prop · G40384 · 1980-12-31 00:00:00 — I enlighet med del anförda anges i första stycket avdepartementsförslaget alt om någon, i annat fall än som avses i 1 eller 2 8,visar sannolika skäl för all han mot någon annan har ett anspråk, som är ellerkan anlas bli föremål för rättegång eller prövning i annan liknande ordning,och det skäligen kan befaras att motparten genom att utöva viss verksamheteller företa eller underlåta viss handling eller på annat sätt hindrar ellerförsvårar utövningen av sökandens rätt eller väsentligt förringar dess värde,domstol får förordna om lämplig åtgärd för att säkerställa sökandens rätt.Belräffande uttrycket "prövning i annan liknande ordning" får jaghänvisa till vad som har sagts vid 1 8. Bestämmelsen avses medge inte endast att verkställighetenav en blivande dom eller annan exekutionstitel säkerställs utan också altsökanden genasl skall kunna komma i åtnjutande av sin rätt. Med hänsyn härtillhar någon motsvarighet till den nuvarande andra meningen i paragrafen intetagits upp i förslaget. Det är även utan en särskild föreskrift tydligt att ettprovisoriskt ordnande av rättsförhållandet mellan partema, innan saken harprövats av domstolen eller i annan ordning, inte bör ske utan starka skäl.Partemas motstridiga intressen bör i sådant fall vägas mot varandra. 1 andra stycket av departementsförslaget anges, i sakligöverensstämmelse med gällande rätt, att en åtgärd enligl första stycket fårinnebära förbud vid vite att utöva viss verksamhet eller företa viss handlingeller annat föreläggande vid vite att beakta sökandens anspråk. Vidare fårdomstolen förordna syssloman eller meddela föreskrift som är ägnad att på annatsått förebygga intrång i sökandens rätt. Bestämmelsen avser givetvis inte attmedge att svaranden meddelas reseförbud. 1980/81:84 7.56 231 I 4 8 föreskrivs f n. alt om del i rättegång om bällrerält till egendom befinns att en part har egenmäktigt skilt motparten frånegendomen eller annars själv tagit sig rätt, domstolen får förordna attbesittning eller annat förhållande som har mbbats genast skall återställas.Beslämmelsen utgör en motsvarighet till 191 8 UL, som ger överexekuiorbefogenhet aft, när någon har egenmäktigt pantat något till sig eller skiltnågon annan från del han innehar eller annars själv tagit sig rätt, genaståterställa besittningen eller annat förhållande som har mbbats. Beredningen har föreslagit alt bestämmelsen vidgas lillalt gälla även i andra mål än sådana som avser bättre rält till viss egendom.Vidare föreslås alt ingripande skall kunna ske så snart en part olovligenhindrar motparten i utövningen av en rätt lill viss egendom, även om besittningeller någol annat förhållande inte har rubbats. Den föreslagna lydelsen ansluterlill den handräckningsbestämmelse i beredningens förslag lill UB som skulleersätta 191 och 192 88 UL (17 kap. 17 8). Som har nämnts har inte i UB tagits upp någonsådan handräckningsbestämmelse som beredningen föreslog i 17 kap. 17 8. Bestämmelseri ämnet har i stället tagits upp i den föreslagna handräckningslagen, varvidbefogenheten alt förordna om handräckning har anförtrotts tingsrätten. Enliglförslagel skall handräckning generellt kunna meddelas beträffande förpliktelsersom inte avser betalningsskyldighet, såvida saken är sådan att föriikning ärtillåten. Mot bakgrund härav finns det enligl min mening inteanledning all vidga tillämpningsområdet för 4 8 såsom beredningen harföreslagit. Härtill kommer att behövliga åigärder i fall som avses iallmänhet lorde kunna beviljas med stöd av 3 S. Att 3 8 tillämpas i stället för4 8 får också anses lämpligare, bl.a. med hänsyn lill att del i princip krävsall sökanden ställer säkerhet för att en åtgärd enligl 3 8 skall beviljas,medan detta inte krävs vid förordnande enligt 4 8. I enlighel härmed har 4 8 i princip behållits oförändrad isak i departementsförslaget. Där anges sålunda att om det i en rättegång ombättre rätt lill viss egendom framgår att den ena parten har olovligen rubbatmotpartens besittning eller vidtagit någon annan olovlig åtgärd belräffandeegendomen, domstolen får förordna att besittningen genast skall återställaseller annan rättelse genast ske. Denna paragraf innehåller bestämmelser om handläggningenav en fråga om säkerhetsåtgärd. I första stycket föreskrivs f n. att beslut omen åtgärd som avses i kapillel meddelas av den rätt där rättegången är. Frågaom en sådan åtgärd får enligt andra stycket tas upp endast på yrkande av enpart. Enligl iredje stycket får ett yrkande inte bifallas, såvida intemotparten har fäft tillfålle aft yttra sig över det. År det fara i dröjsmål,får dock rätten 1980/81:84 7.56 232 bevilja åigärden all gälla till dess annatförordnas. Del förhållandel all en åtgärd som avses i 1. 2 eller 3 8skall kunna beviljas även när rättegång i saken inte är anhängig påkallar etttillägg till paragrafens första siycke i fråga om behörig domstol i sådanafall. I departementsförslaget har sålunda tillagts en andra mening, där detsägs all om någon rättegång inle är anhängig gäller i fråga om domstolsbehörig-hel vad som är föreskrivet om tvistemål. Del innebär all frågan iallmänhet skall prövas av en tingsrätt enligt bestämmelserna i 10 kap. RB. Omprövningen av huvudsaken ankommer på en särskild domstol, t.ex. fastighetsdomstol,skall dock denna också pröva frågan om säkerhetsåtgärd. Vad 10 kap. innehållerom alt en domstol inte är behörig all ta upp vissa tvister, l.ex. då ivistenskall prövas av skiljemän Ofr 17 S första stycket I), skall givetvis inte lillämpas. Förslagets syfte ärju just alt domstol skall kunna besluta om säkerhetsåtgärder bl.a. i sådanafall. Andra stycket första meningen i departementsförslaget, sommolsvarar del nuvarande andra stycket, har jämkats något lill följd av att enåtgärd enligt I, 2 eller 3 S skall kunna beviljas även utan att någon rättegångär anhängig. Av torde följa all en begäran om åtgärd enligtdetta kapitel i ett tvistemål kan framställas anfingen skriftligen eller ocksåmuntligen vid en förhandling. 1 fall då någon rättegång inte är anhängig bör enbegäran om sådan åtgärd endasl få göras skriftligen. En föreskrift härom hartagits upp som en andra mening i andra stycket. Bestämmelserna i tredje styckei om motpartens hörande harjämkats redaktionellt. När en fräga om kvarstad eller annan älgärd enligt denuvarande bestämmelserna i 15 kap. RB kommer upp i ett anhängigt tvistemål,skall den enligl RB behandlas som en rättegångsfråga. Det innebär bl.a. allfrågan kan prövas av tingsrätten utan förhandling, men alt vid behov ettsärskilt sammanträde kan sättas ut (42 kap. 13 8), att frågan får avgöras utanhinder av att parterna eller någon av dem uteblir från sammanträdet (44 kap. 7§), att frågan avgörs genom beslut samt att tingsrätten är domför med enlagfaren domare (I kap. 3 8). Har en åtgärd begärts enligt de nya bestämmelsernautan alt någon rättegång pågår, bör frågan lämpligen handläggas i sammaordning. Detla gäller vare sig talan i saken kan anlas komma att senare väckasvid domstolen eller tvisten skall prövas i annan ordning, t.ex. av skiljemän. 1 enlighet härmed anges i Qärde stycket av 5 8 attbeträffande handläggningen i övrigl, dvs. i andra hänseenden än de som reglerasi första - tredje styckena, av en fråga om beviljande av en åtgärd som avses i1-3 8S då rättegång inte är anhängig tillämpas vad som gäller när en sådanfråga uppkommer i rättegång. Av bestämmelsen framgår, utöver vad som följer avdet tidigare sagda, bl.a. att frågan skall tas upp som ett mål. Bestämmelsernai 52 kap. 7 8 tredje stycket RB blir också tillämpliga. Prop.1980/81:84 7.56 233 gerhovrätten befogenhel att efler besvär förordna interimistiskt om en åtgärdenligt 15 kap. resp. förordna om inhibition. Närdomstol beviljar en säkerhetsåtgärd utan att rättegång om huvudsaken äranhängig bör sökanden inle tillerkännas ersättning för sina kostnader förerhållande av åigärden. Detta överensstämmer med vad som gäller näröverexekutor beviljar en säkerhetsåtgärd Ofr 197 8 UL) och har sin gmnd i attfrågan om ersällning för kostnaden har samband med giltigheten av sökandensanspråk. En särskild bestämmelse i saken bör meddelas Ofr 18 kap. 1 8). Avdenna bör framgå att den domstol som prövar själva anspråket också kan prövafrågan om ersättning för rättegångskostnader som rör säkerhetsåtgärden. 1enlighet härmed sägs i Qärde stycket andra meningen all en fråga om ersättningtill sökanden för hans kostnad får prövas endast i samband med prövning avtalan om anspråket. Bestämmelsen hindrar inle alt motparten tillerkännsersättning för sina kostnader med anledning av yrkandet om säkerhetsåtgärd, omyrkandet ogillas. I fråga om kostnaderna i högre instans gäller 18 kap. 15 8.Det innebär att sökanden kan få ersättning för sina kostnader där, om l.ex.svaranden har fullföljt talan mol ett beslut varigenom en säkerhetsåtgärd harbeviljats men besvären ogillas. Bestämmelsernaom ställande av säkerhet i det nuvarande Qärde stycket av 5 8 har med vissajämkningar lagits upp som 6 8 i departementsförslaget. 15 8 Qärde stycket anges f n. all en åtgärd som avses i 1, 2 eller 3 8-dvs.kvarstad, skingringsförbud, reseförbud och föreläggande eller förordnandeenligt 3 8 - inte får beviljas såvida inte den part som har begärt åtgärdenställer pant eller borgen hos domstolen för den skada som kan tillskyndasmotparten. Om parten befinns vara ur stånd att ställa sådan säkerhet och hanhar visat synnerliga skäl för sin lalan, får domstolen befria honom därifrån.Enligt Iredje meningen i samma stycke är staten befriad från att ställasäkerhel. Slutligen föreskrivs i Qärde meningen att i fråga om pant och borgengäller vad som är föreskrivet i UL. Denna hänvisning åsyftar 48 6 UL, sominnehåller bestämmelser om pant eller borgen som skall ställas i utsökningsmål. I2 kap. UB meddelas bestämmelser om säkerhet som skall ställas i utsökningsmål.Enligt 25 8 första stycket skall sådan säkerhel bestå av pant eller borgen.Borgen skall ställas såsom för egen skuld och, om den ingås av två eller flerapersoner gemensamt, vara solidarisk. Är säkerheten inte godkänd av den tillvars förmån säkerheten skall gälla, skall den prövas av kronofogdemyndighelen.Om en bank eller jämförbar penninginrättning skall ställa säkerhel, får enligtandra stycket i samma paragraf godtas en utfästelse av penninginrättningen attinfria den förpliktelse som säkerheten skall avse. Enligt 27 8 första stycketbehöver staten, kommun, 1980/81:84 7.56 234 landstingskommuneller kommunalförbund inle slälla säkerhet. RB:sregler om ställande av säkerhel bör anpassas lill . 1enlighet härmed har i 6 § första stycket i departementsförslaget bl.a. gjortsden ändringen i förhållande fill 5 § Qärde stycket första meningen attuttrycket "pant eller borgen" har bytts ut mot termen säkerhet.Bestämmelserna innebär all säkerhet i princip krävs för beviljande av kvarstadför en fordran, kvarstad till säkerhel för bättre rätt och föreläggande ellerförordnande enligt 3 §. Däremot behöver liksom f.n. säkerhet inte ställas i frågaom åtgärd för återställande av besittning eller annan rättelse enligt 4 8- Somtredje mening i första stycket föreslås att staten, kommuner,landstingskommuner och kommunalförbund inte behöver ställa säkerhel. 1paragrafens andra stycke föreslås att i fråga om beskaffenheten av säkerhetgäller vad som föreskrivs i 2 kap. 25 § UB samt att säkerheten skall prövas avdomstolen, om den inte har godkänts av motparten. Detta innebär bl.a. alt ensäkerhet som har godkänts av motparten skall godias i målet, även om den inleuppfyller kraven i nämnda paragraf i UB. Beträffandeprövningen bör understrykas att ställd säkerhet vid behov skall kunnarealiseras och därvid täcka den skadeståndsskyldighet som avses blisäkerställd. Vid sin prövning har domstolen att bedöma huruvida säkerheten medhänsyn härtill kan anses betryggande. I fråga om en borgensförbindelse följerhärav att om borgensmannen inle är känd för domstolen, denna måste skaffa sigunderlag för prövningen innan förbindelsen godtas. 1188 S I mom. UL föreskrivs att när överexekutor har förordnat om kvarstad ellerannan säkerhetsåtgärd, sökanden skall, om talan inte redan har väckts, inom enmånad (vid reseförbud ) från det att förordnandet meddeladesanhängiggöra sin talan vid domstol genom ansökan om stämning, lagsökning ellerbetalningsföreläggande. Gör han inte det eller avvisas, återkallas ellerförfaller annars anhängiggjord talan, skall åtgärden gå åter. Del sagda harenligt 2 mom. motsvarande tillämpning, när det enligt lag eller författningåligger den som vill göra gällande en viss fordran eller rättighet att utförasin talan hos en myndighet i annan ordning. 1 3 mom. i samma paragrafföreskrivs alt om den som har erhållit en säkerhetsåtgärd är enligtbestämmelse i lag eller författning eller enligt dom eller avtal förpliktad attlåta sin talan prövas av skiljemän eller om han gör gällande sådant anspråk påersättning på grund av jordbmksarrende som får styrkas genom syn, det åliggerhonom att inom nyssnämnda tid skriftligen påkalla skiljedom eller syn samt, omparterna var för sig skall välja skiljemän eller synemän, skriftligenunderrätta motparten om sitt val. Vid påkallandet av skiljedom skall ocksålämnas uppgift om den eller de frågor beträffande vilka skiljedom yrkas. Fullgörsinle vad som har angetts, skall åtgärden återgå. 1980/81:84 7.56 235 På motsvarande sätt bör sökanden, i fall då en domstolbeslutar om en säkerhetsåtgärd utan att lalan har väckts, vara skyldig att inomviss lid väcka lalan i saken, vid påföljd att åtgärden i annat fall återgår.Tiden bör bestämmas till en månad. Som följer av vad som har sagtsskall lalan inte alltid behöva väckas genom ansökan om stämning. Det bör varatillräckligt att lalan väcks genom ansökan om lagsökning eller betalningsföreläggandeeller ansökan om handräckning enligt handräckningslagen, när något av dessaförfaranden står till buds. 1 andra fall kan det åligga den som vill kräva uten fordran eller göra gällande ett annat anspråk att föra lalan i annan ordning.Som exempel kan nämnas att en part kan på grund av ett avtal eller enbestämmelse i lag vara förpliktad att i viss fråga underkasta sig prövning avskiljemän. Ett annat fall är att vissa frågor enligt 9 kap. 23-28 88 JB skallprövas genom syn. När en viss tvist skall prövas i annan ordning än av domstol,bör del vara tillräckligt att talan anhängiggörs i den sålunda föreskrivnaordningen. 1 enlighet med det sagda anges i första slyckel förstameningen av förevarande paragraf att när en åtgärd som avses i I, 2 eller 3 Shar beviljats sökanden skall, om inte lalan redan har väckts, inom en månadfrån beslutet väcka lalan i saken vid domstol eller, om anspråket skall prövasi annan ordning, enligl vad som gäller därom. Talan vid domstol torde i allmänhelkomma alt väckas vid den domstol som har beviljat säkerhetsåtgärden Ofr 5 8första styckei andra meningen i förslaget). Talan skall gå ut på att erhålla endom eller ett beslut som kan verkställas. När det enligl lag åligger sökandenatt föra lalan i annan ordning än vid domstol, bör dock talan i sådan särskildordning vara tillräcklig, även om den inle kan leda till ell verkställbartavgörande (t.ex. dispasch). Tidsfristen för alt väcka talan räknas från den dag dåbeslulet om säkerhetsåtgärden meddelades. Tiden bör räknas från det slutligabeslutet, även om åtgärden försl har beviljats interimistiskt. Talan irättegång anses väckt, när ansökan om stämning kom in lill domstolen (13 kap. 48 iredje stycket RB). På motsvarande sätt bör talan i mål om lagsökning,betalningsforeläggande eller handräckning och lalan som skall föras vid enannan myndighet än domstol anses väckl, när en ansökan eller motsvarandeframställning kom in till domstolen eller myndigheten. I fråga om andra fallföreslås i andra meningen av 7 8 första styckei all lalan anses väckt närprövning har påkallats hos motparten eller förfarandet har inletts i annanordning. Det förra ledet syftar främst på en tvist som skall prövas avskiljemän Ofr 11 och 27 8§ lagen om skiljemän) eller genom syn enligt JB.Bestämmelsen utgår från att sökanden skall inom den angivna tiden vidta denåtgärd som i varje särskilt fall krävs för att förfarandet skall påbörjas. Närnågon särskild föreskrift inte finns om hur det skall ske, bör det varatillräckligt med en åtgärd som tydligt anger att förfarandet skall komma igång, t.ex. en begäran av sökanden hos motparten aft synemän skall ulses enligt9 kap. 24 8 JB. 1980/81:84 7.56 236 I andra slyckel av förevarande paragraf anges all enbeviljad säkerhetsåtgärd skall återgå, om talan inte väcks enligtvad som föreskrivs i första stycket. Återgång sker automatiskt, men domstolenär oförhindrad all på begäran av sökandens motpart förklara all åtgärden harförfallit. Det är utan särskild beslämmelse tydligt all med underlåtenhet altväcka talan inom föreskriven lid likställs att väckt talan avvisas genom beslulsom har vunnii laga krafl. 8 och 9 SS F.n. föreskrivs i 6 8 första slyckel alt en åtgärd som harmeddelats enligt 1, 2 eller 3 8 skall hävas av domstolen, om talan,för vars säkerställande åtgärden har meddelats, återkallas eller förfallereller om pant eller borgen har ställts i fall då talan avser en fordran ellerom det annars inte längre förekommer skäl för åtgärden. Vidare anges i sammastycke att domstolen när målet avgörs skall pröva om åtgärden fortfarande skallbestå saml alt domstolen även i samband med domen kan förordna om en åtgärd somnu har nämnts. Enligt andra stycket kan domstolen på yrkande av en part förordnaatt en åtgärd enligt 4 8 skall gå åter, om det finns skäl därtill. I första styckei av 8 8 i den nu föreslagna lydelsen angesatt en åtgärd som har beviljats enligl 1, 2 eller 3 8 skall hävas,om säkerhel som tillgodoser ändamålet med åtgärden ställs eller om del annarsinle längre finns skäl för åtgärden. Frågan huruvida ställd säkerhet bör föranledaall en beviljad säkerhetsåtgärd hävs får avgöras med hänsyn till det ändamålsom åtgärden skall tjäna. Kvarstad för en fordran bör alltid hävas, omtillräcklig säkerhet ställs för sökandens fordringsanspråk. Även i andra fallkan ändamålet med en åtgärd få anses tillgodosett genom att säkerhet ställs, omsökandens anspråk är av enbart ekonomisk belydelse för honom, t.ex. om hanpåstår bällre rätt till en fordran. I fråga om beskaffenheten och prövningenav en säkerhet som avses i förevarande beslämmelse bör vad som föreskrivs i 68 andra styckei i förevarande kapitel jämfört med 2 kap. 25 § UB varavägledande. Huruvida en erbjuden säkerhet är tillräcklig skall alltså prövas avdomstolen, om säkerheten inte har godkänts av sökanden. Enligt andra meningen i första stycket av 8 8 skall enåtgärd som avses i 1. 2 eller 3 8 också hävas , om lalan som harväckts i saken återkallas eller förfaller. Det kan påpekas att även om sökanden medger all enbeviljad säkerhetsåtgärd återgår, det bör krävas ett beslul av vederbörandedomstol om hävande av åigärden för alt den inte längre skall bestå. Om den somhar blivit föremål för kvarstad för fordran försätts i konkurs, bör det också iprincip krävas ett särskilt beslut för att kvarstaden skall upphöra att gälla.Delta får anses följa av den föreslagna lydelsen. 1 andra stycket av 8 8 har lagils upp en beslämmelse omvilken domstol Prop.1980/81:84 7.56 131 somhar all pröva frågan om hävande av en åtgärd som avses i 1, 2 eller 3 8. Däranges all frågan prövas av den domstol där rättegången är anhängig eller, omrättegång ej är anhängig, av den domstol som har beviljat åtgärden. Omrättegången är anhängig i hovrätten eller högsta domstolen, tillkommerbefogenheten att häva en meddelad åtgärd denna. För det fall att någonräiiegång inte pågår bör däremol hävningsfrågan prövas av vederbörandeunderrätt, även om åtgärden har beviljats av en överinstans. Detta får ansesfölja av laglexten, som i det senare ledet åsyftar aktuell domstol i förstainstans. Bestämmelsernai nuvarande 6 S första styckei andra och tredje meningarna - att en åtgärdsbestånd skall prövas av domstolen når målet avgörs och att domstolen kanförordna om en åtgärd i samband med domen - har med ett par mindre jämkningartagits upp som ett tredje stycke i 8 8. Jämkningarna är främst föranledda avatt en domstol enligt förslaget skall kunna bevilja en säkerhetsåtgärd även ifall då talan i saken inte skall prövas i rättegång. Del fallet att sakensprövning i annan ordning bör föranleda att en beviljad säkerhetsåtgärd hävshänförs till första styckei i paragrafen. Ensärskild fråga är om kvarstad eller en annan säkerhetsåtgärd bör bestå, sedananspråket har prövats i rättegång eller i annan ordning. Ogillas sökandenstalan, bör åtgärden som regel hävas. Om talan bifalls, sammanhänger frågan omåtgärdens bestånd med sökandens möjlighet att få verkställighet av domen ellerbeslutet (se 3 kap. UB). När sökanden kan få verkställighet för sitt anspråk,har han som regel inte längre behov av säkerhetsåtgärden. Hänsyn måsteemellertid tas till att verkställighet ofta i praktiken inte kan äga mm förrännågon tid efter det att ett verkställbart avgörande föreligger. Verkställighetskall som regel föregås av en underrättelse till gäldenären. Det kan ocksånämnas att en part inte alltid kan få en utskrift av domen eller beslutet sammadag som domen eller beslutet meddelas. En säkerhetsåtgärd bör därför som regelinte hävas förrän någon har förflutit från det att ettverkställbart avgörande föreligger. Dennuvarande beslämmelsen i 6 8 andra stycket om återgång av en åtgärd som avses i4 8 har tagits upp som 9 8 i det föreliggande förslaget. I7 8 första stycket anges f n. att om kvarstad anses böra läggas på arrende,hyra eller annat sådant som utgår av fast egendom, domstolen skall förordna engod man att uppbära medlen samt meddela den betalningsskyldige förbud att utgenågot till någon annan än den gode mannen. Bestämmelsen motsvarar 184 8 UL, somger överexekutor befogenhet att förordna om kvarstad på arrendeavgift, hyraeller annan avkastning som faller av fast egendom. Möjlighetenatt erhålla kvarstad på framtida avkastning av fast egendom torde inte hautnyttjats i någon större utsträckning. Enligt UB skall bl.a. 12 1980/81:84 7.56 238 kap.8 8 gälla när fasl egendom har belagts med kvarstad (16 kap. 14 8 andra stycketoch 16 8 andra slyckel). Det innebär att arrendeavgift, hyra eller annanavkastning som förfaller lill betalning skall uppbäras avkronofogdemyndigheten eller den som myndigheien förordnar som syssloman, omborgenären begär det och skäl därtill föreligger. Kronofogdemyndighelen skalli ett sådant fall ulan dröjsmål meddela den betalningsskyldige förbud attbetala till någon annan än kronofogdemyndighelen eller sysslomannen. Dettorde inte finnas någol slörre behov av att kunna få särskild kvarstad påavkastningen av en fastighet, dvs. utan samband med kvarstad på självafastigheten. Kvarstad på endast framtida avkastning innebär dessutom entvivelaktig säkerhet, eftersom gäldenären lorde vara oförhindrad att överlåtafastigheten. Framtida avkastning torde då troligen undandras kvarsladsborgenären.Av nu anförda skäl har i departementsförslaget inte tagits upp någonmotsvarighet till beslämmelsen i 15 kap. 7 8 första stycket RB. Det kan påpekasatt något hinder inte föreligger mol att särskild kvarstad läggs på en redanförfallen arrendeavgift, hyra o.d. som tillkommer gäldenären, i enlighel medvad som gäller om kvarstad på annan fordran. Iandra stycket av 7 8 föreskrivs f n. att om skingringsförbud meddelas på fastegendom och synnerlig fara föreligger för att egendomen genom van vård eller påannat sätt väsentligen försämras, domstolen kan på yrkande av den part som harbegärt åtgärden förordna en god man att förvalta egendomen. Därjämte meddelasen föreskrift om förskotlerande av kostnaden för förvaltningen. Sammabefogenhet tillkommer enligt 1818 UL överexekutor, när denne har meddelatskingringsförbud på fasl egendom. EnligtUB skall en motsvarande befogenhet tillkomma kronofogdemyndigheten, när fastegendom har belagts med kvarstad (16 kap. 14 8 andra stycket jfrt med 12 kap. 98, se även 16 kap. 16 8 andra stycket).