prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Det torde dessutom bli svårt attfinna alternativa uppvärmningssystem med bättre ekonomi, vare sig urinvesterings- eller driftssynpunkt. Rådet anser dock förbud motdirektverkande el skall kunna beslutas pä nivå förkompletteringsbebyggelse inom fjärrvärmeförsörjd bebyggelse. Det är dessutomangeläget att ingen tillåts byta ut befintliga vattenburna värmesystem motdirektel. Ansvaret för atl välja system skall dock ligga på nivå. Enavstämning mot nationella mål är här nödvändig. Kommunalt beslutaderestriktioner mot restriktioner mot elanvändning får ej heller försvårautveckling av ny energisparteknik. Det bör ankomma pä planverket att här agera. BFR avstyrker ELAK:s förslag omdifferentierade byggnadsbestämmelser och anför därvid: ELAK:s förslag med differentieradebyggnadsbestämmelser bedömer rådet opraktiskt. På nuvarande kunskapsnivå är detomöjligt aft förutsäga hur mycket uppvärmningsenergi ett hushåll använder.Temperaturpreferens, vädringsbeteende, vattenanvändning är exempel på faktorersom i mycket hög utsträckning inverkar på uppvärmningsbehovet. Extra tillskottgenom matlagning, belysning etc. varierar också inom vida ramar. Normaltprojekterade och byggda hus är inte heller någon homogen grupp. Kvaliteten iklimatskärmen varierar vad avser såväl täthet som skydd för transmissions- ochkonvektonsförluster. Att mot denna bakgrund slå fast vad som är genomsnitfiiggenom uppvärmningssystemet tillförd energi för byggnader uppförda enligt SBN 75är omöjligt. Rådet avstyrker ELAK:s förslag om differentieradebyggnadsbestämmelser. Rådet föreslår istället en skärpning av SBN. Svenska kommunfikbundet som är inne på liknandetankegångar anför: Den kommunala energiplaneringen börvara avgörande för valet av uppvärmningsform i bebyggelsen. En möjlighet skulledärior vara all kommunerna genom ändring av ellagen får möjlighet att förbjudaelvärme inom områden som inte är lämpade för detta uppvärmningssätt.Möjligheter till dispensgivning inom sådana områden bör dock finnas. Hovrätten för nedre anseratt de av ELAK framlagda förslagen står i strid med de tilläggsdirektiv (dir.1980:20) som meddelats alla kommittéer och särskilda utredare och anför därvid: Genom tilläggsdirektiv den 23 mars1980 till samtliga kommilléer har dock angetts atl utgångspunkten skall varaatt alla förslag som kommit- 1980/81:90 Bilaga 1.12 Industridepartementet 313 terna lägger fram skall kunna genomföras inom ramen föroförändrade resurser inom det område som förslagen avser. Förbud mot direktverkandeelvärme medför obestridligen ökade kostnader för den enskilde. Del kan hellerinte uteslutas atl förslaget kommer all medföra icke obetydliga kostnader föradministration och kontroll. somanser atl elt förbud inle bör införas redan nu anför: Eftersom inget riktigt konkretekonomiskt och miljömässigt bra alternativ lill den under 2010-taletavvecklade kärnelvärmeenergin finns, anser förbundet alt man bör avvaktaelvärmereslriklioner ännu en lid. så atl förhastade kanske i framtidenoanvändbara - investeringar undviks. Svenska gasföreriingenoch avstyrker etl förbud mot direktverkandeelvärme med elradiatorer. Om man, under i övrigt likaförutsättningar, bygger 10000 småhus/år med vattenburnaelvärmesystem i stället för med direktverkande elvärme innebär detta ensamhällsekonomisk merkostnad av storleksordningen 1000 milj. kr. CDL kan intefinna det motiverat att satsa sådana belopp på ett tekniskt utförande varsvärde man ej nu kan bedöma och hänvisar också till vad som sägs i de allmännatilläggsdirektiven av om att förslag skall kunna genomförasinom ramen för oförändrade resurser. anseratt en avgörande fråga i sammanhanget är i vilken grad flexibiliteten ökar vidval av valtenburet värmesystem. Elvärme ger enligl föreningen en nära nogfullständig flexibilitet vid produktionen. Beträffande flexibiliteten ibyggnaderna anför ELAK: Det kan övervägas om en byggnadskall förses med ett inre distributionssystem redan vid uppförandet eller omdet kan räcka med att förbereda byggnaden så alt ett distributionssystem kaninstalleras i efterhand. Ett inre distributionssystem kan vara besvärligt altsätta in i efterhand. Hela byggnaden berörs av håltagning och genomföring avrör eller kanaler. Kostnaden för delta blir hög om inte åtgärden har förberettseller samordnas med ombyggnader och renoveringar som ändå skall utföras.Därmed är det också klart alt installationer av ett inre distributionssystemutgör en betydande tröskel vid en framtida omställning. resonemang kan enliglkraftverksföreningen pä goda grunder starkt ifrågasättas. Merkostnader för atl sätta in ettvaltenburet syslem i efterhand uppgår enligt utredningens bilaga 10 till 3000kronor. Den teknik som erfordras är okomplicerad och finns tillgänglig. Omåtgärder förberetts vid byggna- Prop.1980/81:90 Bilaga 1.12 Industridepartementet 314 tionen bör kostnaden kunna bli ännu lägre. Det är svårtalt inse atl just dessa skulle vara en "betydandetröskel", speciellt mot bakgrund av atl etl byle av uppvärmningssystem(som ju är anledningen till installationen av vattenradiatorer) dessutomfordrar installation av ny panna, skorsten, lagerutrymmen osv. Investeringarnai detta fall vid nybyggnad (vid ombyggnad blir kostnaderna ännu större) enligttabell 4.9 sid. 206 och 207: , ved, kol . Del är givetvis detta steg som ären betydande tröskel, och inte bytet från elradiatorer till vattenradiatorer. anför altdet i utredningen finns ett underlag som visar att ett direktverkandeelvärmesyslem endast behöver användas i 5-8 är innan övergäng till ettvattenburet system kan ske utan merkostnader jämfört med att redan från börjaninstallera ett vattenburet system. Förbudet innebär enligtvattenfallsverket därför en betydande merkostnad jämfört med det fall attdirektverkande elvärme kan installeras redan från början eftersomelvärmesystemet bör kunna användas 15 ä innan konvertering tillvattenburet system blir aktuell i varje fall under förutsättning attelvärmesyslemet installeras . Del föreslagnaförbudet ger enligt verket såväl samhället som de enskilda icke obetydligamerkostnader och förvärrar därför landets redan svåra ekonomiska problem. Vattenfallsverkel anför vidare: Den angivna reduktionen avelanvändningen för uppvärmning och tappvarmvatten på avenergibehovet för radiatorerna jämfört med byggnormen SBN-75 synes vara istörsta laget, dä della kan komma att kräva användning av ännu ej utprovadteknik. Delta kan visserligen medverka till atl driva fram en lekniskutveckling men kan också medföra ekonomiska förluster för husägarna och samhälletom tekniken ej fungerar. De avsedda spareffekterna uppnäs i sä fall inleheller. anser därför att kravet om reduktion av energibehovet förradiatorerna ej bör sättas högre än . Förbudet mot direkt elvärme äronödigt och olämpligt i all synnerhet som kommunerna redan i egenskap avplanmyndigheter, markägare och fastighetsägare samt med stöd av särskildlagstiftning (SFS 1976:838, SFS 1977:441) har goda möjligheter att påverka denövervägande delen av värmeplaneringen i enlighet med intentionerna bakom Lagenom energiplanering (SFS 1977:439). Prop.1980/81:90 Bilaga 1.12 Industridepartementet 315 , konsult inomområdet uppvärmningsteknik, har yttrat sig angående gränsen besparing avradiatorenergi för att elradiatorer skall tillåtas. Lindskoug anser atl ELAKhar förbisett vissa förhållanden vid beräkning av gränsen. ELAK har enligtLindskoug räknat med för stort bidrag från ventilationsvärmeväxlare. ELAK harinte heller beaktat atl även de nyttiggjorda gratisvärmelillskolten i form avpersonvärme, bidrag från hushällsel till uppvärmning samt bidrag frän passivsolvärme minskar då man med hjälp av värmeisolering ellerventilalionsvärmeväx-lare eller på annat sålt minskar den temperaturberoendeenergiförlusien. Lindskoug föreslår att om en gräns av det slag ELAK harföreslagit skall fastställas bör den mol bakgrund av de tvä invändningarnasällas till i stället för . m.fl. som anlitatsav ELAK för vissa beräkningar om möjligheterna att uppnå den föreslagnabesparingen anser atl det trots Lindskougs invändningar är möjligt atluppnå besparing. Förslagel om förbud motdirektverkande elradialorer avvisas även av tillverkande företag och grossisterinom elomärdel. , Trä hu.sfä b rikersriksförbund. , FERAoch , och kommun saml av IVA. IVA anför därvid: avstyrker förslagel tillett förbud mot direktverkande elvärme. Utredningens motiv att slörreflexibilitet vid övergäng till nya energikällor uppnås omvattenburen värmedistribulion installeras är enligt mening inteunderbyggt med fakta. Installation av vattenburen elvärme i nyproducerade husger inle den utlovade flexibiliteten men däremot högre investerings- ochdriftkostnader och en högre energiförbrukning. - Båda delarna är olämpliga inuvarande ekonomiska läge. Småhusägarna har under de senasteåren drabbats av stora kostnadsökningar. Enligt en undersökning av SCB varboendekostnaden betydligt större för småhus än för hyreslägenheter ochbostadsrätlslägenheler -för exempelvis makar med barn var skilnaden resp.58%. har läget förvärrats kraftigt, främst genom de höjda räntornaoch oljepriserna. Ytterligare mycket stora kostnadsökningar uppkommer genomde höjda taxeringsvärdena och genom avvecklingen eller minskningen avräntebidragen lill slatsbelänade småhus. Varje ytterligare kostnadsökning måstedärför undvikas med alla medel. Etl förbud mol direktverkandeelradiatorer skall medföra kraftigt höjda anläggnings- och driftskostnader. Detskulle också försvåra en minskning av oljeberoendet. Förbundel kan därför inlegodta ell sädani förbud. Flerlalel av de remissinsianser sommolsälier sig ell förbud mol elradiatorer har pålalal de ekonomiskakonsekvenser de menar all eit sådanl förbud skulle få. Dessutom anser man atlelt förbud enligl ELAK:s förslag skulle leda till omfattande byråkratisktkrångel. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.12 Industridepartementet 316 De av kommittén föreslagnaundantagen mot förbudet för direktverkande eluppvärmning medför storagränsdragningsproblem och en kraftigt ökad arbetsbörda för de kommunalabyggnadsnämnderna, vilket ur synpunkt är allt annat än önskvärt. Ökadbyråkrati och mer krångel kan också bli följden, vilket enligtulredningsdirektiven bör motverkas. kommun är inne på liknande tankegångar och anfördärvid: I kommitténs direktiv uttalas atlkommittén bör beakta vad som sägs i tilläggsdirektiv (dir. 1980:20) omnödvändigheten av all kartlägga olika reformers effekter på den kommunala verksamhetensvolymutveckling och den kommunala ekonomin. Därför måste de kommunalekonomiskakonsekvenserna noga beaktas. Kommittén har i denna del begränsatsig till allmänt hållna uttalanden av innebörd alt de utökade uppgifterna inteinnebär någon ökad belastning för kommunerna (energiplaneringen) eller någonslörre belastning i normalfallet (dispensprövningen). Del må vara atlbelastningsökningen i dessa och andra avseenden (I.ex. låneförmedlingen) kansynas vara marginell men sammantaget med andra sektorer där kommunerna påläggsolika slag av uppgifter kan ökningen bli betydande. Del torde knappast varainnebörden i tilläggsdirektiven att volymökningen skall kunna avfärdas på sällsom kommittén gjort. Något genomarbetat underlag för sådana bedömningar harkommittén inte heller redovisat. som anser att elt förbudskulle skada viktiga samhällsintressen anför: Någon tidigare offentlig ellerannan kvalificerad utredning om på vilket sätt ett förbud mot direktverkandeelvärme skulle främja några energipolitiska eller andra mål har veterligenaldrig gjorts. Tvärtom visar närmare analyser, att ett sådanl förbud påtagligtskadar viktiga samhällsintressen. Det medför stora kostnader för såväl samhällesom enskilda, det leder till sämre energihushållning, mindre flexibilitet iförhållande lill olika energikällor, ökade miljö- och hälsorisker samt ökadbyråkrati. APK som anser atl direktverkandeelvärme är den ojämförligt billigaste värmekällan om inte priset utsätts förkonstlade höjningar anför: Allt detta framgick också avElanvändningskommitténs betänkande El och olja (Ds I 1980: 22). där följandeavsnitt pä sida 49 torde komma att gå till historien: "Om ingarestriktioner införs mot direktverkande elvärme med elradiatorer, kan enförväniad god tillgäng på elenergi under 1980-lalel åter leda till ökadinstallation av denna uppvärmningsform. För della lalar även alt direktverkandeelvärme med elradialorer för med sig de lägstauppvärmningskostnaderna jämfört med konkurrerande syslem. Mol denna bakgrundföreslår vi förbud mol direktverkande elvärme med elradialorer." Vi vänder oss med skärpa mol dennamörkmannapolilik. Del är tillräckligt med att man på alla områden lyfter överkrisens bördor på arbetare och tjänstemän. Alt därtill utifrån denanlivelenskapliga och anliteknologiska 1980/81:90 Bilaga 1.12 Industridepartementet 317 psykos som bläsles upp här i landel 1973- 1980 förbjudaden billigasle och mest praktiska värmekällan är en utmaning mot vanligt suntförnuft. kommunisterna avvisar detta vetllösa förslag. De tillverkande förelagen inomelbranschen som yttrat sig. IKO ochJernkonst AB anför atl sysselsättningen vid företagen skulle påverkas negativtav etl förbud enligt ELAK:s förslag. Om den svenska marknaden förelradiatorer minskar ytterligare, måste man befara atl den svenskaelradialortillvekrningen läggs ned och atl restmarknaden försörjes genomimport. - Många hundrapersoner förlorar sina nuvarande arbeten. - Enkapitalförstöring hos elvärmefabrikanlerna om ca 90 milj. kr., för vilken deantagligen kommer atl begära ersättning av stålen. - Handelsbalansenförsämras med ca 100 milj. kr. ELAK betecknar dessa konsekvenser som "relativtsmå". Föreningen vill med skärpaproteslera mol försök att bagatellisera den mycket kännbara skada som i onödanskulle tillfogas närmasl berörda parter. I flera fall liggerelradiatortabrikerna i små orter, vilkas näringsliv kan befaras få en allvarligknäck. Totalt berörs ca 480 personer inom elradia-torlillverkningen, ochdessutom tillkommer återverkningar pä andra med elvärmen sammanhängandeprodukter, samt i grossist- och inslallalörsle-del. I glesbygder kankonsekvenserna i inslallatörsledel lokalt få svåra verkningar. ELAK föreslår i enlighet meddirektiven all etl förbud bör träda i kraft . Flera remissinstanser framför altdenna tidpunkt är omöjlig med hänsyn bl. a. till omställningsproblem ibyggnadsindustrin. Elektriska installatörsorganisationer (EIO) anför: Den lid som slår till buds frånbeslutsdagen till den är alltför kort för såväl de myndigheter,som ska verkställa besluten, som de byggherrar, konsulter, entreprenörer ochmaterielleverantörer, vilka ska anpassa sina verksamheter till nya tekniker. EIO föreslär all ikraftträdandetflyttas till tidigast den . allt för att undvika alltför storakostnader och krångliga byråkratiska regler. öm utredningens förslag genomförs,kommer detta atl leda till visst bortfall av arbetstillfällen pä vissa orteroch företag och elt tillskott av arbetstillfällen inom andra områden. Enliglstyrelsens uppfattning är del nödvändigl att förändringar sker i sådan takt.att omställningsproblem för Prop.1980/81:90 Bilaga 1.12 Industridepartementet 318 berörda enskilda och kommuner underlättas.Arbetsmarknadsstyrelsen finner del vidare angeläget, att förändringen avbestämmelserna rörande eluppvärmning utformas på sådant säll, all planering ochgenomförande av bostadsbyggande och annal byggande ej försvåras ytterligare. ELAK föreslår att förhud moldirektverkande elvärme med elradiatorer införs genom ändring av §44 a och S54byggnadsstadgan. Kammarrätten i anför: Kommittén har lagtekniskt löstuppgiften så att den föreslår att föreskrifter i aktuellt hänseende las in ibyggnadsstadgan (1959:612), BS. Kammarrätten har inte någon invändning motdenna lösning. I syfte att kraven på värmesystemensutformning fortlöpande skall kunna anpassas till den tekniska utvecklingen ärbestämmelserna i förslaget allmänt hållna. Det är avsett atl de skallkompletteras med tillämpningsföreskrifter och allmänna råd från statensplanverk. Kammarrätten skulle helst se attregleringen ges etl fastare innehåll men anser sig pä de skäl som ELAK haranfört, likväl kunna godta förslaget. Det är emellertid angeläget att det genomförarbetena ges klargörande riktlinjer för planverket. Risk föreligger annarsför alt utrymmet för verkels fria skön blir alltför vidsträckt. I dettahänseende utgör kommitténs motiv (bet. s. 50 fO en god grund. Vad angårförslaget till författningstext förordar kammarrätten att den nya regleringen i44 a § BS utformas som etl frislående andra stycke. Därmed markeras tydligareatt, medan den nuvarande bestämmelsen har generell räckvidd, båda de nyapunkterna är begränsade till sådan byggnad som anges i 46§ BS. Förslaget till ändring av 54 § BSbör utformas sä att det klart framgår att bestämmelsen endast är tillämplig ifråga om byggnad som sägs i 46 § BS. Hovrätten för Nedre somaccepterar den av ELAK föreslagna lagtekniska utformningen anför: Det synes dock angelägel att imotiven närmare utveckla i vilka fall en väsentlig ändring av befintligtuppvärmningssystem skall anses föreligga. Betänkandet ger härvidlag ingenledning. Av kostnadsskäl bör byggnads-lovskravet inskränkas till endas sådanaändringar som har betydelse från allmän energisynpunkt, vilket bör anges imotiven. Såsom byggnadslovsplikten är utformad i förslaget kommer den atlomfatta en rad åtgärder där byggnadslovsprövning inte kan anses energipolitisktmotiverad. Så torde till exempel utbyte av en försliten oljepanna mot enelpanna komma alt kräva byggnadslov medan å andra sidan i de fall en oljepannautbytes mot en ny panna av samma slag denna åtgärd inte skulle omfattas avbyggnadslovsplikten. Det kan inte uteslutas atl denna konsekvens av förslagetkan tänkas motverka utvecklingen mot ökad övergång till eluppvärmning. Hovrätten anför vidare: I 44 a§ BS bör "lämplig"ändras lill "lämpligt". I 54§ BS bör i klariäggande syfte tilläggeti 2 mom., för alt överensstämma med formuleringen i 1 mom., ges följandelydelse: "att ändringen inte innebär inrättande av ett nytt uppvärmningssystemeller mera väsentlig ändring av befintligt uppvärmningssystem". Prop.1980/81:90 Bilaga 1.12 Industridepartementet 319 sommotsätter sig ell förbud mot elradiatorer anför: har anfört invändningarmot förbudet som sådanl och mot det förhällandet att det - bl. a. genomhänvisning till byggnadsstadgans §46 - givits elt vidare tillämpningsområde änsom är praktiskt lämpligt och i konsekvens med direktiven. Beträffandelagförslaget som sådant kan det med fog invändas, atl särskilt hänvisningentill "annat energislag" är allt för obestämd och lämnar vägen öppenför godtycke och nära nog obegränsade merkostnader för den byggande. Det ärrimligt atl kravet på utförande för atl underlätta framlida övergång lill annatenergislag begränsas till etl specifikt "energislag" antingen enliglden byggandes val eller enligl anvisning. Tillägget till §54, la och 2a mom.,är konsekvenser av kommitténs förslag, att för ändring av värmesystemskall ertbrdras byggnadslov. har funnit att kommitténsförslag om konvertering från olja lill el icke motiverar kravet påbyggnadslov. Det finns därutöver ej anledning atl här vidare kommentera dettalagförslag men vi vill erinra om tidigare uttalad farhåga beträffandebyggnadsnämndernas arbetsbelastning. vill slutligenifrågasätta om ändringsförslagen lill byggnadsstadgan - speciellt beträffande §44 a - är helt förenliga med Lagen om allmänna fjärrvärmeanläggningar (SFS1976: 838) och Lagen om ändring i ellagen (1977:441). Tiden har ej medgivit ennoggrannare kontroll i dessa avseenden. som anser alt mangenom den kommunala energiplaneringen bör styra val av uppvärmningssystemanför: De av ELAK föreslagnakompletteringarna i 44 a§ BS bör enligt planverkets mening begränsas genom atlden näst sista meningen i tillägget utgår. Enligt planverkels uppfattninginnebär denna mening i tekniskt avseende en onödig precisering, som med hänsyntill den snabba tekniska utvecklingen kan visa sig mindre lämplig att införa ibyggnadsstadgan. Den föreslagna första meningen "... utföras med ettuppvärmningssystem som med hänsyn till byggnadens läge och utformning ärlämplig frän allmän energisynpunkt" ger tillräcklig grund för att meddelaregler med den inriktning som planverket förordat i yttrandet. Med hänsyn tillden koppling till energiplanering som planverket föreslår ger denciterade formuleringen utrymme för erforderiiga justeringar i föreskrifter ochriktlinjer allteftersom erfarenhet vinns. För.att undvika att kostnadskrävandeåtgärder skall behöva genomföras i elvärmda hus i syfte alt underlätta en 'senare övergäng till annan uppvärmningsform, föreslår planverket vidare att isista meningen ordet "utföras" byts ul mot "förberedas". Förslagel alt byggnadslov skallkrävas för inrättande av nytt värmesystem eller väsentlig ändring (i dettafall konvertering) synes vara en logisk följd av ELAK:s övriga förslag.Planverket tillstyrker därför det föreslagna tillägget i 54 § BS. påpekar ätt vissabyggnader' inom järnvägen kan behöva undantas från ett förbud mot elradiatorer.Dessa byggnader är I. Byggnaderoch lokaler som erfordras för SJ kraftförsörjnings-, signal- 1980/81:90 Bilaga 1.13 Industridepartementet 324 I PM om koncessionsplikt för vissa fjärrvärmeledningar Den trädde lagen (1978:160) om vissa rörledningar (rörledningslagen) i kraft. Rörledningslageninnebär atl rörledning för transport av råolja, nalurgas eller liknandeprodukter under vissa förutsättningar inte får dras fram eller begagnas utansärskilt tillstånd (koncession). Motsvarande koncessionsplikt finns inlebeträffande rörledning för transport av hetvatten för uppvärmning. I samband med utskottsbehandlingeni av regeringens proposition 1977/78:86 med förslag till lag omvissa rörledningar m.m. anförde näringsutskottet (NU 1977/78:47 s. 3) bl. a.att utskottet utgick från atl, om så visade sig motiverat, regeringen skulleföranstalta om en komplettering av koncessionssystemet enligl rörledningslagensä att det också kom att omfatta rörledningar för transport av hetvatten.Riksdagen följde utskottet (rskr 1977/78:210). har i sillhuvudbetänkande (SOU 1978: 17 s. 589-590) Energi pekat på möjligheterna attminska oljeberoende genom att värme från kärnkraftverken utnyttjasför uppvärmningsändamål, i detta hänseende har möjligheterna att från Forsmarkförse Storstockholmsomrädet med värme varit föremål för utredning. I sambandmed detta projekt har också frågan om lagstiftning för hetvattenledningar aktualiserats.Liknande utredningar har även färdigställts vad gäller hetvattenledningar frånBarsebäck lill Malmö-Lund-området och från till . Frågan om införande avkoncessionsplikt för fjärrvärmeledningar övervägdes inom industridepartementetunder . Resultatet av övervägandena redovisas i denna promemoria. 1.2 Författningsbestämmelser av intresse Av intresse i sammanhanget är,förutom rörledningslagen, de bestämmelser i olika författningar som förnärvarande berör anläggande eller drift av fjärrvärmeledningar. Sådanabestämmelser finns i lagen (1976:838) om allmänna fjärrvärmeanläggningar,miljöskyddslagen (1969:387), naturvärdslagen (1964:822), byggnadslagen(1947:385), vattenlagen (1918:523), väglagen (1971:948), ledningsrättslagen(1973:1144), expropriationslagen (1972:719) samt lagen (1942:335) om särskildaskyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar. I det följande lämnas enöversiktlig redogörelse för bestämmelserna i nämnda författningar. 1980/81:90 Bilaga 1.13 Industridepartementet 325 Enligt rörledningslagen fårrörledning för transport av bl. a råolja eller naturgas inte framdras ellerbegagnas ulan särskilt tillstånd (koncession). Koncession krävs dock inte förledningar med en längd av högst , ledningar som skal! utnyttjashuvudsakligen för att tillgodose enskilda hushälls behov eller ledning som uteslutandeskall nyttjas inom hamn eller industriområde (1 §). Fråga om koncession prövasav regeringen (3§). I 5-7 §§ behandlas villkoren förkoncession. Därvid gäller bl. a. att koncessionen skall avse ledning med en ihuvudsak bestämd sträckning.