prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — I många fall har del gäll alt uppnå betydligtlägre bullernivåer. Jag anser det väsenfiigt alt arbetet med atl så långt delär möjligt minska bullerstörningarnafortsätter i samband med ny- och ombyggnad av trafikleder. 1 del enskilda fallet måste härvid beaktas alt inleorimliga ekonomiska konsekvenser uppstår. Strävandena bör vara atl förhindrahögre bullernivåer än utomhusoch inomhus. 1 sådana fall där del är möjligt atl liksom nå väsentligl lägre värden bördessa möjligheler självfallet tas till vara. Jag anser vidare atl bullerskyddsanordningar ianslutning lill väg bör kunna få räknas som väganordning varviderforderlig mark för anordningen kan las i anspråk med vågrätt. Jag kommersenare att föreslå regeringen nödvändiga ändringar i vägkungörelsen(1971:954, ändrad senast 1977:1130). Även omman på delta sätt formellt skapar möjlighet för väghållaren alt i anslutning till vägen uppföra skydd mol trafikbuller kan del i vissa fall visa sig ekonomiskt orimligt altuppföra sådana skydd. Man får dåinrikta sig på alt minska bullret inomhus genom åtgärder på husfasaderna. 1 sammanhanget får man beakta de gynnsammaeffekter i energibesparingshänseendesom sådana ålgärder kan medföra. Härvid bör väghållaren eftersträva alt nåöverenskommelser med fastighetsägarna. Man kan inle utesluta att det i vissafall kommer all finnas skäl all vidta bullerbe-gränsande åtgärder vidny- eller väsentlig ombyggnad av en statskom-munaltrafikled. 1 sådana fall bör enligl min mening rimliga åtgärder vara statsbidragsberättigade i samma omfallning somväg- eller galuobjeklet i övrigt. De största olägenheterna av vägtrafikbulleråterfinns f.n. i de stora tätorternamed sin redan låsta bebyggelse och sitt nät av trafikleder. För denna befintliga miljö föreslogIrafikbullerutredningen alt värdena utomhus och inomhusskulle ligga som riktpunkt för vad som bordeaccepteras. Etl fastläggande av dessa gränsvärden skulle förmodligen medföra ett relalivi snabbi genomförande avålgärder under förutsältning alt erforderliga medel kunde ställas till förfogande. skulle leda till betydliga förbättringar av bullermiljön längsåtskilliga vägar och gator i de största tätorterna. Vid den översyn avvägtrafikbullerfrågan som har skett inomregeringskansliet har del dock visat sig all genomförandel av förslagel skullekosta mellan 70 och 110 milj. kr. om del förverkligades . Med nuvarandestatsbidragsregler skullekostnaderna belasta till ungefär likadelar stat och kommun. Med hänsyn till detekonomiska lägel anser jag all del f.n.inte är möjligt,all ange riktvärden lill ledning för del fortsattaarbetet med atl minska bullerstör- Prop.1980/81:100 Bilaga 9 120 ningarnai den befinlliga miljön. Frågan om vilka ålgärder som bör vidtas får liksomhittills bedömas från fall lill fall med hänsyn lagen lill samtliga de omständigheter som är av betydelse i varjesärskild silualion. Elt sådanl synsätt överensstämmer med gällande principerför tillämpningen av miljöskyddslagen. Mot bakgrund av vad jag anfört om detnuvarande begränsade ekonomiskautrymmet för förbättringar inom delta område är trafik-regleringar och trafiksaneringar sådana åtgärdersom nu närmast kan bli aktuella. Även om ambitionerna när del gäller alt minskabullerproblemen i våra tätortersåledes t. v. inte kan höjas är det dock angeläget alt de befinlliga miljöernai tätorternas kärnor och utmed I.ex. infarlsleder beaktas i ett mera systematiskt bullersaneringsarbete.Härigenom undviks att somnya bostadsområden och områden som blir föremål för om- och nybyggnadfår en bättre miljö de sämsta miljöerna riskerar att bli ännu sämre frånbullersynpunkt exempelvis genom att trafik avleds över etl befintligt bostadsområde för atl tillskapa en god trafikmiljö i ellnytt bostadsområde. För all så långt som möjligt motverka en sådanutveckling i befintliga miljöer börenligl min mening kommunerna inom ramen för sin planeringsverksamhet beakta vad som kan göras för attförbättra bullersituationen i dessa miljöer. 1 flera av de kommuner därde största bullerproblemen finns, I.ex. i Slockholm och , pågår etlplaneringsarbete som syftar till alt bl. a. förbällra bullersituationen i denbefintliga miljön. Det kan i dettasammanhang nämnas att antagit planeringsmål i fråga om begränsning av bl. Dessa innebär atl man ibefintlig miljö inte bör överskrida utomhus och inomhus. Enligt min mening är det angeläget attdetla pågående arbele fortsätter och att även övriga kommuner, som harbullerproblem, inom ramen för sin planeringsverksamhet strävar efter att tatillvara de möjligheler som kanfinnas alt minska dessa problem. Delta kan alltså ske genom atl kommunerna sätter upp planeringsmål förbullerbekämpning med hänsyn lill problemens art och omratlning i den enskildakommunen. Bullersaneringen fårsedan ske i den takt bullerfrågorna prioriteras och i den mån medel försaneringen kan ställas tillförfogande. Till hjälp och ledning för saneringsarbelet kankommuner, som har trafikbullerproblem, lämpligen ulföra entrafikbullerutredning. På della sätt fårkommunerna en bättre möjlighet alt i sin verksamhet beakta och åtgärda bullerproblemen. Jag vill här nämna alt , slalensplanverk, statens vägverk och socialslyrelsen har utgell en handledning. 1 fråga om riktvärden m. m. har jag här angettvissa ramar och ambitionsnivåer. Medutgångspunkt frår statsmakternas ställningstagande får del ankomma på berörda myndigheter all i samråd medvarandra och med kommunförbundetutarbeta erforderliga tillämpningsanvisningar. Prop.1980/81:100 Bilaga 9 121 Jag har i denna fråga samrått med cheferna försocial-, ekonomi-, budget-, jordbruks- och bostadsdepartementen samtstatsrådet . Jag har även inhämtat Svenska kommunförbundels inställning ifrågan. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle atlgodkänna de riktlinjer som jag har redovisat i del föregående. Enligt 5§ andrastycket sjötrafikförordningen (1962:150, omtryckt 1975:156) får länsstyrelse efter samråd med meddela föreskrifterom fartbegränsning, förbud mot ankring eller begränsning i rätten att utnyttjaett vattenområde för båtlävling, vattenskidåkning eller liknande sport.Detsamma gäller annan begränsning av eller annat förbud mol användning av vattenområde för trafik med fartyg,om åtgärden behövs av miljövårds-eller säkerhetsskäl och den inte gäller handelssjöfarten i allmän farled.Efter samråd med får meddela även annan föreskrift om begagnande av Sverigessjöterritorium, när den är av fillfällig art. Vid behandlingen av förslaget tillsjölrafikförordning förbehöll sig riksdagenrätten alt besluta i frågor om bl. a. en utvidgning av länsstyrelses befogenhet att utfärda lokalasjötrafikföreskrifler (prop. 1962:94, 3LU 33, rskr 242, jfr även prop. 1975:8 s. 74). Förslag lill ändringar i dessa avseenden skall därför underställas , ulan atlriksdagen för den skull behöver ta ställning till författningstexten. På senare lid har det visat sig föreligga etlbehov av atl skydda fiskodlingsförelagmot fartygstrafik. Jag tänker främsl på sådana förelag, där fiskodlingbedrivs i vikar och andra vattenområden, där fartygstrafiken inte är av någon slörre omfattning. För att skyddafiskodlingen mot yttre störningarbör det finnas möjlighet att införa begränsningar av eller förbud molfartygstrafik i vattenområdet närmasl odlingen. Ärenden av del slag som jag här har berört har iallmänhet en stark lokal anknytning. Det är därför lämpligt alt debehandlas av . Härför talarockså alt denna myndighet prövar de andra likartade ärenden som beskrivs i 5 § andra stycketsjölrafikförordningen och meddelar föreskrifter av motsvarande karaktär enligl naturvårdslagstiftningen. På grund av det anförda förordar jag att 5 § andrastycket sjötrafikförordningenkompletteras på så säll, alt länsstyrelse får föreskriva begränsningarav eller förbud mot att använda vattenområde för fartygstrafik, om åtgärden behövs för atl skydda fiskodlingsföretagoch den inte gäller handelssjöfarten i allmän farled. Prop, 1980/81:100 Bilaga 9 122 Om godkänner de principer som jag nuhar redovisat torde det ankomma pä regeringen atl besluta om ändring av 5 §sjölrafikförordningen. Jaghemställer all regeringen bereder tillfälle allla del av vad jag har anfört om lokala sjötrafikföreskrifter. 1 föregående årsbudgetproposition föreslog jag alt staten skulle svara för de förrältningskostnader som åsamkas enskilda när en väg dras infrån allmänt underhåll. Förslagetantogs av (prop. 1979/80:100 bil. 9, /80:9, rskr 1979/80:222) och därav föranledda ändringar iväglagen (1971:948) ochanläggningslagen (1973:1149) har utfärdats (SFS 1980:265 och 266). Del har visat sigall del även i andra situationer kan förekomma all enskilda åsamkas kostnader för förrättning som behövs p. g. a. åtgärderpå det allmänna vägnätet. Sålunda kan det vid byggandet av en allmän vägvara nödvändigt all I.ex. lägga om en näraliggande enskild väg i en nysträckning. eller väghällande kommun har därvid ingen skyldig-hel all påkalla förrättning som kan varaerforderlig för atl erhålla mark för denenskilda vägen. Inte heller svarar eller kommunen för förrätlningskostnaderna. Motsvarande gäller i detfall en ulbyggnad av en allmän väg medför sådana förändringar i väghållningenför en enskild väg att enförrättning krävs för atl ordna den enskilda vägens framlida drift. En allmänväg kan i.ex. byggas så alt den korsar en enskild väg eller ett enskilt vägnätpå ett sådanl sätt alt del finns anledning all genom en förrättning dela upp en förekommande samfällighet i tvä samfälligheter. Då del är fråga om nämnda ålgärder på detallmänna vägnätet och dessa föranleder ölägenheter för enskilda, anserjag del rimligt atl staten tar pä sig skyldighet atl både påkalla förrättningnär delta behövs för att ordna den enskildaväghållningen och svara för skäliga förrältningskostnader. Kostnaderna beräknar jag komma att uppgå lill högst 0,1 milj. kr. Jag förordaralt frågan löses på så sätt att det i väglagen införs en ny paragraf, 20 a §, med innebörden all väghållarenåläggs skyldighet all vid behov påkalla förrättning enligl anläggningslagen(1973:1149) för att ordna enskildväghållning, om byggandet av en allmän väg medför atl en enskild väg behöver byggas eller alt ändrade förhållandenuppslår som väsentligt inverkar på väghållningen för en sådan väg. Kostnadernaför en sådan förrättning bör bestridas över vägverkels anslag för den slalligaväghållningen. föranlederändringar i 18 och 29 §§ anläggningslagen. Prop.1980/81:100 Bilaga 9 123 get till ändring i anläggningslagen har upprättats i samråd medstatsrådet , som i chefens förjustiliedepartemenlels ställe föredrar lagstiftningsärenden som rör gemensamhetsanläggningar. Förslagen till lagändringar bifogas protokollet i dellaärende som bilaga 9. Med hänsyn lill förslagets innebörd och dessförfatlningsmässigl okompliceradebeskaffenhet anser jag att lagrådets hörande saknar belydelse. Jag hemställerall regeringen föreslår atl antaga inom kommunikationsdepartementetupprättade förslag till 1. lag om ändring i väglagen (1971:948) 2. lag om ändring ianläggningslagen (1973:1149). 1980/81:100 Bilaga 9 124 Bilaga 9.1 Förslag till Lag om ändring i väglagen(1971:948) Härigenomföreskrivs att det i väglagen (1971:948) skall införas en ny paragraf, 20 a §,av nedan angi'en lydelse Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om byggandet av en allmän väg medför att enenskild väg behöver byggas eller attändrade förhållanden uppstår som väsentligt inverkar på väghållningen för en sådan väg, skall väghållaren, om det behövs, påkalla förrättning enligt anläggningslagen (1973:1149) för att ordna den enskilda väghållningen. Denna lag träder i kraft efter den dag,då lagen enligt uppgift på denutkommit från trycket i . Lag om ändring i anläggningslagen(1973:1149) Härigenom föreskrivs att 18 och 29 §§anläggningslagen (1973:1149) skall ha nedan angivna lydelse Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Rätt att påkalla förrättning enfigt denna lagtillkommer ägaren av fastig-hel, som avses skola deltaga i anläggningen, byggnadsnämndenoch hyresgästorganisation. kan påkalla förrättning förinrättande av anläggning som styrelsen finner vara av större betydelsefrån allmän synpunkl. Vid expropriation eller liknande tvångsförvärv fårförvärvaren påkalla förrättning för inrättande av sådan anläggning varigenomolägenhet av förvärvet kan undanröjas, minskas eller förebyggas. Omrätt för väghållare atl påkalla Om rätt för väghållare att påkalla förrättning enligt denna lag finns förrättning enligt denna lag finns bestämmelser i 25 § tredje stycket bestämmelseri20a § och 25 § Ired- väglagen(1971:948) je stycket väglagen (1971:948) Denna lag träder i kraft efter den dag,då lagen enligl uppgift på denutkommit från trycket i . 'Senaste lydelse 1980:266. Prop.1980/81:100 Bilaga 9 125 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 29 §'Förrättningskostnaderna skall, om anläggningsbeslul meddelats, fördelas mellan ägarna av de fastigheter som skalldeltaga i anläggningen efter vad som är skäligt. Om en förrättning har påkallats Om en förrättning har påkallats av en väghållare enligt 25 § tredje enligl 20 a § eller 25§ tredje stycket stycket väglagen (1971:948) skall väglagen (1971:948) skall staten staten svara för förtättningskostna- svara förförrätlningskostnaderna. I övrigt tillämpas 2 kap. 6 §faslighetsbildningslagen (1970:988) på förrättning enligt denna lag. Denna lag träder i krafl efter den dag,då lagen enligt uppgift på den harutkommit från trycket i . 'Senaste lydelse 1980:266. 1980/81:100 Bilaga 9 126 Sjätte huvudtiteln 6 A. Kommunikationsdepartementetm.m. 7 2 Kommittéer m. m. 8 B, Vägväsende 10 1 Slalens vägverk: Ämbetsverksuppgifter 10 2 Drift av statliga vägar 14 3 Byggande av statliga vägB.r 16 4 Bidrag till drift av kommunala vägaroch gator 17 5 Bidrag till byggande av kommunalavägar och gator 19 6 Bidrag till drift av enskildavägar m. m. 20 7 Bidrag till byggande av enskildavägar 21 8 Tjänster till utomstående 21 9 : Försvarsuppgifter 25 3 Bil-och körkortsregister m.m. 27 4 Bidrag till trafiksäkerhetslrämjande åtgärdervid järnvägskorsningar 27 5 Bidrag till nationalförenin.gen förtrafiksäkerhetens främjande 35 2 Ersättning till för drift avicke lönsamma järnvägslinjer m. m. 37 E, Sjöfart 38 1Fariedsverksamhet, exkl. isbrytning 43 4 Sjöfartsmateriel m, m. 46 6 Handelsflottans pensionsanstalt 47 7 Bidrag till vissa resor avsjöfolk 48 8 Handelsflottans kultur- ochfritidsråd 50 9 Ersättninglill viss kanaltrafik 51 10 Län tillden mindre skeppsfarten 1980/81:100 Bilaga 9 127 Beredskap för civil luftfart för särskilda rabatter vid flygtrafik på Golland Riskgaranti till viss flygtrafik på 13 300000 1 720000 1000000 1 Posthus m. m. 2 Ersättning till postverket förbefordran av tjänsteförsändelser 3 Ersättning till postverket förtidningsdistribution 75 H. Telekommunikationer 75 1 Teleanläggningar m. m. Transportstödför Norriand m. m. Statligtstöd lill icke lönsam landsbygdstrafik Ersättningtill lokal och regional kollektiv Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut: Vädertjänst för luftfarten Bidrag till väderstationer iNordatlanten och på m. m. Statensväg- och trafikinstilut Bidrag till statens väg- och trafikinstilut : Utrustning Bidrag tillstatens geotekniska institut : UtrustningTransportforskningsdelegationen Kostnader för visst värderingsförfarande Kostnaderför försök med riksfärdtjänst Bidrag till vissa internationellasammanslutningar m. m. 98 1 SJ:s långsikliga investeringsverksamhet 108 2 Flottning 116 3Yägtrafikbuller 121 4 Ändring i sjölrafikförordningen 122 5 Förrättningskostnader i vissafall 11267000 158000000 70000000 79000000 Bilaga 10 budgetpropositionen 1981 Prop. En huvuduppgift för ekonomidepartemenlel är altutarbeta de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken.Redovisningen härav sker främst ifinansplanerna. I dessa diskuteras också valet av åtgärder för alt nå demål som ställs upp varvid den principiella inriktningen av olika finans- och kreditpolitiska ålgärder anges.Underlaget för de ekonomiskpolitiskaställningstagandena och bedömningarna som läggs fram i finansplanerna utgörs av nationalbudgeterna. Dessautarbetas av ekonomidepartementetoch i samverkan. Konjunklurinslilutet svarar för bedömningarna av export, import,bytesbalans, industriproduktion, hushållensinkomster och utgifter, investeringar och kredilmarknad. Ekonomidepartementet ansvarar för analysen av deninternationella utvecklingen,arbetsmarknaden och den offentliga sektorn samt den sammanhållande bedömningen av den ekonomiska utvecklingen.1 nationalbudgeterna tas också hänsyn lill effekterna av den ekonomiska politiksom regeringen i finansplanernaeller i andra sammanhang förklarat sig vilja föra. Nationalbudgeterna utgördärmed en del av regeringens redovisning i fråga om inriktningen av denekonomiska politiken. Beslut om ekonomisk-politiska ålgärder börgrundas på en bedömning av den ekonomiska utvecklingen på åtminstone . Sådana bedömningar har därförsedan våren 1977 redovisats i nationalbudgeterna. Regeringens slutsatser i frågaom den ekonomiska politikens inriktning har angivits i de framlagdafinansplanerna. Det ligger dock i sakens natur att bedömningarna och som följdhärav den politiska kursinriktningen fortlöpande måste aktualiseras ochkorrigeras när förutsättningarna ändraseller omständigheterna av andra skäl så kräver. Ekonomidepartemenlelhar också atl i samarbete med andra departementbedöma de konsekvenser som olika åtgärder kan ha för samhällsekonomin och för övergripande samhällsekonomiska mål. Ekonomidepartemenlel svarar vidare förutarbetandet av de statliga långtidsutredningarna.I dessa karlläggs såväl den framlida lillgången på resurser som anspråken frånolika användningsområden beträffande utnyttjandet av dessa resurser. Material erhålls genom uppgifter omplaner och framtidsförväntningarfrån förelag, statliga och kommunala myndigheter, enskildautredningsinstitut, m.fi. I 1980/81. Prop.1980/81:100 Bilaga 10 2 1 långtidsutredningarna diskuteras ocksåekonomisk-politiska målkonflikter som kan väntas komma upp och alternativavägar analyseras för att lösa dessa konflikter. Lösningarna måste hela lidensökas inom den ram som ges av de cenirala ekonomisk-politiska målsättningarna.De perspektiv för utvecklingen som dras uppi långtidsutredningarna bildar en bakgrund för valet av de mera kortsiktigaåtgärderna i den ekonomiska politiken. Den senaste långtidsutredningen.Långtidsutredningen , redovisades och täcker perioden framlill 1985. Tvä huvudalternativ för utvecklingen presenteras. 1 detena analyseras vilka krav på ekonomin och den ekonomiska politiken som ställsför all påbörja en utveckling som leder tillbaks mol balans i svensk ekonomivid slutet av 1980-lalel. 1 del andra allernalivet kartläggs konsekvenserna aven utveckling där de nuvarande trenderna består och ingen omläggning kommer till stånd. Därvid förvärras obalansernakraftigt och svårigheter uppslår all bibehålla den fulla sysselsättningen. 1 ekonomidepartementets uppgifter ingår också atl följautvecklingen på kreditmarknaden och alt svara för kontakterna mellan regeringenoch i frågor som rör kredit- och valutapolitiken. Kredilpolitikenhar inriktats på alt begränsa den likviditetsökning i ekonominsom är en följd av statens budgetunderskott. Ansträngningarna atl öka statensupplåning på den inhemska marknaden utanför bankerna har intensifierats. Genomfortsalla höjningar av likviditetskraven har bankernas kreditexpansionbegränsats. Kravet på försäkringsbolagen alt bidra fill finansieringen avstatens budgetunderskott har skärpts. 1 syfte alt begränsa ökningstakten ihushållens konsumtionskrediter har kontokreditföreta-gen frivilligt åtagit sigatt den till förändra sinabetalningsvillkor så atl första amorteringen för föregående månads köp höjstill av inköpsbeloppet. Regeringen har beslutat tillkalla en kommitté för atl granska den förda kreditpolitikenoch dess effekter i stabiliserings-, resurs- och in-komslfördelningsmässigahänseenden samt att förutsättningslöst se över kreditpolitikens mål och medeloch den kredilpolitiska lagstiftningens ändamålsenlighet (E 1980:03). När detgäller del valutapolitiska området pågår utredningsarbete inom valutakommiltén(E 1977:03) som har lill uppgift att göra en fullständig översyn av dengällande valutalagstifiningen. En särskild utredare har tillsatts med uppgift attnärmare klarlägga de små och medelstora företagens finansiella silualion och seöver dessa företags möjligheter atl få krediter och riskvilligt kapital (Dir.1980:56). När det gäller del jordbrukspoliliska området seskapitalförsörjningen på detta område över av en kommitté (E 1980:01) omjordbrukets kapitalförsörjning. Regeringen har vidare beslutat tillkalla en kommitté (E1980:04) för all utreda verksamheten med kontokort. 1980/81:100 Bilaga 10 3 klarläggakontokorthandelns verkningar och betydelse dels frän samhällsekonomiska och kredilpolitiska synpunkter, delsmed hänsyn till konsu-menlpolitiska och sociala aspekter, dels ocksåför detaljhandeln och servicenäringarna.En särskild utredare (1979:03) har till uppgift att se över denstatliga fondförvaltningen bl. a. i syfte att göra fondförvaltningen mera effektivoch förenkla administrationen. 1 departementets verksamhet ingår även att beredafrågor som rör bank-ochförsäkringsväsendet, fondbörsen, myntväsendet m. m. Banklagstiftningenär föremål för en omfattande översyn av banklagsutredningen (Fi 1976:04). En avhuvuduppgifterna är all anpassabanklagarna till den nyaaktiebolagslagen. Med anledning av förslag i elt delbetänkande (Ds E 1979:5) har regeringen under innevarande riksmötelagt fram förslag i prop. 1980/81:37 om slopande av den kontroll över bankernasetablering av nya bankkontor, som senaste deibetänkandet (Ds E 1980:3) Konsumentskyddet inom bankområdet ochbankinspektionens styrelse avlämnades . Förslag i dessa frågor bereds f. n. inom departementet. harsvenska banker i allt slörre utsträckning börjat driva vissa rörelsegrenar eller annan verksamhet med anknytning lill bankverksamhet i särskilda bolag, i.ex. finansieringsverksamhet, dalaservice, kreditupplysning och fastighetsförvaltning.Regeringen har i tilläggsdirektiv (Dir1980: 58) gett banklagsulredningen i uppdrag att närmare kartlägga denna utveckling inom bankväsendel och lägga framde förslag till regler eller riktlinjer som anses behövliga. Enligttilläggsdirektiven skall utredningen också bl. a. överväga frågan om delformella säkerhetskravet i banklagarna, dvs. kravet på särskild säkerhet förlån från bank, kan modifieras eller slopas utan risk för altinsältarnas skydd äventyras. Nya former för lönsparande, pä skaltesparkontoeller i aktiesparfbnder, infördesden . Till detta s.k.skatiesparande var den 31 oktober1980 anslutna ca 607000 konton med ell sammanlagt sparbelopp pä . En särskild delegation hartillsatts för atl följa utvecklingenav skatlesparandet och överväga ändringar i sparsystemet. Antalet konton som var anslutna lill den äldre lönsparformen, vinstsparandet, uppgick lill knappt 1,2 miljoner med ett sammanlagt belopp . Det nya systemetför skattefondsparande slår inteöppet för sådana anställda vid etl företag som vill inrikta sill sparande på aklier i det egna företaget. har godtagitett i prop. 1980/81:45 framlagt förslag om all de som är anställda vid etlföretag och sparar i aktier i dettaskall kunna göra det på villkor som motsvarar skattefondsparandetsskalleförmåner. Även försäkringsrörelselagsliftningen är föremålför översyn. En särskild utredare(1977:05) har till uppgift attanpassa lagen (1948:433) om försäkringsrörelselill den nya aktiebolags- och bokföringslagstiflningen. De grundläggandeprinciperna för försäkringsbolagens verksamhet och 1980/81:100 Bilaga 10 4 lillsynsuppgiflerses över av försäkringsverksamhetskommittén (E 1979:01). När del gäller värdepappershandeln pågårutredningsarbete inom värde-pappersmarknadsutredningen (E 1979:02) som har tillhuvuduppgift alt överväga om den nuvarande offentliga tillsynen över värdepappershandeln och den yrkesmässigaförvaltningen av värdepapper är tillfredsställande.