadgandetillkomma taxeringsintendenten i fråga om talan mot fastighetstaxeringsnämndsbeslut. Placeringen av bestämmelsen i 24 kap. kan lätt leda till icke avseddamotsatsslut i fråga om övriga i 21 kap. 1 § omnämnda klagoberät-tigadesbesvärsrätt anser JK. i anser att det vore önskvärtatt tiden för anslutningsbesvär kunde förlängas liksom övrigabesvärstider. i framhåller atträttsförluster orsakas skattskyldiga, som inte rätt förståttinnebörden av 102 § taxeringslagen och på grund härav underlåtit att yrka ändringav inkomsttaxeringen eller avgivit framställning . I detta hänseendesynes någon form av automatisk omräkning genom lokala skattemyndigheten kunnaövervägas. Härigenom skulle enligt dessutom en eftersträvansvärdavlastning från länsrätterna och besvärsenheterna av bestyret med mål av meradministrativ än rättslig art uppnås. Liknande synpunkter framförs av iSödermanlands lån. lA Sekretessbestämmelser (5.2) Förslaget har tillstyrkts eller lämnats utan erinran avflertalet remissinstanser. i föreslår, för attosäkerhet inte skall råda om tystnadspliktens omfattning fram lill ikraftträdandelav den nya sekretesslagstiftningen, att i 18 kap. 42 § fastighetstaxeringsiagenuttryckligen anges att tystnadsplikten omfattar deklaration och övrigahandlingar som lämnas till ledning vid allmän fastighetstaxering. Närvarande: f. d. justitierådet , regeringsrådetHilding, justitierådet Vängby. Enligt lagrådet tillhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har regeringen på hemställan avstatsrådet och chefen för budgetdepartementet beslutat inhämta lagrådetsyttrande över förslag till 1. lag om ändringi fastighetstaxeringsiagen (1979:1152), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623), 3. lag om ändringi lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Förslagen har inför lagrådet föredragits avkammarrättsassessorn . Föredragningen inför lagrådet har pågått vid en tidpunktdå lagförslagen ännu inte erhållit slutlig utformning och åtskilliga inomlagrådet därvid framförda jämkningsförslag av väsentligen lagteknisk ellerredaktionell natur har beaktats i de förslag som genom remissen överlämnatstill lagrådet. Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen Enligt första stycket andra meningen i förevarandeparagraf skall i beslut om tvångsbesiktning även tid för besiktningenbestämmas, om det finnes påkallat. Anledning för länsrätten att besluta om tidför besiktningen kan enligt motiveringen vara, att fastighetsägaren försökerförhala en besiktning. Eftersom besiktningen verkställs avfastighetstaxeringsnämndens ordförande eller taxeringstjänsteman - med hjälpav kronofogdemyndigheten om det behövs för att bryta lås eller annanstängningsanordning - lär dock fastighetsägaren i allmänhet sakna möjlighet attförhala besiktningen. I allt fall torde dessa möjligheter inte påverkas av attlänsrätten bestämmer tiden. Stadgandet kunde kanske få betydelse för atttillvarata fastighetsägarens intressen, om besiktningen vållar denne speciellaolägenheter ifall den verkställs före eller efter viss tidpunkt. Emellertidtorde det inte behöva 1980/81:111 89 befaras att önskemål i sådant hänseende, i den mån de ärbefogade, lämnas obeaktade av den som skall verkställa besiktningen. Attbeslutet innehåller en bestämd tid för verkställighet kan å andra sidan medförasvårigheter, om förhållandena ändras. När besiktningen skall äga rum, synesvara en ren verkställighetsfråga, som inte bör regleras av domstolen.Förevarande bestämmelse bör därför utgå ur förslaget. Taxeringslagen upptog ursprungligen i skilda avsnittbestämmelser om dels allmän fastighetstaxering innefattande även reglerna ombesvärsförfarandet och dels särskild fastighetstaxering inbegripetbestämmelserna om fullföljd av talan mot sådan taxering. På åtskilliga punkterhar reglerna gällande särskild fastighetstaxering givits i form av hänvisningartill vissa angivna bestämmelser avseende allmän fastighetstaxering. 1 fastighelslaxeringslagen(1979:1152) har upptagits - utom regler i materiellt hänseende-bestämmelser omförfarandet vid allmän fastighetstaxering. har motsvarandebestämmelser i taxeringslagen upphävts genom lag om ändring i taxeringslagen(1979:1153). 1 övergångsbestämmelserna till denna lag anges att den träder i kraflden och tillämpas första gången ifråga om 1981 års allmännafastighetstaxering. Reglerna om särskild fastighetstaxering liksom reglerna ombesvärsförfarandet beträffande såväl allmän fastighetstaxering som särskildfastighetstaxering kvarstår i taxeringslagen. Genom de nu föreslagna bestämmelserna i förevarandekapitel avses att till fastighetstaxeringslagen flytta över reglerna ombesvärsförfarandet vid allmän fastighetstaxering, i samband varmed motsvarandebestämmelser i taxeringslagen genom ett särskilt lagförslag föreslås upphävda.Reglerna om besvärsförfarandet i fråga om särskild fastighetstaxering kvarståri taxeringslagen. Vid överflyttningen av besvärsreglerna rörande allmänfastighetstaxering till fastighetstaxeringslagen har taxeringslagensbestämmelser rörande besvär över särskild fastighetstaxering med hänvisningartill reglerna om allmän fastighetstaxering icke jämkats. I taxeringslagenkommer alltså att finnas hänvisningar till stadganden som är upphävda. Somexempel kan nämnas 192 och 193 §§ taxeringslagen, vilka hänvisar till 160,164och 165 §§, som föreslås upphävda. Det tillämpade förfaringssättet har ävenhaft den verkan att när en i t. ex. 16 § lagen om allmännaförvaltningsdomstolar upptagen såväl allmän som särskild fastighetstaxeringgällande hänvisning till taxeringslagen ändras till att avse fastighetstaxeringsiagenförvaltningsdom-stolslagen kommer att sakna hänvisning till de i taxeringslagenkvarstående bestämmelserna om särskild fastighetstaxering. Enligt föreslagna övergångsbestämmelser till detlagförslag genom vilkel taxeringslagens bestämmelser om besvär angående allmänfastighetstaxering upphävs skall äldre bestämmelser alltjämt tillämpas i frågaom fastighets- 1980/81:111 90 taxering och tidigare. För särskildfastighetstaxering 1980 och tidigare kommer därför att finnas tillämpliga bestämmelser.Under år 1981 kan särskild fastighetstaxering ej äga rum varför den bristandesamordningen av bestämmelserna rörande besvär över allmän och särskildfastighetstaxering ej då kan medföra olägenhet. Vad gäller tid efter 1982 årsingång är att beakta all det grundläggande stadgandet i 13 § kommunalskallelagenom särskild fastighetstaxering upphävts genom lag (1979:1154) om ändring ikommunalskattelagen. Med hänsyn härtill måste det - trots de i taxeringslagenkvarstående bestämmelserna om särskild fastighetstaxering - anses i hög gradtveksamt huruvida enligt vad som kommer atl gälla efter föreliggandelagförslags genomförande särskild fastighetstaxering kan äga rum efter 1982 årsingång. Oavsett hur härmed må förhålla sig är en sådan oklarhet som föreliggerefter de aktuella förslagens genomförande icke tillfredsställande. Avsikten läreremellertid vara att genom nytt lagförslag senare ge nya regler omsärskild fastighetstaxering. Under förutsätlning att sådan lagstiftning kommerlill stånd kan det nu påtalade förhållandet icke anses utgöra hinder mot atl nugenomföra det föreliggande förslagel. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. 1980/81:111 91 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , Åsling, Krönmark,, , , , , , , , , Proposition med förslag till besvärsregler vid allmänfastighetstaxering, m. m. Föredraganden anmäler lagrådets yttrande' över förslagtill 1. lag om ändringi fastighetstaxeringslagen (1979:1152), 2. lag om ändringi taxeringslagen (1956:623), 3. lag om ändringi lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande. Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen(1979:1152) Lagrådet har i allt väsentligt godtagit förslaget. Enligt 18 kap. 31 § första stycket andra meningen får ibeslut om s. k. tvångsbesiktning även tid för besiktningen bestämmas, om detfinnes påkallat. Lagrådet har ansett att bestämmelsen bör ulgå ur förslaget. Jag anser att det i vissa fall kan vara eltpåtryckningsmedel på fastighetsägaren att tid för besiktning kan bestämmaseller har bestämts av länsrätten. I andra fall kan det vara till fördel förfastighetsägaren att tid för besiktning har bestämls. Med hänsyn härtill anserjag att bestämmelsen bör kvarstå. I anledning av vad lagrådet har påtalat i fråga om 21-24kap. vill jag nämna att min avsikt är att föreslå regeringen atten proposition om regler för särskild fastighetstaxering avges till . ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . Prop.1980/81:111 92 Lagen (1981:37) om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Genom en ändring av lagen om allmännaförvaltningsdomstolar (SFS 1981:37), som har utfärdals , har18 § lagen getts en ny lydelse som träder i kraft först . Denlydelse av 18 § som granskals av lagrådet kan väntas träda i kraft vid en lidigaretidpunkt. Det innebär att lagen 1981:37 måste ändras /82.Eftersom det inte kan uteslutas att ytterligare ändringar behöver göras i lagenom allmänna förvaltningsdomstolar , anser jag emellertid att fråganom ändring i lagen 1981:37 kan bero . Jag har på denna punkt samråttmed statsrådet . Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen föreslår att antaga de av lagrådet granskadelagförslagen. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar alt genom proposition föreslå att antaga de förslag somföredraganden har lagt fram. 1980/81:111 93 Propositionen.................................................................. ...... 1 Propositionens huvudsakliga innehåll............................. 1 1 Förslag tilllag om ändring i fastighelslaxeringslagen (1979:1152) 2 2 Förslag lilllag om ändring i taxeringslagen (1956:623) .... 14 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 15januari 1981 19 1 Inledning................................................................... .... 19 2 Föredragandensöverväganden................................ 20 2.1 Inledandesynpunkter...................................... 20 2.2 Beslutsunderlagoch kontrollmöjligheter.......... 21 2.2.1 Allmänt................................................... 21 2.2.2 Besiktning.............................................. 21 2.2.2.1 Allmänt...................................... 21 2.2.2.2 Förutsättningarför tvångsbesiktning .. 22 2.2.2.3 Beslut ochverkställighet........... 23 2.2.2.4 Sekretess, m.m......................... 27 2.3 Rättelse och besvär......................................... 28 2.3.1 Allmänt................................................... 28 2.3.2 Besvär i vanligordning........................... 29 2.3.2.1 Besvär överfastighetstaxeringsnämnds beslut 29 2.3.2.2 Besvär överlänsrätts och kammarrätts beslut 31 2.3.3 Besvär i särskild ordning ....................... 33 2.3.3.1 Allmänt...................................... 33 2.3.3.2 Utebliven ellerför sent erhållen underrättelse 34 2.3.3.3 Oriktigttaxeringsbeslut, m.m.... 34 2.3.3.4 Övrigt ombesvär i särskild ordning . . 38 2.3.4 Övriga bestämmelser om besvär, m. m.. 38 3 Upprättadelagförslag ............................................ 39 4 Hemställan................................................................ 40 5 Beslut....................................................................... 40 1980/81:111 94 Bilaga1 Sammanfattning av betänkandet Besvärsregler vid allmän fastighetstaxering,följdändringar m. m. (Ds B 1980:8) ... 41 Bilaga 2 Fastighetslaxeringskommitténsförfaltningsförslag 46 Bilaga3 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet Besvärsregler vidallmän fastighetstaxering, följdändringar m. m. B 1980:8)......................................................... 69 Utdrag av lagrådetsprotokoll .... 88 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde ............................................................. 91