prop · G40374 · 1980-12-31 00:00:00 — Finns skäl att ifrågasätta en specialitetsändamålsenlighet, får styrelsen förelägga den som innehar godkännandet att visaatt specialiteten uppfyller kraven i delta avseende. Ett godkännande får återkallas om kraven i 46 §§ intelängre uppfylls, om ett föreläggande enligt andra stycket inte följs eller omavgifter enligt 13 § inle betalas. Paragrafens innehåll har utformats i huvudsakligöverensstämmelse med 15 § läkemedelsförordningen. Vissa avvikelser iförhållande till bestämmelserna i denna paragraf har dock gjorts. Bl.a.används uttrycket godkännande i stället för registrering. Ett godkännande skalldock, liksom belräffande vanliga läkemedel, gälla ett vissl läkemedel från enviss fillverkare och gälla för ett visst användningsområde. För den stora delenav de radioaktiva läkemedlen som används inom diagnostiken bör inte alltförstränga krav uppställas när det gäller avgränsningar av användningsområdet. Belräffandede medel som används för terapi bör gälla alt godkännandet ges endast för eneller flera bestämda indikationer. I paragrafen anges också förutsättningarna för att ettgodkännande skall kunna återkallas. Ansökan om godkännande av en radiofarmacevtisk specialitetskall göras av tillverkaren eller importören. Paragrafen innehåller bestämmelser om vem som får ansökaom registre- Prop.1980/81:74 24 får medge rält fill försäljning(licensförsäljning) av en inte godkänd radiofarmacevtisk specialitet.Medgivandel får förenas med villkor för att förebygga skada. I paragrafen ges bestämmelser om att radiofarmacevtiskaspecialiteter kan få säljas ulan att vara godkända om har getttillstånd till försäljningen. Bestämmelserna i paragrafen avser såvälindividuell som generell licens. För att täcka statens kostnader för kontrollen av radiofarmacevtiskaspecialiteter skall den som ansöker om eller fått godkännande betala deavgifter som bestäms av regeringen. I paragrafen slås fast alt statens kostnader förkontrollen av de radiofarmacevtiska specialiteterna skall täckas genomavgifter. Liksom för farmacevtiska specialiteter skall avgifterna vara såavpassade alt hela kostnaden täcks. Av den allmänna motiveringen framgår allavgiften kan sättas ned eller helt efterges om särskilda skäl föreligger i dtvisst fall. Regeringen eller efter regeringens bemyndigandesocialstyrelsen skall meddela ytterligare föreskrifter om radioakliva läkemedelsåvitt avser 1. medicinska,biologiska och farmacevtiska krav 2. märkning ochutlämnande 3. erläggande avavgifter 4. tillverkning,införsel och handel 5. beredning ochanvändning 6. kliniskprövning och annan undersökning på människor i forskningssyfte 7. godkännande ochlicensförsäljning av radiofarmacevtiska specialiteter. I denna paragraf bemyndigas regeringen eller efterregeringens bemyndi-gande att utfärda de ytterligareföreskrifter som kan behövas. De allmänt hållna beslämmelserna i lagenförutsätter alt sådana detaljerade föreskrifter utfärdas belräffande deförhållanden som framgår av uppräkningen i paragrafen. 1980/81:74 25 har tillsynen över efterlevnaden av dennalag och av de föreskrifter som utfärdals med stöd av lagen. Tillsynen över lagens tillämpning skall utövas avsocialstyrelsen. 16 § Tillverkare och andra som är underkastade tillsynenligt denna lag är skyldiga alt på begäran tillhandahålla deupplysningar och handlingar som behövs för fillsynen. Styrelsen äger tillträdetill lokaler där radioaktiva läkemedel tillverkas, hanleras eller prövas samträtt all där göra undersökningar och la prov på sådana läkemedel. Den hosvilken prov skall las är skyldig alt lämna det biträde som behövs vidprovlagningen. För prov som tagits lämnas ingen ersättning. Om styrelsen begärdet skall del undersökningsmaterial som avser prövning av ell läkemedelsegenskaper fillhandahållas styrelsen. 77 får meddela de förelägganden och förbudsom behövs för alt denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd avlagen skall efterlevas. I ett föreläggande eller förbud kan socialstyrelsenutsätta vite. I dessa paragrafer ges närmare beslämmelser om tillsynenoch de tvångsmedel som står till förfogande. 18 § Om ansvar för den som olovligen inför radioaklivaläkemedel eller försöker göra detta finns bestämmelser i lagen (1960:418) omstraff för varusmuggling. Till böter döms den som 1. underlåter att märka ett radioaktivt läkemedel med uppgiflersom anges i 5 § eller i övrigt på ett sätt som har föreskrivits med slöd av denna lag; 2. bereder eller använder ett radioaktivt läkemedel utanatt ha rätt lill del eller i strid mot villkor eller föreskrifter som gäller för lillslånd tillsådan verksamhet eller försäljer ett läkemedel i strid mot 10 §; 3. utför prövning eller undersökning som avses i 9 § utantillstånd av 1980/81:74 26 eller i strid mol föreskrifler som angerhur prövningen eller undersökningen skall gå lill; 4. i en ansökan om godkännande ellertillstånd enligl denna lag lämnar oriktiga uppgifter om väsentligaförhållanden; eller 5. underlåter altfullgöra vad som åligger honom enligt 16 §. 19 § Den som har överträtt ellvitesföreläggande eller vitesförbud döms ej därjämle till ansvar enligl dennalag för gärningar som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 20 § En vara som har varit föremål förbrott enligt denna lag eller värdel därav samt utbytet av sådant brott skallförklaras förverkade, om det inle är uppenbari obilligt. 27 § Allmänt åtal för ett brott som avses i 18 § andrastycket får väckas endast om gärningen har anmälts till åtal avsocialstyrelsen. 22 § beslut som rör godkännande av radiofarmacevtiska specialiteter och om föreläggande av vite enligt 17 § överklagas hos kammarrätten. Yttranden enligt 7 § och andra beslut av socialstyrelsenenligt denna lag överklagas hos regeringen. 23 § I dt ärende enligl denna lag kan förordnas att ettbeslut skall gälla utan hinder av att del överklagats. I dessa paragrafer finns ansvarsbestämmelser och processuellabeslämmelser. 4.2 Förslaget till lag om ändring i läkemedelsförordningen(1962:701) Denna förordning skall inle tillämpas på de varorsom avses i lagen (1981:000) om radioaktiva läkemedel. Beträffande narkotiska läkemedel tillåmpas bestämmelsernai denna förordning, om de inte strider mot vad som är särskilt stadgal omnarkotika. I 1 § 4 mom. läkemedelsförordningen föreskrivs attförordningen skall tillämpas i fråga om radioaktiva läkemedel endast i den månsärskilt stadgas därom. Den föreslagna lagen om radioaktiva läkemedel är avseddatt uttömmande reglera dessa medel med hänsyn till de medicinska, biologiskaoch farmacevtiska aspekterna. Föreskriften i läkemedelsförordningen skalldärför upphävas. En hänvisning i läkemedelsförordningen fill den nya lagen hardock bedömts behövlig. Ändringen i 1 § 4 mom. andra stycket har skett endast avspråkliga skäl. Prop.1980/81:74 27 4.3 Förslaget till lag om ändring i strålskyddslagen(1958:110) Radiologiskt arbete må ej bedrivas ulan tillstånd avmyndighet som regeringen bestämmer (strålskyddsmyndigheten). Ej heller må någonutan tillstånd av strålskyddsmyndigheten innehava röntgenutrustning eller annanteknisk anordning avsedd att utsända joniserande strålning, idka handel medradioaktivt ämne eller eljest till riket införa eller här förvärva, innehavaeller överlåta sådant ämne. Den som ej innehar sådant tillstånd må ej ulan medgivandeav strålskyddsmyndigheten taga hand om oförtullat radioaktivt ämne på sätt somavses i 3 § andra stycket lullagen (1973:670). I övrigt gäller lagen (1973:980)om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. Tillstånd må meddelas för viss yrkesgrupp eller för vissainrättningar, institutioner eller företag. Avlider någon som innehar tillstånd enligt denna lag, varetillståndet likväl, såvitt angår rätt alt innehava radioaktivt ämne ellerröntgenutrustning eller annan teknisk anordning, gällande för dödsboet från dödsfallet. Tillstånd enligt denna lag erfordras ej för vad somomfattas av tillstånd enligl atomenergilagen (1956:306) om icke annat föreskrivesi fiUståndet. 1 fråga om prövningen av frågor om tillstånd lilltillverkning, handel och införsel av radioaktiva läkemedel finns också föreskrifleri lagen (1981:000) om radioaktiva läkemedel. I sista stycket av denna paragraf upplyses om densamordning som enligt vad jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt2.2.6) skall ske av prövningen enligt strålskyddslagen med prövningen enligtlagen om radioaktiva läkemedel. Jag hemsläller att lagrådets yttrande inhämtas överförslagen till 1. lag omradioakliva läkemedel, 2. lag om ändringi läkemedelsförordningen (1962:701), 3. lag om ändringi strälskyddslagen (1958:110). Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemslällan. KONTROLL AV RADIOAKTIVA LÄKEMEDEL 1980/81:74 30 Sammanfattning .............................................. . 31 Lagförslag......................................................... . 32 1 Bakgrund .................................................... . 37 2 Radionuklider för medicinskt bruk ..................... 38 2.1 Användningsområde................................ . 38 2.2 Utvecklingstendenser ............................. 39 2.3 Framställning m.m.................................. 39 3 Övervägandenoch förslag.............................. 41 3.1 Varor som bör omfattas av lagen............... 42 3.2 Benämning på varorna............................. 42 3.3 Krav på och kontroll av varorna................. 42 3.4 Standardiserade varor............................. 44 3.5 Tillverkning m.m..................................... 45 3.6 Beredning och användning m.m................. 45 3.7 Förhållandet fill strålskyddslagen............... 48 3.8 Tillsynen .............................................. 48 3.9 Tvångsmedel m. m.................................. 49 4 Specialmotiveringfill lagförslaget...................... 50 1980/81:74 31 Ipromemorian läggs fram förslag till kontroll av radioakfiva läkemedel. Hittillshar de radioaktiva läkemedel som används på människor reglerats uteslutande avstrålskyddslagen (1958:110) och hanteringen har bedömts främst med hänsyn tillde strålningsrisker för personalen som är förenade med användningen av sådanaläkemedel. Kontrollen har alltså lagit sikte på främst arbetsmiljöfrågorna. här föreslagna lagen ställs pafienternas intresse av säkra ochändamålsenliga läkemedel i förgrunden. Lagen innebär sålunda, att även demedicinska, biologiska och farmacevtiska aspekterna skall beaktas vidkontrollen av användningen av radioakliva läkemedel på människor. Förslagetinnebär att de radioaktiva läkemedlen skall ha en hög kvaUtet och de får intege upphov till skador som står i missförhållande till nyttan av dem. Kravenblir härigenom desamma som för andra läkemedel. Någon ändring i den kontrolloch tillsyn som utövas enligl strålskyddslagen föreslås inte. Vidare föreslåsatt skall utöva tillsynen enligt den nya lagen. 1980/81:74 32 Lag om radioaktiva läkemedel Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag ges bestämmelser om tiUverkning, införsel,handel, beredning och användning samt kontroll av radioaktiva läkemedel. Bestämmelserna avser endast medlens medicinska, biologiska och farmacevfiska egenska per. I strålskyddslagen (1958:110) ges bestämmelser om dessaläkemedel från slrålskyddssynpunkt. 2 § Med ett radioaktivt läkemedel förstås en vara, som 1. avgerjoniserande strålning eller 2. efter beredningskall ingå i en vara som avger joniserande strålning och som är avsedd attanvändas vid undersökning eller sjukdomsbehandling av människor samt därvidinföras i eller anbringas på kroppen. 3 § Med en radiofarmacevtiskspecialitet förstås ett radioaktivt läkemedel, som en tillverkare framställer istandardiserad form och med angiven sammansättning. 4 § Ett radioaktivt läkemedel skallvara av fuUgod kvalitet och ändamålsenligt. Det får inte vid normal användningorsaka skador, som står i missförhållande till nyltan av läkemedlet. 5 § Ett radioaktivt läkemedel skallmärkas med uppgifter om dess benämning, sammansättning och halt av ingåendebeståndsdelar innan det utlämnas fill den slutlige förbrukaren. Tillverkning m. m. 6 § Radioaktiva läkemedel får inte tillverkas utantillstånd av socialstyrel- 7 § Radioaktiva läkemedel får föras in i landet endast avden som har tillstånd att tillverka eller handla med sådana läkemedel samt avden som har fått tillstånd till införsel. Radioaktiva läkemedel får inte tas om hand på det sätt somavses i 3 § andra stycket tullagen (1973:670) av annan än den som är behörigatt föra in läkemedlet i landet. bestämmer hur man skallförfara med 1980/81:74 33 läkemedel som tagits i beslag eller tillfaUit staten. Iövrigt gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselregleradevaror, m. m. 8 § Handel med radioaktiva läkemedel får bedrivasendast av den som har tillstånd att tillverka sådana läkemedel samt av den som har fått socialsty relsens tillstånd att idka sådan handel. 9 § Radioaktiva läkemedel får beredas elleranvändas endast på sjukhus, om inte medger annat. 10 § Kliniska prövningar av radioaktiva läkemedeloch andra undersökning ar i forskningssyfte med sådana läkemedel får ske endast efler tillstånd av . 11 § En radiofarmacevtisk specialitet får säljaseller utlämnas endast om den är godkänd av , om ej annat följer av 13 §. För godkännande krävs att specialiteten uppfyller kraven i 4 och 5 §§. Godkända radiofarma cevtiska specialiteter skall kontrolleras av . Finns skäl att ifrågasätta en specialitets kvalitet eller ändamålsenlighet, får styrelsen förelägga tillverkaren att visa att specialiteten uppfyller kraven i dessa avseenden. Ett godkännande får återkallas om kraven i 4 och 5 §§ intelängre uppfyUs, om ett föreläggande enligt andra stycket inte följs eller omavgifter enligt 14 § inte betalas. 12 § Ansökan om godkännande av en radiofarmacevtiskspecialitet skall göras av tillverkaren, importören eller den som först saluhållerspecialiteten. 13 § får medge rätttill försäljning (licensförsäljning) av en inte godkänd radiofarmacevtiskspecialitet. Medgivandel får förenas med villkor för att förebygga skada. 14 § För att täcka statens kostnaderför kontrollen av radiofarmacevtiska specialiteter skall den som ansöker omeller fått godkännande betala de avgifter som bestäms av regeringen. 3 1980/81. 1 saml Nr 74 Prop.1980/81:74 34 15 § får meddela närmareföreskrifter om radioaktiva läkemedel såvitt avser 1. medicinska,biologiska och farmacevtiska krav 2. märkning ochutlämnande 3. tillverkning,införsel och handel 4. beredning ochanvändning 5. kliniskprövning och annan undersökning i forskningssyfte 6. godkännande och licensförsäljningav radiofarmacevtiska speciaUte-ter. 16 § har tillsynenöver efterlevnaden av denna lag. 17 § Tillverkare och andra som ärunderkastade tillsyn enligt denna lag är skyldiga att på begäran tillhandahållasocialstyrelsen de upplysningar och handhngar som behövs för fillsynen.Styrelsen äger tillträde fill lokaler där radioaktiva läkemedel tillverkaseller hanteras eller där deras egenskaper prövas samt rätt att där göraundersökningar och ta prov på sådana läkemedel. Den hos vilken prov skall tasär skyldig att lämna del biträde som behövs vid provtagningen. För prov somtagits lämnas ingen ersättning. Om så påfordras skall det undersökningsmaterialsom avser prövning av ett läkemedefs egenskaper tillhandahållas styrelsen. 18 § får meddela deförelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter somhar meddelats med stöd av lagen skaU efterlevas. I ett beslut om föreläggande eUerförbud kan utsätta vite. Ansvarsbestämmelser m. m. 19 § Om ansvar för den som olovUgen införradioaktiva läkemedel eller försöker göra detta finns bestämmelser i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling. Till böter döms den som 1. underlåter attmärka ett radioaktivt läkemedel på det sätt som anges i 5§; 2. tillverkar, saluhåller,försäljer, utlämnar, bereder eller använder ett radioaktivt läkemedel utan attha rätt till det eUer eljest i strid mot 11 § eller mot villkor ellerföreskrifter som gäller för tillstånd till sådan verksamhet; 1980/81:74 35 3. utför prövning eller undersökning som avses i 10 §utan tiUstånd av eller i strid mot föreskrifter som anger hurprövningen eller undersökningen skall gå tUl; 4. i en ansökan om godkännande eller tillstånd enligtdenna lag lämnar oriktiga uppgifter om väsentliga förhållanden; eller 5. underlåter att fullgöra vad som åUgger honom enligt18 §. 20 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud dömsej fill ansvar enligt denna lag för gärningar som omfattas av föreläggandeteller förbudet. 21 § En vara som har varit föremål för brott enligt denna lag ellervärdet därav samt utbytet av sådant brott skall förklaras förverkade, om det ejär uppenbart obilUgt. 22 § Allmänt åtal för ett brott som avses i 19 § andra stycket får väckasendast om gärningen har anmälts till åtal av . 23 § beslut enligt denna lag i ett särskilt faUöverklagas hos kammarrätten. Andrabeslut av enligt denna lag överklagas hos regeringen. 24 §I ett ärende enligt denna lag kan förordnas att ett meddelat beslut skall gälla utan hinder av att det överklagats. Dennalag träder i kraft den 1 juU 1981. För att radiofarmacevtiska specialiteter,som säljs här i landet för lagens ikraftträdande, skall fåsäljas även därefter, i awaktan på beslut i ärendet, skall deanmälas för godkännande hos . Densom tiUverkar, importerar eller bedriver handel med radioakfiva läkemedel vidtidpunkten för lagens ikraftträdande skaU ansöka om fillstånd för verksamhetenhos för att verksamheten skall fåbedrivas även därefter, i awaktan på beslut i ärendet. Lag om ändring i läkemedelsförordningen (1962:701) Härigenomföreskrivs att 1 § 4 mom. läkemedelsförordningen skall ha nedan angivna lydelse. 4 mom. I fråga om radioaktiva läkemedel äger dennaförordning till lämpning endast i den mån särskilt stadgas därom. Beträffandenarkofiska läkemedel äga beslämmelserna i denna förordning lillämpning, i denmån de ej strida mot vad som är särskill stadgat om narkotika. Denna förordning skall inte tillåmpas på de varor som avses i lagen ( ) om radioakliva läke- Beträffandenarkofiska läkemedel lillämpas beslämmelserna i deima förordning, om de inlestrider mot vad som är särskilt stadgal om nar-kofika. Denna lag träder i kraft . 1980/81:74 37 Enligt läkemedelsförordningen (1962:701) kan förordningen fillämpaspå radioaktiva läkemedel endast efter särskilt stadgande. Hitfills har nägrasådana stadganden inte utfärdats. Enligt förarbetena till förordningen undantogsde radioaktiva läkemedlen från förordningens tillämpningsområde eftersom de"på grund av sin egenartade beskaffenhet icke utan vidare kunde inordnasunder de för andra läkemedel gällande föreskrifterna". Hanteringen av de radioaktiva läkemedlen regleras f. n.främst med hänsyn till eventuella strålningsrisker för den personal som arbetarmed dem och för patienterna. Regleringen sker liksom i fråga om andra former avradiologiskt arbete enligt strålskyddslagen (1958:110). Tillsynsmyndighetenligt denna lag är statens strålskyddsinsfilul. För arbele med radioaktivaläkemedel krävs tillstånd av strålskyddsinsfiluld. När ett tillstånd lämnas,skall institutet meddela de villkor eller övriga föreskrifter som behövs från slrålskyddssynpunkt.Ett tillstånd kan beviljas för en viss yrkesgrupp eller för vissa inrättningar,institufioner eller företag. Lagen kräver alt del skall finnas en särskildföreståndare som har skyldighet att vidta åigärder för alt förebygga strålskador.I tillståndet skall också anges i vilka lokaler verksamheien får bedrivas. till strålskyddslagen ges detaljerade föreskrifler omvad som skall iakttas bl. a. från arbetarskyddssynpunkt. För den medicinska användningen av radioaktiva läkemedelfinns bestämmelser i cirkulär (MF nr106) angående medicinsk användning av radioakliva isotoper. Slyrelsen var vidden liden tillsynsmyndighet enligt strälskyddslagen och utfärdade cirkuläretmed stöd av denna lag. Cirkuläret använder termen radioaktiv isotop. Bakgrundentill termen är att kärnan i ett och samma grundämne kan ha olika massa, trotsden kemiska Ukheten i övrigt. Så förekommer exempelvis syre i naturen i treformer, syre-16, syre-17 och syre-18. Varje sådan form är en isotop av grundämnetsyre. Utsänder isotopen joniserande strålning talar man om en radioaklivisotop. I modernt språkbruk talar man om radionuklid i stället för radioaktivisotop. EnUgt cirkuläret skall i huvudsak följande gälla. Vidvarje större sjukhus skall det finnas en lokal isotopkommitté. Radioaktivaisotoper får inte användas för medicinskt bruk vid sjukhus innan kommittén harhörts i ärendet. I tveksamma fall kan kommittén inhämta yttrande från statens strålskyddsinsfilulbeträffande användningen. Kommitténs främsta uppgift -utöver att yttra sig omförslag till medicinsk isotopanvändning - är att ge råd om hur undersökningaroch behandlingar skall utföras. Den skall också verka för godastrålskyddsförhållanden samt lämna en kortfattad redogörelse för verksamhetenvid sjukhuset till strålskyddsinslilutet. Prop.1980/81:74 38 Sedan frågan om en förstärkt kontroll av de radioaktivaläkemedlen setts över av två utredningar under i början på1970-talet upprättade styrelsen efter samråd med statens strålskyddsinstitul enpromemoria i ärendet. I en skrivelse har socialstyrelsenhemställt att regeriiigen måtte vidta de åtgärder som behövs för att den kontroUav de radioaktiva läkemedlen som föreslås i promemorian skall kunna genomföras. I förevarande departementspromemoria framläggs ett förslagtill kontroll av radioakfiva läkemedel utarbetat på grundval av de fidigareutredningarna och tillgängliga remissyttranden. 2 Radionuklider för medicinskt bruk - då gällande läkemedelsförordningantogs -användes radionuklider för medicinskt bruk endast av några få särskiltintresserade specialister vid de större sjukhusen. haranvändningen fått en mycket stor omfattning. Inom nuklearmedicinen, som är den discipUnav medicinen som sysslar med bl. a. diagnostik och terapi med radionuklider,har det utvecklats en mängd rufiner för användning av dessa ämnen. Vid deflesta större sjukhus finns det isotoplaboratorier som bedriver en rufinmässigverksamhet på detta område. Särskilt vid region- och länssjukhusen harverksamheten en betydande omfattning. F. n. har ca 50 sjukhus och institutionertillstånd att utföra isotopundersökningar. Radionuklider för medicinskt ändamål används främst inomdiagnostiken. Det finns f. n. ca 200 rutinmetoder för hur man med hjälp av radionukliderkan undersöka olika kroppsorgan. Undersökningarna kan gälla organens yttre formoch funktion eller rubbningar i kroppens resorption, omsättning och utsöndringav olika ämnen. Undersökningarna kan också avse sjukliga processers utbredningoch läge i kroppen, särskilt vad gäller elakartade tumörer. De vanligasteundersökningarna gäller sköldkörteln, skelettet, lungorna, hjärnan, njurarna,levern och mjälten. uppskattar man att det gjordes mer än enmiljon undersökningar i diagnostiskt syfte. Av dessa avsåg det stora flertaletundersökningar i reagensglas av prover från pafienter (s. k. invitro-undersökningar). Ca 120 000 avsåg undersökningar direkt av pafientensedan radionukliden injicerats eller på annat sätt förts in i kroppen (s. k. invivo-undersökning). Inom sjukvården används radionuklider också i terapevtisktsyfte. Denna användning är dock avsevärt mindre än den diagnostiska. Under år1978 behandlades ca 3 500 pafienter med radionuklider i terapevtiskt syfte. Detär främst vid behandling av sjukdomar i sköldkörteln och vissa blodsjukdomarsom radionuklider används. Prop.1980/81:74 39 Radionukliderna har en utbredd användning även inom denmedicinska forskningen. Substanser, som är bärare av olika radionukUder, kandär användas som viktiga hjälpmedel för att skaffa detaljerade upplysningar omhur olika ämnen omsätts i och påverkar kroppen. UtveckUngen av radioaktiva preparat för medicinskt brukhar främst ägt rum på sjukhusen. Intresserade läkare har i samarbete med fysikeroch kemister vid reaktoranläggningar prövat hur nya radioaktiva föreningar kananvändas inom sjukvården.