prop · G40310 · 1980-12-31 00:00:00 — Omdatainspektionen i ett sådant fall har förenat tillståndet med en föreskrift omhur verksamheten skall bedrivas (jfr 3 S inkassolagen) bör denna föreskrift, ienlighet med vad som har föreslagits i departementspromemorian, fortsätta attgälla till dess att datainspektionen beslutar om annat. Även den föreslagna lagen om ersättning förinkassokostnader m. m. och de ändringar i annan lagstiftning som föranleds avden bör träda i kraft . Äldre bestämmelser om ersättning förinkassokostnad bör dock fortfarande tillämpas i fråga om kostnad förinkassoålgärd som har vidtagits före ikraftträdandet. Till frågan om vissaövergångsbestämmelser som hänger samman med den nya inkassokostnadslagenstvingande natur får jag återkomma i specialmotiveringen. Vissa av de ändringar i kreditupplysningslagen ochinkassolagen som jag har förordat i det föregående lorde medföra en vissytterligare belastning på datainspektionens resurser. Inför ikraftträdandet avlagändringarna måste sålunda utarbetas en del nya föreskrifter förtillämpningen av de nya reglerna och då särskilt när det gäller ändringarna ikreditupplysningslagen. Det blir emellertid i huvudsak fråga om en temporärextra belastning, som bör kunna inom ramen för befintliga anslag. Iövrigt kan naturligtvis en del av de föreslagna ändringarna, åtminstone underen tid, ge upphov till en viss ökning av tillsynsärendena. En sådan ökningtorde emellertid uppvägas av att andra ändringar kan medföra en lättnad iarbetsbördan. Jag syftar här bl. a. pä förslaget om att personupplysningskopiori fortsättningen alltid skall innehålla uppgift om beställaren, vilket kanbespara inspektionen det arbete som f, n. måsle läggas ned med anledning avförfrågningar om detta, samt på de föreslagna förtydligandena i fråga ominkassolagens tillämpningsområde (jfr avsnitten 4.2.5 oeh 4.3.1). Det nu sagda innebär alt datainspektionen inte pä grund avde föreslagna lagändringarna behöver tillföras några ytterligare resurser. Kreditupplysningslagen (KUL) I enlighet med del anförda har inom justitiedepartementetupprättats förslag lill 1. lag om ändringi kreditupplysningslagen (1973:1173). 2. lag om ändringi inkassolagen (1974:182), 3. lag omersättning för inkassokostnader m, m., 4. lag om ändringi lagen (1946:808) om lagsökning och betalningsföreläggande(lagsökningslagen), 5. lag om ändringi , 6. lag om ändringi lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombUaga 4. 6.1Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen Denna lag gäller kreditupplysningsverksamhet so/?i bedrivsi förvärvssyfte eller .som i annat fall är av slörre omfattning. Lagen omfaliar inte verksamhet som avser förmedling avkreditupplysning-ar mellan kreditinrättningar eller förelag som har inrättatsför kredilupplysningsverksamhet, i den män det är fråga om riksbank,investeringsbank AB eller andra kreditinrätlningar eller förelag under ' Paragrafen har fått en något annan lydelse ipropositionsförslaget. 1980/81:10 119 bankinspektionens tillsyn än finansbolag som avses i lagen(1980:2) om 1 § KUL finansbolag. Lagen gäller Inte heller verksamhei som avser förmedlingav kredliupplys-ningar mellan företag inom samma koncern, (Jfr 1 S i promemorieförslaget). Paragrafen anger kreditupplysningslagens fillämpningsområde.Frågan härom har behandlats i avsnittet 4.2.1. Som framgår av vad som har sagtsdär är ändringarna i 1 S i viss utsträckning av redaktionell natur. Med kreditupplysningsverksamhel sombedrivs i förvärvssyfte avses i första hand den affärsmässigt organiseradeverksamhet som förekommer hos de egentliga kreditupplysningsföretagen. Ävenannan verksamhet som innebär att kreditupplysningar lämnas mol betalning tordei regel kunna anses bedriven i förvärvssyfte, vare sig verksamheten ger enpåvisbar vinst eller ej. Detta gäller naturligtvis särskilt omkreditupplysningsverksamheten bedrivs i anslutning till annannäringsverksamhet. När det gäller utlämnande av kreditupplysningar motbetalning från företag e. d. utanför den egentliga kreditupplysningssektornkrävs f, n. att denna verksamhet, för att den skall falla under lagen, inte ärav alltför obetydlig omfattning. Som exempel på kreditupplysningsförmedling sompå den grunden normalt bör falla utanför lagen har nämnts sådan som förekommerhos advokat- och revisionsbyråer (prop. 1978:155 s. 136), Den begränsning somtorde ha åsyftats är att lagen inte bör tillämpas när kreditupplysningar inomramen för en annan verksamhet lämnas endast sporadiskt, även om det sker motbetalning. En motsvarande begränsning ligger i det nu uppställda kravet att detskall vara fråga om en kreditupplysningsverksamhet som bedrivs iförvärvssyfte. Det skall dock framhållas all det nu sagda inle bör gälla, omsjälva kredilupplysningsverksamheten marknadsförs. I sädanl fall fårverksamheten nämligen, även om marknadsföringen resulterar endast i enbegränsad efterfrågan, väsentligen samma karaktär som de egentligakreditupplysningsföretagens. Enligt motivuttalanden vid lagens tillkomst omfattarlagen, vid sidan av sådan kreditupplysningsverksamhet som bedrivs iförvärvssyfte, i princip all kreditupplysningsförmedling som ingär som ett ledi en viss näringsverksamhet oeh inte är av alltför obetydlig omfattning. Somexempel har nämnts förmedling av kreditupplysningar frän ell kontokortsförelagtill de företag som är anslutna till kontokortssystemet samt ettdiskonteringsföretags utlämnande av information till försäljningsföretag (prop.1973:155 s. 136). I den män sådant informationsutbyte förekommer kan det oftaantas ske utan att ersättning utgår för de upplysningar som lämnas. Vidareomfattar lagen sådan kredilupplysningsservice som lämnas t. ex. avbranschföreningar och liknande företagarorganisationer. I promemorieförslaget gjordes en viss skillnad mellan debåda nu nämnda typfallen. Om kreditupplysningar lämnades som ett led inäringsverksamhet skulle lagen sålunda enligl promemorieförslagel gälla såsnart delta skedde Prop.1980/81:10 120 annat an i enstaka fall, medan den i övrigt skulle gällaendast om 1 § KUL kreditupplysningsverksamheten var av större omfattning. Frånpraktisk synpunkt framstår det emellertid som varken påkallat eller lämpligtatt låta frågan om lagens tillämplighet vara beroende av en sådan finaredistinktion. I enlighet härmed anges i förevarande bestämmelse att lagengäller, förutom kreditupplysningsverksamhet som bedrivs i förvärvssyfte, annankredilupplysningsverksamhet som är av slörre omfattning. Någon väsentligändring i förhållande lill gällande rält är inte åsyftad. Allt utlämnande av information om olika personers ellerförelags ekonomiska förhållanden, betalningsvanor e. d. kan inte betraktas som"kreditupplysningsverksamhel" i lagens mening. För att en sådanverksamhet, vilken ju bl. a, kräver tillstånd av datainspektionen, över huvudtagel skall anses föreligga bör det krävas att verksamheten har en viss grad avorganisation med inriktning på alt till andra förmedla ekonomisk informationom personer, förelag e, d. Det kan vara fråga om att man för bl. a. sådantändamål samlar in och lagrar information eller att man för ändamålettillhandahåller utredningstjänster. Som kreditupplysningsverksamhet i lagensmening kan däremot inte betraktas att t. ex, ett företag med annan verksamheteller en hyresvärd på förfrågan lämnar ut tillgängliga uppgifter om vissakunders eller hyresgästers betalningsvanor m, m, till andra som avser att trädai ekonomisk förbindelse med dem som uppgifterna avser. Ofta kan ett sådantlämnande av upplysningar vara föranlett av att den som upplysningen avser harangett utlämnaren som referens. Som framgår av det anförda kan bedömningenbli en annan om upplysningarna lämnas under mer organiserade former, såsom närföretag inom en bransch eller ett antal hyresvärdar har kommit överens om attutbyta informationer om kunder eller hyresgäster. Med anledning av ett påpekande i dalainspektionensremissyttrande bör vidare framhållas att det givetvis inte kan anses vara frågaom en kreditupplysning i lagens mening, om t. ex, ett kontokortsföretagmeddelar de försäljningsföretag som är anslutna till kontokortssystemet att ettkonto har spärrals av en eller annan anledning eller om ettdiskonleringsföretag meddelar ett försäljningsföretag att män är beredd attdiskontera ett visst kontrakt. I hithörande fall lämnas meddelandet inte i detför en kreditupplysning typiska syftet att tjäna till ledning för bedömning avkontohavarens eller kundens kreditvärdighet e. d. (jfr 2 S). Lagen omfattar, liksom ,kreditupplysningsverksamhet som bedrivs genom offentliggörande avkreditupplysningar i tryckt eller på annat sätt framställd skrift, underförutsättning att verksamheten bedrivs i förvärvssyfte eller i annat fall ärav större omfattning, I allmänhet är det här fråga om utgivande av sådanapublikationer som direkt har lill syfte att förmedla kreditupplysningar. Detkrävs i och för sig inte att kreditupplysningar utgör publikationens endainnehåll (jfr prop. 1973:155 s. 136). Som har framhållits i avsnittet 4.2.1ärdel emellertid tydligt att utgivandet av dagstidningar eller Prop.1980/81:10 121 tidskrifter som huvudsakligen innehåller allmäntinformationsmaterial inte 1 § KUL kan anses utgöra kreditupplysningsverksamhet i lagensmening, även om det i en sådan (idning eller tidskrift förekommer införda notiser,kungörelser e, d. som har karaktären av kreditupplysningar. Däremotkan det blir fråga om kreditupplysningsverksamhet, om utgivningen av en tidskrift som innehåller såväl allmänt informationsrrialerial somkreditupplysningar sker med väsentligt syfte just att förmedla sådanaupplysningar. Här upptas det gällandeundantaget för intern förmedling av kreditupplysningar inom en krets som bestårav riksbank, investeringsbank AB saml banker och vissa andrakreditinrättningar under bankinspektionens tillsyn. Bestämmelsen har dockformulerats om, så all även det bankägda kreditupplysningsföretagetUpplysningscentralen hänförs till den nämnda undanlagskretsen, såvittgäller intern förmedling av upplysningar mellan de olika nämnda företagen. Dennya bestämmelsen avser i och för sig även annat kreditupplysningsförelag änUC, under förutsättning att företaget ställs under bankinspektionens tillsyn.Huruvida tillsynen grundas på författning eller, som i UC:s fall, på enföreskrift i en åv regeringen godkänd bolagsordning saknar betydelse. För attformellt åstadkomma tillsyn från bankinspektionens sida måste dock krävas ettbeslut av eller regeringen. I sammanhanget bör understrykas att denhär aktuella delen av UC:s verksamhet i huvudsak bör ses endast som en särskildform för att organisera den bankinterna kreditupplysningsförmedlingen. För UC:sexterna kreditupplysningsverksamhet gäller, som har framgått,kreditupplysningslagen fullt ut. 1 enlighet med vad som har anförts i avsnittet 4.2.1omfattas finansbolagen inte av undantaget i andra stycket, trots att de enligtlagen om finansbolag har ställts under bankinspektionens tillsyn.Kreditupplysningslagen kommer alltså även i fortsättningen, med deninskränkning som i en del fall kan följa av koncernundantagel i tredje stycket,att gälla för förmedling av kreditupplysningar mellan finansbolagen inbördes,mellan finansbolagen och andra kreditinrättningar under bankinspektionens tillsynsamt mellan finansbolagen oeh . I anslutning till frågan om finansbolagens ställningenligt kreditupplysningslagen har bankinspektionen i sitt remissyttrande tagitupp vissa frågor som rör banksekretessen och den liknande sekretessregleringsom för finansbolagens del gäller enligt 23 S lagen om finansbolag. Enligtbankinspektionen sker av hävd mellan kreditinstituten ett utbyte avinformation som innebär att banksekretessen bryts igenom. Omkreditupplysningslagen även i fortsättningen skall gälla förkreditupplysningsförmedling till och från finansbolagen, kan det enligtinspektionen ifrågasättas i vad män detta får betydelse även för bedömningen avsekretessfrågorna. Huruvida kredilupplysningslagen skall tillämpas pä informationsom lämnas t, ex, mellan två finansbolag eller mellan ett finansbolag och enbank är emellertid en annan 1980/81:10 122 fråga än den huvuvida sådana förelag kan utbyta vissinformation ulan hinder 3 § KUL av banksekretessen resp. sekrelessregleringen ilagen om finansbolag. Ställningstagandet i fråga om kreditupplysningslagenstillämplighet för finansbolagen är inte avsett att påverka en annars gällandesyn på sekretessfrågorna. Med anledningav vad bankiuspeklionen vidare haranfört i detta sammanhang bör framhållas att kreditupplysningslagen inte kananses lägga hinder i vägen för att finansbolag registrerar oeh utbyterinformation om i vilken utsträckning en person har beviljats t. ex,kontokrediter. Här återfinns det alltsedan lagenstillkomst gällande undantaget för verksamhet som avser förmedling avkreditupplysningar mellan företag inom samma koncern. Beträffande skälen fördetta undantag får hänvisas till prop. 1973:155 s, 130. 1 enlighet med vad somhar anförts i departementspromemorian avses i bestämmelsen med koncern i förstahand en sådan gemenskap mellan aktiebolag som anges i 1 kap. 2 S aktiebolagslagen(1975:1385, ändrad senast 1978:272), Ett koncernförhällande föreligger sålundabl. a. när ett aktiebolag äger så många aktier eller andelar i en annanjuridisk person att det har mer än hälften av rösterna för samtliga aktiereller andelar eller när ett aktiebolag i annat fall. på grund av aktie- ellerandelsinnehav eller avtal, har ett bestämmande inflytande över en annanjuridisk person och en betydande andel i resultatet av dess verksamhet.Dotterföretaget i en koncern behöver alltså inte vara ett aktiebolag. Somkoncerner i kreditupplysningslagens mening bör också anses företagsgrupperingardär moderföretaget utgörs av en ekonomisk förening eller ett handelsbolag (jfrprop. 1973:155 s. 137 f). Även andra fall torde böra räknas hit, såsom närmoderförelaget utgörs av en enskild näringsidkare eller en stiftelse (jfr prop,1979/80:143 s. 148 f) eller när moderföretaget är en bank. Kreditupplysningsverksamhet får bedrivas endast eftertillstånd av datainspektionen. Tillstånd behövs ej för kreditupplysningsverksamhel, i denmån den bedrivs genom offentliggörande av kreditupplysning i tryckt skrifteller annan skrift som avses i I kap. 5 § iryckfrihelsförordningen. (Jfr 3 S i promemorieförslaget). Bortsett från en språklig justering har paragrafen ändratsendast genom tillägget i andra stycket avseende sådana stenciler m. m. somenligt I kap 5 S tryckfrihetsförordningen jämställs med tryckt skrift. 1 dendelen får hänvisas till avsnittet 4.2.11. Det i andra stycket föreskrivna undantaget fräntillståndspliklen innebär att datainspektionen inte kan med stöd av 4 eller 17S meddela föreskrifter för kreditupplysningsverksamhet som bedrivs genomoffentliggörande av kreditupplysningar i tryckt eller därmed jämställd skrift(jfr prop, 1973:155 s. 1980/81:10 123 Inspektionen kan däremot även med avseende på sådanverksamhei 4 § KUL meddela råd och anvisningar, som kan grundas påinspektionens tillsynsuppgift enligt lagen, saml sådana ytterligareföreskrifter för tillämpningen av lagen som avses i 7 Skreditupplysningskungörelsen. Dessa föreskrifter bör numera betraktas somföreskrifter om verkställighet av lagen (jfr 8 kap. 13 S första stycket 1 ochtredje styckei regeringsformen) oeh alltså hållas inom den ram som gäller försådana föreskrifter (se prop. 1973:90 s. 211), Tillstånd alt bedriva kreditupplysningsverksamhet fårmeddelas endast om del från allmänna synpunkter finns behov av verksamheten ochden kan antas bli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Tillstånd får meddelas för av högst isänder, Tillståndel får förenas med föreskrift om hur verksamheten skallbedrivas och om skyldighcl att anmäla ändring av förhållanden som har haftbetydelse för lillständei. Tillstånd får ej meddelas någon för vilken gällerinskriinkning i rätten att förvärva fast egendom enligt lagen (1916:156) omvissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom m. m. (Jfr 4 S i promemorieförslaget), 1 enlighet med förslaget i departementspromemorian, som pådenna punkt i princip har godtagits av remissinstanserna, har 4 S kompletteratsmed en bestämmelse som ger datainspektionen rätt att förena ett tillstånd medföreskrift om skyldighet att anmäla ändring av förhållanden som har haftbetydelse för tillståndet. har de nuvarande bestämmelserna i förstastycket av redaktionella skäl delats upp i två särskilda stycken, vilket medföratt del nuvarande andra stycket får utgöra ett nytt tredje stycke. Möjligheten för datainspektionen att meddela föreskrift omskyldighet att anmäla ändring av vissa förhållanden torde framför allt habetydelse niir det gäller viktigare ändringar i krediiupplysningsföretagsledning och ägarkrets. Vilket eller vilka förhållanden som en sådan föreskrifli del enskilda fallet skall gälla får avgöras av inspektionen i varje särskiltfall. Åsidosättande av en föreskrift av det nu berörda slagetskall enligt 19 S i dess nya lydelse kunna medföra straffansvar. Som harframhållits i departernentspromemorian ställer detta anspråk på attföreskriften utformas på ett tydligt sätt och närmare anger det eller deförhållanden som den avser. Del ligger i sakens natur att föreskriften börinnehålla en tidsfrist för fullgörande av anmälningsskyldigheten. Det har inteansetts nödvändigt att i lagtexten ange dessa självklara krav på en föreskriftav ifrågavarande slag. Beträffande datainspektionens möjlighet att i ettlillslåndsärende. som avgörs innan de här föreslagna lagändringarna träder ikraft, meddela föreskrift enligt den nya bestämmelsen i andra stycket fårhänvisas till övergångsbestämmelserna. 1980/81:10 124 5 S 5 § KUL Kreditupplysningsverksamhet skall bedrivas så att den ejleder till otillböriigl intrång i personlig integritet genom innehållet i deupplysningar som förmedlas eller pa annat sätt eller till all oriktiga ellermissvisande uppgifter lagras eller lämnas ut. (1 departementspromemorian föreslogs inte någon ändring avden allmänna bestämmelsen i 5 S). Paragrafen har kompletterats med en regel om altkreditupplysningsverksamhet skall bedrivas så att verksamheten inle leder tillatt oriktiga eller missvisande uppgifter lagras eller lämnas ul. Beträffandebakgrunden till denna nya bestämmelse får i första hand hänvisas lill avsnittet4.2.8. Som framgår av det där sagda syftar tillägget främst lill att gedatainspektionen ett uttryckligt stöd för att vid behov meddela föreskriflerbl. a, i fråga om vilket underlag som lämpligen bör användas för registreringav olika uppgifter i kreditupplysningsverksamhet. Detla kan vara påkallat närdet gäller en eller flera av de källor som kredilupplysningsföretagenutnyttjar, exempelvis restlängderna avseende skatter och avgifter. Tillägget innebär vidare att datainspektionen kan meddelaföreskrifler som avser även kreditupplysningsverksamhet beträffande juridiskapersoner, i den mån detta behövs för alt förebygga eller hindra att oriktigaeller missvisande uppgifter om sådana rättssubjekt lagras eller lämnas ut, I de nämnda hänseendena kan. såvitt gällertillståndspliktig kreditupplysningsverksamhet, föreskrifter meddelas med stödav 4 S andra stycket och 17 S. Beträffande sådana föreskrifter gäller attåsidosättande av dem kan medföra dels de sanktioner som framgår av 17 S. dvs,nya eller ändrade föreskrifter och i sista hand återkallelse av tillstånd, delsstraffansvar enligt 19 S. Som har nämnts vid 3 S kan föreskrifler däremot intemeddelas med stöd av 4 eller 17 S för kreditupplysningsverksamhet som bedrivsgenom offentliggörande av upplysningar i tryckt eller därmed jämställd skrift.Även för sådan verksamhet bör inspektionen emellertid, ulöver råd oeh anvisningar,kunna med stöd av 7 S kreditupplysningskungörelsen meddela vissa föreskrifterrörande tillämpningen av förevarande paragraf. Dessa föreskrifler blir dockosanklionerade. I detla sammanhang bör nämnas alt dalainspektionen i sittremissyttrande har uppgetl att gäldenärer i kreditupplysningsskrifter intealltid identifieras tillräckligt tydligt, vilket kan leda till förväxlingar ochdärmed till skada. Inspektionen har därför ansett att det bör övervägas att ilagen föreskriva eller i vart fall rekommendera alt kreditupplysning sompubliceras i skrift skall vara entydigt hänförd lill viss fysisk eller juridiskperson genom all namn eller firma kompletteras med person- ellerorganisationsnummer. Det synes lämpligt alt det av inspektionen förordadetillvägagångssättet för identifikation av den som en upplysning avser iakttasså långt detta är 1980/81:10 125 Frågan bör emellertid kunna lösas utan altsärskilda regler om detla 6 och 7 §§ KUL förs in i lagen. Det kanframhållas att den som åsamkas skada genom alt han på grund av bristfälligaidentifieringsuppgifter i en kreditupplysning förväxlas med den som upplysningen avser torde ha möjlighet att erhålla skadestånd enligt 21S, Uppgift om någons politiska eller religiösa uppfattning,ras eller hudfärg får icke insamlas, lagras eller vidarebefordras ikreditupplysningsverksamhet. Uppgift om att någon misstänks eller liar dömts för brotteller har avtjänat straff eller undergått annan påföljd för brott eller harvarit föremål för åtgärd enligt barnavårdslagen (1960:97), lagen (1954:579) omnykterhetsvård, lagen (1956:2) om socialhjälp, lagen (1966:293) om beredande avsluten psykiatrisk vård i vissa fall, lagen (1967:940) angående omsorger omvissa psykiskt utvecklingsstörda, lagen (1964:450) om åtgärder vidsamhällsfarlig asocialitet, lagen (1973:558) om tillfäUigt omhänderiagande.lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m. m. ellerutlänningslagen (1954:193) får ej utan medgivande av datainspektionen insamlas,lagras eller vidarebefordras i kreditupplysningsverksamhel. Detsamma gälleruppgift om sjukdom, hälsotillstånd eller liknande. Medgivande som avses i andra stycket far lämnas endast omsynnerliga skäl föreligger. (Jfr 6 S i promemorieförslagel). 1 enlighet med vad som föreslagils idepartementspromemorian har uppräkningen av olika lagar i paragrafens andrastycke kompletterats. 1 övrigt har bestämmelsen t. v. behållits oförändrad. 1979/80:1 om har lagts fram förslag till lagändringar sominnebär att vissa av de i andra stycket nämnda lagarna ersätts av andra lagar,1 den män förslagen antas av fär andra stycket ändras i enlighethärmed, som förbudet mot uppgifter om åtgärder enligt de lagar som dåersätts av andra lagar givetvis bör behållas under en övergångslid, Personupplysning får ej innehålla uppgift om annanbetalningsförsummelse än sädan som fastslagits genom domstols eller annanmyndighets avgörande eller åtgärd eller som lett till betalningsinställelse,konkursansökan eller ackord. Uppgift som enligt det sagda ej får lämnas ut fåricke heller lagras. Regeringen eller, efter regeringens bestämmande,datainspektionen får föreskriva undantag från bestämmelserna i första stycket,om del finns särskilda skäl. (Jfr 7 S i promemorieförslaget). I paragrafens första stycke föreslås intenågon ändring (se avsnittet 4.2.9). I fråga om den närmare innebörden av förstastycket får ' Andra stycket har fått en något annan lydelse ipropositionsförslaget. 1980/81:10 126 hänvisas till den kortfattade redogörelsen i avsnittet4,2.9 samt lill prop, j § f(ij[ 1973:155 s. 94 ff och 145 f. Som har nämnts i avsnittet 4.2.9 har förbudet i förstastycket sin största praktiska betydelse när det gäller s, k.ansökningsuppgifter, dvs. främst uppgifter om att någon har blivit föremål föransökning om stämning, lagsökning eller betalningsföreläggande. Innan en sådanansökan har lett till ett avgörande som innebär att en betalningsförsummelsefastslås, får enligt första stycket uppgift om ansökningen eller den påståddabakomliggande betalningsförsummelsen inte lämnas ut i en personupplysning ochinte heller lagras. Något motsvarande förbud mol ansökningsuppgifter gällerinte på förelagsupplysningsområdet.