prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Beredningen erinrarom att motivet för nu gällande bestämmelser främst är att det fränordningssynpunkl är av vikt att obelånade inteckningshandlingar kan tas omhand. Härtill kommer att pantsättning strax före försäljning lätt medförpraktiska olägenheter. Förslaget till 6 8 motsvarar i sak vad som gäller . Fleraremissinstanser förordar att bestämmelsen utvidgas till att omfatta ävenobelänad företagsinleckning. framhåller sålunda attgäldenären vid utmätning av företagsintecknad egendom kan efter utmätningenneutralisera effekten av denna genom att belåna tidigare fastställdainteckningar. Del framstår som angeliiget att kronofogdemyndigheten fårmöjlighel att hindra sådana illojala transaktioner. bör emellertidenligt föreningen beaktas att belåning av företagsinteckning ofta utgör endasättet för en näringsidkare att fä lån och att denna mcjiighet inte böronödigt försämras genom ingripande av kronofogdemyndigheten. Myndigheten börkunna medge belåning, t.ex. om den intecknade egendomen har ett värde somavsevärt överstiger företagsinteckningarnas summa och utmätningsskulden avserett tämligen ringa belopp. Liknande synpunkter anförs av RSV. inredningen om säkerhelsåtgårder m.m. i skalteprocessen samtTCO. Föredrai;anden. Jag godtarberedningens förslag om omhändertagande av pantbrev som gäller i utmätt skeppoch av intecknat skuldebrev som gäller i utmätt luftfartyg eller i utmättareservdelar. Flera remissinstanser har förordatatt bestämmelsen utvidgas till alt omfatta även obelånad företagsinleckning.Därvid har påpekats att gäldenären efter utmätning av företagsintecknadegendom kan neutralisera effekten av utmätningen genom att belåna tidigarefastställd företagsinteckning. Jag instämmer i att detta förhållande inle ärtillfredsställande. Som Jag har framhållit i anslutning lill 4 kap. 29 8 hardet inte ansetts lämpligt att föreskriva något generellt förbud motpantsättning av företagsinteckning efter utmätning av egendom som omfattas avinteckningen. De skäl som ligger till grund för den nu förevarande bestämmelsenkan inte åberopas med samma styrka när det gäller företagsinteckning. Frågankan emellertid väntas få sin lösning till följd av det arbete som bedrivs inomutredningen (Ju 1972:12) angående förelagsinteckning. 6 8 Paragrafen uppmärksammar utmätning av egendom somgäldenären innehar under förbehåll om återtaganderätt. i regel pä grund avavbetalningsköp. kap. 7 8 beredningens förslag. Vid utmätning avegendom som sålts med förbehåll om återtaganderätt har i allmänhet ansetts attföremålet för utmätningen är 1980/81:8 6 kap. 6 § 523 köparens rält enligt kontraktet. Köparens exemplar avkontraktet skall omhändertas i enlighet med den allmänna föreskriften i 75 8 2mom. UL om att handling som Qänar till bevis om rättighet skall tas om hand.Delade meningar föreligger i frågan huruvida någon utmälningsåtgärd ocksä skallvidtas med själva godset, och nägon enhetlig praxis har i den delen inteutbildats. Det är emellertid inte ovanligt alt besittningen av godset fråntasköparen när hans rätt utmäts. Beredningenframhåller att ett omhändertagande efler utmätning av egendom som har sålts medförbehåll om återtaganderätt (äganderättsförbehåll) inte kan anses innebära attsäljarens rätt träds för när. För all utmätningen skall säkerställas effektivtkan det enligt beredningen vara nödvändigt att kronofogdemyndigheten vidtarsamma åtgärder med godset som om gäldenären hade haft full äganderätt. Ofta nogligger det också i säljarens intresse att t.ex. avbetalningsgods las om hand,bl.a. därför att det efler utmätning kan befaras att köparen åsidosätter sinvårdnadsplikl. Beredningen föreslår att kronofogdemyndigheten uttryckligen fårbefogenhet alt efter omständigheterna ta i förvar egendom som är köpt medäganderättsförbehåll eller, om egendomen lämnas i gäldenärens vård, utmärkaden som utmätt och eventuellt försegla den. 1 enlighet härmed föreskrivs i 7kap. 7 8 alt äganderättsförbehåll inte hindrar att egendomen tas i förvar,utmärks eller förseglas. Bestämmelsen föreslås gälla alla fall då egendominnehas under äganderättsförbehåll, alltså inle bara avbelalningsköp. Vidarestadgas alt överlåtaren - dvs. som regel avbetalningssäljare - skallunderrättas om att gäldenärens rält blivit utmätt. Beträffande dennes skydd närförsäljning blir aktuell finns bestämmelser i 10 kap. 9 8 beredningsförslagel. Beträffande utmätning avöveriåtarens - dvs. i regel avbetalningssäQares - rätt i hithörande fall tordeenligt beredningen särskilda bestämmelser inte behövas. Reglema om utmätning avrättighet får tillämpas. Den som innehar egendomen skall underrättas om utmätningenoch delges förbud att betala resterande köpeskilling eller utge godset tillannan än kronofogdemyndigheten eller den myndigheten anvisar. anser del värdefullt alt den praktiska frågan vilkaåtgärder som får vidtas med avbelalningsgods när köparens rätt har utmätts färsin lösning genom den föreslagna bestämmelsen. Även uttalar sigpositivt om att beredningen i olika sammanhang har uppmärksammat frågan omutmätning av egendom eller rätt lill egendom som har sålts med ägarförbehåll.Hovrätten förordar dock att de särskilda regler som har föreslagits beträffandesådan egendom arbetas samman med bestämmelser om utmätning av pantsatt lösegendom. I anslutning till 9kap. 9 S i departementsförslaget behandlas närmare frågan om utmätningbeträffande egendom som gäldenären har förvärvat under förbehåll omåtertaganderätt eller likvärdigt för- Prop.1980/81:8 6 kap. 7 § 524 Som framgår av vad som anförs där anser jag alt sädanutmätning bör avse själva egendomen med förbehåll för tredje mannens rätt.Härav torde följa all det egentligen inle behövs någon särskild bestämmelse omsäkerställande i sådant fall. Eftersom frågan har vållat svårigheter itillämpningen och kronofogdemyndigheternas praxis inte är enhetlig anser jagdock att det är värdefullt med en uttrycklig reglering av kronofogdemyndighetensbefogenheter efter sädan utmätning. Det förslag till reglering som beredningenhar lagt fram anser Jag ändamålsenligt. Jag förordar att det tas upp i balken.Lydelsen bör dock Jämkas något. 7 8 1 paragrafen ges bestämmelser om säkerställande avutmätning när egendomen är i tredje mans besittning. Den motsvarar 7 kap. 8 8beredningens förslag. Beträffande innehålleti 74 8 2 mom. UL hänvisas till redogörelsen under kapitelrubriken. Bestämmelseni 74 8 2 mom. torde närmast avse lösöre men tillämpas analogiskt även på annanlös egendom, t.ex. fordringar och rättigheter som grundas på löpande skuldebreveller andra presentationspapper. Beredningenföreslår att generella föreskrifter införs i fråga om utmätning av lös egendomsom är i tredje mans besittning. Föreskrifterna skall tillämpas oavsett vilketslags egendom det är fråga om eller vilken grund Iredje mannen åberopar försitt innehav. Tredje man kan sålunda ha gäldenärens egendom i deposition ellerbesitta den med nyttjanderätt. Han kan som ombud eller ställföreträdare förgäldenären förvara handlingar som tillhör gäldenären osv. Bestämmelserna gälleräven om tredje man grundar sill innehav på en rätt som skall respekteras viddet exekutiva förfarandet, dvs. när han innehar utmätt egendom med pant- ellerretentionsrätt. Som första mening i första stycketav 7 kap. 8 8 föreslär beredningen en bestämmelse om all egendom som är itredje mans besittning fär tas i förvar, utmärkas och förseglas när sådanåtgärd föreskrivs i 2-6 88 beredningens förslag. Om kronofogdemyndighetenanser att sådan egendom inte behöver tas om hand, skall i stället enligl andrameningen förbud meddelas tredje mannen att utan kronofogdemyndighetens tUlståndlämna ut egendomen eller vidta annan ätgärd därmed till skada för utmätningssökanden.Lämnas egendom kvar hos tredje mannen, får kronofogdemyndigheten vid behovutmärka egendomen på sedvanligt sätt och försegla den. skall enligtberedningen tillse alt åtgärdema inte gör obehörigt intrång i tredje mannensrätt. Om denne innehar lös sak med nytGanderätt, skall emellertidnytQanderätten vika för utmätningen, såvida den inte anses sakrätlsligtskyddad. Med egendom avses även fordringsbevis och annan handling som nämns i2-6 88 beredningens förslag. 1980/81:8 6 kap. 7 § 525 Beträffande t.ex. pantbrev som är belånat saknasemellertid regelmässigt anledning all omhänderta handlingen. Att tredje man innehar egendom medpant- eller retentionsrätt utgör, framhåller beredningen, inte hinder mot attegendomen utmäts för ägarens skuld. Även sådan egendom kan enligt förslaget tasi förvar. Detta inverkar inle på pant- eller retentionsrätten. Del haremellertid synts beredningen lämpligt att uttryckligen ange att den utmättaegendomen i sådant fall innehas av kronofogdemyndigheten för pant- ellerrelentions-rälishavarens räkning. Bestämmelsen, vilken har upptagits som andrastycke i paragrafen, skall ses i sammanhang med pant- och reientionsrättshavaresskyldighet att la betalning enligt 9 kap. 11 8 och reglema i 10 kap. 48 om försäQning av egendom som besväras av pant- eller retentionsrätt. Föreningen mellanombudsmännen hos landshypoteksinstilution anser detotillfredsställande all pantbrev, som finns hos iredje man, skall kunna tas iförvar även i fal! då tredje mannen har panträtt till egendomen. Beredningenhar visserligen uttalat att det regelmässigt saknas anledning att omhändertabelånat pantbrev, men om bestämmelsen får kvarstå finns likväl risk för altpantbrev tas om hand trols alt del inte är befogat. Detta kan medföraolägenheter och besvär för kreditgivarna, särskilt om de har anledning allsjälva vidta utsöknings-åtgärder mot egendomens ägare. Det borde varatillfyllest att förbud kan meddelas innehavaren alt utan kronofogdemyndighetenstillstånd lämna ul pantbrevet. Eventuellt kunde ges en kompletterande bestämmelseatt belånat pantbrev får omhändertas om särskilda skäl föreligger. Ombudsmannaföreningenpåpekar vidare att innehavare av pantbrev ofta även innehar del för annanborgenärs räkning med skyldighet att lämna ut del till denne. Eft förbud attlämna ut pantbrevet kan rimligen inte avse utlämnande lill sådan borgenär. Bestämmelsen iförsta stycket första meningen överensstämmer i sak med vad beredningen harföreslagit. När det gäller frågan huruvida kronofogdemyndigheten bör hamöjlighet att hos tredje man omhänderta pantbrev även i fall dä denne harpanträtt till egendomen delar jag beredningens uppfattning att del regelmässigtsaknas anledning att omhänderta belånat pantbrev. Innehas pantbrevet av en bankeller annan kreditinstitution bör omhändertagande inte förekomma. I andra fallkan del finnas risk för illojala transaktioner, t.ex. att deninlecknade egendomens ägare i samförstånd med pantbrevets innehavare pantsätterdetta till godtroende. Huvudregeln att belånat pantbrev ellerinteckningshandling inte skall tas om hand bör lämpligen komma till uttryck ilagtexten. 1 en andra mening i första stycket sägs därför att första meningentillämpas i fråga om pantbrev eller annan inteckningshandling som är belånadendast om särskilda skäl föreligger. Tredje meningen överensstämmer med andrameningen i beredningens förslag. Prop.1980/81:8 6 kap. 9 526 Jag vill tillägga att förbud förtredje man att lämna ut pantbrev i fall som avses även gäller utlämnandetill andrahandspanthavare, om inte annat angetts. Är andrahandspanlhavaren enbank eller annan kreditinstitution bör emellertid tillstånd lill utlämnandeutan vidare meddelas. Andra stycket i paragrafen överensstämmer med beredningensförslag. 8 8 Paragrafen innehåller bestämmelser som gerkronofogdemyndig heten generell möjlighet att la i förvar även andra handlingar som rör utmätt egendom än som har nämnts i 2 och 5 SS. Den motsvarar 7 kap. 9 S beredningens förslag. Om fartyg,luftfartyg eller gods i fartyg eller i luftfartyg utmäts, skall enligt 73 8 2mom. UL ägaren eller befälhavaren på anmodan tillhandahålla de handlingar somvisar äganderätten till egendomen eller eljest rör denna. Utmäts fordran ellerrättighet som inte är grundad pä handling vars företeende utgör villkor förfordringens utkrävande eller rättighetens utövande, skall enligt 75 8 2 mom. ULutmätningsmannen la i förvar handling, som Qänar lill bevis om fordringen ellerrättigheten, om sädan handling finns att tillgå. Beredningenframhåller att det även vid utmätning av annan lös egendom än som nämns i 73 82 mom. UL kan vara lämpligt att ta hand om handlingar rörande egendomen. Enligtberedningen torde detta redan nu tillämpas i viss utsträckning. Beredningenanser alt en sådan befogenhet uttryckligen bör tilläggas kronofogdemyndighetenmed avseende pä all egendom som avses i 2-7 SS beredningsförslaget. I enlighethärmed har i första meningen av 7 kap. 9 8 föreskrivits alt även andrahandlingar än som har nämnts förut får las i förvar, om de visar gäldenärensrätt till utmätt egendom eller behövs vid nytQande av egendomen. Exempel påhandlingar som avses med bestämmelsen är skuldebrev som inte är löpande,köpekontrakt, köpebrev, kvitto, gåvobrev osv. När motorfordon utmäts, blir detbl.a, aktuellt all ta i förvar besiktningsinstrument eller typintyg samtskattekvitto. Vid utmätning av fartyg bör kronofogdemyndigheten ta om handviktigare skeppshandlingar och andra dokument, säsom nationalitets- ochregistreringscertifikat, mätbrev och certeparti. Vid utmätning av luftfartygbör motsvarande handlingar tas i förvar. Om sådan handling som avses härråkar vara i tredje mans besittning, bör det enligt beredningen lika litet somi fall som avses i 8 S beredningsförslaget utgöra hinder mot att den las iförvar. En bestämmelse härom har tagits upp som andra mening i 9 S. Föredraganden.Departementsförslaget överensstämmer, bortsett frän smärre redaktionellajusteringar, med beredningens förslag. 9 § Paragrafen innehåller bestämmelser om förteckning ochvärdering av utmätt lös egendom. Den motsvarar 7 kap. 10 8 beredningens förslag. 1980/81: 8 6 kap. 9 § 527 Enligt 73 8 I mom.UL skall utmätt lös egendom upptecknas och värderas av utmätningsmannen. Om detanses nödvändigt, får utmätningsmannen tillkalla sakkunniga att biträda vidvärderingen. Utmäts av inteckning besvärade reservdelar till luftfartyg, skallsakkunniga alltid anlitas vid värderingen. Uppteckningen bör innehålla ennoggrann beskrivning av den utmätta egendomen sä alt vad som har utmätts kansäkert identifieras med hjälp av beskrivningen. Hur ingående uppteckningen börvara vid utmätning av t.ex. varulager är osäkert. torde iallmänhet anlita sakkunnig vid värdering av smycken, antika föremål, konst,varulager o.d. I första stycket av10 8 föreslår beredningen regler vilka i sak motsvarar vad som gäller.Första meningen föreskriver att kronofogdemyndigheten skall förteckna utmättlös egendom och uppskatta dess värde. Hur noggrant förtecknandet skall ske kaninte generellt anges utan fär prövas frän fall till fall efter vad som ärpraktiskt motiverat. Beredningen framhåller emellertid att det klart måsteframgå vilken egendom som har blivit utmätt. Som andra mening i första styckethar tagils upp en bestämmelse om alt sakkunnig person vid behov får anlitas förvärderingen. Beredningen påpekar att någon föreskrift om att sakkunniga skallanlitas vid värdering av intecknade reservdelar till luftfartyg inte har tagitsupp i 7 kap. Att så skall ske framgår av 12 kap. 3 8 andra stycket i förslaget.Även när det gäller andra specialobjeki - såsom fartyg och luftfartyg - måsleman enligt beredningen utgå från att det inte hos kronofogdemyndigheten finnsrepresenterad sådan särskild sakkunskap som fordras för värdering av egendomen.Del är av vikt all en såvitt möjligt riklig värdering görs för alt man skallkunna bestämma hur myckel av gäldenärens egendom som behöver utmätas. Vidarekan vid blivande försäljning värderingen ligga till grund förkronofogdemyndighetens prövning, om bud skall avvisas som alltför lågt. Beredningen påpekar att det frånordningssynpunkt är lämpligt att man säkert vel ocksä i vad mån handlingar hartagits i förvar. Som andra stycke i 10 8 har beredningen därför tagit uppbestämmelse att omhändertagna handlingar skall förtecknas. Beredningen behandlar härefterfrågan om försäkring av utmätt egendom, varom bestämmelser f.n. saknas. Enligtvad som har upplysts för beredningen förekommer det att kronofogdemyndighetenlåter försäkra bil som har ulmätts och ställts upp i garage. Enligtberedningen är det naturligtvis i säväl ulmätningssökandens som gäldenärensintresse att utmätt egendom är försäkrad. Om gäldenären vidutmätningstillfället inle har sin egendom försäkrad, bör kronofogdemyndighetenha befogenhet att teckna försäkring. Del bör enligt beredningen bli regel attall egendom som tas i förvar av kronofogdemyndigheten är försäkrad mot brand,stöld o.d. 1 allmänhet torde det vara tillfyllest attkronofogdemyndigheten tecknar 1980/81:8 6 kap. 9 § 528 en flytande försäkring vilken omfattar all egendom somkronofogdemyndigheten har i förvar. Försäkringskostnaden blir då lämligenobetydlig. Kostnaden för sådan försäkring får ingå som en del av statsverketskostnader för utmälningsförfarandet. Behöver särskild försäkring tecknas förmera värdefull egendom, bör kostnaden las ut genom speciell ersättning, 1 såfall kommer kostnaden slutligen att betalas ur köpeskillingen för den utmättaegendomen. Ledei- utmätningen inte till försäljning, kan kostnaden komma attslutligt stanna på utmätningssökanden. bör därför höradenne innan särskild försäkring tecknas. Även gäldenären bör lämpligen höras. Behov av försäkring kan föreliggaäven när utmätt egendom lämnas kvar i gäldenärens vård. Beslut om altgäldenären får behålla utmätt egendom i sin besittning och nylQa den kanförenas med villkor att försäkring tecknas eller vidmakthålls av gäldenären. 1 enlighet med det sagda har somtredje stycke i 10 8 beredningsförslaget, lagils upp en bestämmelse om attkronofogdemyndigheten får försäkra utmätt lös egendom. Beträffande utmätt fastegendom föreslår beredningen en motsvarande bestämmelse i 15 8. Beredningenanmärker att om försäkringsfall inträffar sedan utmätning har sketl, kommerdenna som regel att omfatta utfallande försäkringsbelopp. RSV framhålleratt värdering av utmätt lös egendom inte alltid kan ske i anslutningtill utmätningsbeslutet Qfr 7 kap. I 8 beredningsförslaget). Del bör därföranges att värderingen kan få anslå någon . Bestämmelserna i 10 och 15 88 attkronofogdemyndigheten får försäkra utmätt egendom berörs av en delremissinstanser. Förslaget tillstyrks av försäkringsinspektionen, länsstyrelseni och . Några remissinstanser ställer sig dockkritiska till beredningens uttalande att det bör bli regel att all egendom somtas om hand av kronofogdemyndigheten är försäkrad. RRV anför sålunda altomfattningen av utmätning i lös egendom motiverar att statsverket, liksom ifråga om staten tillhörig egendom, normalt bör slå självrisk och iöverensstämmelse härmed i förekommande fall utge ersättning till denskadelidande. Liknande synpunkter anförs av RSV och TCO. Dessa remissinstanseranser dock att möjlighet bör finnas att teckna försäkring, t.ex. när särskiltvärdefull egendom har omhändertagits. TCO är inte främmande för alt någon formav flytande försäkring tecknas för hela verksamhetsområdet, såvida inteförsäkringspremierna vida överstiger beräknat skadestånd. Skulle möjlighet tillflytande försäkring inte föreligga, bör i vart fall den enskildeförrättningsmannen hos kronofogdemyndigheten vara befriad frän ansvaret attteckna försäkring för myndighetens räkning. framhåller allbestämmelserna inle ger klart uttryck för om kronofogdemyndigheten skall ellerblott/nr teckna försäkring. Hovrätten har i och för sig inte någon invändningmot alt utmätt egendom försäkras 1980/81:8 6 kap. 9 § 529 men anser att någon bestämmelse därom inte behövs omkostnaden för försäkringen skall bestridas av allmänna medel, 1 den månkostnaden skall bestridas av sökanden och/eller las ut ur köpeskillingen förden utmätta egendomen anser hovrätten bestämmelsen alltför vagt utformad. Paragrafen harutformats i överensstämmelse med första och andra styckena beredningensförslag. Som RSV påpekar kan värderingen ibland behöva anstå någon kortare tid.1 departementsförslaget omfattas inte förteckning och värdering av de åtgärdersom enligt 1 8 första stycket skall vidtas ulan dröjsmål eflerutmälningsbeslutet. Normalt bör ändå förteckning och värdering ske i sambandmed utmätningen. Åtminstone måste i samband med denna egendomen beskrivas påsådant sätt att den kan individualiseras och en preliminär värdering göras såatt det går att bedöma om eventuellt mer egendom måste utmätas. En meromsorgsfull värdering bör då göras . Uppkommer särskildkostnad för värderingen svarar sökanden i princip gentemot staten för kostnadenhärför (se 17 kap. 2 8). Beredningen har även tagit upp enbestämmelse om befogenhet för kronofogdemyndigheten alt försäkra ulmätt lösegendom. Beträffande utmätt fast egendom har i 15 8 föreslagits en motsvarandebestämmelse. Enligl vad beredningen uttalar bör del bli regel att all egendomsom las i förvar av kronofogdemyndigheten är försäkrad mot brand, stöld o.d.Med anledning härav villjag framhålla följande. Enligl 3 kap. 2 8 skadeståndslagen (1972:207,omtryckt 1975:404) svarar staten för bl.a. sakskada och ren förmögenhetsskadasom vållas genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning i verksamhei förvars fullgörande staten svarar. Föreligger inle fel eller försummelse harstaten inte någon skyldighet att ersätta skada som drabbar omhändertagenegendom genom l.ex. brand eller stöld. Enligt cirkuläret (1954:325) medföreskrifter rörande försäkring av staten tillhörig egendom, m.m., får slalligmyndighet regelmässigt inle teckna försäkring för all skydda staten eller idess Qänst anställd personal mot ansvarighet. Staten stär alltså själv riskenför uppkommande skadeslåndsskyldighel. Är staten inte skyldig att ersättaskada som har drabbat utmätt eller eljest omhändertagen egendom kan gäldenärenvara skyddad på grund av försäkring som han själv har tecknat. Fast egendom ärvanligen försäkrad vid utmätningen, eftersom försäkring av befintliga byggnaderbrukar krävas från långivarnas sida. Beträffande lös egendom kan erinras om altvanlig s.k. hemförsäkring i allmänhet inte gäller sedan egendomen haromhändertagils och förts frän försäkringsstället. Beredningens förslag attkronofogdemyndigheten skall hålla all egendom som tagits i förvar försäkrad -varom föreskrifter i och för sig inte behöver tas upp i balken - går enligt minmening alltför långt. Skulle en sådan ordning införas, bör den knappastbegränsas till enbart det 1980/81:8 6 kap. 10 § 530 exekutiva området utan även gälla t.ex. egendom som ärföremål för beslag. Nägot påtagligt behov av alt hålla omhändertagen egendomförsäkrad har inte framkommit. Kostnadsaspekterna mäste också beaktas. Jag ärsålunda inte beredd att nu tillstyrka föreskrifter i angiven riktning. Del sagda utesluter inte att det isärskilda fall kan finnas anledning för kronofogdemyndigheten att se till attförsäkring tecknas eller vidmakthålls beträffande utmätt egendom. Detta gällersärskilt fast egendom, skepp och luftfartyg. När sådan egendom har utmätts är gäldenäreninte alllid benägen att vidmakthålla brand- eller annan skadeförsäkring som hartagits i bl.a. panthavarnas intresse. har ofta störremöjligheter än panthavarna att kontrollera alt egendomen är tillräckligtförsäkrad. Befogenhet för kronofogdemyndigheten alt teckna eller vidmakthållaförsäkring i särskilda fall följer redan av 4 kap. 31 8 departementsförslaget,varför någon bestämmelse därom inte behövs i 6 kap. Jag vill emellertidunderstryka att det i första hand är en angelägenhet för parterna eller andrasakägare all se lill att behövlig försäkring finns. böringripa endast om dessa trots påpekande inte medverkar. Kostnad för försäkringsom kronofogdemyndigheten ombesörjer är alt anse som förrättningskostnad. Denskall alltså tas ut ur köpeskillingen för såld egendom och andra medel sominflyter. I andra hand svarar sökanden för kostnaden. Han är ocksä på begäranskyldig alt förskotlera den.