prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Kommunerna saknar emellertid vanligen möjlighet ellerskäl att engagera sig i energianvändningen i industriella processer.Användningen av energi i industrins verksamhet bör mot denna bakgrund normaltinte omfattas av planerna för att minska oljeberoendet. Detta uteslutergivetvis inte att kommunerna tar in bedömningar och analyser av industrins energianvändningi planerna t. ex. när förutsättningar finns för olika slag av samarbete mellanföretag och kommun. I sådana fall kan planeringen ske i nära samverkan mellankommunen och näringslivet. Den ändring av lagen om energiplaneringsom jag förordar bör ha det dubbla syftet att dels tjäna som en utgångspunktför kommunernas egna överväganden och åtgärder för att minska oljeberoendetdels Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 372 utgöra underlag för åtgärder på central nivå. För attdetta skall kunna uppnås krävs en nära samverkan mellan centrala myndigheteroch kommunerna. För att konkretisera hur denna samverkan kan gå till kommerjag att ta initiativ till överläggningar med företrädare för kommunerna. När det gäller statens roll i dettasammanhang anför SIND att verket bör kunna bidra till att lämna ett underlagför planeringen genom att konkretisera nationella riktlinjer för energipolitiken,allmän metodutveckling och lämna information om utveckling av marknaderna förolja och andra bränslen i framfiden m. m. SIND föreslår att SIND skall ge ett administrativt stödtill genomförandet av planeringen. Detta stöd föresläs omfatta bl. a. attriktlinjer när det gäller miljökrav konkretiseras, initiativ tas tillsamarbetsprojekt som gäller kommuner, framtagande av förutsättningar förkommunernas framtida bränsleförsörjning genom regionala energibalanser ochinitiativ till deltagande i överläggningar mellan näringsliv och kommuner. Föratt kunna genomföra sina förslag begär SIND vissa resursförstärkningar. Den uppläggningsom SIND har angett tillstyrks i sina huvuddrag av de remissinstanser som haryttrat sig i denna fräga. Förslaget att SIND skall få i uppgift att verka förett regionalt samarbete mellan kommuner m.m. tillstyrks av DFE. Förslagetavstyrks av och . anserhärvidlag att kommunerna själva har förmåga att utveckla metoder förplaneringen och finna lämpliga former för regionalt samarbete. Länsstyrelsernai och är kritiska till förslaget. iMalmöhus län framhåller att uppgift att svara för samordningenav kommunala planer på regional nivå, skulle i hög grad underlättas om dekommunala energiplanerna kontinuerligt redovisades till denna. Länsstyrelsenkan då värdera energiplanerna mot bakgrund av de regionala planer som gällerför övriga samhällssektorer i länet. Denna värdering kan sedan enligt länsstyrelsentillsammans med energiplanerna översändas till regeringen. SIND:s uppgift börvara att som fackorgan på riksnivå svara för sammanställningar och analyser avplanmaterialet. I denna fråga har i län inkommitmed en skrivelse. I skrivelsen framförs att på uppdrag av det s.k. sydlänsmötet - som omfattar företrädare för , , ,, och lämnar sypunkter på SIND:s förslag.Länsstyrelsen framför bl. a. synpunkter på den regionindelning som SIND harangett för regionala energibalanser. RRV anser att en viss ökning av detcentrala stödet kan vara befogat, speciellt vad gäller rådgivning ocherfarenhetsåterföring. anser att frågan om resursförstärkninginom detta område inte bör behandlas innan beslut om myndighetsorganisationenhar fattats. anser att ansvaret för den kommunalaenergiplaneringen bör föras från SIND till planverket. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 373 Det är enligt min mening av stor betydelse attsärskilt små och medelstora kommuner kan få råd, information m. m. som stödför verksamheten med att bygga upp energiplaneringen och upprätta planer föratt minska användningen av olja. Mot den bakgrunden är jag positiv till denallmänna uppläggning av denna verksamhet som SIND har presenterat. Den uppläggningav planeringen som jag har föreslagit är emellertid mindre långtgående änden som SIND har förordat. Härav följer också att SIND:s verksamhet börbedrivas inom ramen för befinfiiga resurser. /83 kommerverksamheten med energiplanering enligt vad jag har anfört(avsnitt 11.4.4) att ingå i statens energiverk. Medelsbehovet för kommunalenergiplanering för detta budgetår bör av den anledningen föreslås av denorganisationskommitté som jag avser föreslå regeringen att bemyndiga mig atttillkalla för att förbereda omorganisation av myndigheter m.fl. vissa organinom energiområdet. Jag har tidigare (avsnitt 11.4.4) vid minaöverväganden om den framtida organisationen inom energiområdet tagit upp fråganom regional samverkan. En utgångspunkt för mina ställningstaganden i dettasammanhang är att en sådan samverkan bör komma till stånd i de former som ärlämpliga i resp. region och för resp. fråga. Detta innebär att det kan ha ettbetydande värde att kommuner, länsstyrelser, landstingskommuner, SIND och andraorgan deltar i ett konstruktivt samarbete inom energiområdet när detta ärlämpligt med hänsyn till omständigheterna. Mot bakgrund av vad jag nu haranfört är jag inte beredd att förorda en formalisering av det regionalasamarbetet i energifrågor. Planeringssystemet för att ge underiag för åtgärderför att minska oljeanvändningen bör innebära att kommunerna efter den 1 juli1982 redovisar sina planer i här berört avseende till det föreslagna statensenergiverk. Med ledning av de analyser och bedömningar som görs av dettamaterial kan överläggningar ske mellan kommunerna och staten som underlag förbeslut om åtgärder. Först därefter kan det bli aktuellt att överväga om någotregelbundet inhämtande av uppgifter skall ske från kommunerna eller om dettaskall begränsas de tillfällen när det förefaller att finnas ett behov av ettsådant underlag. Vad jag nu har anfört innebär att det inte f. n. finns skälatt överväga en sådan uppläggning av den kommunala energiplaneringen som bl.a. förordas av i . Det projektstöd som SIND föreslår skall utgå tillkommunerna för att upprätta olika slag av energiplaner fillstyrks av fleraremissinstanser. Några remissinstanser anser att stödet är alltför knappttilltaget. anser att det är administrativt enklare om statenavstår från att avveckla andra bidrag till verksamhet i motsvarandegrad eller att kommuner med begränsade ekonomiska resurser får statligt stöd igenerella former. Energihushållningsdelegationen och planverket anser inte attstatligt stöd är nödvändigt. Denuppläggning av den kommunala energiplaneringen som jag har 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 374 förordatställer inte väsentligt högre krav på kommunerna än den planering som de f. n.utför eller avser att utföra. Verksamheten bör också vara av betydande värdeför kommunerna eftersom den kan medverka fill att förbättra kommunernasmöjligheter att bygga upp en energiförsörjning som blir mindre känslig förolika slag av störningar. Med utgångspunkt häri är jag inte beredd att förordaett särskilt stöd till kommunerna i detta avseende. Vad jag har förordat i det föregående innebär attden kommunala energiplaneringen riktas in på åtgärderför att minska oljeberoendet. Detta bör i betydande utsträckning kunna ske inomramen för den planering som kommunerna f. n. utför inom olika sektorer. På siktkan det givetvis bli aktuellt att ändra uppläggning och inriktning av planeringeninom detta område. I så fall bör prövas hur energiplaneringen förhåller sigtill andra former av planering i kommunerna och hur samspelet mellan statenoch kommunerna bör gå fill. Den förändring av 16 § byggnadsstadgan somelanvändningskommittén föreslår har tillstyrkts av flertalet remissinstanser,bl. a. statens planverk, RRV, SIND, energisparkommittén, , Skellefteåoch kommuner, och . och framförinvändningar mot förslaget. Båda dessa remissinstanser anför som skäl motutredningens förslag att det skulle komma i konflikt med eller försvåraarbetet enligt lagen om energiplanering. För egen del vill jag anföra följande. F. n. ingåröverväganden om ett områdes energiförsörjning självfallet som ett integreratled i den planering som föregår en utbyggnad. Avsikten med kommitténs förslagär att markera betydelsen av dessa överväganden genom att krav på redovisningställs. En sådan formalisering är enligt min mening intenödvändig. Mot bakgrund härav är jag efter samråd med statsrådet inteberedd att förorda ett sådant tillägg till 16 § byggnadsstadgan somelanvändningskommittén har förslagit. Kommitténs förslag att staten skall ge konkreta rådtill kommunerna beträffande hur energiplaneringen m. m. skall bedrivas avvisasav och vissa kommuner. Jag har tidigare redovisat min uppfattningom hur staten bör medverka för att stödja den kommunala energiplaneringen. Denuppläggning som jag har förordat innebär att statens medverkan anpassas tillde förutsättningar som kan råda i olika kommuner. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 375 Med hänvisning till vad jag nu haranfört hemställer jag att regeringen föreslår dels att godkänna deriktlinjer som jag har förordat för 1. energihushållning(avsnitt 4.2.4) 2. energitillförsel(avsnitt 5! 3. oljeersättning(kapitel 6) 4. bränslepolitiken(avsnitt 7.1) 5. introduktion avkol (avsnitt 7.4.5) 6. ersättning avolja med inhemska bränslen (avsnitt 7.5.5) 7. introduktion avalternativa drivmedel (avsnitt 7.7) Qärrvärmeutbyggnadoch fjärrvärmesystemens försörjning med bränslen (avsnitt 8.3.6) 9. användning avel för att ersätta olja (avsnitt 8.5) 10. elförsörjning (avsnitt 9.2) 11. stöd till små vattenkraftverk(avsnitt 9.3) 12. kärnsäkerhetsarbetet inom ramen fördet svenska kärnkrafts-programmet (avsnitt 10.2.4) 13. den framtida verksamheten rörandehantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall från detta (avsnitt10.3.4) dels att besluta att 14. en central myndighet med uppgifterinom det energipolitiska området enligt de riktlinjer som jag har förordat (avsnitt11.3) inrättas den Ijuli 1982 15. ett organ för långsiktiga ochövergripande uppgifter inom energiforskningsområdet enligt de riktlinjer somjag har förordat (avsniu 11.3) inrättas den 16. en myndighet med uppgifter rörandehantering och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall frän dettaenligt de riktlinjer som jag har förordat (avsnitt 10.3) inrättas den 1 juli1981 17. de grunder för stöd tillprospektering efter kol som jag har förordat (avsnitt 7.4.5) 18. alt fonderade medel för stöd lillprospektering efter olja och naturgas samt kreditgaranti för oljeulvinning m.m. får användas i fråga om kol på det sätt som jag har förordat (avsnitt7.4.5) 19. regeringen att bevilja bidrag tillprospektering efter olja och naturgas intill ett belopp av högst 250000000 kr.i enlighet med vad jag har förordat (avsnitt 7.2.5) 20. fullmäktige i atti enlighet med vad jag har förordat (avsnitt 7.2.6) ikläda staten garanti,inkl. Karlong:S. 376, rad 1 Slår: 4000000kr. Rättat lill:4000000000 kr. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 376 nat bemyndigande, med sammanlagt högst . isamband med åtaganden för utvinning m. m. av olja, naturgas eller kol dels attantaga förslaget till 21. lag om utförande aveldningsanläggningar för fast bränsle (avsnitt 8.2) 22. lag om finansiering av framtidautgifter för använt kärnbränsle m. m. (avsnitt 10.3) 23. lag om ändring ikommunalskallelagen (1928: 370) (avsnitt 10.3) 24. lagom ändring i lagen (1973: 1216)om särskild beredskapsavgift för oljeprodukter (avsnitt 7.2.5) 25. lag om ändring i lagen (1978: 160)om vissa rörledningar (avsnitt 8.4) 26. lag om ändring i lagen (1942:335)om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar m. m. (avsnitt 8.4) 27. lagom ändring i lagen (1902: 71 s.1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (avsnitt 9.10) 28. lag om ändring i lagen (1977:439)om energiplanering (kapitel 12) 29. bereda tillfälle attta del av vad jag i övrigt har anfört om energipolitiken. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 377 1979/80 Utgift 1962749775 Behållning 543087333 1980/81 Anslag 1750000000 1981/82 Förslag 2498000000 inrättadessom affärsdrivande verk och fick sin nuvarande organisation efterbeslut av 1961 och riksdagar (prop. 1961; 168. SU 1961; 162, rskr1961:368 och prop. 1974; I bil. 15 s. 211, NU 1974:26, rskr 1974:198). handhar statenskraftverksrörelse och kanalrörelsen vid Trollhätte kanalverk samt verkar för enrationell elenergiförsörjning i riket. Verket ombesörjer ocksåberedskapsplanläggning av rikets elenergiförsörjning. beslutar omleverans av elenergi från verkets anläggningar och fastställer avgifter försådan leverans. .Anläggningar och byggnader som behövs för verksamhetenuppförs av verket. Utgifterna för vattenfallsverketsinvesteringar bestrids f.n. dels från reservationsanslaget : Kraftstationer m.m., dels genom medel som i övrigt ställs tillverkets förtbgande. förvaltar statensaktier i elproduktionsbolagen , . , , AB Grytforsen, ABKattstrupeforsen. förvaltardessutom direkt eller indirekt genom förvall-ningsbolaget statens aktier i distributionsbolagen . AB , , , ABFinspångs . AB Skil-lingaryds Electriciletsverk, . , Elektriska KraftAB, , . AB , AB Ange ochÖsthammars . Härutöver innehar vattenfalls-verket aktier iGötakraft AB. AB Kärnkraftutbildning, Svenska . Ekonomisk översikt m. m. Tillgångarna i statensvattenfallsverks fond uppgick till sammanlagt ca 28 179 milj.kr., varav ca 20985 milj. kr. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 378 naturtillgångar och anläggningar, ca 2 370 milj. kr. tillinventarier och förråd och återstoden till poster av finansiell natur. Sedanskulderna frän-räknats var fondens kapitalbehållning ca 26560 milj. kr. Kraftverksrörelsens restiltaträkning för de tre senastebudgetåren framgår av följande sammanställning (i milj. 1977/78 1978/79 1979/80 6058..*5 -l.M)2.7 Rörelseinlåkler Driftkostnader Rörelseresultat föreavskrivningar Finansiella och extraordinära inläkter och kostnader, nello 43.5 70.7 '399.6 Resultat före boksluts- dispositioner och skatter 1132,5 1498,0 1914,9 Ränta på disponerat statskapital Överskoll av i medeltal disponeratstatskapital ' Här ingår 200 milj, kr, i ersättning för försenadidrifttagning av , Den totala kraftförsäljningen blevunder /80 ungefär så hög som hade beräknats i driftstalen.Försäljningen av fast kraft blev något lägre än beräknat medan försäljningen avtillfällig kraft blev betydligt högre. Rörelseintäkterna för budgetåretuppgick till 6059 milj. kr., en ökning med 800 milj. kr. Fast engrosförsäljning gav trots den lägre försäljningsvolymenhögre intäkter än beräknat. Ökningen beror främst på höjda index- ochenergipristillägg. Intäkterna av detaljförsäljningen och den tillfälligakraftförsäljningen översteg beräkningarna i driftstaten beroende påvolymökning. Driftkostnaderna blev 67 milj. kr.högre än i driftslaten och uppgick lill 3 241 milj. kr. Kostnaderna för inköptkraft översteg de beräknade med 251 milj. kr., medan kostnaderna för drift ochunderhåll samt bränsle blev lägre än beräknat. Sammantaget blev rörelseresultatetföre avskrivningar 2818 milj. kr., en resultatförbättring med 733 milj. kr.jämfört med driftstaten. Efter avskrivningar, finansiellaposter, bokslutsdispositioner, kommunala skatter m. m. erhölls ettrörelseresultat av I 348 milj. kr., vilket svarar mot en förräntning av 9.25%pä det disponerade statskapitalet. Antalet anställda i tjänst hos valtenfallsverket är ca 11300. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 379 Den för vattenfallsverket totalabelastningen och totalt disponibla energin under de tre senaste budgetårenframgår av följande sammanställning. Belastning (i GWh') Leveranser av tillfällig kraft inom och utom landet inkl. Disponibel energi (i GWh') Inköpt kraft från svenska fastaelleveranser uppgick under /80 till ' och ökade därmedmed 1,jämfört med /79. De totala leveranserna exkl. export avtillfällig kraft ökade med 1,fill . leveranser tillindustrin ökade mellan budgetåren 1978/79 och 1979/80. Uppgången liggerhelt på grupperna malmgruvor, som ökade med 25,, samt kemisk industri somökade . Leveranserna till övriga industrigrupper var oförändrade ellerlägre än under /79. Inom gruppen kommunikation var förbrukningen1,högre under /80 än under /79. Leveranserna till kraftföretagökade under /80 med 2,. Leveranserna till återdistributörer,som är den dominerande kundkategorin, ökade med 2,. Inom verkets egnadetaljdistributionsomrä-den minskade förbrukningen med 1,. Produktionen av elenergi ivattenfallsverkets egna vattenkraftanläggningar uppgick under budgetåret1979/80 till mot budgetåret innan. Produktionen ikärnkraftverken uppgick till . Produktionen av kraft i egna fossileldadeanläggningar var den lägsta och uppgick till 0,9 TWh.Nettoimporten under /80 utgjorde . 'TWh (terawattimme) = 1000 GWh (gigawattimme) = 1000milj, kWh (kilowattimmar). Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 380 Vattenfallsverketsinvesteringsanslag och medelsförbrukning redovisas iföljande sammanställning (i kr. behållning Anslag brukning behållning 1977/78 245227 2661.500' 2438350 468377 1978/79 468377 2310000 2 102540 675837 1979/80 675 837 1830000 1962 750 543087 ' Exkl. 100 milj. kr. som överfördes lillbudgeluljämningsfonden (prop, 1976/77: 150 bil. 2 s. 9, FiU 1976/77: 30, rskr1976/77: 341). Frän investeringsanslagetKraftstationer m. m. hade för / 80 anvisats 1830 milj. kr.(prop. 1978/79:115, NU 1978/79:60, rskr 1978/ 79:429). Den för samma årfastställda investeringsramen var 2 186 milj. kr. Beloppet bestod, förutom avföreslagen ram om I 836 milj. kr. 1978/ 79:115, reserverade medel /79 om 200 milj. kr. samt under /80 beviljatkapitaltillskott till Svenska om 150 milj. kr. 1979/80:33,NU 1979/80:25, rskr 1979/80: 134). Av detta tillskott skulle 90 milj. kr.tillföras det förräntnings-pliktiga statskapitalet, dock med förräntningskravett. v. eftergivet, medan 60 milj. kr. skulle skrivas av direkt. I beslut harregeringen medgivit att det förränt-ningspliktiga statskapitalet hosvattenfalls verket får sättas ned med 60 milj. kr. per och attverket t. v. inte levererar in ränta pä ett belopp om 90 milj. kr. som ingår iverkets förräntningspliktiga statskapital. fick dessutom ta ianspråk 18,4 milj. kr. ur den under investeringsanslaget Kraftstationer m.m.disponibla medelsreserven för att tidigarelägga vissa investeringar avsysselsättningsskäl. I anslagsframställningen /82 behandlar inledningsvis vissaallmänna energifrågor. Sedan beslutade att 12kärnkraftsblock får utnyttjas bedömer vattenfallsverket attproduktionstillgångarna i det statliga kraftsystemet enligt nuvarande planeringär tillräckliga under praktiskt taget . Förutsättningarna har,enligt verket, avsevärt förbättrats för att planera och bygga utelförsörjningssystemet för att tillgodose elefterfrågan på . Förutom pågående kärnkraftutbyggnadingår i verkets planering för 1980-talet endast begränsade utbyggnader avvattenkraft och kraftvärme. Vissa kompletterande utbyggnader erfordras av dekommunala och privatägda produktionssystemen för att upprätthälla önskvärdleveranssäkerhet. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 381 Vid bedömning av utbyggnadsbehovetpå förutsätter verket att de oljeeldade kondensanläggningar somfinns finns kvar med undantag för de äldsta.Även befintliga gasturbiner beräknas bibehållas som effektreserv undertidsperioden. 1978/79:115 föreslogs en ram om förvattenkraftutbyggnaderna. framhåller att det är tveksamt omens denna kvantitet kommer att uppnås. Eftersom utbyggnad av oljeeldadekraftverk inte skall ske, återstår utbyggnad av produktionsanläggningar eldademed kol, eller inom landet tillgängliga bränslen såsom torv och flis. Utbyggnadav vindkraft kan också tänkas om pågående utvecklingsarbete ger tillfredsställanderesultat. Kol, torv och flis bör, enligt verkets uppfattning, iförsta hand användas i kraftvärmeverk för att på bästa sätt utnyttja bränslet.Utbyggnadspotentialen för kraftvärmeverk har av beräknatsuppgå Ull5000MWeleffekt. Även om utvecklingsarbetet med vindkraft leder till att enkommersiell utbyggnad kan inledas kan vindkrafteninte tillgodose hela det resterande behovet av produktionstillskott. Det är därför,enligt verket, nödvändigt att räkna med en utbyggnad av kolkondens under1990-talet. Ett grundläggande problem vid planeringen av den framtidakraftförsörjningen är att den tid som går åt vid tillkomsten av nyaproduktionsanläggningar är betydande; . Enligt verketsuppfattning bör en beredskap åstadkommas genom en projektreserv av lämpligstorlek och sammansättning. De anläggningar som skall ingå i projektreservenbör bearbetas så att lokaliseringen av kraftstationerna är bestämd och projekteringengenomförd. Dessutom bör samtliga tillstånd för utbyggnad av anläggningenfinnas. har försökt att på dettasätt skapa en projektreserv. Det har emellertid visat sig vara svårt attfullfölja intentionerna, eftersom nödvändiga tillstånd inte har kunnaterhållas. Detta beror, enligt verkets uppfattning, huvudsakligen på att berördamyndigheter inte anser sig kunna medverka till att miljöstörande anläggningarkommer fill stånd om inte behovet är akut. rapportHushållning med mark och vatten 2 innehåller ett förslag om att samråd förstamnätsledningar inte skall fä ske förtån behovet av de eventuella framtidaledningarna har prövats av central instans. Om förslaget genomförs kommer dettaenligt verket att försvåra verkets möjligheter att planera såväl fördistributions- som produktionsanläggningar. För att förbättra möjligheterna attanpassa utbyggnaderna efter behovet anser verket att riksdag och regering börutfärda direktiv som gör det möjligt att skapa en projektreserv. Vid uppbyggnad av en sådan projektreserv måste ävenbehovet av nya kraftledningar och andra åtgärder för det ökadekraftöverföringsbehovet beaktas. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 382 För hanteringen av kraftledningsfrägori anslutning till en projektreserv för produktionssystemet är det, enligtverket, ett minimikrav att tidigt samråd kring erforderliga ledningarssträckning får komma till stånd. Verket kommer att genomföra sådant samråd medberörda kommuner m.fl. för de ledningar som aktualiseras av projektreserven.Till vissa delar kan det bli nödvändigt att fastlägga ledningssträckningar ochgöra markreservationer i den kommunala markplaneringen. I sin anslagsframställningredovisar vattenfallsverket även sysselsättningsutvecklingen inom verketsområde. Antalet anställda har varit nästan konstant.Verket beräknar att antalet anställda kommer att minska med ca2200 personer, huvudsakligen beroende på att anläggningsverksamheten förelproduktionsanläggningar kommer att minska kraftigt. Verket planerar att görakraftfulla insatser för att erbjuda berörd personal alternativasysselsättningar. Exempel på sådana insatser är omplaceringar och olika formerav utbildning samt ett intensifierat samarbete med ochstatens arbetsmarknadsnämnd. Trots dessa åtgärder bedömer verket att det blirnödvändigt att entlediga en del av anläggningspersonalen eller att underlättaförtida avgång. Antalet övertaliga inom anläggningsverksamheten under1980-talet uppgår till ca 900 personer. I detta sammanhang kan nämnas attverket har engagerat sig i en särskild utredning för att utröna vilka åtgärderverket kan vidtaga i syfte att till kommun förlägga aktiviteter sommotverkar eller mildrar följderna av nedgången i sysselsättningen inomkraftverksbyggena i kommunen. Bland de projekt som verket bedriver för attskapa sysselsättning kan nämnas ombyggnad av gamla ställverksbyggnaden iPorjus, nybyggnad av kontors- och förtådslokaler i centralort,förläggning till av grundutbildning av drift- och underhällspersonalför nort-ländska vattenkraftstationer, etablering av företagshälsovårdscentralför centralorten, fiskefrämjande och naturvårdande åtgärder m.m. samt utvecklingav mineralfyndigheter. I anslagsframställningen redovisarvattenfallsverket också sin syn på frågor rörande bränsleförsörjningen ochanför bl. a. följande.