prop · G403150 · 1980-12-31 00:00:00 — Förändringar i befolkningens ålderssammansättning, ökningar avlöner och priser etc, medför atl utgifterna stiger inom ramen för gällanderegelsystem, utan att några beslul om reformer eller nya åtaganden fattas. Sålänge gällande regelsystem ej omprövas är det sålunda faktorer utanför statensdirekta kontroll som styr utgifternas utveckling. Detfaktum att många och stora anslag på budgeten präglas av automatik skallgivetvis inte uppfattas så att de står utanför statsmakternas kontroll.Riksdagen är suverän och kan pröva alla utgifter; regelsystem kan ändras ochindexeringar brytas upp. Begreppel "automatik" måste således uppfattasi relation till nu gällande regelsystem, avlal och former för budgetbehandlingen. Gradenav automatik varierar i betydande utsträckning mellan olika typer av anslag. Deanslag som är indexerade och följer förändringar i priser, löner m. m. präglasav en långtgående automatik. Men även härutöver finner man alt statsbudgetensutgifter i hög grad är beroende av den allmänna inflationsutvecklingen. I detreguljära budgetarbetet räknas förvaltningsanslagen generellt upp med hänsyntill förändringar i pris- och lönenivån. En slor grupp anslag är varkenindexerade eller föremål för sedvanlig pris- och löneomräkning. Emellertid kanman konstatera att också dessa i olika avseenden präglas av automatik. Somexempel kan nämnas utgifterna inom arbetsmarknadspolitiken som påverkas avförändringar i konjunktur- och sysselsättningslägel. Viden diskussion av automatiken i statsbudgeten kan man självfallet hitta argumentbåde för och emot indexeringar och andra liknande kopplingar. Själva förekomstenav indexeringar kan ju tolkas som ett uttryck för de fördelar som kan ansesvara förknippade med etl sådant system. Från statsmakternas synpunkt kan dessafördelar i stor utsträckning sägas vara av praktisk karaktär. Om utgifter ärindexerade behöver den politiska beslutsprocessen kring det återkommandefastställandet av anslagen inte bli lika ingående sedan beslut om ramarna förverksamheten ursprungligen fattats. Vidare kan förekomsten av indexeringar gesäkerhel och stabilitet i ett system och därmed skapa goda förutsättningar fören långsiktig planering av verksamheten. När det gäller transfereringar tillenskilda innebär förekomsten av indexbindningar uppenbara fördelar förmottagaren. Den garanterar att det reala värdet av bidraget ej urholkas avinflationen, vilket kan ha slor betydelse ur inkomstfördelningssynpunkl.Särskilt gäller detla kanske för flertalet pensionärer som ju i väsenlligthögre grad än andra grupper i samhället är beroende av transfereringarna frånoffentlig seklor för sin levnadsstandard. 1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 83 Motdessa fördelar av indexeringar och andra former av automatik kan ställas denackdelar som de är förknippade med. Statsbudgetens inkomster är på ettavgörande sätt beroende av den reala tillväxten i samhällsekonomin. Utgifternadäremot är i betydande utsträckning kopplade till den allmännainflationsutvecklingen. I en situation med svag ekonomisk tillväxt och höginflationstakt, kan kombinationen av dessa faktorer leda till stora påfrestningarpå statens finanser. Vidare kan man konstatera att i en situation med ettknappt resursutrymme, stora krav måste ställas på en omsorgsfull avvägning avolika utgiftsområden mot varandra. Starka låsningar när det gäller utgifternasutveckling försvårar emellertid avvägningar och omprioriteringar mellanutgifter för olika ändamål. I ett vidare samhällsekonomiskt perspektiv kanindexeringar av olika former anses verka inflationsdrivande. Förekomsten avgaranterad kompensation för inflationen gör skilda grupper mindre benägna attmotverka ett inflationis-tiskt beteende. I syfte att illustreraomfattningen och karaktären av automatik i statsbudgeten har samtliga anslagindelats i olika grupper allt efter de faktorer som bedömts vara styrande. Enklassificering av detta slag kan förvisso göras på många olika sätt. Besvärligaavvägningsproblem uppstår och det kan ofta vara svårt att bestämma om ettanslag skall hänföras till den ena eller den andra kategorin. Vissa former avautomatik på volymsidan har ej beaktats i den föreliggande undersökningen.Sålunda redovisas ej explicit den viktiga automatik som ligger i effekter avbefolkningens ålderssammansättning. Undersökningen harföretagits med utgångspunkt i budgetförslaget för /82. De beloppsom förekommer i det följande är således att hänföra härtill. Anslagen harindelats i tre huvudgrupper beroende på graden av automatik i utgifternasutveckling. Ränteutgifterna för statsskulden har brutits ut i en kategori försig. Vidare har vissa utgifter lämnats utanför undersökningen beroende på derasspeciella karaktär. Dessa är: oförutsedda utgifter, minskningar avanslagsbehållningar, ökad disposition av rörliga krediter, beräknattillkommande utgiftsbehov samt och dess verk. Den första huvudgruppenbestår av anslag som präglas av vad som kan betecknas som fullständigautomatik. Häri ingår framför allt alla anslag där utgifterna direkt påverkasav skilda index. Vidare har här medtagits de verksamhetsområden där staten inågon form bundit sig för att ersätta vissa prestationer utförda av kommunereller andra enligt fastlagd automatik. Den andra huvudgruppen består av anslagsom är föremål för pris- och löneomräkning i den årliga budgetprocessen. Iförsta hand består denna grupp av olika förvaltningsanslag. I den tredjehuvudgruppen har sammanförts de anslag som i större utsträckning kan sägasbestämmas utifrån separata beslut. Detta hindrar i och för sig inte att vissaformer av automatik som tidigare påpekats kan göra sig gällande även här.Fördelningen av Prop.1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget anslagen på de olika huvudgrupperna och undergruppernaframgår av nedanstående tabell. Utgiftsstyrande faktorer i statsbudgeten budgetförslaget 1981/82 Annan pris- och löne- ' Oförutsedda utgifter, minskning av anslagsbehållningar,ökad disposition av rörliga krediter, tillkommande utgiftsbehov, ochdess verk. Mer än hälften av statsbudgetens utgifter präglas av vadsom här har betecknats som fullständig automatik. Inom ramen för nu gällanderegler är statens styrning av dessa anslag mycket begränsad. Till övervägandedelen ökar de automatiskt i takt med utvecklingen av löner, priser och andrastyrande faktorer. Till den ovan nämnda gruppen kan man addera räntorna påstatsskulden, vilka utgör av de totala utgifterna. Många olika former av indexeringar förekommer påstatsbudgetens utgiftssida. Den beloppsmässigt viktigaste är anknytningen tillbasbeloppet. Den grupp av anslag som styrs av basbeloppet svarar för hela 17%av de totala utgifterna och domineras av anslagen till folkpensioner,bidragsförskott och studiemedel. Dessa transfereringar till olika grupper äralla uttryckta som vissa procentandelar av basbeloppet. Detta i sin tur förändraskontinuerligt enligt givna regler beroende på förändringar i det s.k.basbeloppsindex. styrdes basbeloppet av utvecklingen av konsumentprisindex.Skillnaden mellan dessa båda index är att basbeloppsindex ej inkluderareffekter på priserna av indirekta skatter och subventioner och ej hellerpåverkas direkt av förändringar i energipriserna. 1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 85 Närdet gäller folkpensionerna och bidragsförskotten sker uppräkningenkontinuerligt. Detta innebär att bidragsmottagarna kan anses stå i ensärställning i förhållande till andra grupper i samhället för vilka möjligheternatill inflationskompensation inskränker sig till betydligt färre tillfällen perår. Ramarna för det militäraförsvaret och för civilförsvaret styrs av förändringar i nettoprisindex.Tillsammans ulgör de av statsbudgetens utgifter. Den reala utvecklingenav försvarsanslagen är starkt beroende av förändringar i relationen mellannettoprisindex och de kostnader som uppstår i försvarets verksamhet. Dennarelation har visat betydande svängningar. När de kostnader somär specifika för försvaret stiger snabbare än nettoprisindex, begränsas dereala resurser som står till försvarets förfogande. I det omvända falletförstärks försvarets likviditet och utrymmet för real resursförbrukning. Storleken på biståndsramenär direkt kopplad till bruttonationalinkomst. avbruttonationalinkomsten går i nulägel till internationella bislåndsändamål. Sålänge enprocentsmålet upprätthålls är biståndsändamälen sålunda garanterade enfast andel av de totala resurserna i det svenska samhället. I ett läge därbesparingar företas på statsbudgetens utgiftssida innebär detla i praktikenatt biståndets andel av budgetutgifterna ökar. En stor del avstatsutgifterna styrs av timlöneutvecklingen. I huvudsak är det anslag inomutbildningsområdet som styrs på detta sätt. Två stora anslag - bidragen tilldriften av resp. gymnasieskolan svarar tillsammans för avbudgetens totala utgifter. Genom dessa anslag ersätter staten kommunerna förlärarkostnaderna. Givelvis är den faktiska omfattningen av verksamheten inomskolområdet i lika hög grad styrande för utgifternas storlek som lärarlönernasstegring. På samma sätt som gäller beträffande exempelvis folkpensionerna ärförändringar i befolkningsutvecklingen av avgörande betydelse. Vidare spelarden faktiska klasslorieken en stor roll. Denna i sin tur är avhängig avgällande statliga regler. Även lönesumman isamhället är på olika sätt bestämmande för vissa utgifter. Häri ingår bl.a. degenerella bidragen till kommunerna. Dessa utgår i förhållande till dengenomsnittliga kommunala skattekraften i riket och påverkas sålunda även av denkommunala skattesatsen i de olika kommunerna. Vidare ingår i denna gruppbidragen till sjuk- och föräldraförsäkringen, där staten svarar för avkostnaderna medan återstoden täcks via arbetsgivaravgifter. Dessa kostnader ärberoende av lönesumman så till vida som ersättningarna utgår i förhållandetill den utbetalda lönen. I och med de begränsningsregler som gäller, påverkaskostnaderna även av basbeloppet. Vidare spelar självfallet reala faktorer in såsom sjukfrånvaron och det faktiska utnyttjandet av möjligheterna till ledighetför vård av barn. Även vuxenstudiestödet räknas in bland de anslag som 1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 86 Vuxenutbildningen finansieras nämligen via en arbetsgivaravgift,vilken i sin tur beräknas på grundval av utbetald lönesumma. Specialdeslineringav inkomster till budgetens utgiftssida på detta sätl är tämligen ovanligt.Innebörden av ett sådant förfarande blir att medelstilldelningen avgörs avfaktorer som inte behöver ha något direkt samband med verksamheten inomområdet. Förutomutgifterna för statsskulden är även ett fåtal andra anslag beroende av denallmänna räntenivån. Främst gäller detta räntesubventionerna tillbostadssektorn. Subventionernas storlek bestäms av skillnaden mellan en givens.k. garanterad ränta och den faktiska marknadsräntan. Vid stigandemarknadsränta innebär denna konstruktion att staten bär hela bördan av de ökaderäntekostnaderna. Detta kan även uttryckas så att subventionsandelen ökar medstigande räntor. Utgifternas utveckling över detta anslag beror också pånyproduktionen inom bostadsbyggandet. visar utgifterna en mycketexpansiv utveckling. Deovan uppräknade anslagsgrupperna kännetecknas alla av olika former avindexeringar. En annan form av automatik uppträder i de fall där staten ersätteren viss andel av kostnaderna för en verksamhet utan att ha direkt kontroll öververksamhetens omfattning. Detta gäller framför allt beträffande despecialdestinerade bidragen till kommunerna. Men även åtskilliga andrabidragsanslag styrs enligt denna princip. Gruppen av aktivitetsstyrda utgifterkan i sin tur delas upp på två undergrupper beroende på hur reglerna förstatens ersättning är utformade. I vissa fall utgår ersättningen med ett visstbelopp per enhet av ifrågavarande prestation. Exempel på delta är när statenersätter huvudmännen för vissa vårdanstalter och inackorderingshem med en fastsumma per vårdplats. Enligt den andra principen svarar staten för en givenprocentandel av de totala kostnaderna för en verksamhet. Exempel på detta ärbidragen till kommunala bostadstilllägg. social hemhjälp, färdtjänst m. m. Densenare principen är den vanligast förekommande. Anslagen som styrs enligldenna metod svarar för av utgifterna, medan den förstnämnda kategorinendast svarar för knappt I % av statsbudgetens totala utgifter. Deanslag som ingår i gruppen av aktivitetsstyrda utgifter företer en inbördestämligen heterogen bild. Det faktum att staten inle direkl är ansvarig för denverksamhet för vilken bidrag utgår, innebär inte att möjligheterna lillkonlroll och slyrning från statens sida skulle vara obefintliga. 1 självaverket styr staten i betydande utsträckning de aktuella verksamheterna genom deregler som utfärdas. 1 övrigt har en mängd skilda faklorer betydelse isammanhanget. Sålunda har kommunernas ambitioner för verksamheten i fråga,liksom deras finansiella möjligheter atl realisera dessa, stor betydelse. Förutomde indexerade anslagen är många andra utgifter beroende avinflationsutvecklingen i och med att de är föremål för pris- och löneuppräkningi det reguljära budgetarbetet. Dessa utgifter utgör ca 15,av 1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 87 Häri ingår i stor utsträckning olika former avförvaltningsanslag. Generellt budgetbehandlas dessa så att den historiskamedelstilldelningen tas som utgångspunkt för en uppräkning för atl kompenserapris- och lönestegringar. Denna kompensation sker dock vanligen inte fullt ut.Utgående från principen att en ökad produktivitet bör leda till ett minskatrealt anslagsbehov reduceras pris- och löneuppräkningen med två procentenheter.Detta tillvägagångssätt låter sig dock ej genomföras generellt. I enstaka fallkan sädana ökade krav ha kommit atl slällas på en myndighets verksamhet att manej bedömer det möjligt att genomföra reduktionen. De anslag som reguljärt pris-och löneomräknas svarar för av statsutgifterna. Drygt6% av utgifterna prisomräknas enligt särskilda metoder. Dessa anslag kansåledes ej sägas budgetbehandlas från botten i normalfallet. I stället utgårman vanligen även i dessa fall från den faktiska nominella nivån. Skilda formerför prisuppräkning förekommer sedan. I vissa fall kan anslagsbeloppetbibehållas på oförändrad nominell nivå. En annan form av prisuppräkning är dens. k. forskningsrådsschablonen som styr en rad anslag för skilda forsknings-och utvecklingsverksamheter. Gruppenav utgifter som bestäms genom separata beslut i varje enskilt fall svarar förca av de totala utgifterna. Detta innebär att de i högre grad än vad som ärfallet för de tidigare uppräknade anslagsgrupperna budgeteras "frånbotten". Detta skall dock inte tolkas som att inte även i detta fall vissaformer av automatik kan göra sig gällande. De anslag som ingår i denna kategorihar indelats i vissa undergrupper. En sådan utgör de transfereringar tillenskilda som ej räknas upp om ej politiska beslut härom fattas. I denna gruppingår bl.a. barnbidragen, livsmedelssubventionerna och bostadsbidragen. Enjämförelse med dessa transfereringars nominella utveckling och förändringar iprisnivån visar en varierande bild. Tillsammans svarar bidragen i denna gruppför något av statsbudgetens utgifter. Investeringar i byggnader,anläggningar och i viss mån även utrustning uppgår till ca 3,avstatsutgifterna. Varje investering kan givetvis uppfattas som resultatet avett särskilt beslut. Man måste dock hålla i minnet att en investering oftagenomförs och utvecklaskostnaderna tämligen automatiskt. Drygt3% av utgifterna utgörs av olika konjunkturkänsliga anslag. De olikasysselsättningspolitiska åtgärderna ingår här liksom flera anslag inomindustripolitikens område. Dessutom kan man konstatera att en betydande del avde utgifter som ej medtagits i sammanställningen, nämligen delar av beräknattillkommande utgiftsbehov och minskningar av anslagsbehållningar, i viss månpåverkas av konjunkturutvecklingen. Övriga utgifter som kan anses bestämmasgenom separata beslut uppgår till av de totala utgifterna. Denovan företagna genomgången av statsbudgetens utgifter visar i Prop.1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 88 vilken hög grad dessa styrs av automatiskt verkanderegelsystem. Visserligen kan man hävda att den ovan beskrivna automatikenfrämst är av nominell karaktär och att den lämnar de reala utgifternaoförändrade. Till dessa effekter skall emellertid konsekvenserna av åtskilligareala faktorer läggas. Sammantaget leder detta till att statsbudgetens utgifteräven realt sett stiger med viss automatik. Detta innebär stora problem i ensituation där statsinkomsterna till följd av en återhållen ekonomisk tillväxtutvecklas svagt. 8.2 Automatiken i inkomstutvecklingen och första ökadestatsinkomsterna uttryckta i fasta priser, med ,vilket innebär en betydligt snabbare takt än BNP-tillväxten. Bakom ökningenligger framför allt direkta höjningar av avgiftsuttaget för t.ex.socialavgifterna och av mervärdeskattesatsen men även den höga tillväxttakten iekonomin har varit en bidragande orsak. har dessutom detkommunala skatteuttaget i fasta priser ökat kraftigt. Sålunda motsvarade detkommunala skatteuttaget av BNP. hade andelenökat till . Statsinkomsternas utveckling i förhållande tillBNP budgetåren 1960/61-1981/82. Fasta priser.' 1980/81 (nuv. 1981/82 (nuv. Genomsnittlig ärlig förändring i fasta priser, % -6,0 -1-4,4 -0,6 ändring i fasta priser, % -1-4,8 Inkomstemas andel av BNP ' Se not 4 s. 64. 2 1 tabellen anges utvecklingen i såväl förhållande till1980/81 som 1981/82. Skälet härtill är att 1980/81 pä grund av kassamässigaeffekter överstiger den underliggande utvecklingstrenden medan motsatt förhällandegäller /82. Utvecklingstalen påverkas dessutom av att inkomsternas /76 drogs upp till följd av kassamässiga effekter avutbetalningssystemet för kommunalskattemedel. Jämförs utvecklingen i ställetmed inkomsterna /75 fäs följande utvecklingstal:1970/71-1974/75: 4-3,; 1974/75-1980/81: -H2,; 1974/75-1981/82: 4-1,. Samlat för hela offentliga sektorn, dvs. stat, kommun ochsocialförsäkringssektor har skatternas och socialavgifternas andel av bruttonationalproduktenökat från till , dvs. enbetydligt snabbare ökning än för statsbudgetens inkomster. Denna kraftigaökning förklaras framför allt av den kommunala sektorns snabbt växande andel. I detta sammanhang kan även uppmärksammas det samband somfinns mellan olika skatter, avgifter m. m. Ju högre andel som det samladeskatte- 1980/81:150 Bilaga 2.1 Liingtidsbudget 89 och avgiftsuttaget utgör av BNP desto mer beroende avvarandra blir baserna för de olika inkomstslagen. En förändring i uttaget av enskatletyp återverkar via effekterna på t.ex. privat konsumtion på underlagetför annat skatteuttag. Totala skatter och socialförsäkringsavgifterinom offentlig sektor 1965 1970 1975 1981 Andel av BNP, % 35,6 39,0 42,4 50,1 i fasta priser, % 4-5,6 4-4,4 4-3.7 Mot bakgrund av nuvarande samhällsekonomiska ochbudgetpolitiska perspektiv är det av intresse att närmare belysa de viktigastefaktorerna som påverkar statsbudgetens större inkomstposter. En närmare beskrivningav de huvudsakliga faktorer som styr utvecklingen av mervärdeskatten,socialavgifterna och punktskatterna har redan givits i kap. 6. Specielluppmärksamhet kommer därför i detla kapitel endast att ägnas åt inkomstskattenberoende på dess i vissa avseenden mera komplicerade struktur än andrainkomstslag. Den statliga inkomstskattens avkastning bestäms förutom avskattereglernas utformning av utvecklingen av främst löner, pensioner och avdrag.Andra faktorer som kan inverka på inkomstskattens avkastning är -till följd avprogressiviteten i skatteskalan - löneavtalens profil liksom fördelningen påhel- resp. deltidsarbete. Kortsiktigt kan utbetalningssystemet för kommunalskattemedlenliksom en över åren ojämn prisutveckling förorsaka kraftiga svängningar iutvecklingen av den kassamässiga inkomstskatten. Debiterad inkomstskatt för fysiska personer 1980 (prognos) nivå, miljarder kr. 23,2' Andel av BNP, % ' Exkl. skatt på beskattade förmåner - Inkl.kommunal skatt på beskattade förmåner ' Efter skattereduktion 1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 90 Dendebiterade statliga inkomstskatten har ökat snabbare änBNP-tillväxten. Under 1970-lalet har beslutade skatteomläggningar medföri attden statliga inkomstskattens betydelse som inkomstkälla minskat relativt settmedan andra inkomstslag fått ökad betydelse. Genom att del kommunalainkomslskatteuttaget har ökat har dock inkomstskatten lotalt settinte minskat som andel av BNP. Föratt undvika den kraftiga reala skatteskärpning som skulle komma att uppstå somen följd av skatteskalans progressivitet i kombination med pris- ochlöneutvecklingen krävs successiva förändringar i de nominella beskattningsreglerna.Delta kan ske automatiskt genom någon form av inflationsskydd eller genomårliga beslut. finns i basen för inkomstbeskattningen ettinflationsskydd som innebär att prisutvecklingen automatiskt får betydelse förinkomstbeskattningen. Under samtliga år som detta inflationsskydd har funnitshar därutöver fattats beslul om förändringar av skattesatser m.m. inominkomslbeskattningssyslemets ram. Inflationsskyddet,som således kan sägas vara basen i nuvarande regelsystem regleras genom dens.k. Basenheten för ett visst år bestäms av utvecklingen avbasbeloppsindexen drygl ell år lidigare. Vid stora förändringar iprisutvecklingen mellan olika år kan indexanknytningen komma alt ge enöverkompensation för den enskilda inkomsttagare för den indexutveckling somäger rum under det aktuella beskattningsåret och underkompensation andra år.För att undvika en skärpt realbeskattning krävs att statsskattensänks med ca . för varje procentenhets ökning av pris- ochlöneutvecklingen jämfört med nominellt oförändrade skatteregler. Inkomstskatteuttagetsnuvarande struktur () beskrivs kort i tabell 43. Skattesatserna i denstatliga skatteskalan når men det genomsnittliga uttaget kan förår 1981 beräknas motsvara en skattesats om . Tar man dessutom hänsyntill de olika skattereduktioner som medges motsvarar nettot som staten drar inca av de beskattningsbara inkomsterna. Bakom denna låga genomsnittssiffraligger det förhållandet att den statliga skatten på de första inkomstdelarna ärobetydlig medan marginalskattesatsen snabbt stiger när inkomsten kommer upp ide skikt som är aktuella för löntagare med helårsarbete. Prop.1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget Antal inkomsttagare, marginalskatt samtförändring av skatteintäkterna vid ändringar i skatteskalan. Andel av den be- inkomstsumman inom resp. skikt över skiktets nedre gräns om /skr. 5 640() 4 241 ( ) ' På grund av marginalskattespärren begränsas dock uttagettill högst 80 resp. i dessa skikt. En illustration av inkomstfördelningens struktur och destatsfinansiella konsekvenserna av förändringar i skatteskalorna ges också avatt inemot hälften av den beskattningsbara inkomstsumman finns i inkomstskiktunder , . Av betydelse för inkomstskattens utveckling ärutvecklingen av beskattningsunderlaget. Den sammanräknade nettoinkomsten kansägas utgöra ett mått på detta. Beroende på hur avdragen förändras kan dettakomma att tillväxa i en annan takt än bruttoinkomstens tillväxt. Utveckling av olika inkomstslag samtunderskottsavdrag för fysiska personer Procent frän föregående år 1972-1975 genomsnitt/år Sloriek i abs.nivå i miljarder kr. (prognos). -H9,3 -H3,5 -Hl,9 Indexregleringen av inkomstskatten är knuten tillden nya prisindex som ligger till grund för beriikningen av basbeloppet.Syftet med denna anknytning är bl. a. att effekterna av ekonomisk-politiskastyrmedel som förändringar i uttaget av indirekta skatter och i utbetaldasubventioner Prop.1980/81:150 Bilaga 2.1 Långtidsbudget 92 inte skall motverkas via inkomstskatteuttaget. Vidarebortses i detta index från förändringar i energipriser. En jämförelse av hurdenna nya index skulle ha utvecklats relativt KPl om den tillämpats perioden1972 till 1980 visar att KPI-utvecklingen sammantaget för hela perioden skulleha varit snabbare. För vissa enskilda år skulle dockutvecklingen av den nya indexen ha varit snabbare än KPI-utvecklingen.