prop · G40317 · 1980-12-31 00:00:00 — Omen allmän skatteflyktsklausul skall få avsedd effekt, måste givetvis den praktiskatillämpningen vara smidig. Det kan vara svårt för skattemyndigheterna att genast upptäcka fallav skatteflyktsnatur. Även om en lång rad avtal och transaktioner redovisas öppet iden skattskyldiges deklaration kan förhållandena vara sådana att det är möjligt attklarlägga förfarandets Innebörd först efteren ingående och tidsödande granskning. Vidare kan enstaka rättsheuidlingarvid en första anblick te sig fullt acceptabla medan en efterföljandekontroll ger en annan bild. Det nu sagda är emellertid inte speciellt förskatteflyktsklausulen. I stort sett samma problem möter vidtillämpningen av många andra skatteregler. Mot denna bakgrtmd synesdet Inte motiverat att låta skatteflyktsregeln inta en särställning på så sätt attden kompletteras med särskilda besvärsregler eller eftertaxeringsmöjllg-heter. Tidigarehar framhållits att ändamålet med reglerna mot skatteflykt inte sträcker siglängre än att ge möjligheter till rättvisa taxeringar. Enkonsekvens av detta ställningstagande är att de nu föreslagnareglerna inte bör medföra någon utvidgning av till-lämpningsområdet förreglerna om skattebrott och Prop.1980/81:17 149 skattetillägg, listsynes inte heller befogat att in-c.irelvt - dvs. genom at utvidga d.inskattskyldiges uppgl.ftsskyldlghet enligt taxeringslagen - åstadkommaen sådan skärpning. Den omständigheten att skatteflyktsklausulenhar tinärr.pos på ett visst förfarande ! ;tcfjv' dJr.för i sig inti- någon grundför att villänipa rf ..:1 f-rn-T om skattebrott eller skattetillägg. sk,--It t. .kyl dl ge öppet redovisat alla omständigheterav tydi''se skall va'ken eftertaxering ske ellerskatte-tlllpff påföras- Skatteflykten som sådan. "kall alltså Inte föranlpda eftertaxering eller skattetillägg, men väl det förhållandetatt skatteflykten döljs genom knapphändig redovisning ellermissvisande be.skrivning av de faktiska förhållandena. Detanförda Innebär också att samma regler bör gälla föreftertaxering i de fall där den allmänna skatte-.flyktsklau.sulen är tillämplig somi andra fall. En förutsättning för eftertaxering är, liksom i fråga omskattetillägg, att den skattskyldige har lämnat enoriktig uppgift eller har underlåtit att lämna en uppgift som är av betydelse för att enriktig taxering skall kunna ske. Arbetsgruppenhar även föreslagit att myndighet, som har rätt att lämna förhandsbesked,skall få ge bindande förklaring av generell karaktär attviss typ av förfarande utgör skatteflykt i generalklausulens mening. Flertaletremissinstanser har avvisat förslaget, varvid bl.a. har gjorts gällandeatt den föreslagna lagför-klarlngsrätten skulle innebära en inte acceptabel delegationav lagstiftningsmakten. Denna kritik förefaller befogad. Tanken bakom arbetsgruppens förslagsynes nämligen vara att den bindande förklaringen skall få en slags lagutfyllandeverkan. Det kan tilläggas att ett sådant system under alla förhållandenskulle få Prop.1980/81:17 150 enmycket begränsad räckvidd eftersom prövningen endast skulle kommaatt omfatta de objektiva förutsättningarna för klausulens tillämplighet. Arbetsgruppens förslag idenna del bör därför inte genomföras. Somarbetsgruppen har föreslagit bör den allmänna skatteflyktsklausulen tas in i en fristående lagmot skatte flykt. 11 § av lagförslaget har lagens tillämpningsområdeangivits, 2 § Innehåller själva skatteflyktsklausulen, medan 3 § föreskriverhur rättelse skall ske i de fall då skatteflykt anses föreligga. I 4 § harIntagits bestämmelsema om anstånd med skattebetalning. Författningsförslagenomfattar även ändringar i 1 §förordningen om förhandsbesked i taxeringsfrågor.Vidare föreslås att till 67 § TL fogas en bestämmelse som klargör atttaxeringsnämnd ej skall tillämpa den allmännaskatteflyktsklausulen och att en anmälan från taxeringsnämnden om tillämpning av lagen om skatteflykt skall delges denskattskyldige. Denallmänna skatteflyktsklausulen bör träda i kraft efter den dag, då lagenenligt uppgift på den har utkommit från trycket i Svensk författningssamling.Bestämmelsema bör dock ej äga tillämpning på rättshandling som har företagits före ikraftträdandet. Prop,1980/81:17 151 Sammanställningav remissyttranden över departementspromemorian (Ds B 1978:6) Lag motskattefiykt Efter remiss har yttranden avgetts avjustitiekanslern (), , hovrätten över och ,kammarrätten i , kammarrätten i , brottsförebyggande rådet(BRÅ), (), allmänna ombudet för mellankommunala mål,samtliga länsstyrelser, utredningen om säkerhetsåtgärder m. m. iskatteprocessen (USS), Centralorganisationen /SR, Föreningen auktoriseraderevisorer (), Föreningen taxeringsrevisorer.Landsorganisationen i (LO), (), Skåneshandelskammare, . (),, , , , Svenska revisorsamfundet (SRS),, , , , hantverks- ochindustriorganisation-Familjeföretagens förening (SHIO-Familjeföretagen),, , . () och (). i län har bifogat yttrandenfrån läns handelskammare och i sydöstra i har bifogat yttrande från i . LRFåberopar yttrande av Lantbrukarnas skattedelegation. SAF, , . och har åberopat yttrande avNäringslivets skattedelegation. SHIO-Familjeföretagen och köpmannaförbundhar avgett gemensamt yttrande. 2Allmänt om införandet av en generalklausul mot skatteflykt Det helt övervägande antalet remissinstanser ärpositiva till att en generalklausul införs. Kammarrätten i anser att de argument som iden allmänna debatten har brukat anföras mot en sådan klausul har vederiagts ipromemorian. Det är sålunda enligt kammarrättens åsikt orimligt att på beskattningensområde ställa upp krav på konkreta och preciserade gränser för vad som godtas,när man inte gör det vare sig på straffrättens eller civilrättens Prop,1980/81:17 152 område.Ett sådant krav upprätthålls inte heller inom den nu gällande skatterätten.Kammarrätten anför vidare: Frågan om en allmän skatteflyktsklausul är framförallt en teknisk fråga om hur klausulen lämpligen bör utformas. Att härvidrättssäkerhetsfrågorna måste träda i förgrunden aren självklarhet. Mensamtidigt måste beaktas att klausulen blir tillräckligt effektiv, så att manverkligen kommer åt de förfaranden som man vill motverka. Till synes är dessamål svära att förena, men enligt kammarrättens mening finns det tekniskalösningar som i rimlig grad tillgodoser dem båda. Såväl i expertgruppens betänkande som i promemorianhar man visat på omständigheter som klart ger vid handen att skatteflykten iframtiden ej kan bekämpas enbart med speciallagstiftning. Skatteflykten sker iallt större skala och synnerligen betydande belopp undandras beskattning. Enallmän skatteflyktsklausul kan inte minst genom sin allmänpreventiva effektförväntas effektivt motverka skatteflyktsåtgärder. Hovrätten vidhåller sitttidigare ställningstagande och tillstyrker således att en allmän skatteflyktsklausulinförs. JK framhåller att utvecklingen visar att det inteär möjligt att på ett tillfredsställande sätt bemästra skatteflykten medspeciallagstiftning och anser att det finns ett stort behov av engeneralklausul. i framhåller att desspositiva syn på införandet av en generalklausul bottnar i denrättssäkerhetsaspekt som har att göra med lojaliteten till skattesystemet.Länsstyrelsen anför bl. a. följande: Alla medborgare bör kunna lita på att alla andrablir rikligt beskattade. Man måste alltså ha tilltro till lagstiftningensmöjligheter att komma tillrätta med skattskyldiga som, genom att bryta motregler och principer i skattesystemet, söker undgå sin skatteplikt. Det tordeinte vara någon överdrift att påstå att tilltron till lagstiftningen i dettaavseende minskat. Detta i sin tur leder till att alltflerbryter mot det regelsystem som gäller. Ett väsentligt intresse måste därförvara att öka tilltron till att lagstiftningen är så utformad att den ger det avstatsmakterna beslutade beskattningsresultatet. En avvisande inställning till införandet av engeneralklausul mot skatteflykt redovisar , , , köpmannaförbund.Svensk industriförening, läns handelskammare och handelskammaresamt minoriteter i länsstyrelserna i , och . Deanser att skatteflykten även i fortsättningen bör bekämpas medpunktlagstiftning. Den avvisande inställningen motiveras främst medatt en generalklausul inte tillgodoser kravet på förutsebarhet. Enligt utgör denomständigheten att det redan i den gällande lagstiftningen ibland inte ärmöjligt att bedöma den skattemässiga behandlingen av en viss transaktion intenågot godtagbart skäl för att ytteriigare minska förutsebarheten och det överhela fältet. Prop.1980/81:17 153 framhåller att deti det ekonomiska livet inte alltid finns utrymme att avvakta ett förhandsbeskedinnan en transaktion genomförs. Om en generalklausul införs kan denskattskyldige tvingas att antingen genomföra en förestående transaktion utanförhandsbesked eller att helt avstå från densamma. Enligt förbundet kan därfören generalklausul genom parternas osäkerhet om de skattemässiga konsekvensernamånga gånger förväntas utgöra en hämsko på det ekonomiska livet och kraftigtfördröja transaktioner. Liknande synpunkter anförs avSHfO-FamilJe/oreiagen, och handelskammare. 3Utformningen av en skatteflyktsklausul 3.1 Inriktningen av lagstiftningen Förslaget i promemorian att lagstiftningen inte böromfatta skenrättshandlingar och felaktigt rubricerade rättshandlingar biträdseller lämnas utan erinran av så gott som samtliga remissinstanser.Remissinstanserna godtar också att de av arbetsgruppen föreslagnabestämmelserna om ogiltiga avtal lämnas utanför lagstiftningen. Från några håll förordas dock att man i förevarandesammanhang inför en bestämmelse som reglerar den skattemässiga behandlingen avskenrättshandlingar. Denna inställning har bl. a. USS och länsstyrelserna iJämtlands och . De flesta remissinstanserna tillstyrker attlagstiftningen mot skatteflykt utformas i huvudsaklig överensstämmelse medpromemorian. Flera av dessa ifrågasätter dock om lagstiftningen för avseddeffekt. a. efterlyser man från myndighetshåll regler som förbättrar detallmännas ställning på det processuella området. Vidare höjs röster bl. a. fören vidgning av tillämpningsområdet och för att klausulen skall kunna tillämpasockså när "skatteförmånen" tillkommer en närstående. 1 framhålleratt målsättningen att begränsa tillämpningsområdet för generalklausulen till deegentliga kringgåendefallen ligger väl i linje med uppfattningom inriktningen av lag.stiftningen. i påpekar att denväsentligaste anledningen till att arbetsgruppens förslag arbetats om har varitatt man ansett sig bättre böra tillgodose de skattskyldigas krav pårättssäkerhet. Detta har gett till resultat att klausulens tillämpningsområdeblivit mindre och att de subjektiva inslagen i de kriterier som ställs upp förklausulens användning har reducerats. har i och för sig intenågot att invända mot den nu valda utformningen av klausulen. Det är, påpekarlänsstyrelsen, en självklarhet att de skattskyldiga så långt möjligt skallkunna förutse skattekonsekvenserna av ett visst handlande. Prop.1980/81:17 154 När det gäller den processuella sidan däremot ärlänsstyrelsen kritisk mot förslaget. För att den allmänpreventiva effekt someftersträvas skall kunna uppnås är det enligt nödvändigt att detallmänna får möjlighet att med effektivitet och kraft inskrida mot dekringgåendetransaktioner som klausulen tar sikte på. Det framlagda förslaget har utformats med särskiltbeaktande av den enskildes rättssäkerhet. Mot detta kan någon erinran i principinte göras. Detta har dock medfört att lagförslaget blivit tämligen uddlöst ochförefaller bli svårt att tillämpa i praktiken förde fiskala myndigheterna. Denbevisbörda som lagts på dessa är mycket stor. Trots detta anser siglänsstyrelsen böra tillstyrka att förslaget läggs till grund för enlagstiftning mot skatteflykt. Enbart förekomsten av en sådan lagstiftning kanberäknas få en avsevärd allmänpreventiv effekt vilket måste vara av stortvärde. Skulle det visa sig, att skatteflyktsklausulen inte fåttsådan effekt och inte heller varit praktiskt användbar, bör erforderligaändringar och skärpningar övervägas då. bör undersökas i vilkenutsträckning gällande speciallagstiftning kan undvaras och tas bort. i tillstyrker också attlagstiftningen utformas i huvudsak enligt förslaget i promemorian.Länsstyrelsen anser dock att lagen bör tillämpas även på mervärdeskatt och atten särskild besvärsregel införs när det gäller prövning av fall därskatteflyktsklausulen aktualiseras. Liknande synpunkter anförs av flera andralänsstyrelser och företrädare för det allmänna. Ett stort antal remissinstanser främst på denallmänna sidan uttalar sig dock för att klausulen bör omarbetas och förstärkasfrån effektivitetssynpunkt. RSV anser att rekvisiten i lagförslaget är förrestriktivt utformade vilket torde leda till ett ytterst snävttillämpningsområde. Enligt RSV måste en överarbetning av lagtexten ske i syfteatt vidga tillämpningsområdet: JK anser också att det finns utrymme för att - utanatt rimliga rättssäkerhetskrav träds för nära - justera lagtexten så atttillämpningsområdet något vidgas och rättstillämpningen underiättas. Enligt JKbör generalklausulen i vart fall täcka sådana förfaranden som kan hänförasunder begreppet rättsmissbruk. Genom att begränsa tillämpningen av klausulen tillde egentliga kringgåendefallen har emellertid bestämmelsen till sitt innehållblivit så urvattnad, att den med hänsyn till utformningen i övrigt torde kommaatt tillämpas endast undantagsvis. Från effektivitetssynpunkt är fördelarna meden på detta sätt utformad klausul så obetydliga att de ej uppväger nackdelarna.Begränsningen torde ej heller innebära att förutsebarheten blir så mycketstörre, eftersom det i praktiken torde bli svårt att avgöra om en transaktionär att hänföra till de egentliga kringgåendefallen. Hovrätten avstyrker därförden i promemorian föreslagna utformningen av generalklausulen och ansluter sigtill expertgruppens ställningstagande att skatteflyktsklausulen Prop.1980/81:17 155 börgöras tillämplig även på andra former av skatteflykt än de egentliga kringgåendefallen. TCO anser att de begränsningar som har införts ijämförelse med arbetsgruppens förslag har blivit till klara men och LO finneratt promemorieförslaget innebär en försämring och uttunning på flera punkter, Även länsstyrelserna i , ochKopparbergs län förordar en omarbetning av lagförslaget i syfte att få eneffektivare lagstiftning. Bland de företrädare för näringslivet som i och försig kan tänka sig att en generalklausul införs finns det å andra sidan någrasom avstyrker förslaget på den grunden att det inte anses tillgodoserättssäkerhetsintressena. Hit hör bl. a. Lantbrukarnas skattedelegation.Delegationen finneratt förslaget innehåller vissa klara förbättringar jämförtmed det gamla förslaget och fortsätter: Delegationen kan i långa stycken instämma i vad somanförs i de motivuttalanden som görs i promemorian. Ser man däremot till denföreslagna lagtexten anser delegationen att denna inte ger erforderlig klarheti hur generalklausulen skall tillämpas. Även om man i lagtexten anger att detskall röra sig om "konstlade" rättshandlingar kvarstår en betydandekänsla av ovisshet. Till detta bidrar i hög grad det enligt delegationensuppfattning synnerligen olyckligt valda skatteflyktsexemplet med försäljningoch återköp av bostadshus. Om klausulen skall kunna tillämpas på sådana fallföreligger en stor risk att klausulen får en vidare tillämpning än vad somegentligen är avsett. Vidare kvarstår problemen att åstadkomma ett rimligtbeskattningsresultat i de fall klausulen utlöses. 3.2Förutsättningar för tillämpning av klausulen De flesta remissinstanserna tillstyrker attgeneralklausulen utformas i huvudsak enligt promemorieförslaget. Från en delhåll pekas dock på att vissa rekvisit kan ge upphov till svårigheter vid tillämpningen. Några remissinstanser förordar att generalklausulenbyggs kring andra rekvisit än dem som förordas i promemorian. föreslår att klausulen utformas så attskatteflykt skall anses föreligga om den skattskyldige har företagit en rättshandlingsom uppenbarligen ger honom en "otillbörlig skatteförmån". USS anser att klausulen bör byggas upp kringbegreppet "rättsmissbruk". Även RSV, /SR, BRA och iSkaraborgs län uttalar sig i denna riktning. Kammarrätten i anser att klausulen börbyggas på rekvisitet "konstlade rätlshandUngaf\ Av samma meningarLantbrukarnas skattedelegat ion. Näringslivels skattedelegatlon anser attgeneralklausulen bör ges formen av en tolkningsanvisning till domstolarna. Prop.1980/81:17 156 De nu nämnda lösningarna har diskuterats ipromemorian (se bil. 2 avsnitt 6.3). De ifrågavarande remissinstanserna framförbl. a. följande ytteriigare synpunkter. USSansluter sig till den i promemorian föreslagna begränsningen till de egentligakringgåendefallen och fortsätter: Att bestämmelserna inte bör byggas upp kring ensärskild lagtolkningsregel visar dock redan den omständigheten att en sådanregel i det praktiska rättslivet medför endast en begränsad utvidgning avtillämpningsområdet för ett bestämt lagbud. Den kan således enbart spela enmarginell roll när det gäller att bemöta s. k. atypiska rättshandlingar somföretas för att kringgå en viss beskattningsbestämmelse. Lagtolkning kan nämligen,såsom har påpekats, inte göras särskilt extensiv. Med andra ord anserUSS att de föreliggande bestämmelserna inte kommer att innebära några störreförbättringar av nu rådande missförhållanden. USS har i det förraremissyttrandet sökt utforma en skatteflyktsbestämmelse som bygger på begreppeträttsmissbruk. Denna ger uttryck för de grundläggande principer som USS menarmåste beaktas. SACOISR hälsar inskränkningen till de egentligakringgåendefallen med tillfredsställelse men anser att de föreslagna rekvisitenleder till lagtolkningsproblem. /SR anför vidare: Mot bakgrunden av vad som ovan sagts föreslårSACO/SR att man bygger upp lagregeln mot kringgåendehandlingar kring begreppet"rättsmissbruk", vilket synes vara den gängse metoden i andra ländersrättssystem. Detta skulle ge bättre stadga åt lagregeln än den allmännahänvisningen till "grunderna". Om man därtill inför en allmäntolkningsklausul av skattelag, som fastlägger tolkningsprinciperna, bör manenligt /SR:s mening uppnå större precisering och skapa underlag för enenhetligare rättstillämpning inom skatteområdet. a. följande: Enligt BRÅs mening bör lagstiftning mot skatteflykti första hand inriktas mot atypiska rättshandlingar- rättshandlingar somvisseriigen till form och innehåll, i civilrättslig mening, är fullt adekvata -men till sina faktiska ekonomiska verkningar saknar likhet med rättshandlingarsom allmänt företas inom respektive rättsområde. Därjämte bör innefattasrättshandlingar som med hänsyn till rättsutvecklingen ligger inom den rättssfärsom lagstiftaren i det särskilda fallet velat täcka in. Någon egentligolägenhet för enskilda skattskyldiga även sådan klausul kan inte ansesföreligga. Det rör sig här om vad som i allmänhet betecknas som rättsmissbruk. Kammarrätten i framhåller att den bärandetanken i att använda begreppet "konstlad" som huvudkriterium är atten allmän skatteflyktsklausul har till syfte att skydda mot framtidaförfaranden, som innebär att man avviker från normala, sakligt motiveradehandlingsmönster bara för att nå en skatteminskning som lagstiftarenuppenbariigen inte har avsett. Kammarrätten säger sig inte heller ha blivitövertygad av de argument som anförs i promemorian mot att bygga en allmän skatteflyktsklausulpå kriteriet "konstlat" och fortsätter: Prop.1980/81:17 157 Att det skulle vara svårt att skilja mellankonstlade och komplicerade rättshandlingarärenligt kammarrättens mening attunderskatta förmågan att förstå innebörden av vanliga språkliga uttrycksmedel.I vart fall torde det mestadels såväl för lekmannen som för den skoladeexperten vara lättare att klara av denna distinktion än att leta ut huruvida enskatteförmån står i strid med grunderna för den eller de skatteregler somskulle ha blivit tillämpliga "om den skattskyldige i stället hadeföredragit den närmast till hands liggande rättshandling(en)". Enligtkammarrättens mening skulle det, i motsats till vad som sägs i promemorian, inteheller bli fråga om att bedöma vad som är förenligt med lagstiftarensintentioner. Bedömningen skall i stället rikta in sig enbart på den transaktion(den eller de rättshandlingar) som har lett till den icke oväsentligt lägreskatten och gälla huruvida den framstår som konstlad. Därvid skall givetvisbortses från att transaktionen kan ha det i och för sig naturiiga motivet attleda till lägre skatt. Lantbrukarnas skattedelegation framhåller att detär ett stort och för rättssäkerheten avgörande problem hur den handling, somskall företas för aU skatteflyktsklausulen skall utlösas, skall preciseras ilagtexten. Delegationen kritiserar den lösning som har valts i promemorian ochanser att det naturiiga är att beskriva rättshandlingen och att klargöra attdenna skall avvika ifrån vad som är normalt och brukligt. Uttrycket"konstlad" är enligt delegationen ett bra och beskrivande uttryck idetta fall. Näringslivets skattedelegatlon anser attgeneralklausuler av den obestämda räckvidd som betecknar såväl den tidigareföreslagna som den nu ifrågasatta inte är förenliga med svensklagstiftningsmetod. Att gå över en analog tillämpning av den kringgångnaskatteregeln stämmer enligt delegationen bättre med svensk rättstradition. Detär enligt delegationen en från principiella synpunkter lämpligare ordning, omman inte kan nå det vällovliga syftet att hindra kringgåendetransaktioner viasnabba ingripanden i den materiella lagstiftning som kringgåtts. Delegationenframhåller att dess förslag till tolkningsanvisning riktar sig mot vad somhittills har varit det yttersta problemet, nämligen att regeringsrätten i mångafall ansett sig alltför slaviskt bunden till lagtextens ordalag. Flera remissinstanser pekar på svårigheter vidtillämpningen av rekvisiten "närmast till hands ligganderättshandling" och "likvärdigt ekonomiskt resultat". a.framhålls att det ibland är svårt att finna en hållbar närmaste rättshandling. Det gäller bl. a. i somframhåller att förslaget synes bygga på den uppfattningen att den skattskyldigeförst bestämmer sig för att göra en viss ekonomisk transaktion och därefterfunderar över en "konstlad" väg att nå fram till det ekonomiskaresultatet som dessutom ger honom en skatteförmån. Enligt syftarett stort antal kringgåendetransaktioner som avser mycket betydande belopptill att överföra obeskattade reserver i inkomstslaget rörelse till privatägande (typ vinstbolagstransaktioner). Dessa fall kännetecknas av att bolagetvanligtvis uttömt Prop.1980/81:17 158 sinaav- och nedskrivningsmöjligheter. Skatteproblemet kan alltså, påpekarlänsstyrelsen, komma först, till skillnad mot vad som synes förutsättas iförslaget. Kringgåendet görs med denna utgångspunkt, och detekonomiska slutresultatet-bortsett från skatteförmånen-blir en biprodukt. 1dessa och i många andra fall kan det uppstå stora svårigheter att finna enhållbar närmaste rättshandling. Avsaknaden av en närmaste rättshandling tordeutesluta tillämpning av skatteflyktsklausulen. Även den gjorda avgränsningen"likvärdigt ekonomiskt resultat" är svårgripbar. I promemoriandiskuteras inte närmare vad som skall innefattas i begreppet"ekonomiskt". När man nämner ordet ekonomiskt tänker man i förstahand på kontanter och fordringar. Det är kanske meningen att man även bör ta ibeaktande inflytande över vissa bolag, möjligheten att sälja produkter m. m.Det är ofta fråga om invecklade transaktioner och det kan därför uppstå storasvårigheter för det allmänna att bedöma vari det "likvärdiga ekonomiskaresultatet" består. anser att det närmare bör klargöras vadsom bör inbegripas i begreppet "ekonomiskt". Liknande synpunkter beträffande rekvisitet"den närmast till hands liggande rättshandlingen" anförs av och hovrätten över och . Det är uppenbart att stora olikheter föreligger iförfaringssätten mellan olika branscher, bl.