prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Två faktorer kommer att dominerautsikterna för 1980-talet när det gäller utbud och efterfrågan på energi. Denena är vilken kvantitet olja som Prop, 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 16 OPEC-ländernakan tänkas exportera. Den andra är i-|än4ernas ekonomiska utveckling ochenergipolitik. Ett särskilt ansvar för att övergängen till en förändradstruktur i energiförsörjningen äger rum pä ett smidigt sätt och utan störningarpå världsekonomin åvilar därmed givetyjs i-länderna och OPEC-länderna. Jag vill emellertid understryka att en faktor avstörsta vikt att beakta när det gäller den globala energisituationen under1980-ta!et är riskerna för störningar j pljetillförseln til' följd av politiskakriser och förändringar. Som jag har framhållit framstår i ett längretidsperspektiv energisituation som det centrala energiproblemet.Energiförsörjningen blir därmed en internationell fräga av stor dignitet, medomfattande återverkningar på förhållandet meNan rika och fattiga länder och päekonomisk och social utveckling pol) stabilitet. Behovet av internationellt samarbete ochsamförstånd för att åstadkomma de nödvändiga förändringarna äf stort. Detfinns ett gemensamt intresse hos alla länder att föräncjringarna sker utanejconomiskt och socialt negativa konsekvenser, Dessa gemensarnma intressen har kommit till uttrycki ett avsnitt i den strategi för FNjS tredje iJtvecklingsärfipnde som antogs avgeneralförsamlingen . Detta avsnitt har fpljande lydelse: "I syfte att skapa mer gynnsammaförutsättningar för utveckling och för tillväxten i yärldsekonprnin måsteanstrångningarna förstärkas för att söka långsiktig lösningar påenergiproblemet. Världssamfundet måste göra omfattande och snabba framsteg iövergången från en internationell ekonomi sorn huviidsakligen är baserad påolja och gas. Den måste i ökad Utsträckning förlita sig på nya och förnybaraenergikällor och ansträngningar måste göras att reservera användningen av oljaoch gas för icke-energiändaniårpch för ändamål där de inte kan ersättas avandra energikällor. Mpt bakgrund av förhållandet att fossila bränslen utgör enändlig resurs i världsekonpmin och det pftg slösaktiga och ineffektiva sätt påvilket dessa rgsurser används måste effektiva åtgärder snabbt vidtas och/ ellerförbättras inpm energihushåljningsomrädet, i synnerhet i i-länderna vjlica Konsumerarden störst dejen av världens olje- och gasproduktion ,,," För svenskt vidkommande vi|l jag mpt denna bakgrundunderstryka att en politik spm syftar ti|| ett kraftjgt minskat pljeberoendeinte bara är ett första rangens natipnellt intresse av försörjningstrygghetsskäloch av ekonomiska skäl. En sådan inriktning av politiken är också ettinternationellt intresse. måste axla sin del av ansvaret i den globalaomställning som förestår - och detta ansvar är betydande på grund av vår högaoljekonsiJmtipn. Enligt mjn rnening är också en kraftfull politikför att minska oljekonsumtionen en fråga pm solidaritet med deoljeimporterande . Ju mindre olja som efterfrågas på världsmarknadenav och de andra i- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 17 länderna desto större är utsikterna att energipriser ochenergitillgång inte kommer att lägga en hämsko pä ekonomiska ochsociala utveckling. Jag anser att det är angeläget att frågan om utnyttjandetav energikällor som kan ersätta olja ses också i detta perspektiv. Särskiltrelevanta ter sig överväganden av denna u-landspolitiska karaktär mot bakgrundav de mycket stora energibehoven som kommer att ha på lång sikt föratt ge sina växande befolkningar en dräglig tillvaro. Jag vill också för svensktvidkommande återigen understryka att vårt försörjningsläge är utsatt och attden nuvarande situationen innebär oacceptabla risker för vår ekonomi och förvår välfärd. Vi är för vår energiförsörjning till beroende avolja, och av oljeimporten härrör från och . Händelserunder senare tid har visat hur politiska kriser har direkta konsekvenser förvår försörjning med energi. Enligt min mening måste en ansvarsfull energipolitikbeakta möjligheten av ytterligare kriser i bl. a. medkonsekvenser för oljeförsörjning. Verkligt förbättradförsörjningstrygghet kan därför enbart åstadkommas om oljans andel i vårenergiförbrukning väsentligt minskas. Av vad jag har anfört omenergipolitiken i ett internationellt perspektiv framgår att ökad vikt måsteläggas vid det internationella energisamarbetet. Vi står inför växande behovinte bara av informationsutbyte utan också av samförstånd och gemensamthandlande mellan alla länder när det gäller de framtidaenergiförsörjningsproblemen. Inte minst angeläget är det internationellaenergisamarbetet för ett land som som är starkt beroende avenergiimport och utrikeshandel. Också hänsyn till energiproblemtalar för ett utvidgat sådant samarbete. Särskilt viktigt synes det vara attfå till stånd ett nära och förtroendefullt samarbete mellan oljeimporterandeoch oljeexporterande länder. Sedan Conference on International EconomicCooperation i har endast små framsteg gjorts när detgäller frågan om FN-systemets behandling av övergripande energipolitiskafrågeställningar. haremellertid fattat principbeslut om att en s. k. global förhandlingsrondomfattande råvaror, energi, handel, utveckling samt monetära och finansiellafrågor, skall äga rum inom FN-systemet. Förberedelsearbetet har ännu inteslutförts men förhandlingsronden kan förhoppningsvis inledas inom de närmastemånaderna. Energifrågorna väntas komma att spela en viktig roll i dennaförhandling. Enligt min mening är det önskvärt att den globala rondensenergidel leder till största möjliga enighet om sädana överenskommelser ellerprinciper som främjar stabilitet och förutsebarhet inom energiområdet ochförbättrar försörjningstryggheten. Allmänt sett är det angeläget att främjakontakterna mel-3 1980/81. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 18 lan olika ländergrupper i övergripande och långsiktigaenergipolitiska frågor så att grunden kan läggas för ett brett samförstånd omde åtgärder som erfordras. Förstärkta åtgärder för att bistå deoljeimporterande i deras ansträngningar att öka sin energiproduktionbör också utgöra en viktig del av energidiskussionerna inom ramen för denglobala förhandlingsronden. 1 dessa diskussioner bör också den analys och deförslag som framförts i rapporten från den s. k. spela enviktig roll. har beslutatatt en om nya och förnybara energikällor skall äga rum i Nairobiden . Konferensen kommer att ägna särskild uppmärksamhet åtåtgärder för att främja utvecklingen av nya och förnybara energikällor i u-länderoch förutses komma att anta en s. k. världsplan med denna inriktning. En särskild kommitté hartillkallats för att förbereda det svenska deltagandet i konferensen. Jaghoppas att skall leda till åtgärder, både nationellt ochinternationellt, som förbättrar energisituation. I sammanhanget vill jag erinra omatt ett ökat intresse vuxit fram i i-länder. och inom internationellaorganisationer för ett vidgat bistånd till inom energiområdet. InomVärldsbanken diskuteras t. ex. ett utvidgat program för finansiering avenergiinvesteringar. För svenskt vidkommande har särskilda riktlinjer förenergibistånd antagits av styrelsen för internationell utveckling (SIDA). Idessa riktlinjer prioriteras svenskt stöd till energiplanering, utbyggnad avvattenkraften, bättre utnyttjande av skogstillgångarna och samarbete för attutveckla nya och förnybara energikällor. deltagande iinternationellt energipolitiskt samarbete koncentreras i hög grad till detinternationella energiorganet, lEA. Arbetet inom lEA har under senare årdominerats av åtgärder dels för att minska effekterna av plötsliga störningar itillförseln av olja. dels för att åstadkomma ett långsiktigt minskat beroendeav importerad olja. Vid lEA:s ministermöte i maj 1980överenskoms om ett system för uppskattningar av och tak för medlemsländernasoljeimport. Överenskommelsen innebär alt lEA-sekretarialet skall i kontakt medvarje land kontinuerligt utarbeta uppskattningar av oljeimporten för innevarandeoch påföljande kalenderår. Under normala förhållanden skall dessa uppskattningartjäna som måttstockar på vilka framsteg som görs i strävandena att minskaoljeimporten. Om man vid ett ministermöte anser att situationen påoljemarknaden så kräver, skall ministrarna ta ställning till om individuellatak för oljeimporten skall tillämpas som ett instrument att förbättra balansen.Dessa tak skall i så fall fastställas efter förhandlingar som delvis baseras påde nämnda uppskattningarna. Vidare överenskoms vid samma tillfälle om att ettsystem för konsultationer rörande medlemsländernas lagerpolitik skulleetableras. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 19 1980, vilket främst ägnades åt situationen påoljemarknaden som en följd av kriget mellan och , överenskoms att deti det läge som då var för handen inte fanns anledning att fastställaindividuella importtak. I stället fattades beslut om en rad andra åtgärder föratt minska risken för oljeprishöjningar. Vad gäller den långsiktigaenergisituationen har lEA-länderna, som jag fidigare har redogjort för, vidupprepade tillfällen betonat problemens allvar och nödvändigheten av enförstärkt energipolitik för att undvika negativa konsekvenser för denekonomiska tillväxten. Jag har tidigare också berörtfrågan om de nationella mål för en begränsning av oljeimporten somfastställdes vid . För svenskt vidkommandeanmäldes att något mål inte kunde preciseras med hänsyntill den då förestående folkomröstningen om kärnkraft och att det svenskamålet skulle fastställas . Jag återkommer senare (avsnitt 5.2)till frågan om oljeimportmål för för . Ett mål bör enligt minmening anges också för . För att främja strukturellaförändringar som leder till minskat oljeberoende har inom lEA särskilduppmärksamhet ägnats energisparande och kol. Jag återkommer senare till vad somhar gjorts i dessa avseenden (kapitel 4, 7). De årliga analyserna av varjemedlemslands energipolitik utgör ett viktigt element i lEA-samarbetet.Analyserna syftar till att utvärdera framstegen i medlemsländernasansträngningar att minska beroendet av importerad olja och att formulerarekommendationer för fortsatta åtgärder. Resultaten sammanfattas i rapportersom tillsammans med en sammanfattande bedömning publiceras. Separataundersökningar görs av politiken när det gäller forskning, utveckling ochdemonstration inom energiområdet. Vad gäller forskning, utvecklingoch demonstration har ett mycket omfattande och konkret internationelltsamarbete växt fram inom lEA. deltar i huvuddelen av de aktuellaprojekten. Vidare har en för lEA-länderna gemensam gruppstrategi för forskning,utveckling och demonstration utarbetats. Strategin antogs vid ministermötet imaj 1980 som vägledning vid planering av nationella energiforskningsprogram.Chefen för industridepartementet kommer att ytterligare beröraforskningssamarbetet inom lEA vid behandlingen av förslag till ett fortsattenergiforskningsprogram. Jag vill också nämna att ettintensifierat samarbete etablerats inom /IEA rörande införande av lovandeny energiteknik. En särskild arbetsgrupp inom /IEA lade framförslag rörande ett utvidgat samarbete inom detta område. Som ett resultat avgruppens arbete har upprättats en särskild högnivågrupp för införande avenergiteknologi med uppgift att bl. a. främja konkreta samarbetsprojekt. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 20 Min uppfattning är att samarbetet inom lEA är avbetydande värde för , inte minst för utformningen av vår långsiktigaenergipolitik. Organisationen är det effektivaste instrument vi har för att isamverkan med andra länder verka för en förbättrad global hushållning medenergiresurser. Som källa till information om utvecklingen i vår omvärld ienergihänseende är lEA av stor betydelse eftersom våra egna resurser för attfölja denna utveckling är begränsade. Organisationens mål såsom de fastlagts ilEP-avtalet står i allt väsentligt i överensstämmelse med Sverigesenergipolitiska mål. Jag vill särskilt understryka vad jag redan har framhålliti det föregående, nämligen att energipolitikens utveckling i andra länder är avstor betydelse för vår egen energisituation och att vi har ett starkt intresseav att alla länder begränsar sitt oljeberoende genom hushållning och genom ökatutnyttjande av andra energikällor än olja. Medlemskapet i lEA innebär enmöjlighet att framföra synpunkter pä andra länders energipolitik. Det innebärockså att vi själva får vara beredda att ta emot synpunkter på vår egenpolitik. Det i (lAEA)har 110 medlemsstater. Tyngdpunkten i organisationens verksamhet liggerpå kontroll av att avledning av klyvbart material för framställning avkärnvapen inte äger rum. Jag kommer senare (avsnitt 7.6.3) att ta upp fråganom internationellt samarbete beträffande kontroll av klyvbart material. undertecknade och ratificeradeSverige en internationell konvention angående fysiskt skydd av nukleärtmaterial. har inom organisationen ökad viktlagts på kärnsäkerhetsåtgärder. Den första fasen av programmet för kärnsäkerhetsstandards(Nuclear Safety Standards Programme, NUSS), avses bli avslutad är 1982. Då harfem säkerhetskoder och ca 50 säkerhetsguider givits ut. En genomgripandeöversyn av riktlinjer för säkra transporter av radioaktivt materialpågår f. n. och avses resultera i utgivandet av ett reviderat dokument . På den inbjudan höll lAEA enstörre konferens angående kärnkraftssäkerhet i den 20-24 oktober1980. Konferensen, som var organiserad i en plenarsession och två parallellatekniska sessioner, samlade 560 deltagare och 80 observatörer från 44 länder.Vid konferensen lämnades beskrivningar över tekniska förbättringar inomkärnsäkerhetsområdet samt gavs tillfälle till diskussion och aktuell utvärderingav bl. a. säkerhets- och beredskapsfrågor vid drift av kärnkraftverk. För desvenska förberedelserna för konferensen svarade en särskild kommitté (I1980:01). Inom har tyngdpunkten iarbetet legat på erfarenhetsutbyte i fråga om föreskrifter påkärnenergiomrädet. arbete är organiserat i fyra huvudkommittéer, en förstrålskyddsfrågor, en 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 21 försäkerhetsfrågor, en för frågor om radioaktiv avfallshantering och en förkärnbränslecykelfrågor. Enligtmin mening är ett förstärkt internationellt samarbete inom kärnsäkerhetsområdetav väsentlig betydelse. Erfarenhetsutbytet inom är av stor vikt för svenskamyndigheter som statens kärnkraftinspeklion och statens strälskyddsinstitut.Det utvidgade arbetet inom lAEA på säkerhetsområdet har aktivt stötts fränsvensk sida. lAEAbör ytterligare aktivera sin roll på kärnsäkerhetsområdet, bl. a. genomutveckling av arbetet på kärnsäkerhetsstandards. Organisationen borde särskiltkunna intensifiera insatser för informations- och erfarenhetsutbyte ikärnsäkerhetsfrågor. Ett särskilt område där vissa förslag redan har lagts framinom lAEA gäller eventuella gränsöverskridande effekter av drift avkärnkraftverk. Arbete bör vidare inriktas pä större internationellsamstämmighet i synen på kärnsäkerhetsfrågor och utvidgat internationelltsäkerhetssamarbete. I detta sammanhang kan ökad har-monisering avsäkerhetskriterier och möjligheten av nya internationella överenskommelser omminimikriterier för kärnsäkerhetsarbete diskuteras. Därutöver skullenaturligtvis nationella myndigheter föreskriva ytteriigare säkerhetsvillkorbetingade av t. ex. lokala förhållanden. Detnordiska energisamarbetet har intensifierats. Vid ett mötemellan de nordiska ländernas statsministrar i beslutadesatt uppdra åt energiministrarna att undersöka förutsättningarna för enutbyggnad av det energipolitiska samarbetet i och av det nordiskasamrådet inför energidiskussioner i internationella organisationer. Vissariktlinjer för det nordiska energipolitiska samarbetet fastställdes vid ettenergiministermöte . Särskild uppmärksamhet ägnas fortlöpande ätfrågor om bl. a. energihushållning, energiforskning, introduktion av nya ochförnybara energikällor, energisystemanalys, olja och gas samt kol. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 22 3 Den ekonomiska bakgrunden God tillgång till energi är en grundläggandeförutsättning för ekonomisk och social utveckling. De högutveckladeindustriländerna använder, som jag redan har nämnt, mångdubbelt störreenergimängder per invånare än . Jag har redogjort föraktuella bedömningar av den långsiktiga internationella utvecklingen påenergiområdet. Jag strök därvid under behovet av en kraftfull energipolitikinriktad på ett minskat svenskt oljeberoende med hänsyn både till solidaritetenmed de oljeimporterande och till vårt eget utsatta försörjningsläge. Energipolitiken måste också varaförenlig med de samhällsekonomiska förutsättningarna och bedrivas i samverkanmed den ekonomiska politiken. Som jag avser redovisa närmare senare utgör vårtoljeberoende dessutom en viktig bestämningsfaktor för den ekonomiskapolitikens utformning. Målmedvetna och effektiva insatser för att nedbringaoljeimporten utgör väsentliga inslag i en ekonomisk politik som syftar till attkomma till rätta med den nuvarande obalansen i den svenska ekonomin. Jag kommer senare också att lämnaen översiktlig redogörelse för den ekonomiska utvecklingen , deaktuella problemen och de krav som kommer att ställas pä den ekonomiskapolitiken första hälft och för att den skall leda utvecklingenin på en väg mot ekonomisk jämvikt. Jag kommer särskilt att fästauppmärksamheten på den roll oljeimporten och de ökade oljepriserna har spelatoch förutses spela . Jag baserar i allt väsentligt framställningenpä den presenterade långtidsutredningen 80 (SOU 1980:52). För industriländerna innebar denekonomiska utvecklingen under 1950-och 1960-talen en tillväxt utan motstycke.Den genomsnittliga BNP-till-växten i industriländerna var under 1950-taletnågot , medan den låg . Dettaskall jämföras med att genomsnittet tidigare knappastöverstigit . Efterkrigstiden har också kännetecknats av en stor stabiliteti olika avseenden, såsom jämna och regelbundna konjunkturcykler och en lugnutveckling av den allmänna prisnivån. Inom ramen för denna stabila utvecklingvar det möjligt att bedriva en framgångsrik stabiliseringspolitik, sommöjliggjorde att den snabba kapaciletstillväxten också kunde utnyttjas för ensnabb produktionstillväxt. Hög tillväxt, god stabilitet, högtkapacitetsutnyttjande och full sysselsättning samverkade alltså till 1950- och1960-talens snabba ekonomiska utveckling i industriländerna. En rad yttrefaktorer möjliggjorde denna utveckling. Hit hör den snabbaproduktivitetstillväxt som kunde komma till stånd dels genom att övrigaindustriländer drog nytta av teknologi som redan var etablerad i den iteknologiskt hänseende mer avancerade amerikanska ekonomin, dels genom attarbetskraft kunde föras över från jordbrukssektorn till förhållandevishögproduktiv industri. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 23 ekonomins dominans bidrog till stabiliteteni hela det internationella ekonomiska systemet och yttrade sig, med fäundantag, i genomgående låg inflation i industriländerna, stabila växelkurseroch små påfrestningar på betalningsbalanserna. Handelsliberaliseringen efterkriget bidrog till världshandelns snabba utveckling. En annan väsentlig faktor varstabila priser på råvaror och olja. Medan råvarupriserna med smärrefluktuationer nära nog följde priserna på bearbetade varor sä sjönk detrelativa priset pä olja. Detta bidrog till låg inflationstakt och stabilarelativpriser som nedgången i oljepriserna bidrog till att prisernapå industriländernas importvaror kom att sjunka i förhållande till derasexportvaror. Tillgängen pä råvaror och billig energi drev på utvecklingen motatt ersätta arbetskraft med kapital i industriell produktion, som ofta ärenergikrävande. Detta bidrog till en snabb investerings- ochproduktivitetsutveckling. De sjunkande oljepriserna bidrogtill att sänka transportkostnaderna, vilket i sin tur underlättade den snabbatillväxten i världshandeln. Inom ramen för den högaproduktionstillväxten och det förbättrade bytesförhållandet i utrikeshandelnvar det möjligt att undvika fördelnings-konflikter inom industriländerna. Detgick därför att kombinera en snabb reallönetillväxt med en god vinstutveckling.Det var också möjligt att kombinera en god utveckling av reallönen efter skattmed en snabb tillväxt i den offentliga sektorn. Detta bäddade dels för låganominella löneavtal, vilket bidrog till en låg inflationstakt, dels till en godräntabilitet i företagen, vilket i sin tur bidrog till snabbainvesteringsökningar. Till investeringsutvecklingen bidrog också den stabilasituationen på prissidan. Den svenska ekonomins utvecklingunder efterkrigstiden anslöt sig i mänga avseenden till den internationellabilden. Sålunda upplevde även en period avunik materiell tillväxt. 1 jämförelse med utvecklingen i övriga OECD-omrädetunder motsvarar den svenska ungefär ett genomsnitt. Detsammagäller utvecklingen av industriproduktion och handel. Detta medförde enkraftig ökning av energianvändningen. Inom industrin bidrog en tekniskutveckling understödd av en förmånlig prisutveckling på energi i förhållandetill andra insatsfaktorer verksamt till detta. Den materiellastandardutvecklingen innebar också en allt energiintensivare konsumtion blandhushällen, som bl. a. tog sig uttryck i en ökad personbilsanvändning. Den snabba ökningen avenergiförbrukningen under dessa år åtföljdes av en övergäng från fasta tillflytande bränslen. svarade oljan för av dentotala energitillförseln. hade dess andel stigit till . Imotsvarande mån minskade tillförseln av fasta bränslen särskilt av kol. När det gäller användningen avresurstillväxten tillhör den grupp av länder som har satsat på en snabbtillväxt av offentlig konsumtion. Till denna bild hör också att ihögre grad än de flesta prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 24 industriländerprioriterat den fulla sysselsättningen. Med denna prioritering är det inteonaturiigt att den svenska inflationstakten under 19.50- och 1960-talen lågnågot över OECD-genomsnittet. inträffade i fleraeuropeiska länder kraftiga löneökningar som inte var förenliga med den lågainflationstakt som ekonomierna dittills uppvisat. där denmateriella utvecklingen överträffat förväntningarna blev efter den mycketsnabba tillväxten förhållandet det omvända. 1 rycktes en avgrundförutsättningarna för den gynnsamma 1950- och 1960-talsutvecklingen undan,nämligen de stabila energi- och råvarupriserna. Dåliga skördar i ochKina m.fl. länder tvingade dessa till stora köp av vete på den internationellaspannmålsmarknaden. Därmed började livsmedelspriserna stiga kraftigt från år1972. under konjunkturuppgången steg priserna pä metaller och övrigaråvaror. Slutligen påbörjades den dramatiska oljeprisstegring somkom att innebära ett fyrfaldigande av de nominella priserna på råolja inomloppet av mindre än ett är. Den utlösande faktorn var kriget i Mellersta Östernoch de därav följande störningarna i vissa oljeexport till och . 1 den knapphetssituation som uppstod lyckades deoljeproducerande länderna inom OPEC ta över kontrollen av prissättningen påråolja från de internationella oljebolagen. Oljeprisökningarna bidrog till attöka inflationstrycket i västekonomierna och till att konjunkturnedgången åren1974 och 1975 blev den kraftigaste . Ibörjan av går således en skiljelinje mellan en period av lugnprisutveckling och en av kraftiga prisstegringar. Inom detta mönster framträdertvå tendenser av särskild vikt. För det första förekom över huvud taget ingacykliska variationer i oljepriserna och endast jämförelsevissmå cykliska rörelser i råvarupriserna. Detta kontrasterar däroljepriser och råvaror fått ett utpräglat cykliskt förlopp anknutet tillindustrikonjunkturen. Mönstret med kraftiga prisstegringar pä råvaror och oljai anslutning till slutfasen av konjunkturuppgången upprepades åren 1978och 1979. Även denna gäng förelåg ett samband med politiska oroligheter iMellanöstern genom att revolutionen i hade medfört en drastisk nedgång ioljeleveranserna från detta land. Sammantaget innebar utvecklingen under1970-talet en relativprisförskjutning till färdigvarornas nackdel. Tidigarehade förhållandet varit det omvända.