prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Till delprogrammet Järn och stål m.m. hänför jag, liksom under innevarande programperiod, insatser avseende järn-och stålverk. Som jag har angivit räknar jag hit även vissa insatser rörandeverkstadsindustri och övrig metallindustri som under innevarande programperiodhänförs till delprogrammet Övriga processer inom industrin. Delprogrammet berör de näst eftermassa- och pappersbranscherna mest energiintensiva industrigrenarna.Oljeanvändningen är betydande, t. ex. för värmning av material inom valsverken. Lönsamheten är i många fallotillfredsställande '\nom järn- och stålverken. Energikostnaderna utgör enbetydande andel av de totala kostnaderna. Åtgärder som kan bidra till att påkort sikt dämpa energianvändningen särskilt när det gäller energislag med högakostnader är därför angelägna. Inom verkstadsindustrin utgörenergikostnaderna en relativt sett mindre del av samtliga kostnader. På grundav den expansion som bör vara möjlig för branschen är det dock sammanlagt enbetydande mängd energi som bör kunna sparas genom effektivareutnyttjande. DFE har i sitt huvudförslag räknatmed omfattande fortsatta insatser på området järn- och stålverk. Enligtförslaget boren huvudinriktning vara att förbättra masugnsprocessen och göraden mera flexibel med avseende på energiråvaror. På valsverksområdet föreslåsbl. a. utveckling av teknik som gör det möjligt att minska antaletuppvärmningstillfällen. DFE föreslår även att brett upplagda insatser rörandeverkstadsindustrin sätts in och att insatser skall påbörjas inom gruvindustrinsamt ferrolegerings- och ickejärnmetallverk. I DFE:s förslag på lägre nivåminskas de mera långsiktiga insatserna inom stålverk, verkstadsindustri ochövrig metallindustri. Remissinstanserna har inte restinvändningar mot DFE:s förslag. ger programförslaget sitt stödoch påpekar att insatser även på tillförselsidan, närmast inom delprogrammetBränsleförädling vari ingår bl. a. kolförgasning, har betydelse för utvecklingav de metallurgiska processerna. Jag bedömer mot denna bakgrund attbetydande fortsatta forsknings-och utvecklingsinsatser för energieffektiviseringoch oljeersättning inom främst järn- och stålverken är motiverade. Målet börvara att stödja utvecklingsinsatser för att genom effektivisering avenergiutnyttjandet och genom oljeersättning bidra till god energiekonomi ochdärmed motverka höjda produktionskostnader och minska branschens oljeberoende.Inom områdetjärn- och stålverk bör, i enlighet med DFE:s förslag, eftersträvasatt göra vissa resultat tillgängliga redan pä kort sikt. Insatserna bör i första hand koncentreras till järn- ochstålindustrin. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 474 Jag har utgått från att ett viktigt insatsområde äratt förbättra energiekonomin i masugnsprocessen och att ersätta olja i denna.Detsamma gäller fullföljandet av redan pågående insatser i syfte att möjliggörakontinuerligt varma materialflöden i stålverken. Jag har också räknat med attstörre försöksanläggningsprojekt i begränsad omfattning kan finansieras inomdelprogrammets ram. Vad gäller del utvecklingsarbete rörande nya metoder förräjärnsframställning som bedrivs inom järn- och stålbranschen av andra änfrämst energiekonomiska skäl har jag räknat med att bevakning avenergiaspekter skall kunna ske genom insatser inom delprogrammet. Även utvecklingsarbete rörande verkstadsindustrinbör bedrivas inom områden där goda energibesparingsmöjligheter föreligger. Kemi-och livsmedelsindustri m. m. Till delprogrammet Kemi- och livsmedelsindustri m.m. hänför jag insatser rörande kemisk industri, inkl. cement- ochkalkindustrin, livsmedelsindustrin samt övriga industrigrenar som inte berörsav andra delprogram. Delprogrammet benämns i DFE:s förslag Övrig industri. Dåinsatserna enligt min uppfattning främst bör avse kemi- ochlivsmedelsindustrierna har jag emellertid ändrat delprogrammets beteckning ienlighet därmed. Den sammanlagda energianvändningen inom kemi- ochlivsmedelsbranscherna, inkl. nämnda övriga industrigrenar, är betydandeoch kan till sin storleksordning jämföras med energianvändningen inom järn-ochstålindustrin inkl. verkstadsindustrin. En avsevärd del av energianvändningenavser olja. Petroleumprodukter är dessutom en viktig insatsvara inom denkemiska industrin. DFE:shuvudförslag innefattar stöd till utveckling inom livsmedelsindustrin för attbl. a. effektivisera energikrävande processer som avvattning och konservering.För den kemiska industrins vidkommande föreslår DFE, med hänvisning till attbesparingsmöjligheterna kan vara betydande, att studier, forskning ochutveckling i Udiga skeden sätts i gång. Insatser fömtses även för övrigaindustribranscher. Förslaget på lägre nivå innebär att insatsernas tyngdpunktförskjuts till kemi- och livsmedelsindustrin och till ett kortaretidsperspektiv. Remissinstanserna har inte rest några invändningar mot DFE;sförslag. Jag bedömer att insatser inom delprogrammet ärmotiverade främst mot bakgmnd av den stora användningen av energi, särskiltolja, inom några av de berörda branscherna. Målet bör för kemiindustrinsvidkommande i första hand vara att snabbt identifiera lovande områden därteknisk utveckling kan möjliggöra energibesparing. För insatserna inomlivsmedelsindustrin bör målet vara att göra energibesparande teknik Ullgängligredan på kort och medellång sikt. Insatsernainom delprogrammet bör /82-1983/84 Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 475 koncentreras till kemi- och livsmedelsbranscherna. Inomkemiindustrin bör inriktningen inledningsvis vara att genomföra studier somunderlag för igångsättning efter hand av vidare utvecklingsinsatser. För livsmedelsindustrinsvidkommande räknar jag med att bl. a. utveckling av energieffektivaavvattnings- och konserveringsmetoder genomförs. Möjligheterna tillinternationellt samarbete inom främst lEA bör tas tillvara inom delprogrammetsåsom f.n. sker beträffande bl.a. cementindustrin. Till delprogrammet Jordbruk ochträdgårdsnäring hänför jag, liksom , insatser för utveckling avenergisparande teknik inom jordbruk och trädgårdsnäring. Inom jordbruket har oljeberoendetgenom den fortgående mekaniseringen kommit att bli stort. Detta gäller i höggrad för de motordrivna jordbruksredskapen men även för utmstning förklimathållning och torkning. Även framställning av handelsgödsel är energikrävande.Inom trädgårdsnäringen är kostnaderna för uppvärmning av växthus mycketkännbara. bör möjligheterna att minska uppvärmningskostnaderna, bl.a. genom enkla solvärmetillämpningar, vara relativt goda. Verksamhet i dettasyfte pågår f. n. inom delprogrammet. DFE:s huvudförslag inrymmer somväsentliga delar teknikutveckling för klimathållning och torkning förjordbrukets speciella behov. För trädgårdsnäringens vidkommande föreslåsinsatser för att förbättra uppvärmningsekonomin för växthus. Remissinstanserna har i flera fallpekat på det angelägna i att minska jordbrukssektorns oljeberoende.Lantbruksstyrelsen påpekar att lantbrukarnas intresse för energifrågor börkunna utnyttjas för att pröva tekniska lösningar i praktisk verksamhet. För egen del ansluter jag mig tillDFE:s huvudförslag. Målet för delpro-graminet bör vara alt utveckla teknik sommöjliggör minskad oljeanvändning inom de berörda näringsgrenarna. Jag räknar med att insatserna underperioden /82-1983/84 inriktas inom jordbruket mot teknikutveckling förklimathållning och torkning och inom trädgårdsnäringen mot förbättring avväxthusen i energiavseende. Solvärmetillämpningar är därvid av särskiltintresse. Insatser för att nyttiggöraenergiinnehållet ur gödsel och jordbruksavfall, t.ex, genom jäsning tillmetangas eller direkt förbränning, hänförs till delprogrammet Samhälletsvaruflöden eller, främst vad gäller utnyttjandet av jordbruksavfall i storskala, till programmet Energitillförsel. Även odling och användning av energigrödorinom jordbruket hänför jag till programmet Energitillförsel. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 476 Till delprogrammet Samhälletsvaruflöden hänför jag liksom insatser för att göra det möjligt attåtervinna eller minska det energiinnehåll som binds i varuflödet från primärråvara till avfallshantering och eventuell återföring till produktionen. Mycket stora energimängder åtgårför produktion av de material och varor som används i vårt samhälle. Dengenomsnittliga energiåtgången i vår konsumtion av varor kan i princip sänkasgenom förändringar i varornas utformning samt återanvändning av material elleråtervinning av energi från avfall. Särskilt stora energimängder finns i bl. a.trä- och jordbruksavfall samt hushållsavfall och papper. De svårigheter somföreligger att i stor utsträckning nyttiggöra denna energi har sin grund i bl,a, våra vanor och institutionella förhållanden. Återvinningen kan också varaoekonomisk vid de priser som råder. Nya tekniska system bör dock kunnaförbättra förutsättningarna. Frän industrins sida har i flera fallåtervinningsutrustning utvecklats och demonstrerats. DFE har i sitt huvudförslag utgåttfrån att insatser bör göras främst pä områden där betydande energisparmöjligheterföreligger. DFE understryker vikten av samordning med dels insatser förätervinningsteknik utifrån andra mofiv än energiåtervinning, dels studier avmiljömässiga följdverkningar. 1 förslaget på lägre nivå sker en koncentrationlill kortsiktigt inriktade utvecklingsinsatser. Remissinstanserna har intesärskilt kommenterat förslagen beträffande delprogrammet. För egen del anser jag att måletför delprogrammet bör vara att komplettera den utveckling som sker inomindustrin där del erfordras för att samhällsekonomiskt lönsammaåtervinningsmöjligheter med betydande energivinster skall kunna tas till vara.Inriktningen / 82-1983/84 bör främst vara att påvisamöjligheter som kan utnyttjas redan på kort sikt. Jag vill erinra om att insatseravseende återvinning görs även av andra skäl än att spara energi, t. ex. avmiljövärdsskäl eller för hushållning med andra resurser än energi. Jag utgårfrån att insatserna inom delprogrammet begränsas till sådana områden där klaraenergisparmöjligheter föreligger och alt de nära samordnas med bl. a. STU:sövriga insatser inom området miljövårdsteknik. 15.2.3.7 Energianvändning för transporter och samfärdsel Programmet omfattar insatserrörande den direkta energianvändningen för transporter och samfärdsel. För transportsektorns direktaenergiförsörjning, inkl. bunkring för utrikes sjö- och luftfart, åtgick år 1979ca eller nära 7 Mtoe, vilket motsvarar av den totalaenergianvändningen i landet. Ett utmärkande drag är det nästan totalaoljeberoendet. De senaste årens prishöjningar på drivmedelmedför betydande ekonomiska Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 477 belastningar för samhälle och enskilda. Transportsektornssårbarhet vid eventuella störningar i oljetillförseln utgör också ettallvarligt problem för samhället. Vissa tecken på en spontananpassning av såväl fordonsparken som dess utnyttjande till de höjdadrivmedelspriserna kan numera skönjas. Utvecklingen mot ökad totaldrivmedelsförbrukning inom transportsektorn har brutits. Förändringar i utbudetav nya bilar i riktning mot mera energisnåla fordon medför en lägredrivmedelsåtgång. Inom energiforskningsprogrammet bedrivs f.n. forskningrörande sambandet mellan trafikpolitiska åtgärder m. m. ä ena sidan ochförändringar i transportsektorns energibehov å den andra. På denfordonstekniska sidan bedrivs dels forsknings- och utvecklingsarbete rörandenya typer av förbränningsmotorer och elektrokemiska drivsystem, dels forskningoch utveckling för att stödja införandet av alternativa drivmedel. Insatsernapå sistnämnda område avser hantering och distribution av drivmedlen, derasanvändning i fordon samt härmed sammanhängande miljö- och hälsofrågor. En omfattande verksamhet inom området alternativadrivmedel bedrivs f.n. genom (), som bildadesår med det statliga och AB som delägare. Enligt ettavtal mellan ägarna och staten avsattes för åren 1975- 1977 20 milj. kr. Verksamhetsperioden utsträcktes senare till att omfattaäven . Den övertogs aktiemajoriteten i bolaget avStudsvik . Minoritetsandelar kvarstod hos AB och hosStatsföretag . De sistnämnda bolagens andelar har senare överförts till resp. Svenska . finns en av regeringengodkänd plan för bolagets basverksamhet med en budgeterad kostnad av 10 milj.kr. Statens andel härav, 8,5 milj. kr., bestrids inom energtforskningsprogrammet.Som har framgått av statsrådet anförande (avsnitt 7.7) bör det varamöjligt för SMAB att mot bakgmnd av bl. a. den introduktionsplan föralternativa drivmedel som har föreslagits och de mål och riktlinjer förenergiforskningsprogrammet, som jag strax kommer att förorda, utarbeta förslagtill en motsvarande verksamhetsplan så utformad attbolagets verksamhet inriktas på att stödja införandet av introduktionsplanenoch energiforskningsprogrammet i de delar som avser alternativa drivmedel. Somjag (avsnitt 15.2.3.4) angav har jag för kommande programperiod räknat medatt ett eventuellt statligt bidrag till bolagets basverksamhet skall komma attutgå från den t. v. ofördelade reserven till regeringens förfogande. DFE föreslår för perioden1981/82-1983/84 att den nu pågående verksamhetens inriktning i stora dragbibehålls. Mot bakgrund av OED:s förslag att införa först metanolblandadbensin och senare ren metanol har DFE dock angivit en mera preciserad målsättningför forsknings- och 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 478 utvecklingsverksamheten inom området alternativadrivmedel. Vidare har DFE i sina överväganden angivit all forsknings- ochutvecklingsinsatserna på transportområdet är otillräckliga och rekommenderatatt området underkastas en särskild analys, som skulle kunna leda till enomprövning av insatserna inom programmet . För egen del anser jag attbetydande målinriktade forsknings- och utvecklingsinsatser är motiverade päområdet. Mulet bör allmänt vara att genom forskning och utveckling bidra tillatt minska oljeberoendet inom transportsektorn. För att nå detta bör insatsernainriktas främst på stöd till införande av alternativa drivmedel men även påutveckling av annan fordonsteknik, som kan väsentligt minskaberoendet av frän försörjningssynpunkt otrygga drivmedel. Insatserna bör ocksåinriktas på att underbygga överväganden om trafikpolitiska åtgärder med syfteatt minska oljeberoendet inom transportsektorn. DFE har föreslagit att programmet liksom indelasi två delprogram, nämligen Åtgärder i transportsystemet och Energianvändning ifordon m. m. Jag anser emellertid, mot bakgrund av de åtgärder för införandeav alternativa drivmedel som statsrådet har förordat (avsnitt 7.7), altdet stöd i form av forskning och utveckling som införandet förutsätter börföras till ett särskilt delprogram benämnt Användning av alternativa drivmedel.Övrig fordonsteknisk utveckling inom det hittillsvarande delprogrammetEnergianvändning i fordon m. m. bör, som jag i det följande skall redovisanärmare, koncentreras främst till forskning och utveckling rörande nya typerav drivsystem och samlas inom ett delprogram benämnt Alternativa drivsystem m.m. Programansvar för dessa tvä delprogram bör åvila STU. Min medelsberäkning för programmet framgår av följandesammanställning (milj. 1981/82 1981/82- Energianvändning för transporter och samfärdset 23 70 varav för Åtgärder i transportsystemet 10 Användning av alternativa drivmedel 40 Alternativa drivsystem m. m. Det nu beräknade medelsbehovet fördelprogrammen Användning av alternativa drivmedel och Alternativa drivsystemm.m. betraktar jag som preliminärt. Justeringar av medelstilldelningen tilldessa delprogram kan komma att aktualiseras beroende på bl.a. utfallet avpågående och kommande försöksverksamhet på området. Jag räknar vidare med attDFE kommer att ta initiativ till den särskilda analys av området som delegationenhar rekommenderat och att också denna analys kan komma att ge ytterligareunderlag för sådana justeringar. Prop,1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 479 Till delprogrammet Åtgärder itransportsystemet hänför jag liksom studier och undersökningar avtransportsystem i vid bemärkelse. Inom delprogrammets ram studeras bl. a.institutionella frågor och verkan av styrmedel och stimulansåtgärder samtgenomförs systemstudier, energianalyser etc. Den långsiktiga utbyggnaden ochutformningen av kollektivtrafiksys-lem. andra trafikpolitiska åtgärder ochregleringar samt bebyggelsemönstrets utveckling påverkar behovet avtransporter och har därigenom betydelse för drivmedelsförbrukningen. Kännedomom de samband som råder härvidlag kan underbygga överväganden hos stat ochkommuner i fråga om trafikpolitik och samällsplanering. F.n. föreligger vissateoretiska studieresultat beträffande sädana samband. DFE föreslår att dessastudier förs vidare och i viss utsträckning kompletteras med praktiska försök.Remissinstanserna har inte rest invändningar mot förslaget. Jag ansluter mig till DFE:shuvudförslag för delprogrammet. Målet för insatserna bör vara att, i syfte attfå underiag för åtgärder på statlig, och enskild nivå, dels vinna ökadkunskap om hur transportsystemens utformning påverkar drivmedelsförbrukningenoch sårbarheten vid störningar i drivmedelstillförseln, dels studera möjligaförändringar i transportsystemen. Insatserna /82-1983/84bör inriktas dels mot fortsatta modellstudier m.m.. dels pä medverkan ipraktiska försök för att vinna fullständigare kunskap om praktiskabegränsningar, bieffekter m.m. vid genomförandet av förändringar. Medverkaninom delprogrammets ram bör därvid begränsas till uppföljning och utvärderingav resultaten av sädana försök. Jag vill i sammanhanget erinra omatt studier av de slag som genomförs inom delprogrammet i flera fall harberöringspunkter med programmet Allmänna energisystemstudier. Jag räknar medatt möjligheterna till samverkan med det senare programmet utnyttjas. Användning av alternativa drivmedel Till delprogrammet Användning avalternativa drivmedel hänför jag forsknings- och utvecklingsinsatser somunderlag för beslut om och som stöd för införande av alternativa drivmedel. Hithör insatser rörande drivmedlens hantering och distribution, deras användningi fordon och emissionsfrågor i samband därmed samt utveckling eller anpassningav motorer för dessa nya drivmedel. Med alternativa drivmedel avser jag härandra energibärare än petroleumprodukter, vilka kan användas i fordonsmotorerav i huvudsak dagens typer. OED har utarbetat förslag om enstrategi för införande av alternativa drivmedel, inledningsvis baserad på15-procentig inblandning av metanol i bensin. Ett annat alternativ som teknisktsett ligger nära till hands och som Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 480 i OED:s förslag anges som ett nästa steg, är drift med renalkohol, i första hand metanol. Inom det nuvarande delprogrammet Energianvändning idrivsystem genomförs forskning och utveckling rörande användning avalkoholblandad bensin och ren alkohol som drivmedel. En väsentlig del avinsatserna utförs genom Svensk Metanolutveckling AB:s försorg. har bl.a. körbarhets- och emissionsfrägor studerats liksom problem i samband medhantering och distribution av aktuella drivmedelstyper. Inom landet harutvecklats ett tvåbränslesystem för tyngre dieselmotorer, i vilket del väsentligaenergibidraget härrör från ren metanol. På det internationella planet pågår i ett antal länderförsök med fordonsdrift med flera olika bränslen i skilda motortyper. Fördieselmotorer provas främst dels alkoholer med ländförbättrande tillsatsmedel,dels olika vegetabiliska oljor. I dieselmotorer som försetts med glöd- ellertändstift görs försök med drift med ren alkohol. I otiomolorer("bensinmotorer") används huvudsakligen alkohol-bensinblandningar. IBrasilien och har beslut om introduktion av nya drivmedel fattats(etanol resp. syntetisk bensin). I sina förslag till insatser harDFE angivit att emissionsegenskaper hos drivmedel och andra för främstblandbränslein-troduktion viktiga frågor bör studeras ytterligare och attmotorer för renal-koholdrift bör utvecklas och provas. 1 sitt underlag till DFEhar STU. som har programansvar för fordonsteknisk utveckling, även redovisat enhöjd ambitionsnivå genom provdrift med renalkoholmotor. Vidare har DFEundersökt möjligheterna till en forcerad utveckling av och prov med motorerför renmetanoldrift. En första etapp skulle då pågå och enutprövad renalkoholmotor kunna finnas tillgänglig tidigast . Som jag har nämnt, harremissinstanserna visat stort intresse för transportsektorns problem och därvidinte minst pekat på vikten av att komma bort från oljeberoendet. Statsrådet konstaterade(avsnitt 7.7) att en intensifierad utveckling av renalkoholmotorer. till enbörjan för användning i begränsade fordonsflottor, skulle erbjuda betydandefördelar. Bland annat skulle kunna uppnäs ett verkligt oljeoberoendeför delar av transportapparaten. Vidare torde renalkoholdrift ge väsentligamiljöfördelar jämfört med blandbränsledrift. Hans förslag till introduktionsplanför alternativa drivmedel baseras bl. a. på denna bedömning. För egen del finner jag i anslutning till statsrådetPetris förslag motiven vara mycket starka för att bedriva utökatutvecklingsarbete i samarbete med motorfabrikanterna för att påskyndautvecklingen av motorer för renalkoholdrift. Eftersom forskningsstödet rörandeblandbränslefrågor endast behöver vara av begränsad omfattning bör enligt minmening en kraftsamling kunna ske till motorutveckling m.m. för användning avren metanol som drivmedel. Jag är härvid beredd att förorda insatser av störreomfattning än vad DFE har utgått från i sitt huvudförslag. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 481 Målet för delprogrammet bör mot denbakgmnden vara att genom stöd fill forskning och utvecklingsarbete undanröjatekniska hinder för och osäkerheter vid introduktion av alkoholdrivmedel.Inledningsvis räknar jag med att frågor om bl. a. vilken eller vilka typer avmotorer som utvecklingsarbetet i första hand bör inriktas mot behöverklariäggas. Gmndläggande tekniska konceptstudier bör genomföras skyndsamt. Vidarebör ytterligare insatser göras för att studera emissions- och hälsofrågor vidblandbränsle- och renalkoholdrift. Inriktningen under programperiodenssenare del bör preciseras på grundval av resultat från utvecklingsarbetenasinledande fas. Koncentration av forskningsstödet till en bestämdhandlingslinje för drivmedelsintroduktion torde då bli möjlig. Jag vill isammanhanget erinra om att den av OED föreslagna drivmedelsstrategins inledandeetapp avslutas , varvid beslut rörandestrategi för introduktion av alternafiva drivmedel fömtsätts fattas. Härvidtorde även resursbehovet för fortsatt verksamhet komma att påverkas. Jag ärmot den bakgrunden beredd att föreslå justeringar av medelstilldelningen tilldelprogrammet, genom omfördelningar inom energiforskningsprogrammet, sedankostnader och övriga fömtsättningar har klariagts. För att möjliggöra en snabbutveckling av renalkoholmotorer kommer jag att ta initia-fiv tillöveriäggningar med de svenska biltillverkarna, STU och SMAB omförutsättningarna för en gemensam utvecklingssatsning. Sedan utvecklingslägethar klarnat kan en statlig upphandling av fordon och motorer för ren alkoholdriftbli aktuell. Stöd från det nya stödsystemet för oljeersättande åtgärder m. m.kan erhållas för sådan verksamhet. Planering och genomförande avinsatserna bör samordnas med de övriga åtgärder som vidtas för införandet avalternativa drivmedel. Ett nära samarbete förutsätts därför ske med OED som haransvaret för sådana åtgärder. Det är vidare av stor vikt att utvecklingen iomväriden på detta område bevakas fortlöpande och att möjligheterna tillsamarbete med andra länder tas tillvara. Vissa resurser kan behöva avsättas försvensk uppföljning härav, inkl. viss svensk försöksverksamhet. Utveckling av drivsystem avväsentligt annan grundtyp än dagens otto-och dieselmotorer hänförs filldelprogrammet Alternativa drivsystem m. m. Vidare vill jag erinra om attforskning och utveckling rörande produktion ur inhemska råvaror och kol av dedrivmedel som berörs ingår i programmet Energitillförsel. Alternativa drivsystem m.rn.