prop · G40339 · 1980-12-31 00:00:00 — De skäl som anförts för allmänna stimulansåtgärder föraktiesparande gör sig inte minst gällande beträffande sparande iaktiefondsandelar, I sammanhanget bör beaktas att denna form för aktivtsparande lämpar sig särskilt väl för småsparare. Utvecklingen föraktiefonderna har varit stagnerande. 1980/81:39 25 Allmänhetens intresse för sparande i aktiefonder har trotsbetydande skattelättnader inte varit påtagligt. Inspektionen delar kommitténsuppfattning att stimulansåtgärder bör vidtas även i fråga om sparande iaktiefonder. Det kan emellertid ifrågasättas om inte en särskild stimulansskulle vara påkallad i fråga om detta sparande. Eventuellt skulle en störreskattereduktion för utdelning på andel i aktiefond kunna tänkas. Från , och riktaskritik mot att förslaget inte beaktar de reinvesterande aktiefondernasbeskattning, varigenom dessa kommer i ett relativt sett sämre läge och anseratt motsvarande stimulans bör övervägas för dessa. I föreningens speciella intresse ligger att granska detprovisoriska lagförslagets inverkan på aktiefondernas verksamhet. Aktiefonderhar blivit en väletablerad form för samförvaltning. Aktiefonderna, vars verksamhetregleras av aktiefondslagen, kan genom samförvaltningen erbjuda spararen en godföretagsmässig riskspridning och expertskötsel av aktieportföljen. Fonderna hardärför främst kunnat attrahera och fördela det aktiesparande som brukarbetecknas som "småsparande". Genomsnittsinnehavet har exempelvis ettvärde som klart understiger . Aktiefonderna kan indelas i två huvudkategorier: Utdelande fonder . ( " " ) (exkl. utlandsfonder) Den utdelande aktiefonden vidareutdelar till andelsägarnaall erhållen utdelning. Beskattningen läggs i detta fall i sin helhet påandelsägaren. I en reinvesterande aktiefond läggs erhållen utdelningefter beskattning i fonden (aktiebolagsskatt: ) till fondkapitaletvarigenom ytterligare aktier kan förvärvas. Utdelningen beskattas alltså dels ifonden, dels genom reinvesteringens höjning av andelsvärdet somrealisationsvinst hos andelsägaren. Enligt kapitalvinstkommitténs direktiv är det angelägetatt kommittén uppmärksammar aktiefondernas situation i ett nytt system. Kommittén har i sitt förslag beaktat de utdelandeaktiefonderna. Utdelning från aktiefond skall enligt förslaget likställas medutdelning från börsbolag. Flertalet svenska aktiefonder är dock, som ovan framgått, reinvesterandefonder. Dessa fonder faller utanför förslaget och dess effekter för dennafondkategori förefaller inte ha beaktats av kommittén. Det är-om förslagetgenomförs utan ändring - uppenbart att de reinvesterande aktiefonderna inteskulle kunna hävda sig jämfört med direktägande av aktier. Sannolikt skulledärmed genom återlösen en avveckling av dessa fonder ske. Föreningen anser att de reinvesterande aktiefonderna skattemässigtmåste behandlas så att ett indirekt ägande via aktiefond inte missgynnas jämfört med direkt aktieägande, Ett enkelt sätt att åstadkomma en likvärdig skattelättnadvore att för de reinvesterande aktiefondernas utdelningsinkomster tillämpa enskattereduktionssats som motsvarar den som gäller för medelinkomsttagare, tillvilken inkomstgrupp flertalet potentiella andelsägare torde höra. Här måsteockså beaktas att andelsägaren vid en framtida andelsavyttring även kommer attbeskattas för den kurshöjning som - allt annat lika - den återinvesteradeutdelningen medför. Prop, 1980/81:39 26 Ett ökat sparande i de reinvesterande aktiefonderna börvara angeläget att stimulera även av andra skäl. Fondernas reinvesteringinnebär att all utdelning efter skatt automatiskt tillförs aktiemarknaden somnytt riskkapital. Utdelningen kan därför inte av andelsägaren disponeras förkonsumtion. De återinvesterade utdelningarna kan därutöver fritt placeras iföretag som fondledningen bedömer kunna väl förränta medlen; de reinvesterandeaktiefonderna kan därför även medverka till en från allokeringssynpunkt riktigriskkapitalförsörjning, SIND, FAR, NSD, handelskammare och framhåller vikten av att kommitténs fortsattaöverväganden omfattar alla aktiebolag, inte bara de börsnoterade. har länge påtalat viktenav ett breddat aktiesparande. Detta ur såväl företagens som de enskildamedborgarnas synvinkel. De reformer som redan genomförts eller föreslagits pådetta område har emellertid en fundamental brist. De behandlar inte de ickebörsnoterade företagens situation (främst familjeföretagens). För dennakategori företag är emellertid behovet av ökad tillgång till riskvilligtkapital om möjligt än större då de saknar tillgång till fondbörsen somförmedlare av riskvilligt kapital. Att som kommittén endast föreslå positivareformer för de börsnoterade företagen finner förbundet orättvist och olyckligtfrån flera synpunkter. Dels leder ett börsbolagsanknutet system till attresursallokeringen i näringslivet kan bli felaktig, dels försvårar det för denenskilda löntagaren att satsa pengar i det företag han/hon finner bäst. Tilldetta skall läggas att det torde råda en bred politisk enighet om viktenav att satsa på nya produkter. Detta betyder i sin tur att företagen måste vågasatsa på långsiktiga riskfyllda projekt. Sådana satsningar finner förbundetlättast kan genomföras i familjeföretag genom den korta beslutsgången samtavsaknaden av återhållande utomstående engagemang i företagen. Förbundet hemställer därför att kommittén i sitt fortsattaarbete med att utforma ett permanent system för en generell lindring avdubbelbeskattningen alternativt avskaffande av densamma, föreslår ett systemsom är neutralt i förhållandet börsföretag icke börsföretag. Liknande synpunkter framförs av SHIO - Familjeföretagen,som också ifrågasätter om inte provisoriska lättnader bör genomföras även förfamiljeföretagen. och L/?F framhåller att sammaproblem i fråga om försörjningen med egenkapital föreligger för de kooperativaföretagen. Utredningen anför att den avser att i sitt huvudbetänkande under år1981 lägga fram ett samlat förslag till åtgärder för att underlättakooperationens kapitalanskaffning, innefattande även förslag på skatteområdet. Åtskilliga remissinstanser tar upp frågan om särskildalättnader knutna till nyteckning av aktier, eventuellt genom skattefrihet ellerskattelättnader i den mån utdelningen användes för nyteckning. i anser att ett system där vissdel av utdelningen får konverteras utan beskattning härden fördelen attstimulansen är riktad - endast den som nytecknar blir skattemässigt gynnad -och 1980/81:39 27 därför bör ge det bästa utbytet i förhållande till vad detkostar det allmänna. Som alternativ till att begränsa konverteringsrätten tillviss del av utdelningen framför tanken på ett beloppstak elleren avtrappning. En minoritet anför: Det råder ingen tvekan om att det behövs en stimulans avaktiesparandet som har stimulanseffekter på tillförseln av nyttkapital till företagen. Det är önskvärt att steg i den riktningen kan tas redan1981, eftersom konjunkturerna då av alla prognoser att döma kommer att mattas.Styrelsen vill därför föreslå regeringen att snabbt låta utreda införandet avspeciella "folkaktier". Målsättningen med ett "folkaktiesystem"skulle vara att varje medborgare med förmånliga skattemässiga villkor skullekunna förvärva ett visst antal aktier med ett högsta sammantaget värde på ettbelopp som kan anses lämpligt. Sådana "folkaktier" skulle ges utendast vid nyemissioner och således stimulera till nya satsningar. Enligtstyrelsens mening bör systemet enbart gälla det tillverkande näringslivet ochdärvid företag som har sin produktion förlagd till , och finansanalytikers förening anser attfrågan om rätt till skattefri konvertering bör prövas i det fortsatta arbetet,finansanalytikers förening anför: Utredningen har avfärdat förslag om rätt att utanskattebelastning i stället för utdelning mottaga nyemitterade aktier i detutdelande bolaget. Föreningen anser att förändringar av detta slag bordestuderas ytterligare med inriktning på sådana lösningar som i görligaste måninnebär att det riskvilliga kapitalet slussas till de företag som har de bästautvecklingsmöjligheterna. Ett uppslag som kunde övervägas är att utanskattebelastning medge äterinvestering av utdelningar även i andra än detutdelande bolaget. En annan form av stimulans för nyemissioner vore att vidberäkning av beskattningsbar realisationsvinst tillåta ett ingångsvärde sominnebär en viss uppräkning av emissionskursen. Att ett system med skattefrihet vid konvertering skallingå redan i de provisoriska lättnaderna anser handelskammare, Aktiefrämjandel,. , Aktiespararna och SHIO-Familjeföretagen.Handelskammaren och Aktiespararna förordar att det utformas i enlighet med ettav de senare framlagt förslag om s, k, sparaktier. anser att i det fortsatta arbetetbör prövas möjlighetenatt medge avdrag med t, ex, högst , per personoch år för nytecknade aktier, något som skulle ge en kraftig stimulans äventill småsparare att investera i aktier i stället för mindre produktiva objekt.Ett system med avdrag för nysparande i aktier förordas av Aktiespararna, somanför att ett sådant har införts i och som anser att det ärnödvändigt att få en fullständig belysning av de olika möjligheter som finnsatt intressera hushållen för aktiesparande. handelskammare och Aktiespararna anser att det voreönskvärt 1980/81:39 28 med särskilda åtgärder för att underlätta anställdassparande i aktier i det egna bolaget. Vad som avses rör i första handbeskattningen av räntesub-ventionerade lån till anställda och av förmånsvärdetnär den anställde får förvärva aktier till lägre kurs än börskursen.Handelskammaren framför äen tanken på aktier där utdelningen ut ochbeskattas på samma sätt som vinsten på premieobligationer och anför attsituationen är så allvarlig att helt nya initiativ erfordras, varvid detpolitiska modet kommer att sättas pä prov, att det i exempelvis visadesig bestå detta prov och att det är handelskammarens förhoppning att så skallvisa sig vara fallet även i . Även Aktiespararna gör jämförelser medbeskattningen av vinster på premieobligationer. Jämförelser med beskattningen av andra placeringar görockså Aktiefrämjandel och anför: är en rad placeringar av typ konst, äkta mattor,diamanter etc. i stort undantagna från skatt. Det är angeläget att utredningenges möjlighet att också behandla möjligheten att införa skatt också på sådanaplaceringar och därmed åstadkomma en större likställdhet i sparhänseende. Motolika förslag till omsättningsskatt på denna typ av placeringar brukar anförasatt det torde vara mycket svårt att kontrollera de transaktioner som görs. Motdetta bör sägas att den största delen av köpen och försäljningarna sker viaetablerade företag. Vidare kommer skattereglerna att förändra den kalkyl sombåde den enskilde och olika placeringsrådgivare gör. Om en beskattning införskommer kalkylens relativa förmånlighet att minska. Inflationens inverkan på neutraliteten i beskattningen tasupp av fullmäktige i , som anför: Problemen med den bristande neutraliteten i beskattningenav olika placeringsformer sammanhänger i hög grad med att avkastningen påflertalet flnansiella tillgångar beskattas enligt en nominalistisk principmedan detta inte gäller realtillgångar. Det betyder att större delen avränteersättningen eller utdelningen endast utgör en kompensation för inflationoch att denna kompensation nästan helt dras in i skatt vid högamarginalskatter. En övergång till ett system med realräntebeskattningskulle innebära att man vid beskattningen deflaterar kapitalinkomsterna, dvs,drar av den del av dessa inkomster som motsvarar stegringen i prisnivån. Ettavdrag från utdelningsinkomsten vid skatteberäkningen kan därför även ses somden lämpligaste vägen om man önskar en successiv övergång mot en realbeskatt-ningav ränte- och utdelningsinkomster resp, av ränteutgifter. Det är en brist attutredningen inte satt in frågan om lättnader i beskattningen avaktieutdelningar i fråga om realbeskattning, eftersom det påverkar synen på hurlättnader på aktieutdelningen bör utformas. Vid höga marginalskatter och hög inflation blir realbeskattningsfråganav större betydelse än dubbelbeskattningsfrågan. Den senare frågan är dockmycket viktig eftersom den bestämmer möjligheterna att jämställa företagenskostnader för riksvilligt kapital med kostnader för lånekapital. Skall dettauppnås torde det kräva förändringar även i bolagsbeskattningen. 1980/81:39 29 Styrelsen för anför att det ärangeläget att de institutionella placerarna också får skattelättnader eftersomdessa, som representerar en indirekt form för allmänhetens placeringar iaktier, är starkt beroende av sina fonders avkastning och därför måste handlastrikt affärsmässigt vid sina investeringar, vilket har föranlett många av dematt sälja ut en del av sina portföljer och tills vidare inte investera iaktier. Även påpekar behovet av att åtgärder somunderlättar för institutionella placerare att förvärva aktier genomförs medhänsyn till den stora betydelse som försäkringsbolag och AP-fonden, dvs,indirekt ett stort antal försäkringstagare och pensionärer, har som aktieägare. Bankinspektionen tar upp frågan om avgränsningen tillaktier noterade på och anför: Skattereduktion för utdelningar skall bl, a, gälla för aktiei svenskt aktiebolag, om aktien är inregistrerad vid fondbörs.Oklarhet uppstår om skattereduktion kan tillåtas på utdelning från aktiebolag,som är upptaget på fondhandlarlistan, men som efter utgången avår 1981 inte blir inregistrerat vid till följd av attbolaget inte uppfyller förutsättningarna härför. Antalet sådana bolag torde åandra sidan inte bli särskilt stort. Möjligen kan denna fråga anstå till detfortsatta utredningsarbetet. Detsamma gäller de invändningar frånrättvisesynpunkt som kan anföras i anledning av att utdelning på aktier iutländska bolag ställes utanför det provisoriska systemet. i och tar upp frågan om åtgärder för aktiesparandet påkallaråtgärder också för banksparandet. Föreningen anser det dock väsentligt attstimulansåtgärderna inte utformas så, att det samhällsekonomisktbetydelsefulla banksparandet missgynnas. De resurser som måste mobiliseras föraktiesparandet bör i första hand hämtas från hushållens placeringar i premieobligationeroch improduktiva investeringar i diamanter, plaketter, frimärken o, d. Detgäller med andra ord att skapa någorlunda skattemässig neutralitet mellanbanksparande, aktiesparande och sparande i premieobligationer samt att minskaspännvidden mellan dessa placeringar och de nyssnämnda improduktivainvesteringarna. har i olika sammanhang lagtfram förslag till sparstimulerande åtgärder som riktar sig mot hushållen.Föreningen har därvid särskilt pekat på att de senaste årens starka inflationmedfört en påtaglig real värdeminskning av det s, k, sparavdraget. På grundhärav har föreningen hos regeringen hemställt om en uppräkning av sparavdragettill dagens penningvärde och en anknytning av detsamma till basbeloppet för framtidavärdesäkring. konstaterar, att föreningens hemställan ännuinte föranlett regeringen att vidtaga någon åtgärd rörande sparavdragetsuppräkning och värdesäkring. Föreningen noterar vidare, att kommittén har denuppfattningen att någon utvidgning av sparavdraget inte bör komma ifråga idetta sammanhang. Eftersom räntorna dominerar helt bland hushållenskapitalintäkter skulle en höjning av sparavdraget vara av 1980/81:39 30 värde främst för banksparandet och endast ha en marginellbetydelse för aktiesparandet. kan inte dela kommitténs uppfattning idenna del. Enligt föreningens mening råder det ingen egentlig konkurrens mellanbank-och aktiesparande. Båda sparformerna är lika angelägna och samhällsnyttigaoch ett ökat banksparande äventyrar inte ett ökat aktiesparande. Det ärförmodligen inte fråga om samma pengar. också påpekat börresurserna för det ökade aktiesparandet tas från annat håll än banksparandet.Härtill kommer att det nuvarande sparavdraget för en ensamstående vid nugällande högsta bankränta endast motsvarar en skattefri kapitalbas av ca 7 000kr. Efter omräkning till dagens penningvärde skulle kapitalbasen 1975, då detnuvarande sparavdraget fastställdes, motsvara ca . Ett belopp avsistnämnda storleksordning anser föreningen vara en rimlig likviditetsreservför att möta oförutsedda utgifter av skilda slag. ansersammanfattningsvis att en höjning av sparavdraget inte skulle påverka aktiesparandeti nämnvärd grad. Beträffande den tekniska samordningen av sparavdraget mednågon form av skattereduktion - vilken stimulansmetod sparbanksföreningenföredrar enligt vad som närmare framgår nedan - vill sparbanksföreningenföreslå en ny konstruktion av sparavdraget så att det fortsättningsvis endastfår göras mot ränteintäkter. Härigenom undviker man alla samordningsproblem,som enligt vad som framgår av betänkandet kräver relativt komplicerade tekniskalösningar. Kommitténs farhågor att en begränsning av sparavdragets omfattningpå sätt föreningen föreslår skulle ge incitament till omplacering från aktiertill banksparande är enligt föreningens mening överdrivna, och framför ianslutning till det av kommitténs sakkunnige avgivna särskildayttrandet önskemål om att uppdelningen i A- och B-inkomst skall upphöra. En minoritet inom anför: Enligt styrelsens mening kommer det att bli nödvändigt attdelvis övergå till utgiftsbeskattning. Aktieutdelningar skulle i ett sådantsystem beskattas först när de konsumeras. Utdelningar som stannar kvar iföretagen i form av nya aktier (dvs, arbetande kapital) skulle då intebeskattas förrän vid försäljning eller genom att de på annat sätt förvandlastill intäkt, 5 De ekonomiska effekterna Några remissinstanser tar upp de fördelningspolitiskaeffekterna. Lönspardelegationen anför att det med tanke påfördelningseffekternas betydelse hade varit värdefullt med en analys av deförmögenhetseffekter som åtgärderna kan resultera i. Det första steget i ensådan belysning är en uppskattning av effekten på aktiemarknaden och avhushållens eventuella omplaceringar mellan olika förmögenhetstillgångar.Aktiespararna anser att det bör vara av intresse att erinra om att i högaförmögenhetsklasser och marginalskatteskikt den skattelindring som kommitténföreslår i stort sett kommer att neutraliseras av den ökade förmöeenhetsskattensamt att även 1980/81:39 31 arvsskatterna skulle komma att öka. Även finansanalytikers förening tar upp frågan och anför: Utredningens förslag enligt modell A är utformat så attskattereduktionen sjunker med hushållsinkomsten, I högsta inkomstklassenföreslås en reduktion på , Förslaget har kritiserats av sakkunniga för dessfördelningspolitiska effekter. Det förtjänar emellertid att påpekas attförmögenhetsbeskattningen innebär att dessa effekter mildras i förhållandetill vad utredningen redovisar. Förslaget om lindrad dubbelbeskattning syftar till attstimulera aktiebörsen. Utredningen redovisar ingen egen uppskattning av vadförslaget kan komma att innebära. För att här illustrera en principiell effekt antagesatt kursnivån höjs alternativt . Enligt en av utredningen citeradundersökning av stod hushåll med minst 1 milj, kr, skattepliktigförmögenhet för 1/3 av hushållens börsaktieinnehav, 3/4 av hushållens innehavav börsaktier ägs av hushåll med , beskattningsbar förmögenhet, I högsta förmögenhetsklassen utgår förmögenhetsskatt med2.5 %. En kurshöjning innebär således en skattehöjning avaktiernas ursprungliga börsvärde. En kurshöjning leder till 0,5 %skattehöjning. Detta skall jämföras med den föreslagna skattereduktionen som ihögsta inkomstklassen utgör av mottagen utdelning. Eftersomdirektavkastningen i genomsnitt är motsvarar detta av börsvärdet iutgångsläget. Skattereduktionen är således nära nog lika med den ökning av förmögenhetsskattensom i högsta förmögenhetsklass blir följden av nivåhöjning av kurserna. lägsta skattepliktiga förmögenhetsklassen blir skatteökningarna 0,1respektive vilket innebär att merparten av skattereduktionen fårbehållas. Kostnaderna för de föreslagna åtgärderna diskuteras avnågra remissinstanser. Fullmäktige i anför: I det ekonomiska läge som landet nu befinner sig är detviktigt att åstadkomma en väl avvägd kombination av besparingsåtgärder ochtillväxt-stimulerande åtgärder. Syftet med reformer på aktiebeskattningensområde är att genom ökad tillförsel av riskkapital till bolagen bryta denogynnsamma soliditetsutvecklingen och därigenom skapa grunden för en starkareoch mer balanserad ekonomisk tillväxt. Även om dessa åtgärder initialt innebären viss skattelättnad torde de ändå medföra ökade skatteinkomster. Styrelsen för anför: Kommittén har beräknat den årliga statsfinansiellakostnaden för den föreslagna skattereduktionen till 200-250 milj, kr, per år.Det bör påpekas att man vid bedömningen av effekten av sådana åtgärder som härdiskuteras inte enbart bör se till de statsfinansiella konsekvenserna i snävbudgetteknisk bemärkelse. Om de föreslagna åtgärderna stimulerar till expansionsbesluti företagen genom att förbättra investeringskalkylerna - och det finnsanledning tro att de har sådan verkan - är det samhällsekonomiskt inte fråga omen kostnad utan om en vinst. 1980/81:39 32 Kommittén har bedömt att den av kommittén föreslagnaskattereduktionen efter samordningen med sparavdraget kommer att medföra enårlig statsfinansiell kostnad av 200-250 milj, kr. De ytterligarestimulansåtgärder, som samfundet förordat, kommer givetvis att öka denna kostnad.Eftersom emellertid dessa åtgärder enligt samfundets mening skapar avsevärtbättre förutsättningar för att på kort sikt kraftigt öka aktiesparandet, bördetta rimligen även leda till ökade skatteintäkter: detta på ävensom en följd av den positiva effekt en ökad tillströmning av riskvilligtkapital medför för näringslivet. Nettokostnaden behöver därför inte blibetydande. Enligt vårt förmenande har kapitalvinstkommittén endastgjort en snäv statsfinansiell bedömning av effekterna av den föreslagnastimulansen. Utredningen har endast belyst kostnadssidan, men inte tagit hänsyntill de ökade skatteintäkter som uppstår. Om aktiemarknaden stimuleras bördetta leda till kurshöjningar. Detta leder i sin tur till ökade förmögenhetsskatteroch realisationsvinstskatter. Vid till exempel en kurshöjning på skulledärmed den statsfinansiella kostnaden under olika antaganden minska med 40-100milj, kr. Om aktiemarknaden och näringslivet återfår den framtidstro som ärnödvändig torde de skatteintäkter som blir följden av investeringar ochsysselsättning mer än väl täcka beräknat skattebortfall, finansanalytikers förening anför att ökningen avförmögenhetsskatten medför att den statsfinansiella belastningen blir mindre änden angivna men att en närmare precisering är svår att ange. Överslagsberäkningarger ett intervall på 30-90 milj, kr, för den ökade förmögenhetsskatten, vilketalltså skall dras bort från det av kommittén uppskattade skattebortfallet på200-250 milj, kr.