prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Denna typ avproblem måste lösas om övergång till fastbränsleeldning skallrealiseras inom rimlig tid. Samma krav riktas frän , , ochVäxjö kom- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 583 Miljökraven vid fastbränsleeldning är ännu intefastlagda. Detta är en källa till stor osäkerhet vidprojektering av nya eldningsanläggningar. Särskild är det utrustning förrökgasavsvavling samt elektro-filter/spärrfilter vid koleldning och vid småeldningsanläggningar för ved/ flis/torv som höjer kostnaden förfastbränsleeldning. Det är nödvändigt att dessa frågor avgörs innan eventuelllag om fastbränsleeldning träder i kraft. Dessutom finns anledning att förmodaatl strängare miljökrav kommer att ställas på större anläggningar än pämindre. De högre miljökraven samt fastbränslekravet för större fjärrvärmesystemskulle, om inte andra åtgärder vidtages, kunna innebära att utbyggnaden avfjärrvärme försväras. Uppvärmning kan dä komma att ske i mindre lokalaoljeeldade värmecentraler, varigenom lagen kommer att motverka sitt egetsyfte. Detta skulle kunna elimineras genom en strängare formulering avlagförslagels § 3. som liksom SCPF för framliknande tankegångar anför: Miljörestriktioner för fastbränsleeldning ochplanerade ändringar av energiskatten kan i hög grad påverka kostnaderna.Statliga besked härigenom saknas. Det är därför förklarligt att kommuner ochandra stora energianvändare inte varit beredda att göra de betydandeinvesteringar som krävs för eldning med fast bränsle. Det råder för närvarandestor osäkerhet om vilka miljövårdskrav som gäller för fastbränsleeldning. Enfömtsättning för övergång fill sådan eldning är därför att dessa krav fastställs.Detta gäller oberoende av vilka styrmedel som används för atl åstadkommaövergången. Staten måste således klargöra om några geografiska områden avmiljövårdsskäl måste undantas från eldning med viss typ av fast bränsle, t. ex.kol. Dessutom är det nödvändigt att fastställa de varierande villkor förfastbränsleeldning som skall gälla för olika orter och bränslen så attplanering, projektering och uppförande av eldningsanläggningar snabbt kankomma igång. anför i samma fråga: Föreningen finner det mycket beklagligt attmiljökraven vid fastbränsleeldning ännu inte är fastlagda. Detta är en källatill stor osäkerhet hos värmeverken vid projekteringar av nyaeldningsanläggningar. Särskilt gäller det utrustning för rökgasavsvavling vidkoleldning samt elektrofilter/ spärrfilter, även vid små eldningsanläggningarför ved/flis/torv, som kan skapa driftproblem och som ytterligare höjerkostnaden för fastbränsleeldning. Det är ett krav från värmeverken att dessafrågor avgörs innan en eventuell lag om fastblränsleeldning träder i kraft.Miljökraven bör därvid baseras på mätning av faktiska imissionsförhällanden iorter med fastbränsleeldade anläggningar i drift, t. ex. /,och . anser att staten bör utarbetaprovisoriska normer för kolhantering vilka kan gälla i avvaktan på resultat avprojektet . 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 584 som liksom LO och anser att denföreslagna lagstiftningen inte kan genomföras innan projektet redovisat sitt uppdrag anför: En annan viktig synpunkt är huruvida kravet påfastbränsleeldning är i linje med statsmakternas föreskrifter och agerande påmiljöskyddsområdet. Det är väsentligt att miljölagstiftningen är utformad påett sådant sätt att den avsedda användningen av alternativa bränslen inteförsvåras. Här bör man kanske avvakta och ta del av vad projektetKOL-HÄLSA-MILJÖ kan komma fram till för slutsatser beträffande justmiljöeffekter av fastbränsleeldning. Risk föreligger annars att en eventuelllagstiftning ej överensstämmer med dessa utredningsslutsatser och alt manpå så sätt är låst i förväg. OEA har inte haft i uppgift att föreslå ekonomiskastyrmedel. Enligt flertalet remissinstanser behöver lagstiftningen kombinerasmed ekonomiska styrmedel eller finansieringsgarantier, exempelvis genom enutökning av de s. k. fjärrvärmelånen. tar upp frågan om en avgift påolja för alt finansiera fasta bränslen och anför: Oavsett hur lagen utformas kommer det atl erfordrasmyckel pengar för kartläggning av bränsleförsörjning, utveckling avbränsleproduktionsmetoder och för finansiering av eldningsanläggningar,kolhamnar m.m. En möjlighet att ytterligare öka incitamentet att minskaoljeförbrukningen är att en succesivt ökande avgift för oljeeldning införes ochatt dessa pengar användes fill att subventionera ovan nämnda kostnader. För att underlätta detta bör man emellertidbeslutsamt stödja utvecklingen av nya metoder för att producera bränslefiisoch torv sä alt de kan framställas i tillräcklig mängd och så billigt att dekan konkurrera med oljan. En kraftig satsning på prototyp- ochdemonstrationsbidrag erfordras i detta skede. Även för kolanvändning behövs ettmassivt utvecklingsstöd så att nya miljövänliga metoder snabbt kommer fram.Samfidigl fordras regionala kartläggningar av tillgången till lämpligtfastbränsle i hela landet. OED behandlar i sitt yttrande fördelning mellanolika fasta bränslen och anför; Utredningen behandlar ej de ekonomiska stödåtgärdersom kan vara nödvändigt att vidtaga för att få i gång en kommersiell marknadför fasta bränslen. OED anser att dessa styrmedel kan behövas för atl enanläggning som kan använda fasta bränslen även kommer att göra det. Ekonomiskastyrmedel kan även behövas för att få till stånd en lämplig fördelning mellanolika fastbränslen. OED arbetar med dessa frågor och avser attkomma med förslag . 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 585 Utredningen om styrmedel förnäringslivets energihushållning anför i samma fråga; OEA har pekat på behovet avåtgärder för att styra mellan kol och inhemska bränslen och anser, mot bakgrundav bl. a. den skiftande tillgången till sådana bränslen i olika regioner, attden styrningen lämpligen bör göras med ekonomiska styrmedel. Vi vill till dettafoga den kommentaren att sådana styrmedel inte står till förfogande,utom när det gäller stöd till prototyper och demonstrationsanläggningar. Deekonomiska styrmedel som övervägs är dels den aviserade fondenför investeringar i energiteknik som snabbt kan ersätta olja, dels energibeskattningensom är föremål för utredning. som liksom NE, och anser att generella ekonomiska styrmedelkan komma att behövas anför: Kravet att eldningsanläggningarskall utföras så, att de kan eldas med fasta bränslen kommer att medförabetydande investeringar framför allt för fjärrvärmeanläggningar. För att intefjärtvärmens konkurtenskraft ska försämras, måste därför lagen kompletterasmed statliga bidrag och finansieringsmöjligheter. Detta är också nödvändigtför att inte de boende i det allmännyttiga bostadsbeståndet, som till ungefär50% försörjs via Qärrvärme, ska behöva bära merparten av kostnaderna för enfastbränsleeldning som kan innebära fördelar för landet i sin helhet. förutsätter därför att de investeringar som lagen kanmedföra kan täckas med statliga lån och bidrag. Detta är också enligtutredningen rimligt med tanke på atl fastbränsleeldning tjänar samma syfte somenergi-hushållande åtgärder, nämligen att minska landets oljeberoende. Om lagförslagetinte åtföljs av fördelaktiga lån och bidragsmöjligheter är risken stor, attpannbyten som från energihushållningssynpunkt är angelägna, skjuts upp. Dettaär också ett tungt vägande skäl till att statligt stöd bör utgå oavsetteldningsanläggningens storlek. , , , ,, och kommuner samt Svenska värmeverksföreningenbehandlar behovet av stöd för att upprätthålla fjärrvärmens konkurrenskraft. För kommunens del är det avsärskilt stor betydelse att klarhet vinnes om hur det ökade behovet avinvesteringsmedel skall kunna tillgodoses vid övergång till fastbränsle. Redanidag föreligger betydande svårigheter att finansiera angelägnaQärrvärmeprojekt. Kommunen delar helt utredningensuppfattning att det erfordras statliga bidrag för att kompensera de kostnadersom är förenade med kraven pä fastbränsleeldning i fjärrvärmeverkensproduktionsanläggningar så att 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 586 konkurrensförmågangentemot värmeproduktionsanläggningar i oljeeldade mindre pannor inteförsämras, vilket skulle kunna stoppa Qärrvärmens vidare utbyggnad. Alternativettill detta är att verken måste allmänförklara sina distributionsområden enligtlagen om allmänna flärrvärmeanläggning-ar. Dessutom måste sannolikt det avtalsom gäller mellan och hyresmarknadens parterbeträffande högsta uttagbara avgifter sägas upp för reglering till en högrenivå. kräver som tidigare nämntsgaranfier att olja långsiktigt inte skall bli lönsammare än andra bränslen ochanför därvid; Enligt förbundsstyrelsens uppfattning är det nödvändigtatt genom statliga beslut klargöra att fasta bränslen måste användas ibetydande utsträckning. Antingen fastbränsleanvändningen sker frivilligt ellertill följd av lagstiftning bör staten långsiktigt garantera att olja inte blirlönsammare än andra bränslen beroende på ändrade prisrelationer ellermiljökrav. Det är inte möjligt eller nödvändigt att avgöravilken metod som bör användas för att garantera lönsamheten förfastbränsleeldning jämfört med oljeeldning förrän energiskatteutredningengenomfört sina analyser. Det förefaller dock administrativt enklare att utformaenergiskatten så att användning av fasta bränslen stimuleras än att ge bidragoch fördelaktiga lån faslbränsleanläggningar. Västeråskommun, och behandlar i sina yttrandenenergibeskattningen. Där man står inför eventuella beslut om övergångtill alternativbränsle har frågan om framtida energibeskattning vid sidan ommiljöföreskrifter - en stor betydelse. Det är därför angeläget att man i dettaavseende fastlägger en långsiktig statlig energipolitik. som liksom CDL förordar enhöjning av skatten på olja anför: En ökad beskattning på olja är en styråtgärd somdiskuteras i utredningen. En särskild utredning, energiskattekommittén,behandlar emellertid f.n. beskattning av energi. Utredningen går därför intenärmare in på frågan. Statsmakterna har uttalat att det är mycket angeläget attreducera oljeberoendet. kan elförsörjningssituationen under dennärmaste 1 O-årsperioden sägas vara god. anser att det mot denna bakgrundär nödvändigt att ändra nuvarande diskriminering av elenergin frånbeskattningssynpunkt. I avvaktan på energiskattekommitténs behandling av fråganom energins inlemmande i mervärdesskattesystemet kan detta ske genom höjning avoljeskatten. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 587 OEA uttalar mot bakgrund av beräknade tider förombyggnad av värmeverk till drift med inhemskt bränsle att det finns skäl attöka beredskapslagren av olja för att fä en bättre överensstämmelse mellanomställningstid och oljelagring. OEA anser att bl. a. denna fråga bör tas uppav den s. k. kontrollstationen, dvs. Omställningstidenför stora eldningsanläggningar är ofta längre än den uthållighet somplaneringen av försörjningsberedskapen på oljeområdet utgår från. ÖEF instämmer i OEA:s uppfattning att reglerna förberedskapslagring av olja skall i största möjliga utsträckning utformas så attanläggningsinnehavaren får incitament att övergå från olja till fastabränslen. ÖEF anser också att regler för beredskapslagring av kol bör utformasså alt inhemska bränslen gynnas på samma sätt. ÄvenVäxjö kommun delar utredningens uppfattning pä denna punkt under förutsättningatt beredskapslagrets storlek bestämts med hänsyn till anläggningens oljebehovunder en kris och ej baseras på de senaste årens genomsnittliga oljeförbrukningunder normala förhållanden som sker . Även de gemensammaberedskapslagren av olja bör enligt kommunen kunna minska. kommun anseratt den minskning av samhällets kostnader som uppstår på detta sätt böröverföras till anläggningsägaren i form av anläggningsbidrag för ombyggnaden. , SPI och SCPF delar inteOEA:s uppfattning om en förändring i bestämmelserna för oljelagring.Oljelagringskommittén anför: Med anledning härav vill oljelagringskommitténanmäla att i det delbetänkande som kommittén avser framlägga ,behandlas frågan om behov av beredskapslager av olja i olika kristyper.Kommittén erinrar om att erforderlig uthållighet beräknas med utgångspunkt isäkerhetspolitiska överväganden och inte med utgångspunkt i tekniskaomställningstider för vissa eldningsanläggningar. Prövningen av frågor rörandeförsörjningsberedskapen på oljeområdet bör anstå till dessoljelagringskommittén i dessa delar har slutfört sitt arbete. OEA har slutligen också tagit upp frågan ombestämmelserna avseende beredskapslagring av olja inte kan utformas så, att destimulerar användningen av fasta bränslen. Institutet vill i anslutninghärtill endast framhålla, att den uppbyggnad av beredskapslager i fråga omeldningsoljor som ägt mm och som förbrukarna fått betala genom högre oljeprisersaknar motstycke i fråga om övriga importbränslen. En ökad kolanvändningborde, enligt Institutels uppfattning, medföra, att motsvarande krav på beredskapslagring,som gäller för olja, ställes i fråga om kol. Denna fråga kommer atl bli föremålför övervägande , vari Institutet ärrepresenterat. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 588 För all stimulera utvecklingen motanvändning av fasta bränslen antyder utredningen höjd skatt och ändradeberedskapslagringsbestämmelser för olja. Dessa förslag vill vi bestämt avvisamed motiveringen att det skulle slå ojämnt och ytterligare höja energikostnadenoch försämra konkurrenskraften för företag som inte har behov av eller avandra anledningar inte är beredda att investera i nya ångpannor. Omstatsmakterna av försörjningsskäl önskar tvinga fram en övergång till fastabränslen vid befintliga anläggningar bör detta i stället åstadkommas medpositiva ekonomiska styrmedel, t. ex. bidrag som täcker merinvesteringen. 2.7 Lagförslagets 2 §, gränsen 50000 MWh OEA har i lagförslagets 2§föreslagit att eldningsanläggningar vars bränsleförbrukning kan beräknas uppgåtill minst 50000 MWh per är skall utföras för eldning med fast bränsle. Dettaskall också gälla en mindre eldningsanläggning som skall ingå i ett system omden sammanlagda bränsleförbrukningen i systemets pannor beräknas uppgå tillminst 50000 MWh . Om systemets årliga behov av varmvatten, hetvatten,ånga eller hetolja efter det att anläggningen uppförts kan täckas till minst 75procent genom produktion i anläggningar som drivs med fast bränsle, spillvärme,solvärme el. dyl. får dock anläggningen utföras för eldning med enbart olja. () anser attgränsen 50000 MWh valts för låg och anför: För KBS del ligger ingaanläggningar inom aktuellt område. De största enheterna är i storleksordningen10 MW och flertalet enheter inom intervallet några hundra kW upp till 2 ä 3MW. Verket vill likväl påpeka atl gränsvärdet valts mycket lågt. Förbyggnadsuppvärmning synes det rimligt att av totala energibehovet täcksmed fastbränsle m.h.t. ekonomi och reglerbarhet. Vid ett totalt effeklbehov av25 MW skulle fastbränslepannorna behöva dimensioneras för ca 8 ä 10 MW effekt.Detta innebär att gränsvärdet lagts på storlekar som är mindre än de alternativsom jämförs i utredningen. Även om kalkylerna över totalkostnader i utredningengodtas betyder detta att påstående om lönsamhet för fastbränsleeldning faller.KBS tillmäter valet av gränsvärde betydelse då de ekonomiska konsekvensernarimligen bör vara större om en aktuell anläggning ligger på en bråkdel avgränsvärdet eller i samma storleksordning som gränsvärdet. som anser genom att sätta gränsen till 50000 MWh hindrar utvecklingen mot små lokalavärmesystem anför: Rådet anser att lagförslagets gränsvid 50000 MWh är ofullständigt motiverad och att gränsvärdet för näroljeeldning får användas är tveksamt och kan leda till orimliga konsekvenser.Gränsen 50000 MWh är vald strikt enligt ekonomiska kriterier vad gällervärmecentral och anordningar för hälso- och miljöskydd uppbyggda enligt dagensteknik. Den tar inte hänsyn till önskemål om framtida flexibilitet. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 589 vid tillämpning av ett sådant gränsvärde skulle enligtrådets mening komma att bli att värmeunderlaget för framtida värmepump- ochsolvärmesystem reduceras kraftigt. Dylika system synes enligt dagenskunskapsnivå bli mest ekonomiska inom området 5000 till 100000 MWh äriigenergi. OED anser det hade varit värdefulltom utredningen hade redovisat de ekonomiska och oljeersättningsmässigakonsekvenserna av alt välja några alternativa förbmksnivåer som lägsta gräns. Det verkar rimligtatt anläggningar vars bränsleförbrukning är minst 50000 MWh per är utgör enlämplig gräns för lagstiftning om att eldningsanläggningar kandrivas med fasta bränslen. Utredningens förslag alt fjärrvärmesystemsenergibehov till av årsbehovet kan täckas med fast bränsle, för attpå så sätt minska de ökade kapitalkostnaderna, anser förbundet ligga ikonsumenternas intresse. Enligt ÖEF har OEA satt gränsen50000 MWh med försiktighet sä att inte höga kostnader förfastbränsleeldade anläggningar skall leda till ekonomiska svårigheter närförutsättningarna är ogynnsamma. som i likhetmed antyder att gränsen kunnat väljas lägre anför: Den föreslagna gränsen för lagenstillämpning anläggningar > 50000 MWh dvs. 10 20 MW - kan starktifrågasättas. Med de högre energikostnader som faslbränsleanläggningar skullemedföra finns risk att önskvärd utveckling mot störte fjärrvärmeanläggningarbromsas till förmån för oljeeldade småpannor. Då det dessutom visat sig attmindre anläggningar för fliseldning - 5 MW eller mindre - ofta är lönsammare ände större bl. a. på grund av kortare transportavstånd för flisen eller längreut-nyttjningsfid av pannan finns ingen saklig grund att sätta gränsen här. Ävenför mycket små pannor, t. o. m. villapannor torde det med nyteknik t. ex. med hjälp av brännare för flis- eller torv-pellets bli möjligtatt elda fast bränsle ulan ökade kostnader, då man här utbyter Eo 1 mot fastbränsle. föreslåratt gränsen för tillfört bränsle skall anges i joule i stället för imegawattimmar. 2.8 Lagförslagets 3§, mindre anläggningar OEA föreslår i 3 § att andraeldningsanläggningar än som avses i 2 § skall utföras så att de kan ställas omtill eldning med inhemskt fast bränsle utan omfattande ombyggnadsarbeten ochkompletteringar. Beträffande nya mindre anläggningar anförByggnadsstyrelsen: KBS berörs endast av § 3 i lagförslaget som innebär krav påi stort omedelbar möjlighet att ställa om till inhemska bränslen. Utredningenhar för de mindre anläggningarna valt att koppla ihop de nya kraven med 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 590 gällandekrav i byggnormen om omställbarhet till inhemska bränslen i ett krisläge. Dennakoppling synes naturiig. Förslaget framställs som om inga nämnvärdakostnadskonsekvenser inträffar. Enligt KBS mening är detta synsätt mycketdiskutabelt av följande skäl. I etl krisläge måste förutsättas att speciellaförhållanden råder vilka möjliggör att utrymmen i garage, källare, gårdar,parkering m.m. kan användas som bränsleupplag, att personella resurser långtöver ordinarie driftspersonal kan mobiliseras m. m. I utredningen måsterimligen ha förutsatts att kravet på omställbarhet skall medge en i stortomedelbar övergäng till inhemska bränslen när bränsleprisrelationerna ärlämpliga. KBS hävdar att detta inte kan ske med mindre än att betydandekostnadsökningar uppstår jämfört med gällande beredskapsbestämmelser. - utbildning av driftspersonal, - utökning av driftspersonal, - inköp av truckar ochlyftanordningar, - annan planering av utrymmen t.ex. kan inte alternativanvändning av vissa utrymmen tillåtas, - skorstenshöjder ändras ochrökgasreningsutrustning för stoft erfordras sannolikt (miljökrav i samband medfastbränsleeldning är f. n. oklara). Beträffande bränsleval godtas iberedskapsbestämmelserna ved saml eventuelltflis samt el . Även i föreliggande utredning har en begränsninggjorts till inhemska bränslen. I vissa speciella fall kan man även för mindreanläggningar tänka sig alternafiv till ved och flis, t. ex. torv, koks, vissaavfallsprodukter. Det väsentliga torde enligt KBS vara att omställningen tillannat bränsle från olja (och El?) skall kunna ske. Enligt KBS mening bör därfördetta krav direkt anges i lagtexten. behandlar även befinfiiga småanläggningar och anför därvid: Utredningens förslag till §3 i lagtexten innebäratt i princip samma krav som för nybyggnad gäller vid byte av oljeeldad panna.Beträffande beredskapsbestämmelserna är byggnormen i detta avseende oklar. Ipraktiken torde i flertalet fall pannbyte uppfattas som en underhållningsåtgärddär byggnadslovsprövning inte erfordras. En stor del av marknaden för mindrepannor avser f. n. utbyte av förslitna pannor. En tillämpning av det nyalagförslaget får i många fall orimliga kostnadskonsekvenser främst p.g.a.bristande utrymmen, transportvägar och upplagsplatser. Aktuella pannbyten framtill 90-talet omfattar installationer gjorda och början på 70-talet- en period av byggandet dä både beredskapsbestämmelserna och tillämpning avdessa var eftersatt. KBS har för egen del översiktligt inventeratpannbeståndet m.h.t. omställningsmöjligheter vid en eventuell kris.Sammanfattningsvis kan om denna studie sägas att omställningsmöjligheterna f.n. är mycket begränsade på kort sikt. Förbättringar kan åstadkommas bl. a. isamband med underhållningsarbeten men i många fall kan man inte för rimligakostnader komma i den nivå som förutsätts i föreliggande utredning. OED som anser att man bör kunna ställasamma krav på mindre anläggningar anför: 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 591 OEA pekar på att vid eldning med fasta bränslen imindre anläggningar blir såväl kapitalkostnaderan som personal- ochunderhållskostnaderna så höga, att sådana anläggningar ej kan ifrägakomma förfastbränsleeldning. OED instämmer i dessa bedömningar men anser att ettintensifierat utvecklingsarbete inom området skulle kunna leda tillatt även mindre eldningsanläggningar kan drivas med fasta bränslen. Även mindreanläggningar skulle därefter kunna åläggas krav på långtgående förberedelserför eldning med fasta bränslen. Frän vilken undre konsumtionsnivå detta kravskall gälla bör utredas. som anser kravet i 3 § olämpligt anför: Förslaget i §3 att mindre anläggningar skallutföras så att de lätt kan ställas om till eldning med inhemskt fast bränsle,är olämpligt av flera skäl. De blir 2 till 3 gånger dyrare på detta sätt ochfår ofta sämre verkningsgrad än om de utförts för ett bränsleslag. Detta medförförhöjd oljeåtgång. För företaget är alternativet att efter nödtorftigupprustning behålla den gamla pannan ytterligare , vilket ocksåmedför förhöjd oljeåtgång p. g. a. den sämre verkningsgraden hos en gammalpanna. Beredskapseffekten torde ej heller vara särskilt stor, då man inte kanbörja elda fast bränsle i en aldrig så väl förberedd panna, om man inte harfrågan om bränsleleveranser löst . För flis tar detta upp till ettår alt ordna och för torv i bästa fall. Kolalternativet finns som regelej för dessa mindre anläggningar. har inget att erinra motförslaget enligt 3 § och anför: OEA föreslår också att andra, dvs. mindre,nytillkommande eldningsanläggningar skall utföras så att de kan ställas omtill eldning med inhemskt fast bränsle utan omfattande ombyggnadsarbeten ochkompletteringar. Innebörden av förslaget är i praktiken att skyldigheten enligtSvensk Byggnorm avseende möjlighet till uppvärmning av bostäder m.m. vidutebliven tillförsel av importbränsle vidgas till att även omfatta mindreeldningsanläggningar för industriändamål m. m. har intetatt erinra mot detta förslag. NE har ingen uppfattning i frågan om en avgränsningkrävs i den föreslagna lagstiftningen. Det är dock menar NE väsentligt attlagen formuleras och tillämpas på ett sådant sätt att fastbränsleeldningkommer till stånd, eller långtgående förbereds, i alla fall där detta ärrealisfiskt. Det är enligt också väsentligt att undvika en situation där smålokala oljeeldade uppvärmningssystem ses som ett sätt att komma undan kravetpå fastbränsleeldning. kommun som i likhet med önskaren skärpning i kraven för mindre anläggningar anför: