prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — a. för planering över sektors- och ämnesgränserliksom över gränserna mellan regioner och högskoleenheter. Elt mål för den långsiktiga planeringen är altuppnå en viss profilering av utbildningsutbudoch, i förekommande fall, forskning vid den enskilda högskoleenheten. Ifräga om forskning och forskarutbildning redovisar UHÄ i årets anslagsframställning endast inriktningen av en sådan utveckling.I anslagsframställningen för /83 bör enligt UHÄ en meragenomarbetad plan för de olika fakulteterna kunna presenteras. Denna bör då kunna ingå i underlaget för denaviserade forskningspolitiska propositionen till 1981/. På den grundläggande utbildningens område skulleenligl UHÄ:s mening ökadprofilering och mera genomförd arbetsfördelning mellan olika högskoleenheter ge de mest påtagliga effekternainom sektorerna för utbildning för administrativa, ekonomiska och sociala yrkenoch för undervisningsyrken, de två sektorer där den geografiska spridningen avulbildningen nu är slörst. UHÄräknar med all en väntad proposition grundad lärarutbildningsutrednings förslag skall ge underlag för enlångsiktig planering avlärarutbildningen av sådan innebörd alt kraven från skolsamhället och de utbildningssökande på slorspridning av mer generella delar avutbildningen förenas med en rationell hushållning med samhällets resurser. På det administrativa och ekonomiskaområdet för UHÄ självt framförslag om principerna i en sludieorganisalorisk reform på grundval av den s. k. AUgruppens förslag. På dengrunden bör ställning tas till principernaför dimensionering och lokalisering av utbildningarna inom området. Etl förhållande som mycket påtagligt inverkar påplaneringen av den grundläggandehögskoleutbildningen under 1980-talel är övergången från del gymnasiala skolstadiet till högskolans rekryteringsbas av de stora årskullar som är födda under första hälften av1960-lalel. UHÄ förutsätter att enökning av utbildningsutbudet med hänsyn lill en ökad efterfrågan görs möjlig genom alt tillsammans med berördaårskullar medel förs över från gymnasieskolan till högskolan. I sinanslagsframställning tar UHÄ upp kvalitetsfrågorna beträffande både grundläggande utbildning och forskning ochforskarutbildning. UHÄ framhåller atl ansvaret för alt kvalilelsslrävandenainom högskolan gynnas vilar på delokala styrelserna och övriga lokala myndigheter, främst linjenämnder, fakultets- och sektionsnämnder ochinsfitufionsslyrelser, saml givetvis på undervisande och examinerande lärare.UHÄ och statsmakterna kan bara meraindirekt påverka kursinnehåll, kurslitteratur och exa-minalionsformersamt formulering av färdighelskrav och hävdande av dessa. Del engagemang i kvalitetsfrågorna som visas inom olika delar avhögskolan inger enligl UHÄ goda förväntningar. 1980/81:100 Bilaga 12 347 UHÄ tar avstånd från tanken på en centraliseringav ansvarel för utbildningensinnehåll och organisation som en väg alt garantera dess kvalitet. Däremot vill ämbetsverket pröva på vilkel sättcenirala insatser kan underlätta lokala åtgärder med detta syfte. En typ avinsatser som kan övervägas är altlåta en utbildningsverksamhet granskas av sakkunniga från annan högskoleenheteller utanför högskoleorganisationen. De lokall ansvariga skulle pä så sätt få underlag för en bedömningbl. a. av kvaliteten på ulbildningeni jämförelse med andra högskoleenheters utbildning. UHÄ avser all närmareöverväga hithörande frågor. Kvaliteten är,framhåller UHÄ, beroende av mängden resurser som ställs lill förfogande för utbildningen. 1 perspektivet av en önskvärd,långsiktig samhällsutveckling lersig en ökning av resurserna både för forskning och forskarutbildning och för högskolans grundläggande högskoleutbildningenligl UHÄ: s mening slarkl motiverad. Därför föreslår UHÄ en nettouppräkning av anslagen till grundläggande högskoleutbildning med sammanlagt , trots atl della avvikerfrån gällande direktiv. UHÄ erinrar om all anslagsmedlen inte är den endaresurs som står till högskolansförfogande. Del torde finnas anledning all undersöka hur den resurs, som de studerande,deras lid och deras studiearbete ulgör, kan tas tillvara och utnyttjas bättre.Därvid är det nödvändigl alt la in i bilden effekterna av olika sludiesocialaålgärder. Det blir enligl UHÄ: s bedömning alltnödvändigare att utveckla former för och atl bedriva en inträngandekostnadsanalys på alla planeringsnivåer. Dagens budgetläge och planeringssituation ställer ansvariga myndigheter inför krav på omfattande rationaliseringar avhögskolans verksamhet, för atl denegaliva effekterna av nödvändiga besparingar och begränsningar av resurstillskottenskall bli så små som möjligt. UHÄ redogör för resultatet av vissa undersökningarrörande högskolereformen och drarslutsatsen atl en fortsalt utveckling av samspelet mellan ansvariga på de olikanivåerna i högskolan är en väsentlig förutsättning för att man skall kunna närma sig målen för reformen.Insikten att förnyelse inte sker enbart - eller ens främst - genom spridning avimpulser 'Trän centrum till periferi" bör leda lill ökadbenägenhet alt lära av andras erfarenheter och tillvägagångssätt, så allvarje nivå får bidra med sin kunskap och sitt specifika perspektiv och känna sig delaktig i ochmedansvarig för utbildningen. Tyngdpunkten i UHÄ: s reformuppföljningsprogramkan stegvis flyttas från syslemulvärdering lill studier av utbildningens innehåll och form. En viklig fråga är påvilka sätt UHÄ genom sitt uppföljningsprogram kan och bör stödja och stimulera de lokalt ansvariga idessa uppgifter. UHÄ nämner följande exempel på insatser. # Inom etlprojekt, från vilkel en första sammanfallande rapport har redovisats, kan syslem- och samhällsperspektiv nukompletteras med individperspektiv. Så sker i planeringen avfortsättningen av del s.k. 1980/81:100 Bilaga 12 348 lilllrädesprojeklet.Inom del startade projektet om studieorganisationen utgör likasåindividernas behov en viklig utgångspunkt. Projektplanering och datainsamling sker här i nära samarbete med representanterför de lokala och regionala nivåerna. # Nya projekt startas där de studerande, lärarnaoch undervisningssitua tionen sätts i fokus. Ett exempel ärdet nystartade projektet om arbets livserfarenhet som en resurs ihögskolan, vilket också genomförs i nära samverkan med några lokala projektinriktade på likartade problem. # En ökad satsning på stimulans och service till lokala försök och utbyte av erfarenheler mellanhögskoleenheter blir etl viktigtinslag inom pro grammet . Del sker framför allt inom verksam- hetsvärderingsprojektet, som har ettannorlunda syfte än övriga upp följningsprojekt - nämligen attstimulera lill och stödja analys och värdering av den egna verksamheten påalla nivåer i högskolan. Del är från erfarenhetsutbyte av delta slagman främst får ulgå, om man från elt centralt uppföljningsprogram villmedverka till ökade insatser för atl främja högskoleutbildningens innehålloch kvalitet och högskolans ar betsbetingelser och miljö. Detta innebär ell betydligt mer krävande arbetssätt än alt infordrainformation och utfärda anvisningar men står i bättre överensstämmelse med den roll för bl. a. UHÄ som skisserades i förarbetena fill högskolereformen. # Reformuppföljningsprogrammet - som självfalletaldrig kan bli heltäc kande - bör i ökad utsträckning kompletteras med andra former för kontakt och information, I.ex. på mer vardagliga vägar inom högsko lan, för att fånga upp vikliga problem och företeelser som annars löper risken atl förbli "osynliga" eller obeaktade. Anslagssystemet och frågor som gäller högskolansekonomi och budget belyses i flerarapporter och har varit föremål för ett särskilt projekt inom reformuppföljningsprogrammet. UHÅ påvisar bl. a. atl verksamhetsplanering och ekonomiskplanering inom högskoleenheterna ofta sker i två separata syslem och atl högskolestyrelsen inle alltid fungerar särskilt väl som"kopplingscentral" mellan statsmakternas medelsanvisning och den interna planerings- och uppföljningsprocesseninom högskoleenheten. Uppföljningsarbetet skall nu föras vidare vid någrahögskoleenheter i syfte atl leda tillutvecklingsarbete och ålgärder som är anpassade lill lokala förutsättningar och problem. En annan frågasom behandlas i flera av de aktuella rapporterna är formen för kontakt mellanhögskolan och yrkesliv/samhälle. Vissa problemi fråga om främsl linjenämndernas arbele lalar enligl UHÄ: s mening för all man försöksvis prövar alternativaorganisationsmodeller för att förbällra den lokala planeringen och ledningen avhögskoleutbildningen inom kanske iförsta hand AES-sektorn men även i övrigt där tillämpade formergivit otillfredsställande resultat. Viss försöksverksam-hel inom ramen förgällande bestämmelser pågår redan vid olika högsko- 1980/81:100 Bilaga 12 349 leenheler.En utvidgning av denna, eventuellt med dispenser från högskoleförordningens föreskrifter under enförsöksperiod, bör kunna komma lill ståndi avvaktan på en mer samlad prövning av den institutionella organisationen.UHÄ pekar också på viklen av ökad utbildning av och information tillledamöter av olika organ. 1 en decentraliserad högskola växer behovel avgoda kanaler för kommunikation ochför debatt i vikliga policyfrågor. Del har påpekats atl diskussion mellanhögskoleenheterna saml mellan dessa och bl. a. den cenirala myndigheten har minskat efterreformgenomförandet. Mol denna bakgrund har UHÄ låtit kartlägga behov av ochönskemål om en eventuell nylidskrift för högskoledebatt. Den skulle främja den interna debatten i frågorrörande långsiktig planering och utveckling inom grundläggande utbildning,forskarutbildning och forskning och i policyfrågor i övrigt. Del finns ett betydande intresse för ensådan tidskrift. UHÄ har därförbeslutat gå vidare och närmare utreda de ekonomiska och organisatoriskaförutsättningarna för en utgivning. Del besvärligafinansieringslägel har ökat koslnadsmedvetandet på skilda nivåer i högskoleorganisationen. UHÄ framhåller att en budgetdialog i ökad utsträckning har kommit lillstånd mellan dessa nivåer. Det är emellertidangeläget all dialogen utvecklas ytterligare. Planeringen av högre utbildning och forskning börha karaktären av en kontinuerlig process med rimlig långsiktighel iinriktningen. Den utvecklingsplansom växer fram måste, även i relativt detaljerad form, omfalla . På grundval av en sådan plan redovisasbesparingar, omdispositioner samt ylterligare resursbehov. En väl fungerande budgeldialog innebär att övrigaplanerande och beslutande instanser noterar, bedömer och lar ställning lill de lokala myndigheternas planer ochanmälda behov. UHÄ framhåller nödvändigheten av alt de somdeltar i dialogen "talar sammaspråk". UHÄ har som konsekvens av redovisningar från det s. k. per capita-projektet övervägt olika former föruppläggning av arbetet med anslagsframställningenoch bedriver försöksverksamhet på området. Försöksverksamheten innebär allberörd högskoleenhet genomför en ganska inträngande resultatanalys sometl led i sitt reguljära planeringsarbete. UHÄbedömer all del redovisade materialet ger en förbättrad grund för UHÄ: ssamordnande långsiktiga planering. Arbelel med anslagsframställningen som del förnärvarande bedrivs ger upphov till omfattande dokumentation som i huvudsak avser etlenda budgetår. Högre utbildning ochforskning är emellertid verksamheter som inle bör förändras i elt alltför kortplaneringsperspekliv. Arbelel med anslagsframställningenbör därför läggas upp så atl långsiktigheten i planeringen främjas. Del förefaller UHÄtillräckligt om resultatanalysen och planeringen endasi vart tredje årredovisas för statsmakterna. Efter ytterligare två års 1980/81:100 Bilaga 12 350 försöksverksamhet förutsätter UHÄatt tillräcklig erfarenhet har vunnits föralt över hela fältet införa en förändrad rutin i samband med anslagsframställningarna.UHÄ tänker sig då en rutin som innebär att utförliga anslagsframställningarlämnas endast och innehåller en relativt detaljerad redovisning av planeringen för denärmaste tre åren med därpå grundade förslag om besparingar ochresurstillskott. För de två därpå följandeåren skulle göras översiktliga bedömningar. efter det alt en utförliganslagsframställning avlämnatsskulle anslagsframställningarna inskränkas till en på bl. a. UHÄ: s senasteanslagsframställning och den aktuella budgetproposifionen grundad översyn och korrigering av planeringen föråren 2 och 3 i den överlämnadeutförliga anslagsframställningen. Framställningarna skulle också innehålla enpreliminär framskrivning av planeringen för del därpå följande året och av bedömningen för det nytillkommandeåret i femårsperioden. När det gäller forskning och forskarutbildningräknar UHÅ med att i nästaanslagsframställning redovisa en flerårsplan för alla fakulteter. Tanken är all även på detta område planeringsperiodenskall omfatta flera är. Den här skisserade nya rutinen för arbelel medanslagsframställningarna skulle kunna tillämpas tidigast i samband medde framställningar som avser budgetåret1984/85 och den då akluella långlidsbedömningen. Det är emellertid enligl UHÄ:s mening angeläget all regering och riksdag redovisar sin syn pä denskisserade förändringen redan vid behandlingen av nu föreliggandeanslagsframställning. UHÄ tar upp frågan om differentierade prioriteringarbeträffande anslagen för högskolansverksamhet. UHÄ lägger stor vikt vid att utveckla sina pelilaanvisningar till de lokala och regionala högskolemyndigheterna.Tänkbara utvecklingslinjer är enligt UHÄ: s mening alt låta prioriteringar mellanolika utbildnings- och forskningsområden resp. olika högskoleenheter eller regioner finna uttryck idifferentieringar av de ramar som ges för planeringen. eftersträvas en total, sammanhållen resursplanering som innefattar även investeringskostnader.UHÅ önskar en motsvarandeutveckling av de anvisningar och direktiv som UHÄ får. Med utgångspunkt i uttalanden i 1980 årsbudgetproposition om resursförstärkning de kommande två åren tillforskning och forskarutbildning föreslårUHÄ en uppräkning av högskoleanslagen för detta ändamål med ca 3 procentjämte kompensation för kostnadsutvecklingen. Förslagel innebär allmänna basresursförstärkningar och särskilda insatser inom vissaangelägna områden. 1 fråga om den grundläggande utbildningen har UHÄtre olika budgetalternativ.Alternativ I är ell rent besparingsallernativ som innebär besparingar med 50 milj. kr. eller ca 2 /82 och . Alternativ 2 ger möjlighet (ill reformer genom omprioriteringar. Alternativ 3,som UHÄ förordar, är ell tillväxtalternativ med en resursökning med ca Iprocent för /82 och för hela den femårigaplaneringsperioden. 1980/81:100 Bilaga 12 351 För samtliga trealternativ gäller atl uttalade prioriteringar har gjorts mellan olika anslag. Alternativ 2 innebär atlresurser föreslås minska för vissa utbildningssektorer och öka för andra. UHÄframhåller atl föreliggandeanslagsframställning bör ses som ett första försök till en sammanhållen sektorsövergripande resursplanering av den grundläggande högskoleutbildningenmed differentierade prioriteringar. Med högskolereformen genomfördes enanslagsomläggning som bl. a. innebaratt medel för gemensamma ändamål såsom universitets- och högskoleförvaltningarna samt bibliotek fördes sammanmed anslagen till den egentliga utbildnings- ochforskningsverksamheten. I diskussionen om högskolans anslagssystem ägnas de gemensamma ändamålen allt störreintresse. UHÅ för sin del anser att det ännu är för tidigt all ompröva deprinciper som ligger lill grund försystemet men atl man bör diskutera systemetstillämpning. UHÄ framhåller all man på samtliga nivåer i budgetprocessenskall kunna ge synpunkler på användningen av olika resurser, även om de formella besluten fattas av högskolestyrelserna. UHÄ anser all det är naturligt och lämpligl altstatsmakterna i vissa fall gör uttalandensom rör bl. a. de gemensamma ändamålen, t. ex. ger uttryck för besparings- ochralionaliseringsförväntningar, och alt högskolestyrelserna beaktar dessa uttalanden i sinaresursfördelningsbeslul. UHÅ anser delrimligt att i fråga om allmän förvallningsverksamhet ställa samma krav på rationalisering på alla berörda myndigheter och attalltså kostnaderna för delta ändamålinom högskoleenheterna utvecklas på ungefärsamma sätt som motsvarande kostnader hos myndigheter vars resursbehovför ändamålet prövas direkt av statsmaklerna. 1 enlighet härmed räknar UHÅ med vissa besparingar under sektors-och fakultets-anslagen som inte bördrabba den egentliga utbildnings- och forskningsverksamheten. UHÄ framhåller i delta sammanhang behovet av allstatsmakterna uppmärksammar situationen för de bibliotek och museer,som inle är av intresse i första hand förforskningen och utbildningen inom en viss högskoleenhet utan måste sesi elt nationellt perspektiv. UHÄ har erfarit all del finns brister på vissahåll när del gäller möjligheten förpersonal och studerande samt olika organ inom högskoleenheterna all reelltpåverka högskolestyrelsernas beslut rörande bl. a. avsällning av medelför gemensamma ändamål. UHÄ konstaterar att erfarenheterna inom åtskilliga enheter dock är goda i fråga omtillämpningen av del nya anslagssystemet i denna del. UHÄ tar upp vissa dimensioneringsfrågor ochkonstaterar all övergången till entotaldimensionering av högskolan tycks till stor del ha förlöpt relativt smidigt. Vissa problem haruppstått för vissa studerande enligt äldre studieordning. Förutbildningslinjernas del konstateras alt hösten 1980/81:100 Bilaga12 352 1979många studerande avvisades från ekonomlinjen, medan det fanns obesatta platserpå denna linje i . Även på andra utbildningslinjer fanns hösten 1979obesatta platser, men lill lägre antal än fidigare. I fråga om samhällets behov av utbildad arbetskraftkonstaterar alt en fullständig anpassning till dessa inte är möjlig med nuvarandeprognos-teknik. Tillgängliga bedömningar pekar mol atl brislen under1980-talel kan bli stor på olika slag av lärare och på viss vårdpersonal. Inomandra sektorer synes råda balans mellan tillgång och efterfrågan. Dock kanallvarliga brister uppslå på vissa specialistområden inom sektorn för utbildningför lekniska yrken och inom sektorn för utbildning för administrafiva, ekonomiskaoch sociala yrken. Utbudet inom den tekniska sektorn bör enligt UHÄ: s meningkompletteras med bl. a. nya yrkesinriktade linjer. Kännedomen om individernas behov av högskoleutbildningär ofullständig. Efterfrågan, mätt i antalet sökande, är ell dåligt mått pådetla behov eftersom många antas avslå från alt söka p. g. a. avstånd tillutbildningsort m. m. UHÄ framhåller därför värdet av de inventeringar avutbildningsbehoven som görs av regionstyrelserna. Befolkningsstalistiken visar en ökning av ungdomar iåldern under första hälften av 1980-lalel. Ökningen uppgår till ca 10procent . Del är enligl UHÅ:s mening rimligt atl deungdomar som tillhör berördaåldersklasser får ungefär samma chanser lill kvalificerad utbildning somungdomar i andra åldersklasser. Resursförstärkningar motsvarande dem som gettsnär denna grupp passerat grundskola och gymnasieskola bör nu ges pähögskolenivå. Det bör enligl UHÄ: s mening bli möjligt genom en motsvarandeminskning av resurserna för gymnasieskolan. UHÄ berör vissa lokaliseringsfrågor och redovisar desvårigheier som inle minst i ett kärvt ekonomiskt läge uppslår ifråga om slörreregional spridning av högskoleutbildning och fortsatt salsning på utbyggnadsorterna.UHÅ framhåller emellertid atl strävan efter all allmänt bredda rekryteringentill högskolan talar för att skillnaderna mellan högskoleregionerna vadbeträffar utbildningsutbudet i förhållande till befolkningens storlek börminska. Också när det gäller arbetsmarknadens efterfrågan påhögskoleutbildade finns tendenser till obalans. De nyutbildade har blivit alltmer bundna lill utbildningsorten, vilket ökar kraven på atl så mångautbildningar som möjligt skall finnas väl spridda i landet. Hänsyn till övriga mål för planeringen avhögskoleutbildningen gör alt det inte alllid är möjligt all lillgodose dessakrav. Den studerande måste ibland från början utgå från att han får söka arbetepå annan ort än utbildningsorten. Det kan gälla riksunika utbildningar där denstuderande får söka sig till storstadsområdena för sin utbildning. I andra fallkan behovet av rimliga dimensioneringslal för utbildningar på orter utanför 1980/81:100 Bilaga 12 353 universitetsorterna kräva enslörre dimensionering än vad som enbart svararmot en lokal rekrytering. För etl effektivt utnyttjande av resurserna krävs dåatl en del studerande från storstadsområdena studerar vid högskoleenheter i andra delar av landet. För atlhindra en för stor koncentration avhögskoleutbildning till de fyra storauniversitetsorterna bör man enliglUHÅ: s mening kunna förlägga riksunika utbildningar även till andra orter. Nya vägar bör enligl UHÄ: s mening prövas för allöka flexibiliteten i utbildningsutbudet. UHÅ föreslår en smidigare ordning fördimensionering och lokalisering av de yrkestekniska linjerna, som innebär delsatt flera sådana linjer ges en gemensamplaneringsram, varvid inte allalinjer förutsätts anordnas ,dels att förläggningen av en viss linje växlar över liden. Fördelningen av den givna lotala planeringsramen mellan olikalinjer inom yrkesteknisk högskoleutbildning(YTH-linjer) och av linjeutbudet mellan olika orter bör enligl UHÅ: s mening göras inom ramen för detreguljära planeringsarbetet isamverkan mellan berörda högskoleenheter, regionstyrelser och UHÅ. UHÄ anser all del är angeläget att man prövarolika former för att öka spridningen av vissa typer av högskoleutbildning ulanall den permanenta organisationenbyggs ut. Det bör ske inom ramen förregionstyrelsernas samordnandeplanering. Enligl samma ordning som gäller för förläggning till annan ort av enstaka kurs bör regionstyrelsensmedgivande krävas för all en del aven linje eller ell visst anlalplatser på en linje tillfälligt förläggs lill annan ort. UHÄ föreslår all statsmakterna godkänner att denna ordninglillämpas utan hinder av beslut om dimensionering och lokaliseringav allmänna utbildningslinjer. UHÄ diskuterar vissa problem som gällerbeskrivningen av effektivitet, produktivitetoch kvalitet i utbildningen och antyder en väg för alt ge struktur ål enfortsalt diskussion. Enligt UHÄ: s mening är det i rådande trängdaresurslägeangeläget att pröva alla möjligheler till effektivitelsfrämjande åtgärder. Möjligheter lill effektivitetsförbätlringar och problem i sambandmed rationaliseringar är enligt UHÄfrågor som högskolemyndigheterna bör utväxla signaler om i budgetdialogen. Om debatten förs vidare ochdistinktionen i de använda begreppenkan göras klarare kommer denna dialog att befrämjas, UHÅ avser all inom ramen förverksamhelsvärderingsprojektet och per capitaprojektet ta upp en mera ingående diskussion i dessa frågor. UHÅ framhåller att systematisk kostnadsanalys ären oavvislig förutsättning förinsiktsfulla ralionaliseringsbeslut. Det behövs bl.a. en kostnadsanalys som är inriktad mol deolika utbildningsprogrammen. 1 många planeringssituationerär det nödvändigl atl ha tillgång lillkostnadsinformation som går djupare än den man får genom del statligaredovisningssystem somhögskoleenheterna är anslutna till. Resultaten från en kostnadsanalys är ettnödvändigt informationsunderiag inför beslut av olika slag, i.ex. dä 23 1980/81. Prop.1980/81:100 Bilaga 12 354 resurserskall fördelas eller omfördelas mellan utbildningar eller inför valet mellanolika planeringsalternaliv. Kostnadsanalys kommer enligt UHÄ: s mening främsl altvara etl viktigt instrument för den lokala utbildningsplaneringen. Den böremellertid också föra vidare information för ställningstaganden på olikanivåer. UHÅ redogör för det s. k. per capita-projektet, genomvilket man bl. a. vill ta fram etl faktaunderlag som belyser kostnaderna förolika utbildningar, kostnadsskillnader mellan utbildningar ochkostnadsändringar i samband med att planeringsramen för en utbildning ändras.1 projektet har man ulöver kostnaderna studerat undervisningsintensiteten ochlärartätheten inom olika linjer. UHÅ framhåller atl enbart per capita-kostnaden inle ärtillräcklig information för beslut.