prop · G40320 · 1980-12-31 00:00:00 — Utformningen av DIS-systemet borde emellertid 1 del falletvara ett traditionellt problem om anpassning av statistiken i samhällel lillanvändarnas behov med de prioriteringsproblem som är förknippade med detta. Medden inriktning utvecklingsarbetet fått inom DIS-delegalionen på den statistiskaanvändningen kan det läget uppstå att DIS-enkälen inle anpassas lillsamhällets totala behov av statistiken 1 fråga. En sädan fastställd förhandspriorileringav ett visst användningsområde kan sålunda leda lill nylloförluster annorstädes. I den män DIS-syslemelär inriktat på prognosverksamhet har förvänl-ningsuppglfterna en betydelse. Iförsta hand var de avsedda för operativ användning. Det log sig också uttryck iell första förslag från samarbets-utredningen om en mycket enkel framåtriktadenkät. För den statistiska användningen i länsplaneringen är förväntningsslaiisliken unik information. Enkäter och intervjuer bekräftar att många länsstyrelseranser sig ha en slor nytta av förväntnlngsuppgiflerna men dä som ett blandflera bakgrundsmaterial. I detla fall ser effektanalysen i sin första länk ulall ge ett klart positivt utslag. Men flertalet länsstyrelser anser trols alltatt prognoserna bara skulle bli nägot sämre ulan förvänlningsuppgiflerna. DIS-malerialetanvänds alltså i prognoser över sysselsättningsutvecklingeninom induslri och partihandel. Dessa prognoser ligger lill grund för prognoseröver befolkningsulvecklingen i län och kommuner. Ett andra led ianvändningskedjan blir då hur länsprognoserna används. Det har inte varilmöjligt att analysera denna fråga i detalj. Inom länsstyrelserna verkar prognosernaspela en viss roll bland många andra material för att få en allmän överblick avdet framlida läget. De kan ge en kontroll av den bild annan information ger. Dekan ibland ha betydelse i prioriteringen av åtgärder på olika områden.Betydelsen varierar emellertid mellan länen och på en relativt begränsad nivå. Länsstyrelserna ser däremot ut att ha ell växande behov avstatistiskt underlag när verksamheten blir mer problem- och ålgärdsorienterad.Om detta leder till ökade förelagskontakter kan behovet av insamladeenkätuppgifter om förväntningar länkas minska. Möjligen skulle man på basis avtillgängligt material något förenklat kunna säga att vägen mol ökad ' Däribland ingår stödlänen som har tillgäng lillinformation om slödförelagen. 2 1980/81. 1980/81:20 18 beredskap för framliden kan gä via studier centralt ochregionall som är branschorienlerade och som i ökad utsträckning bygger påanalyser av slalistiskt utfallsmalerial och kontaktverksamhet. Den frågan skallinle här föras längre dä den tangerar utredningen om den långsikfigaindustripolitikens Informationsbehov. En mer problem- och ålgärdsorienteradlänsplanering leder ocksä till behov av statistik som kan vara mer varierandei lid och mellan regioner. För denna användning är DIS-malerialel ofta icketillräckligt differentierat. För övriga länsorgan är den statistiska användningen av DIS-systemetsF/S-del begränsad. Enkäler och intervjuer visar sålunda all den DIS-märkla slatislikeninte har någon egentlig användning i länsarbetsnämndernas prognosarbete. Inte heller utvecklingsfonderna har någon nämnvärdstatistisk användning av DIS-malerialet. Fonderna använder dock länsprogrammensom ett underlag för sina handlingsprogram. I den män länsplaneringensprognoser ulgör ett underlag för länsprogrammen Innebär detta en användning av DIS-syslemelhögre upp i användningskedjan. Dä handlingsprogrammen är under utveckling kanden indirekta nyttoeffekten tänkas öka . Kommunernas statistiska användning av DIS-enkälen har kunnalbelysas genom ett relativt splittrat material. utvärdering avden s.k. enkätsamverkan med lilläggsfrågor till DIS-enkälerna är en bit. DIS-utredningensintervjuer med 50 kommuner ger sitt bidrag. Därtill kommer intervjuer med olikaexperter knutna till den kommunala sektorn. Den bild som tonar fram ur deltamaterial är naturligen icke helt entydig bl.a. med hänsyn lill kommunernasskiftande storlek och näringsstruktur. Allmänt kan sägas att liksom på länsnivån harnäringslivsfrågor.fåll en allt slörre belydelse i den kommunala verksamheten.Det återspeglar ju den samhällsekonomiska problematiken. Detta ökade engagemangi näringslivsfrågor har icke i särskilt slor ulslräckning avspeglat sig i denkommunala verksamhetsplaneringen. Den senare har i sin tur relativt förskjutitsfrån en ettårig planering lill en femårig flerårsplanering. Del kan länkas kommunala planeringen förändras mol en kortare plane-ringshorisont - detskulle då vara en motsvarighet till utvecklingen av företagens planering.Utvecklingen kan länkas gä mol en mer konkret ålgärdsinriklad näringspolitisk verksamheii nära kontakt med de enskilda företagen och i högre utsträckning med sikte päatt skapa handlingsberedskap. I en sådanutveckling kan slalisfik komma alt behövas för alt få en samlad bild av detlokala näringslivet. Mot den bakgrunden är den bild utredningsmaterialet geröver kommunernas användningsslluation vid första påseende kanske någotförvånande. Den kan sammanfattas på följande sätt ur ulvärderingssynpunkl: (I) DIS-enkälen till industrin och partihandeln betyderinte sä mycket 1980/81:20 19 för de flesta kommuner även om många kommuner lar del avenkäterna -men då i stor utsträckning relativt ytligt. (2) Det skulle intebli så stor nyiloförlust för kommunerna om DIS-enkälen avskaffades. (3) Kommunerna har ellvisst behov av mer heltäckande skriftlig förelagsinformation (statistik) menden behöver icke vara ärlig. (4) Det finns dockkommuner där slalislikanvändnlngen utgör en integrerad del av planeringen ochdär därför DIS-enkälen är av större betydelse. (5) En del kommunergör och kommer att göra egna enkäter för att täcka sina speciella behov. (6) Muntliga kontakterär effektivare än enkäter för de kommunala ändamålen. En viktigbidragande anledning till detta utfall av utvärderingen torde vara att DIS-enkälenIcke läcker de mindre företagen och branscher andra än industrin ochpartihandeln. Det relativt begränsade antalet företag som finns med för varjekommun 1 DIS-populationen kan man i flertalet kommuner nå genom muntligakontakter och pä kommunnivå kan i statistiska användningar materialet bestå avenstaka enskilda företag (arbetsställen). Kommunernasäger sig dock ha en nytta av DIS-enkälerna ur slalislisk synpunkt som liggerlängre fram i användningskedjan. I ökande ulslräckning syns man användalänsplaneringens prognoser och planeringslal som ram för sinverksamhetsplanering. Del gäller främst beräkning av den totala folkmängden somofta hämtas ur länsprognoserna. Den räknas ju fram via sysselsätlnlngsbedömningarsom bygger på analys av näringslivets framlidsutveckling. Kommunerna kan ocksäha haft en viss nytta av DIS-enkälen genom alt den Innehåller ettstandardiseringselement beträffande variabeldefinitioner, klassificeringar avbranscher m. m. som kan underlätta egna undersökningar och underlättarjämförelser mellan olika material. På centralnivå utnyttjar industriverket DIS-syslemel statistiskt. DIS-systemets roll i prognosverksamhelensynes emellertid icke vara särskilt stor när det gäller förvänlningsuppgifler.För verkets branschsludier behövs en tillgång på uppgifter om enskilda företagsom dock gällande regler omöjliggör. I den mån DIS-systemel kommer tillstatistisk användning beror det pä bristande aktualitet i den reguljärastatistikproduktionen. På centralnivå begagnas prognoser över befolkning och industri även avenheten för regional utveckling på industridepartementet. Del gäller främstberedning av ärenden om gränser för stödområden. Olikacentrala organisationer och delegationer m.fl. har tillfrågats om användningenav DIS-syslemel statistiskt och någon slörre användning har icke dokumenterats.Del är emellertid påfallande att på en del häll där man kunde länkas använda DIS-märktstatistik kände man inle lill den. Prop.1980/81:20 20 första spontan reaktion blev därför ett visst tänkbart iniresseäven om behovet därför inle bör överskallas. Den kan möjligen tyda på alt detbehövts en bättre marknadsföring av DIS-statistlken. Statistik över utfallet av en del variabler har givelvisett allmänslalisliskt intresse som det legal utanför mitt uppdrag att närmarestudera. En återrapportering sker också till företagen av denstatistik som framkommit genom DIS-enkälen'. Återrapporteringens nytta tas uppi DIS-ulredningens enkät lill företagen och enkäten till de lokala fackligaorganisationerna. Av de av förelagen som säger sig ha tagit del av återrapporteringuppger ett förelag stor nytta av återrapporleringen, ingen nytta ochresten av företagen viss nytta. Av de lokala fackliga organisationerna har ca en tredjedeltagit del av återrapporleringen. Majoriteten av dem säger sig ha haft vissnytta av den. Nyttan av DIS-enkälens F/S-del genom återrapporleringen pendlarsåledes enligt användarnas uppfattning mellan "viss" och"ingen" nytta med övervikt för det . Om nyltobilden förändratsgenom den nya uppläggningen av äterrapporterlngen har av tidsskäl icke varitmöjligt att kartlägga. Med en långt driven förenkling kan användningen av DIS-systemetsF/S-del sammanfallas påföljande sätt. Del är då DIS-enkälen i dess nuvarandeuppläggning det gäller. Information behövs om intressanta fall men den finnstillgänglig pä annat håll genom muntliga kontakter som sannolikt ger merrelevanta uppgifter. Prlmärmalerialet användes ibland som bakgrundsinformationvid förelagsbesök. Uppgifter om ulvecklingshinder användes både på länsnivåoch nivå. Statistisk information behövs i planering främst förlänsplaneringen. Förväntningsuppgifterna används som ett material bland flera ilänsprognoserna. Dessa prognoser har en om ock begränsad användning både påcentral nivå, länsnivå och nivä. Utfallsuppgifterna används på allanivåer då de har en bättre aktualitet än den officiella statistiken. Förkommunal planering begränsas den stalisliska användningen av att DIS-företagenendast är en begränsad del av alla producerande enheter. Även här anses ulfallsuppglfter- specielll om sysselsättning - viktiga. I denutsträckning den nu tecknade användningen av DIS-systemets F/S-del bygger pä förvänlningsuppgiflerfinns ell kvalitetsproblem inbyggt. Inom länsstyrelserna har man 1 flera fallsagt sig medveten om att förväntningsuppgifterna är behäftade medkvalitetsproblem - alt de kan vara av tvivelaktigt värde. DlS-delegationen hargjort kvalitetsundersökningar genom att jämföra förväntningsuppgifter ochutfallsuppgifter för sysselsäft-ning och produktion i DIS-enkälen. ' Denna återrapportering skedde årsenkät. Den har lagts om för rapporteringen av resultat.Framställningen bygger här pä de två första då den senare återrapporleringen inleskedde förrän . Prop.1980/81:20 21 kvalitet i samband med studien om inlressania fall.Dessutom har gjort en studie över förelagens planering somunderlag för framtidsbedömningar. Resultaten kan sammanfallas i följandepunkter: (1) Användningen avformella planeringssystem inom företagen har stagnerat eller minskal. (2) Förväntningsuppgifterna har mycketlågt prognosvärde - om något ~ för direkt användning. (3) vunna erfarenheter gerlitet slöd för alt ekonometriska analyser skulle öka prognosvärdet. (4) Framlida större förändringarrapporteras relativt sent om de alls rapporteras i DIS-enkälerna. Del är 1och för sig naturiigt alt 1970-lalets inslabllare läge har sådana konsekvenser.Förelagen försöker undvika låsningar i lägen som är svårbedömbara. En DIS-enkätfår del svårare alt fånga in framliden via företagen. Det kan också finnas kvalilelspåverkani alt uppgifterna över framtidsförväntningar inom ett företag kommer allvidarebefordras lill flera användare. Samtidigtbör understrykas att ett lågt prognosvärde i förvänlningsuppgifler inlenödvändigtvis behöver betyda att de hell saknar användningsvärde.Förväntningsuppgifterna kan nämligen ha legal till grund för åtgärder somförändrar utvecklingen så att utfallet blir ell annat än det förväntade. Fördet andra kan uppgifterna tillsammans med andra uppgifler hos en regionaltkunnig person ändå länkas ha en viss nytta. För del tredje kan det tänkas kan genomföra ekonometrisk analys av uppgifterna. SCB:s utredningom kvaliteten ger dock en pessimistisk bild av möjlighelen att hitta någonprognoslösning med hjälp av förvänlningsuppgiflerna. Sammanfattningsvismåste nyttan av förväntnlngsuppgiflerna 1 DIS-enkälen starkt ifrågasättas. DIS-systemetsanvändning för planering på medellång sikl fungerar därför Icke f.n. 1 sin F/S-del.Ulfallsuppgifterna är dock till nytta i den statistiska användningen. Användning av systemdelen samhälleföretag Informationen mellan företag och samhälle är ömsesidig.Del ligger förankrat redan från början i målsättningen för DIS-systemet. Detskulle medverka till att möjliggöra samplanering mellan kommuner och företag. Samhälletsåtagande skall uppfyllas genom att länsstyrelser och kommuner lämnar enöversiktlig redogörelse för sådan statlig resp. planering som kanantas vara av betydelse för de näringsidkare som ålagts att lämna uppgifterinom ramen för informationssystemet. Länsstyrelser och kommuner har frihet attsjälva bestämma form och innehåll för informationen. Både länsstyrelser ochkommuner synes 1 stort sett uppfylla lagens bestämmelser på denna punkl. 1980/81:20 22 Alla länsstyrelser utom två utarbetade sålunda eninformationsskrift . Den överlämnades till förelagen för spridning tillföreträdare för de anställda. Alla skrifterna utom en har information från DIS-enkälenmedan DIS-syslemel beskrivs 1 hälften av dem. Akiuell presenteras i13 skrifter och bedömningar om DIS-enkälen ges i tvä. Bland ett antal tillfrågade kommuner har isin lur uppgivit sig ha en organiserad information lill förelagen minst en gångper år. Övriga kommuner anser all man uppfyller lagen genom kontinueriiga kontakteråtminstone med de större företagen. Informationen sker skriftligt och/ellermuntligt. En del av kommunerna har gett ut informationsskrifter men dettabedöms på sina håll vara en minskande form för informationen. Nyltan av informationen har belysts i DIS-ulredningens enkälertill förelag och lokala fack. av företagen säger sig känna till alllänsinformation lämnas inom DIS-syslemel och lika många all även kommunernalämnar information i enlighet med bestämmelserna för DIS-systemel. Bland delokala facken som uppges ha deltagit i samråd om DIS-enkälen i förelagen är delca som uppger sig ha denna kunskap om regional resp. lokal informationfrän myndigheter. Det finns ett allmänintresse av information om regionaloch planering bland DIS-företagen. Intresset är något starkare förkommunal information. Om man ser på DIS-systemets roll att underiättasamplanering mellan kommun och förelag skulle svaren om slor nytta avinformation peka på att för av förelagen spelarkommuninformationen den tilltänkta rollen. Det har emellertid inte varitmöjligt att på denna punkt fortsätta användningskedjan och se hur informationenanvänts. Även enkäten till de lokala facken innehåller frågor ombehov och nytta av samhällsinformation. Bland dem som känner till attsamhällsinformation finns säger sig en slor del ha viss nytta avinformationen. Sammanfattningsvis kan sägas all DlS-syslemels S/F-delgett en information som en slor del av mottagarna i har ettallmänintresse av även om del kanske inte uppfyller de ursprungliga målsällningarnaför systemet. Intresset för information ser ut att vara något högre änför länsinformation. kan man av annan information alt döma införframliden se en fortsatt linje pä länsnivå där Information som lämnas företagenär avsedd för en betydligt vidare läsekrets. Den blir dä ett naturligt led ilänsstyrelsernas allmänna informationsverksamhet. På den kommunala sidan kan mantänka sig en fortsatt utveckling mol ökade muntliga kontakter. En växandesamverkan mellan samhällsorgan och företag bör i sig vara ett instrument ävenför förbättrad informalionsgivning. Prop.1980/81:20 23 Dennadel av systemet handlar om informationsspridningen mellan olika samhällsorganpå olika geografiska nivåer och på samma nivå. Det är en annan typ av systemdelän de två förra. Den handlar om effektivitetsproblem 1 systemet. Delär dels fråga om att genom informationsspridning mellan myndigheter inom ramenför gällande lagar öka effektiviteten i del framtagna materialet. Dels gällerdet alt undvika dubbelarbele särskilt 1 uppgiftslämnandet och att därmed ökasystemets produktivitet genom minskade kostnader inte minst för företagen. DIS-utredningenhar icke gäll in på produktivitetsproblemen 1 systemet. De har sominledningsvis sades betraktats som problem som DIS-delegalionen löpande sysslarmed. Det gäller bl.a. den tekniska produktionsprocessens fördelning pä olikamyndigheter och materialflöde. om processen visar att bortfallet i DIS-enkälen1 stort sett är oförändrat. En förlängning av tiden för insamling avuppgifterna fram till SCB har dock sketl. En länkbar anledning skulle kunnavara en ändrad prioritering av tillgängliga resurser hos länsstyrelserna. Närdel gäller möjligheterna för spridning av enkätmaterialet har länsarbetsnämnderoch utvecklingsfonder bekräftat att man blivit Informerad om möjligheterna attla del av materialet. Materialet har även distribuerats lill kommunnivån. Enökning av systemets nytta skulle kunna erhållas om materialet ocksä fick lämnaslill med reservation för kvalitetseffekten pä materialet. Samverkangenom muntliga kontakter har ökal på länsnivå och mellan länsnivå och kommuner.Del har kanske mer än materialflödet bidragit till att främja målsättningen förS/S-syslemel. Närdet gäller samordningen av uppgiftslämnandet kan nämnas alt definitionerna i DIS-enkälernaöverensstämmer med definitionerna i den reguljära induslrislalistiken hos SCB.Genom enkälsamverkan med kommunala lilläggsfrågor har visst dubbelarbele inomkommunala sektorn kunnat undvikas och en användning av enhetlig begreppsapparatkunnat säkras. har visst arbete utförts av de båda experterna från DEFU och SCBför att utröna andra samordningsmöjligheter. Det visar sig vid enkollationering av befintliga datasystem genom statskontoretsdokumentationscentral och SCB:s variabelkatalog att DIS-systemets variableråterfinns 1 vissa andra datasystem i olika varianter beträffande innehåll,täckning och tidsaspekter. Fiertalel av dessa system är i produktion på SCBoch därmed kringgärdade av sedvanligt sekretesskydd. Någraentydiga enkla fall för samordning har icke avslöjats. Del kan dock inteuteslutas alt det kan finnas lönsamma samordnlngsprojekl. Men det har intebedömts rimligt alt göra en djupdykning i ett antal tänkbara fall. Det gäller frägorsom löpande behandlas av såväl DIS-delegalionen som SCB eftersom bådamyndigheterna har samordningsuppgifter av sam- Prop.1980/81:20 24 maslag när det gäller S/S-problemaliken, Man kan möjligen hävda alt det är endubblering av arbetel i fråga om samordning. Utvärderingenav systemdelen S/S blir sålunda närmast att den fungerat ungefär som avsett. Enmöjlig vinst kunde vara om DIS-enkälens frågor hade utformats 1 högre grad medhänsyn också till andra statistiska behov än den regionala och lokalaplaneringens. Avsnitten2-5 har visserligen gripit över hela utvärderingens nytlosida men del har skettutan en summering lill en totalnylta. Genomgången av nytlosldan och del behovav information som där Indirekt kommil fram blir senare en utgångspunkt för attmåla olika slags framtidsbilder. Den blir också ena sidan av det beslulsunderiagsom är uppgift att presentera. Den blir - i samspel medkostnadssidan - ett underlag för politisk värdering och beslut. Kostnadernaför olika aktörer i systemet har beskrivits 1 tidigare kapitel. Och de kan imotsats till nyltosidan samlas och adderas om också bara schematiskt. De har ienkätsvaren formats i antal arbetstimmar. Man kan sedan använda olikaschabloner för att värdera en arbetstimme. I tabell I används schabloner från . Kostnadsuppskattningarna måste ses som närmevärden medbreda marginaler uppåt och nedåt. Tabell1 DIS-systemets kostnader . (S/F, F/S) 0.2 1,3 Samhälle totalt 5,3 1,5) Totalkostnad =12,0 Påcentral nivå uppstår kostnaderna huvudsakligen genom DlS-delega-tionens verksamheioch SCB:s deltagande i produktionen. Delta är de enda belopp som redovisasdirekt över statsbudgeten. De regionala kostnaderna har först erhållits 1 formav använda arbetstimmar. Denna resursinsats uppstår på två sätt. Riksdagenbestämmer att länsstyrelserna skall medverka 1 produktionen av DIS-systkmelsinformation - del är exempel på det ena sättet. prioriterarambitionsnivån för den lagfästa arbetsuppgiften i viss mån efler den nytta mantillmäter resultatet. Del är exempel på del andra sättet - ett annat klarareexempel är länsstyrelsernas användning av systemet. Några anslag fick Ickelänsorganen 1 samband med införandet av DIS-systemet. 1980/81:20 25 Avde regionala kostnaderna ligger enligt enkäterna på produktionen avinformation inom systemdelen S/F. För kommunernas del är motsvarande siffra 75 %.För de regionala organen och då främst länsstyrelserna är naturligtvis enanvändningskostnad svårskaltad - inle minst när den får en minskande andel i koslnaderför aktiviteter högre upp i användningskedjan. För kommunernas del kan man baragöra den reflektionen att kostnaden för deras egen användning av systemet ärmycket låg. Det svarar mot den bild som tidigare förmedlades om en sannoliktrelativt låg nytta av systemet för kommunerna. Företagens kostnaderbygger också pä en uppskattning i arbetstimmar. Ca en tredjedel avarbetstimmarna som använts för DIS-systemet går -med en mycket grov beräkning'- åt till samrådet. Detta ger dock en överskatlning av resursåtgången päsamrådet, då limkostnaden för samrådet bör vara lägre än för vissa andra DIS-momenl. Totalt skulle sålundakostnaden för DIS-systemel genom en mycket grov uppskattning och med användaschabloner kunna beräknas ligga kring en nivå på ca 12 milj. kr.Kostnadsuppskattningen varierar emellertid kraftigt med variationer itimkostnaden. Kostnaderna får sedanställas mot nyttan. Men man speglar då endast ett nuläge för DIS-systemel. Denredovisade utvecklingen av behoven pä olika områden, av produktionstekniken ochav andra möjligheter lill behovstäckning framåt kan förskjuta nytto-kostnadsrelalionenåt båda håll. Kostnader och nytta för DIS-systemel måste dessulom jämföras isin helhet. Det kan icke vara meningsfullt att söka ta ut några aktörer 1systemet sådana som industriverket eller länsstyrelser för att beräknakostnads-nyttoeffekter för dem var för sig. De uppkommer icke i sådanapartiella anpassningsprocesser av nyttan till kostnaden. Användarna bestridericke direkt kostnaden för sin del. I viss mån finns det dockvissa moment av en direkt nylto-kostnadsan-passning i systemet - moment som kange vägledning vid värderingen av nyttan. Ett exempel är de tilläggsfrågor till DIS-företagensom kommunerna kan göra genom kommunpaket 1 DIS-delegationens projekt"enkätsamverkan". Kommunerna fär betala marginalkostnaden för attdelta i tilläggsfrågorna. Andelen kommuner som har deltagit i "enkälsamverkan"har minskat år för år. För åren 1978-80 är antalet deltagande kommuner 60, 45resp. Kommuner med många DIS-arbetsställen har deltagit i enkätsamverkan istörre utsträckning än kommuner med få arbetsställen. Endast tretton avkommunerna har deltagit alla tre gångerna. Behovet all ställa frågor tillföretagen vatje år är därför sannolikt begränsat, dvs. 'Beräkningen bygger på följande anlaganden om timkostnader. Förelag:Kostnad , för samrädsdelen . 1980/81:20 26 kostnaden.Dessutom har av deltagande kommuner 1978 och 1979 sagt sig ej ha använt lilläggsfrågorna. En jämförbar kostnads-nyltoanpassnlngfinns i kommunernas egen enkätverksamhet vid sidan om DIS-systemet - både hosdem som deltar i enkätsamverkan med lilläggsfrågor och hos övriga kommuner. År1978 gjorde av kommunerna egna enkäter. Behovsbilden har enligtuppgifter frän kommunförbundet icke förändrats då liknande mätningargjordes.