prop · G40339 · 1980-12-31 00:00:00 — I den raån avkastningen pä placeringeninte underkastas full beskattning, rubbas i viss män symmetrin i skattesystemet. Ett enkelt exempel belyser detta. Antag att en person lånar . mot ränta och placerar pengarna i en tillgäng son ger en ärligavkastning på . Om avkastningen beskattasi sin helhet och marginalskattesatsen är75 %, blir hans kostnad för transaktionen (av 1 200 ./.800 =) . Blir avkastningen skattefri, gör han i stället en nettovinst pä (av 1 200 =) . En läneeffekt av detta slag kan inträda om skatten påutdelningsinkoraster reduceras. I och försig är det inte fräga om någotnytt fenomen. Tvärtom förekomraer effekten i stor utsträckning vid raångaalternativa placeringsformer. Det hindrar inte att det kan vara önskvärt attutforma de provisoriska åtgärderna så att effekterna vid belåning koramer Prop.1980/81:39 158 att hållas på en relativt sett låg nivå. Det är dä att märka att attraktiviteten av länetransaktionerna allmänt sett ökar med stigande lättnadsniväoch med stigande marginalskatt. Detta betyder i sin tur att ettutdelningsavdrag är ägnat att ge de mest påtagliga låneeffekterna raedan effekterna är lägre eller ivissa lägen helt eliraineras i reduktionsmodellerna. Det kan hävdas att ettavdrag från inkomsten generellt sett medför mindre teknisk belastning vid taxering och uppbörd än olikaformer av skattereduktion. Detta gällerdock endast i fråga om avdrag av mer traditionellutformning. Ett partiellt och än mer ettavtrappat avdrag kan välla betydande svårigheter, inte rainst vid beskattningen av makar. Skattereduktion ärinte någon nyhet för skattemyndigheterna eller för de skattskyldiga. Skattereduktion enligt 2 § 4 mom. uppbördslagen(1953:272), särskild skattereduktion och sparskattereduktionförekommer redan. Enligt vår bedöraning bör de av oss presenterade nya reduktionsraodellerna Aoch B vara relativt lätta att förstå och tillämpa. I bådafallen kan reduktionssatsen utläsas direktfrän en i lag fastställd tabell. Beträffandemodell A gäller visserligen att denskattskyldige inte definitivt kännerreduktionssatsen förrän han kunnat beräkna sin statligt beskattningsbarainkomst för det aktuella inkorastäret. Vidare kan en taxeringsändring förden make som har högst beskattningsbar inkomst återverka på denandra makens reduktion. Några påtagliga svårigheter bör detta dock inte medföra. Slutsatser beträffandeskattereduktion och avdrag Den genomgäng som vi nuhar gjort leder fram till slutsatsen att en skattereduktion är att föredraframför ett utdelningsavdrag ned hänsyn bådetill inkomstprofilen och till stimulanseffekterna. Inom kommittén har diskuterats möjlig- Prop.1980/81:39 159 heterna att kombinera reduktionsmodell A med ett visst utdelningsavdrag.Syftet skulle vara att ytterligare ökamodellens sraåspararinriktning. Vi har eraellertidkomrait till slutsatsen att en sådankombination inte är ändamålsenlig, bl.a. med hänsyn till att ett avdrag får anses relativt kostnadskrävande i förhållande till de förväntade effekterna. Vid en jämförelse mellan de bådareduktionsmodellerna anser vi oss kunna konstatera att modell A har ett försteg såvittgäller inkomstprofilens överensstäramelseraed en avräkning raedan raodell B är något mer gynnsarafrån småspararsynpunkf och dessutom har vissa tekniska fördelar. Enligt värraening är båda modellerna lämpade att ligga till grund för provisoriska stimulansåtgärder. Vi harinte ansett oss böra ge den ena modellen ett bestämt förord framför den andra. I våraförfattningsförslag belyser vi båda modellerna. Det är önskvärt att skattereduktionen samordnasmed nuvarande sparavdrag pä ett sådant sättatt man undviker den i avsnitt 7.3.1.5 beskrivna "överstimulansen". Vi har redovisat flera olika alternativ för en sådansamordning. Från materiell synpunkt anser vi attdet s.k. alternativ 3 (sparavdraget anses i första hand utnyttjat raot räntenettot) äratt föredra. Det alternativet raedför emellertid ett inte obetydligt merarbete vidtaxeringen. Av praktiska skäl förordar vi därför den schablonregel son innebär att underlaget för skattereduktion skall minskas raed hälften av det utnyttjade sparavdraget, dock inte med större belopp änsom motsvarar halva utdelningen (alternativ 1). Vi föreslår att de provisoriska åtgärderna förlindring i dubbelbeskattningen fär formen aven skattereduktion enligt Prop.1980/81:39 160 modell A eller B. .Samordning med sparavdraget bör ske genora en schablonregel (alternativ 1). Vi har för både modell A och B belyst lättnadsnivåersom i statsfinansiellt hänsende svarar mot en avräkning , och av bolagsskatten pSutdelade vinstraedel. Den statsfinansiella kostnaden för de tre lättnadsniväerna har vi uppskattat till 160-195 milj. kr.,225-270 milj. kr. resp. 320-390 milj. kr. Denna uppskattning har gjorts raedbortseende från effekterna av de föreslagna reglerna för saraordning nellan sparavdrag och skattereduktion. De föreslagna samordningsreglerna bör i modell A och B rainska skattebortfallet med15-30 milj. kr. vid en lättnadsnivä på halv avräkning, med nägotmindre belopp vid avräkning och raed något störrebelopp vid avräkning (minskningen bör bli någotstörre i modell B än i modell A). Väger man in effekterna avsamordningsreglerna kan det ärligaskattebortfallet - raed en utdelningssumma av 1 300 milj. kr. för hushållen- uppskattas till 150-175 milj. kr. (avräkning), 200-250 milj. kr. (avräkning)resp. 300-350 milj. kr. (avräkning). 7.3.2 Lättna(3er vidaktievinstbeskattningen I avsnitt 7.3.1 har vi diskuterat olika metoder för att reducera skatten pS utdelningsinkomster. Enannan möjlighet att höja den effektiva avkastningen på aktieplaceringar kan vara att medge lättnader vid beskattningen av värdestegringen päaktier. I nuvarande system träffas värdestegringen av inkomstbeskattning först när denrealiseras genom att aktien avyttras, dvs. näraktien blir föremål för försäljning eller annan onerös överlåtelse. Vi har i avsnitt 2.2.1 lämnat en kortfattad redogörelse förnuvarande aktievinst-regler. Som framhållits i våra direktiv har aktievinstreglerna kritiserats från olika utgångspunkter.Det har visat sig att Prop.1980/81:39 161 bestämmelserna för beräkning avanskaffningsvärdet kan vara besvärliga att tillämpa.Från materiell synpunkt har kritikeninte minst gällt det förhållandet attsystemet ger ett ofullständigt inflationsskydd. I de fall där inflationen under innehavet har varit snabbare än värdestegringen,dvs. där nägon real värdestegring inte har skett, kommernuvarande förra av norainell beskattninggivetvis att verka oförmånligt. Även i de fall där en real värdestegringhar skett ger nuvarande systera ofta ett raer oförraånligt resultat än en konsekvent genomförd real beskattning. Utfallet blir dock beroende såväl avrelationen mellan värdestegrings- och inflationstaktensom av innehavstidens längd. Enligt vårahuvuddirektiv skall vi göra en teknisk översyn av aktievinstreglerna i syfte att försöka utformaett enklare systera. Genom tilläggsdirektivenhar vi fått möjlighet att överväga lösningar som ger utrymme för en indexuppräkningav anskaffningsvärdet eller för annat inflationsskydd. Den fräga som vi nuhar att ta ställning till är om det ärlämpligt att redan i dettasammanhang, dvs. innan resultatet av den pågående översynen föreligger, ändraaktievinstreglerna. En viktig synpunkt ärenligt vår nening att eventuella lättnader mästekunna uppfattas som varaktiga. Om lättnadervid realisationsvinstbeskattningen bara ärtemporära, är det knappast sannolikt att de ger incitament till nyaaktieplaceringar. Snarare kan man väntaatt sädana temporära lättnaderleder till ett ökat utbud frän hushållsom vill hinna utnyttja lättnaderna innan de upphör. Vad vi kan överväga är alltså inte provisoriska åtgärder i vanlig mening utan snararedefinitiva åtgärder sora har en sådan karaktär att de kan genomföras redan nu utan att man föregriperresultatet av den pågående översynen. Mot den bakgrunden har vi diskuterat tvä tänkbara ändringar, nämligendels en förkortning av den s.k.initialperioden från två till , dels en höjning av det s.k. schablon- 11 1980/81. 1 sam/. 1980/81:39 162 avdraget (dvs, det avdrag pä , som får göras mot vinster på äldre aktier). Det är inte osannolikt att en förkortning av initialperioden skulle få en positiv stimulanseffekt. Vi kan dock inte uteslutaatt åtgärden kan visa sig mindre välförenlig med ett nytt system för aktievinstbeskattning. F.n. kan vi därför inte förorda åtgärden. Vad beträffar schablonavdragetvill vi understryka att avdragets viktigaste funktion är att förenklaförfarandet för den stora grupp av småsparare som bara omsätter mindre poster av aktier, teckningsrätter o.d. I kombination raed den schablonregel som gäller förberäkning av anskaffningsvärdet förbörsnoterade aktier och andelar iaktiefonder (anskaffningsvärdet får tas av nettoförsäljningspriset)medför avdraget att en aktieägare under ett ärkan sälja noterade värdepapper förupp till . utan att behöva räkna med någonrealisationsvinstbeskattning (av 5 000 = , av 2 500 = 1 000kr. En höjning av avdraget geradministrativa fördelar. Mycket talar för att en höjningockså - om den kan uppfattas somvaraktig - får en positiv effekt på aktiemarknaden. Höjningen kan förbättra den effektiva avkastningen päaktieplaceringar. Den kan också få gynnsamma psykologiska effekter. För en småspararesom avskräcks av dagens relativt kompliceradeaktievinstregler kan en aktieplacering bli betydligt mer attraktiv om han vetatt han kan avveckla eller placera om ganska stora poster utan beskattningeller deklarationsbesvär. Vi bedömer alltså att en höjningav schablonavdraget i och för sig kan få gynnsamma verkningar. Svårigheten äratt vi f.n. inte vet hur aktievinstreglerna kommer att vara utformade iframtiden. Som redan närants har vi i uppdrag att utarbetaett system son är enklare än det nuvarande. Sannolikt behövs schablonregler även i ett framtida system Prop.1980/81:39 163 men det är inte möjligt att förutsäga den exakta innebörden eller omfattningen av sädanaregler. En måttlig höjning av avdraget bör dock kunna göras . Vi har gjort bedömningen att en höjningtill . bör kunna göras utan att man i någon besvärande mån föregriperresultatet av den pågående översynen. De åtgärder som vi har behandlat har syftat till att öka den effektiva avkastningen efter skatt pä hushållensplaceringar i aktier. En högre avkastning bör leda till att hushällens utbud av riskkapital ökar.Ett ökat utbud bör, som vi tidigare framhållit, förbättra företagensmöjligheter att genomföra nyemissioner. En generell lättnadi beskattningen av hushållens aktieinnehav bör således påverka nyemissionerna i positiv riktning. Huremissionsutvecklingen i verkligheten koraraer att gestalta sig under de närmaste årenär dock självfallet inte enbart beroende av skattereglerna för aktier. Av central betydelse är företagens räntabilitet och avkastningen på andra former av placeringar. Det är alltsåinte givet att t.ex. generella lättnader ibeskattningen av utdelningsinkomster leder till den erforderliga ökningen av nyemissionerna. Vi har mot denna bakgrund ansett oss också bör pröva möjligheternatill selektiva lättnader på aktieägarnivå sora -liksom Annell-reglerna på bolagsnivä- direkt tar sikte på att underlätta företagensanskaffning av nytt kapital. Det ligger dånära till hands att undersöka om det är möjligt attmed hjälp av skattemässiga favörerfå aktieägarna att återföra en del av sina utdelningsinkomster till näringslivet i form av riskvilligt kapital. Prop.1980/81:39 164 En återföring (konvertering) av en del av utdelningssumman till riskvilligtkapital skulle kunna ske om börsnoterade företag fick möjlighetatt dela upp utdelningen i en skattepliktig kontantdel och en skattefriaktiedel. Följande modell kunde tänkas. Aktieägarenfär välja nellan att ta eraot hela utdelningen kontant eller att ta (förslagsvis) halva utdelningen kontant och resten iform av nyemitterade aktier. Kontantdelen av utdelningen beskattas i vanligordning medan den del av utdelningen som sker i form av nyemitterade aktier görs skattefri. Emissionskursen sätts så nära börskursensom möjligt. Ingångsvärdet för de nya aktierna blir O kr. En del av skattelättnaden tas därigenom- åtminstone i princip - igen när aktierna säljs.Ett exempel belyser hur det hela skulle kunna fungera. En fierson äger 200aktier i ett börsnoterat företag. Utdelningen föreslås till 5 kr.per aktie. Före bolagsstämman färaktieägaren från VPC en blankett där han ges raöjlighet att anmäla om han vill att en del av utdelningen skallkonverteras till nyemitterade aktier. Erbjudandet innebär att hälftenav utdelningssumnan, dvs. , fårkonverteras till nya aktier efter en eraissionskurs av . Aktieägaren kan såledesteckna fen nya aktier för sammanlagt . Mot ettkontant tillskott av . kan aktieägarenteckna en sjätte aktie. Ingångsvärdet för de fera förstaaktierna blir O kr. och för den sjätte . Ett systen av det härskisserade slaget skulle enligt våruppfattning ha vissa förtjänster. Det börsnoterade företaget skulle totalt sett få ett betydande tillskott av nytt kapital. Flertaletbolag skulle i aktieägarnas intresse lärana erbjudande on uppdelning av utdelningen i en kontantdeloch en aktiedel. Erbjudandet skulle i förstahand utnyttjas av de aktieägare som är skattskyldiga förutdelning, dvs. främst av hushållen. Investmentbolag och andra institutionellaplacerare kunde dock också finna det förenligt med sina intressen att utnyttjakonverteringsrätten. Prop.1980/81:39 165 Förslaget är eraellertid inte invändningsfritt. I de företag där direktavkastningen är låg och börsvärdet högt i förhällande till parivärdetskulle konverteringen leda till en ökningav aktiekapitalet eller ännumindre. Det kan ifrågasättas om det är rimligt att genom tillfälliga skatteregler initiera nyemissioner som för det enskilda bolaget har så liten omfattning. Den praktiska hanteringen av oraissionernaskulle sannolikt bli betungande. Särskiltgäller detta om aktieägarna - vilket har antagits ovan -tillåts att göratillskottsbetalningar när utdelningssumman inte kankonverteras till ett jämnt antal aktier. Ett annatproblem, som i och för sig förekonmer vid alla riktade emissioner, är hur emissionskursen skall fastställas. Om börskursenvid konverteringstill fallet är högre än emissionskursengör de aktieägare som inte deltar i emissionen en förlust. Ävenfrän principiella utgångspunkter kan nan rikta invändningar mot förslaget.Det är inte givet att ilet från allokeringssynpunkt är lämpligast attriskivilligt kapital fördelas över i stort sett samtliga börsföretag. Det är t.ex. nöjligtatt de särskilda emissionerna på ett negativt sättkan påverka de nyemiss iiner sora inte är förenade raednågra skattefavörer. Dessa principiella invändningarskulle bortfalla ora skattefavören inte knöts till att nyteckning görs just i det utdelande bolaget. Ett alternativt system skulle kunnna utformas på följande sätt, VPC betalar i vanlig ortlning ut hela tlenutdelning som aktieägaren är berättigad till.Aktieägaren beskattas för det nottatjna beloppet. En viss del av årets iittielningsGumma (t,ex. hälften) blir dock skattefri om aktier nytecknas för motsvarande belopp (partiellt utdelningsavdrag vidnyteckning). Nyteckning behöver inte öras just i det eller de bolag som aktieägaren har fåttutdelning från. Det har inte heller nägon betydelse on utdelning av det nytecknade kapi- Prop, 1980/81:39 166 talet sker under åretän det då utdelningarna blir tillgängliga förlyftning. Den skattefavör sora utdelningen i förening raed nyteckningen berättigar till kan naturligtvis utformas på ett annat sättän som ett partielltutdelningsavdrag, t.ex. som en skattereduktion. I ett sådant systemskulle några särskilda "konverterings-emissioner" inte förekomma. Bolagen skulle i stället kunna räknaraed en förstärkt efterfrågan pä "vanliga" nyemissioner. Följden av detta skulle kunna bli en ökaderaissions-volyra. Ävendetta systera har dock nackdelar. En aktieägaresom inte har ett tillräckligt spritt aktieinnehav kan blihänvisad att göra kompletteringsinköp av aktier i nyemitterande bolag eller av teckningsrätter. Eftersom teckningsrätterna ärbilligare kan det uppkomma en konstlad efterfrågan på dessa. Höga priser päteckningsrätter kan utnyttjas av institutionellaplacerare sora inte betalar skatt päutdelningar. Risken för upptrissade priser på teckningsrätterär särskilt stor om nyemissionsvolymen - trots den ökade efterfrågansom man kan räkna ned - blir liten. Vidare kanefterfrågan pä nyemitterade aktier och teckningsrätterstöra andrahandsmarknaden för aktier. Man kan således riktaviss principiella invändningar mot båda de härbeskrivna modellerna. De torde dessutom raedföra en ganska betydande administrativ belastning. Till detta kommer attde till konstruktionen avviker frände permanenta system för lindring i dubbelbeskattningensom vi har i uppdrag att undersöka och attde i viss nån kan tänkas försvära en övergång till någotav dessa system. Vi kan därför inte förorda att någon av modellerna nu genomförs. I detta sammanhang vill vi erinra on det avdrag för inköp av aktiersom infördes i genora den s.k. (seavsnitt 6.2). Vi har ansett det föraför längt att i vårt arbete med det aktuellaprovisoriet närmare Prop.1980/81:39 167 överväga ett sådantavdrag, eftersom det klart skiljer sig frände åtgärder för lindring i dubbelbeskattningensom berörs i tilläggsdirektiven. Enligt tilläggsdirektivenär det angeläget att provisoriska stimulansåtgärder vidtasi avvaktan på resultatet av värt arbete med de permanenta systemen för lindring i dubbelbeskattningen. Det förutsätts att denprovisoriska lagstiftningen genomförsi år. Mot denna bakgrund har vi i våra författningsförslag utgåttfrån att skattereduktion enligt någon av de förslagnamodellerna (avsnitt 7,3.1) skall medges i fråga om utdelning som blir tillgängligför lyftning efter utgången av år1980 och att en eventuell höjning av detschablonavdrag som medges vid realisationsvinstbeskattningen (avsnitt 7.3.2)skall bli tillämplig när en aktieförsäljning sker efter årets utgång. Prop.1980/81:39 169 Vi har upprättat lagförslag förreduktionsmodellerna A och B, Dessa förslagkommenteras i avsnitt 3.1. Vi har däremotinte ansett det nödvändigt att redovisa särskilda författningsförslagför de ändringar som diskuteras i avsnitten 8.2 och 8.3. Till största delensammanfaller förslagen för de bådamodellerna. Vi kommenterar dera därför i ett sammanhang. Personkretsen (1 §) Vi har tidigare framhållitatt det i första hand är fysiska personer sora bör ha rätttill skattereduktion för utdelning. Även dödsbon bör kunna fåskattereduktion i vissa fall. Personkretsen anges i den inledande paragrafen.De närmare förutsättningarna för reduktion anges i de följande paragraferna. Utdelningsbegreppet (2 §) Enligt 2 § lagen(1979:749) om får fondbörsverksamheti utövas endast av . Genom en särskildövergångsbestämmelse,' har fåttmöjlighet att under en kortare tidfortsätta sin fondbörsverksanhet, dock längst till utgången av . Senast vid den titiipunkten skall alltså föreningensfondbörsverksamhet ha övertagits av ftjndbörsen, I den mån denna övergångsbestämmelse skulle komma att utnyttjas bör förhållandet lämpligenbeaktas genom en särskild förekrift i övergångsbestämmelsernatill lagstiftningen on skattereduktion. I 2 § anges vilken utdelning sora skallomfattas av de nya Prop.1980/81:39 170 Av paragrafens inledningframgär att endast kontantutdelning skallläggas till grund för skattereduktion. Förmåner sora utgår i annan förraskall alltså i detta sannanhang inte behandlasson utdelning.. Vidare föreskrivs attutdelningen skall belöpa pä aktier i svenska aktiebolag eller andelar i svenska aktiefonder. Idet förra fallet fordras att aktien vidutdelningstillfället är inregistrerad vid . I det senare fallet krävsatt fonden vid ingången av utdelningsäret huvudsakligen består av börsregistreradeaktier i svenska aktiebolag . Det kan finnas anledning att i detta sammanhang erinra omatt de s.k. aktiesparfonderna, som har bildats inom ramen för det värdesäkra lönsparandet,enligt 8 § lagen (1978:428) om aktiesparfonderinte får lämna utdelning till fondandelsägarna.Något sammanträffande av de skatteförmåner som ges inom lönsparandet och den skattereduktion för utdelning som vi föreslär kommer alltså inte att inträffa. Allmänna förutsättningar för skattereduktion (3 S) I 3 § anges de allmänna förutsättningarna föratt utdelning skall ge rätt till skattereduktion. En första förutsättning är att utdelningen utgör intäkt av kapital för den skattskyldige. Härigenom undantas de fall därutdelningen är rörelseintäkt. Bestämmelsen fårockså betydelse i de fall där en person avyttrar en rätt till utdelning utan att överlåta aktien.Enligt 38 § 1 mom. KL skall överlätaren somintäkt av kapital redovisa det vederlaghan fär för utdelningsrätten. Detta vederlag bör jämställas med uttlelning och läggas till grund förskattereduktion. Den som förvärvar utdelningsrättenskall som intäkt av kapital redovisa endast detbelopp varmed utdelningen från bolaget överstiger vederlaget. Endast detta skillnadsbelopp bör dä kunnagrunda rätt till skattereduktion. Prop.1980/81:39 171 En andra förutsättning äratt den skattskyldige, dvs. en fysisk person eller ett dödsbo som har påförts statlig och inkomstskatt, är skattskyldig förutdelningen i fråga enligt 53 § KL och 6 S SIL, För en fysisk person innebär skattskyldighetskravet att han skall ha varitbosatt i dåutdelningen blev tillgänglig för lyftning. Ett dödsbo är i allmänhet skattskyldigt för utdelning endast under förutsättning attden avlidne vid tiden för dödsfallet var bosatt i . Fördet beskattningsår då dödsfallet ägde rum kan boet dock bli skattskyldigt även om den avlidne vid tiden för dödsfallet varbosatt utomlands. Detta inträffar omutdelningen blev tillgänglig för lyftning föredödsfallet men under dödsåret och denavlidne vid utdelningstillfälletfortfarande var bosatt här i landet. Det sagdaavser det fall då dödsboet är ett självständigtskattesubjekt. En annan fråga är vad som skall ske i de fall dådödsboet behandlas som etthandelsbolag. Innan vi diskuterar den fråganfinns detdock anledning att ta ställningtill hur raan i detta sararaanhang skall behandla utdelningsinkomster som uppbärs av de "verkliga" handelsbolagen. Ett handelsbolag ärinte skattesubjekt. I stället taxeras delägarna förbolagets inkomst. Detta sker i princip påsä sätt att bolagets netto av varje särskildförvärvskälla fördelas på delägarna. Den fördelade inkomsten skall hos delägarna hänföras till den förvärvskälla i vilkenbolaget uppburit inkomsten. a. att en inkomst som bolaget har uppburit i förvärvskällan kapital skall behandlas som inkomst av kapitalhos delägarna. På flera punkter råderdet oklarhet om hur fördelningen på delägarna skallske, t.ex. i det fall då bolaget har haft inkomst från två eller fleraförvärvskällor. Dessa oklarheter har påpekats i direktiven (dir. 1979:106) till företagsskattekommitté (B 1979:13) som har fått i uppdrag att bl.a. se överjust beskattningsreglerna förhandelsbolag. Prop.1980/81:39 172 Mot denna bakgrund har vi övervägt om den nu aktuella skattereduktionenbör nedges i de fall då ett handelsbolag har uppburit utdelning och en delägare (fysisk person eller dödsbo) taxeras förviss andel av bolagets kapitalinkonst. Det äri och för sig tekniskt möjligt att nedge skattereduktion även i dessa fall. Med hänsyn till att det enligt nuvarande regler är bolagets nettoinkomst som skall fördelas på delägarna (kapitalintäkterminus ränteutgifter o.d.) och med hänsyn ocksåtill de påtalade oklarheterna i rättsläget skulleett utsträckande av skattereduktionen tilldessa fall göra det nödvändigt attutforma särskilda regler för fördelningenav utdelningsintäkterna. Sådana regler skulle med nödvändighet blirelativt komplicerade. Med tanke päde föreslagna stimulansåtgärdernasprovisoriska karaktär har vi inte ansett det motiverateller ens lämpligt att utforma specialregler för handelsbolagen.