prop · G40348 · 1980-12-31 00:00:00 — Häftar delägare i ansvar förgäld efter den döde, skall ansvarigheten ock gälla annan boets gäld;och är delägare förty i fall som avses i 2 § förstast.ycket pliktig att utgiva vad 3om erfordras för täckning av gäld, som föreegendomsavträdet ådragits boet. Käftar delägare i ansvar förgäld efter den döde, skall ansvarigheten också gälla annanboets gäld. Vad i 1-4 samt 11-15 §§stadgas om skyldighet för delägare att svara för gäld skall ej äga tillämpning ådelägare som är omyndig, ej Vad ovan i detta kapitel föreskrivs o,m skyldighet fördelägare a.tt nvara för gäld skall ejtillä.mpas på delägare sorn är omyndig, heller å allmännaarvsfonden eller annan som företrädes av god man, men förmyndaren eller gode mannen skall gentemot borgenärerna svara förskada som kommit av hans åtgärd eller försummelse. ej heller £å allmänna arvsfondeneller annan som företräds av god man. Förmyndaren eller gode mannen skallemellertid gentemot borgenärerna svara för skada som har följtav hans åtgärd eller försummelse. 25 kap, 1 § Är nägon bortaoch hava sedan han veterligen sist var vid liv förflutit tio är eller, där han skulle vara gammal, , må ansökan göras om hansdödförklaring. Befann sig den bortovarande i livsfara då han veterligen senast var i livet, må ansökan skeefter det förflutit. Ärnågon borta och har sedan hanveterligen sist var vid liv förflutit eller, om han skulle vara över sjuttiofem årgammal, , får ansökan göras om hans dödförklaring. Är det sannolikt att denbortovarande befann sig i livsfara dähan veterligen senast var i livet, färansökan ske efter har förflutit. Ärsädan tid förfluten som i 1 §sägs ooh utrönes ej att den bortovarande avlidit, skall rätten utfärdakungörelse om ansökningen med kallelse ä honom att senast viss dag, som ej må sättas tidigare än ett årdärefter, anmäla sig hos rätten.Kungörelsen skall även innehållaanmaning till envar, som kan lämna upplys- 4 Senaste lydelse 1977:659. ningi ärendet, att giva deträtten tillkänna. Genom rättens försorgskall kungörelsen ofördröjligen införas i Post- och och ortstidning. Genom rättens försorgskall kungörelsen ofördröjligen införas i Post- och och ortstidning. Föreligger särskildaskäl, fär kungörelsen införas även i utländsk tidning. Denna lag träderi kraft . Äldre bestäm.melser skall fortfarande gälla ora arvlåtarenhar avlidit före den 1 juli 19B0. Även om arvlåtarenhar avlidit skall emellertid de nya bestämmelserna tillämpasnär fråga är om rätt i dödsboefter annan och denne har avlidit efter nämndadag. Däg_Q!I!_§Iiäring_i_lagen_j[.1228j28ll_om_allgänna_arvsfo Härigenom föreskrivsatt 5 § lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden skall ha nedan angivna lydelse. Arv, som hartillfallit fonden, mä helt eller delvis avstås till annan, om det med hänsyn till uttalanden av arvlåtaren eller andra särskilda omständigheter kan anses överensstämmamed arvlåtarens yttersta vilja. Även i aimat fall må arv avstås till arvlåtarens släktingeller annan person som stått arvlåtaren nära,om det kan anses billigt. Arv, somhar tillfallit fonden, får helt eller delvis avstås till annan, om det raed hänsyn till uttalanden av arvlåtaren eller andra särskilda omständigheter kan anses överensstämmamed arvlåtarens yttersta vilja. Även i annat fall fär arv avstås till arvlåtarens släktingeller annan person som har stått arvlåtaren nära,om det kan anses billigt. Arv som utgörsav egendom, vilken är värdefull från kulturhistorisk synpunkt ellerfrån natur- eller kulturvärdss.yn-punkt, fåravstås till annan som har särskilda förutsättningar att ta hand om egendomen på lämpligt satt. 1 Senaste lydelse 1978:239, Prop,1980/81:48 65 Nuvarande l.ydelse Föreslagen lydelse Beslut om avståendeav arv fattas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, avkammarkollegiet. Utan tillståndfår beslut ej fattas om att till någon avståegendom till ett värde överstigande . Vill någon att arvsom tillfalli.t fonden skall helt eller delvis avstås, skall han inge sin -.nsökan till länsstyrelseni äet län där den döde senast haft sitt hemvist. Det åligger länsstyrelsenatt genast underrätta kam.-narkollegiet om ansökningen samt, efter verkställd utredning, till kollegiet insända handlingarna i ärendet jämte eget utlåtande. Kollegiet har att, jämte eget yttrande, insända handlingarna till regeringen, om icke kollegiet äger besluta i ärendet. Denna lag träderi kraft . 5 1980/81. 1 saml Nr 48 Prop, 1980/81:48 66 3 |lag_|ill Lag_gm_UEphävande_§Y_lagen_1125§J.522=5S-££iiiQSn£_§ £2n_E£§§5£ri2tion_av_rätt_tlll_arv_eller_J|sJamente Härigenom föreskrivs att lagen (1958:52) om förlängning avtid för preskription av rätt till arv eller testamente skall upphöra att gällavid utgången av , 4 Fö£jlag_|iil FöroräniQg_Qg_nEJ2MY§Dä|_aY_kyggIgI||_£l252l2211_ be3tä.§|l||g_gg_kynggE§nä|i_y|i'§_i_l|_§Ei_lj._2 _stadg§| Härigenom föreskrivs att kungörelsen(1959:321) med närmare bestämmelser om kungörande,varom i 16 kap, 1, 2 och 3 §§ stadgas, skall upphöra att gällavid utgången av , Prop, 1980/81:48 67 Utredningen läggeri betänkandet fram förslag till lagar om ändringar i och i lagen (1928:281)om allmänna arvsfonden. Vidare föreslås upphävande av dels lagen (1958:52) om förlängning avtid för preskription av rätt till arv eller testamente, dels kungörelsen (1959:321) '. .?d närmare bestämmelserom kungörande, varom i 15 kap, 1, 2 och 3 §§ ärvdabalkenstadgas. De föreslagna ä.ndringarna i ärvdabalkenavser bl.a. bestämmelserna om dödsbodelägaresansvar för avlidens skulder. gällande huvudregel på detta område innebär att dödsbodelägare blir personligen ansvarig för avlidens skulder om inte boet avträds till förvaltningav boutredningsman eller till konkurs. Utredningen föreslär att dennahu''7udregel ersätts med en bestämmelse om återgång av bodelning och arvskifte som äger rum innan den dödes skulder har betalats. Återgång skall fåske även om delägare vid delningen eller skiftet inte kände till den aktuella skulden. Ka.n inte delägare lämnatillbaka den mottagna egendomen, skall vederbörande i princip utge ersättningför egendomens värde. Möjlighetskall emellertid fin.nas att efterge eller jämkaersättningsskyldigheten, rör vissa fall av ond tro hos dödsbodelägareföreslås denne bli skadeståndsskyldigom inte mottagen egendom kan återlämnas. Utredningen föreslår vidare nya bestänmielseri i fråga om dödsbodelägares talerätt.Förslaget i denna del innebär i huvudsak lagfästandeav domstolspraxis. Enligt de föreslagnareglerna skall enskild dödsbodelägare under vissa förutsätt- 1980/81:48 68 ningar få rätt att föratalan för boets räkning i måloch ärenden. Beträffande preskription av rätt till arv och testamente föreslårutredningen att den allmänna preskriptionstiden förkortas till . Vidare föreslås upphävandeav bestäm,melserna om kungörande i frågaom okända arvingar och testamentstagare.Preskription av arvs- och testaments-rättskall enligt förslaget inte inträda om de arvtagare .gom har tillträtt arvet käiidetill att det fanns också andra arvtagare och visste omderas vistelseort. Utredningens förslaginnebär vidare vissa ändringar i bestämmelsernaom dödförklaring, Bl.a. föresläs förkortning av den tid inom vilken dödförklaringskall kunna ske av bortovarande som vid försvinnandetbefann sig i livsfara. Utredningen föreslår slutligen utvidgning av allmänna arvsfondens rättatt avstå egendom. Ponden skall i fortsättningen fåavstå egendom som är värdefull från kulturhistorisk synpunkt eller från ' . natur- eller kulturvårdssynpunkt. 1980/81:48 69 1 UTREDNINGENS UPPDRAG OCH ARBETETS BEDRI VAInTDE Utredningens direktiv avser en översyn av reglerna omi dödsbodelägaresansvar för avlidens skulder, dödsbodelägarestalerätt, preskription av rätt till arv och testamente, dödförklaringsamt all-iänna arvsfondens rätt att avstäegendom. Direktiven innehåller bl.a. redogörelser förgällande lagstiftning rörande de frägorsom utredningen har haft att se över. Beträffande dödsbodelägaresansvar för avlidens skulder anför föredraganden,statsrådet ],lundebo, vidare. Best-äj/inelserna om gäldsansvaret ärinvecklade och svårtillgängliga. De kan raedföra att dödsbodelägare som inte kännertill reglernas innebörd oförskyllt drabbas av ett långtgående betalningsansvar. Bestämmelserna om begränsningav delägares ansvar är inte tillräckligaför att hindra detta. En arvingeeller testa.nentstagare kan bli betalningsansvarig trots att han bara har fått en obetydlig förmån av boet. Detsamma gäller delägare i ett bo i vilket det utöver utmätningsfriegendom inte finns annat än egendom av obetydligt värde. Det fiiTns därför anledning att se över de nuvarande bestämmelserna omdödsbodelägares ansvar förden avlidnes skulder. T samband därmedbör också en del andra regler i och anslutande författningar SOS över.Jag förordar att en särskild utredare tillkallas for detta ändamål. I fråga om gäldsansvaret bor utredaren göra en fullständigöversyn av de nuvarande reglerna.Utredningsarbetet bör inriktas på att ersättabestäram.elserna i 21 kap. med regler som är enklare och som i högre grad tar hänsyn till dödsbodelägarnasintressen. mäste behovet av att skydda borgenärerna fortfarande beaktas. En utgångspunkt bör vara att delägarnainte bör kunn. :-: .Iläggas att svara förstörre del av den avlidnes skulder än vad som täcktesav tillgångarna i boet vid dödsfallet. Ivied denna utgångspunkt kan det ifrågasättas om man inte bör gå ifrån den nuvarande principen att delägarna ådrarsig personligt betalningsansvar, om inte boet avträds Prop.1980/81:48 70 till förvaltning avboutredningsman eller till kon-kura. Inte minst från delägarnassyripunkt är det naturligt att knyta ansvaretför den avlidnes skulder till att delägare fårnägot av boets tillgångar innan alla skulder är betalda och inte, som , till underlåtenhet att avträdaboet . Detta innebär att ettdelägaransvar normalt skulle inträda först ombodelning eller skifte sker innan skulderna har betalats. Som komplement behövs dock i såfall särskilda bestämmelser fördet fallet att delägare obehörigentillgodogör sig egendom som hör till boet eller på annat sätt äventyrar borgenärernas betalningsanspråk. En förutsättning för a-ct delägares ansvar förden avlidnes skulder skall kunna mjulcas upp i enlighet med vad jag nu har sagtär att borgenärernas behov av skydd blir tillräckligt tillgodosett. För detta ändamål är det till en början viktigt att det finns möjlighet att klarläggairilka tillgångar som ingår i dödsboet vidtiden för dödsfallet liksom att kunna förhindraatt egendom skaffas undan till skada förborgenärerna. Härvidlag kan erinras om de bestänmelser som finns i 19 kap. om borgenärs rätt att begära att boet avträdstill förvaltning av boutredningsman, omdet måste antas att boet är på obestånd eller att borgenärens rätt eljest äventyras. Denna möjlighet innebär ett inte oväsentligt grundskydd för borgenärerna och bör behållas. Ettkomplement till dessa bestämmelser utgör reglerna om bouppteokningsed, som innebär att den som har uppgett boet kan åläggas att raeded bestyrka sina uppgifter till bouppteckningen. Edgångsplikt åliggeräven delägare eller efterlevande make som inte har uppgettboet. Utöver de nu angivna reglerna behövs det emellertid särskilda bestämmelser om ansvar för dödsbodelägarna i någonform för de fall då bodelning eller skifte sker utan att alla skulder är betalda. I och för sig kan det synas naturligt att behålla en möjlighet att ålägga delägare betalningsansvar för den avlidnes skulder. Det finns emellertid också andra möjligheteratt tillgodose borgenärernas intressen. Ett alternativ är att som huvudregel föreskriva att bodelningen eller skiftet skall gå åter och attvar och en skall lämna tillbaka vad han har fått. Är återbäring möjlig, kan det te sig opäiallat att dessutom ålägga delägarna ett personligt betalningsansvar för skulderna. Om äandra sidan återbäring inte kan ske, finns det givetvis större anledning att föreskriva sådant ansvar. Eventuellt kan man dock även i det fallet undvara sådana bestämmelser.Det kan tänkas räcka med en miöjlighetatt ålägga delägarna skyldighet att Prop.1980/81:48 71 ansätta värdet av vad de har fått. I den mån det är motiverat att föreskrivapersonligt betalningsansvar för delägarna, behövsockså bestämmelser om hur långt ansvaret skall sträcka sig. Som jag har sagt tidigare bör bestämmelsernautformas sä att en delägare inte behöverriskera att ådra sig ett i princip oinskränkt ansvar,förden avlidnes skulder. Vad jag har sagt nu om påföljderna av att bodelning ellerskifte sker utan att alla skulder ärbetalda bör i stor ut3t.räcknlng kunna tillämpasockså när delägare får något av boetstillgångar på ett tidigare stadiun; eller annars förfar påett sätt som är till SK.ada förborgenärerna eller någon av dem. Särskilt med tanke på sådana fall då delägare åsido sätterborgenärernas intressen enoTa att undanskaffa eller vanvårda egendom e.d. utgör bostänimelGor om sk.adeståndsskyldighet ett värdefullt komplement till övrigaregler om delägaransvar. Vissa bestämnelser om f.kadeGtå.nd finns nu i IS kap. 6 §ärvdabalken, där det som huvudregel föreskrivs att delägare skall ersätta skada som han med avseende på boets värdeller förvaltning uppsåtligen eller av vårdslöshet har tillskjTidat någon vars rättär beroende av utredningen. "Bestäirmielser om skadestånd finns ocksä i21 kap. 11 och 16 §§. Utredaren bör överväga om skadeståndsreglernaär lämpligt utformade och, om såinte anses vara fallet, föreslå de ändringar sora behövs. Vid utformningen av bestäiimielserna om skadestånd bör beaktasatt regler om gäldenärsbrott ger möjlighetatt ingripa med straff och skadeståndmot den som uppsåtligen eller av grov OEiktsaahethandlar till skada för borgenär. Vid översynen av bestäm-melserna om avlidena skulder bör utredaren ocksäbeakta de särskilda regler om dödsbos och dödsbodelägares ansvar förskatter som finns i 75 § 2 mon. skatte lagen(1928:370), 15 § 2 mom. lagen (1947:576) om statliginkomstskatt och 15 § 2 mom. lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt. I fräga om utredningens uppdrag beträffande dödsbodelägares talerättanför föredragande statsrådet. Utredaren bör när.-nare undersökavad som gäller om talerätten i olika fall ooh ta ställning till om det finns anledning att ändra gällandeordning. Även om det inte finna behov av någon .stilig ändring. Prop.1980/81:48 72 kan det finnas skälatt införa förtydligande regler i lag. Utredaren bör i denna fråga samråda med utredningen (Ju 1977:07) om ställföreträdare fördödsbo 1 vissa fall. I den del av direktiven som rör preskription av rätt till arv och testamente uttalar statsrådet inledningsvis att utredaren bör se över hela 16kap. ÄB och fortsätter: De där upptagna preskriptionstiderna bör kunna förkortas.Vidare kan det ifrågasättas om inte systemet med kungörelseför vissa fall i Post- och InrikesTidningar bör överges. I praktiken torde kungörelseförfarandet vara tämligenmeningslöst. Utredaren bör överväga en annan ordning. Eventuellt kan man nöja sig med regler som ger arvingar ochtestamentstagare en viss tidsfrist föratt anmäla sina anspråk. Det kan med skälgöras gällande att en arvinge eller testamentstagare som har haft så ringa kontakt med den avlidne att han inte fär kännedom on dödsfallet inom ett fåtal år i allmänhet börfå finna sig i att hans anspråk på del i kvarlåtenskapen preskriberas. I samband med översynenav 16 kap, bör utredaren också ta upp fräganom det finns skäl att behälla lagen (1958:52) om förlängning avtid för preskription av rätt till arv eller testamente. Lagen ger domstol möjlighet att förlänga tiden förbevakning av arvsanspråk efter kungörelse. Förlängning fårske ned högst fera år i sänder ellersammanlagt högst . Det kan övervägas att ersättabestäiimielserna med undantagsregler i16 kap. . När det gäller utredningens uppdrag beträffande dödförklaring anförföredragande statsrådet. Reglerna om dödförklaring har i allt väsentligt varit oförändrade sedan är 1933. Det kan ifrågasättas om intede angivna tiderna för ansökan om dödförklaring numera ter sig onödigtlänga och alltså kan förkortas.Även andra ändringar av bestämmelsernaom dödförklaring kan vara motiverade. Prop.1980/81:48 73 Därefter behandlas i direktiven frågan ora all::iännaarvsfondens rätt att avstå egendom. Eftei' att }i.i erinrat om att denna rätt utvid.guöeair 196 7 anför . 3nligt vad jag har inhämtatfrän kaim.ia.rkollcgiet har det visatsig att i.ntresset av att bevara egendom so.ra har särskilt värdefrån kultur- eller naturvårds-aynpunltt into alltid Iccm tillgodoses 'f'! \-nåomnn akall säljas förarvsfondens räkrring -'<. Jag anser därför att det är befogat att pÅnytt ta upp frigan om att utvidga ai-vsfondens rätt att avst-i egendo'!. Ävennär det J.nte är .möjligt att-fastställa vad L-jO-i 'can st.äm.ira över-ansned arvlåtarens yttersta vilja bör det vara möjligtatt avstä egondor; till lörmäii .LÖr r:!Uoc'er, bibliotek, stiftelser och andrainstitutioner eller saji.-ianolutningar Hon har särskilda förutsatt.ningar att ta hand omGgendor.ie.n pä ett länpligt aätt. Ett av.Ttåendc kn b-.>hövaförenas med villkor eller föreskrifter, t.er-c. o:;] iständ-sättande avkulturhistoriskt värdefulla byggnader. Slutligen uttalar föredragandestatsrådet i fråga on utredningens uppdrag. Det bör stå utredaren fritt att ta upp ocksåandra frågor son har anlrnytning till demso;ri har berörts i det föregående och attlägga frajii de förslag till nya eller ändrade regler som därvid kan tesig påkallade. Utredningsmannen har -april 1979hållit elva sammanträdon rned utredningens experter och sekreterare. och företog utredningen en enkät hos ett antsl affärs- och sparbanker och inkassoföretagsa.nt hos Begravningsföreningarnas . I enlcäten ställdesfrågor rörande tillämpningen av bestä,mmelserna i 21 kap. ÄB. Vidare frågade utredningen efter synpunkter på bestämnelserna.Slutligen ombads de tillfrågade att .an.e 1980/81:48 74 v.ilka ändringar deskulle vilja föreslå i 21 kap. ÄB, En redogörelse försvaren finns intagen i avsnitt 2.3. 1 enlighet rred direktiven har utredningen liaft visstsanräd T.sd utredningen (Ju 1977:07) onställföreträdare för dödsbo i viasafall. Sålunda har utred-ninge.n berett nännda utredning tillfälle att korama in ned synpunJcter påutredningens förslag beträffande dödsbodelägares talerätt. Slutligen bör nännas att utredningen hos begärt ooh genom departementets försorg erhållitredogörelser rörande viss utoirmordisk la.gstiftning pä de rättsområden som utredningen har haft att se över. Redogörelsernaär i bearbetat skick fogade sombilagor till detta betänkande. Prop.1980/81:48 75 2 DÖD330DELÄGAHES ANSVAR FÖR AVLIDENS Enligt den äldresven.3k. successionsrätten son den har korirnit tilluttryck i såväl landskapslag.arna som laiids- ooh ttadslagen hade dödsbod3lägo.rei re-:scl into -lägo t psrscnligt ansvar för de.n avlidnes skulder. .i,rvingarn?. varemellertid irman de skiftade arvet .Gkyl.alga att iiiad den -i-ödes ti llgån,.gari första hand betala irans gäld ocli sedan verkstJilla eventuellt te3ta. '?,snteefter honom, Urr den avlidnes egendo.a understeg håna skulder, skulle utdelningi.n till borgenärerna ninskas j. lika gr..d. ?öi'etog arvingarna skifte irman gälden hade betalats, kunde borgenärerna krävaden personligen. Enligt vissa lagar svarade arvingarna dä inte förmera än värdet av den mottagna arvslotten. Enligt andra lagar inträdde för arvingarnaunder sådana omständigheter ett mera långtgående ansvar. Efterlevande hustrukunde drabbas av personligt betalningsansvar för den döde makens gäld, orn hon inte frånträ.dde egendomen till dennes borgenärer. Under den fortsatta rättsutvecklingenkon dödsbodelägarnas guldsansvar att utvidgas. Detta skedde understark påverkan från den romerska rätten.Till skillnad från vad son gällde enligt dsn germanska z'ätten i.nnebar nämligenarvet enligt ro.irrersk rätt succession helt eller till enkvotdel i den avlidnes såv,äl tillgångar son skulder, översteg slailder-na ti Il.gångarna, blev arvl.ngar-na sälunda personli gen ansvariga för den dödesgäld. Under vissa förutsättningarkunde de dock undgå sådant ansvar. Enligt en kunglig förklarin.gär 1687 skulle Prop.1980/81:48 76 .arvingarna upprättainventarium (= bouppteckning) on de visste att det fanns skulder efter den avlidne.Visade det sig då att den dödes egendom inte räckte till gäldens betalning, naste arvingarnaavträda egendomen till borgenärerna. Underlätarvingarna att upprätta inventarium eller avträda egendone.n, blev de personligen ansvariga för den avlidnes skulder. Ansvaret var solidariskt. Enligt 1734 ärslag kunde arvingarna bli personligen och solidariskt an.svariga för den dödesskulder i två lalL, Sådant ansvar inträddeom de underlät att förrättabouppteckning och ändå tog kvarlåtenskapen i besittning. Vidareblev de personligen ansvariga om de företogarvskifte innan all veterlig gäld hadebetalats. Om de inte tog nägon son helst befattning med denavlidnes egendom, undgick de emellertid personligt a.nsvar även om de hade försummatbouppteckningsplikten. lag innehöll i motsats till 1687 åra förklaringingen bestäimnel-se om skyldighet för arvingarna att vid äventyr av personligt ansvar avträdaden dödes egendom till borgenärerna, I doktrinen antogs dock att sädan skyldighet gällde.Genom en kunglig förklaring infördesockså en föreskrift härom. Enligt förklaringen akulle egendomsavträdet ske inom en månadeller, på landet, vid nästa ting efter det att bouppteckning hade förrättats. Omavträde inte ägde rum inora niimnda tid, blev änlcan och arvingarna helt ansvariga för gälden. Upptäcktes förutokänd gäld efter tidens utgång och förslog inte boets egendom till gäldens betalning, hade änkan eller arvingarna rätt att inonen månad eller, på landet, vid nästating efter upptäckten avträda egendomen. Försunnadede detta, förlorade de rätten till egendomsavträde. Genon en kunglig dom slogs fast att förpliktelsen till egendomsavträde inte gällde Prop.1980/81:48 77 för sådana arvingar aom inte hade tagit någonbefattning med den avlidnes bo och inte heller hade begärt eller erhållitnågot arv efter honom. Donen föll emellertid såsmåningom i glömska. Under inflytande av konkurslag kom praxis i stället att av alla arvingar kräva egendomsavträdesom villkor för befrielse från personligt ansvar för känd gäld. Genom urarvaförordning infördesdet regelsystem rörande betalning av avlidens skuldersom i huvudsak fortfarande består. Enligt förordningenblev arvinge som tog befattning med dödsboetansvarig för känd gäld efter den avlidne om inteboetr-, egendom inomi en kortare frist avträddestill konkurs. Vidare blev arvin.ge ansvarig för all den dödes gäld om han underlät att i laga tid förrättabouppteckning eller om han vidtog vissa åtgärder son äventyradeborgenärernas rätt. lag o.m boutredning ooharvskifte innebar inte några väsentliga avsteg från vad sontidigare hade gällt beträffande delägareansvaret.Sn nyhet i lagen var att egendomsavträdemed gäldcbefriande verkan kunde ske intebara som förut till konkurs utan även till förvaltningav boutredningsman, ett institut son infördesgenorri lagen. Ärvdabalkensikraftträdande nedfördeendast redaktionella ändri.ngar i bestäjiir,ielserna om a.vli-dens skulder. Prop.1980/81:48 78 I 21 ka?. A3 finns bestännelserom fall då dödsbodelägare ådrar sig personligt ansvar förden dödes gäld. Ivled den dödes gäld avses förpliktelser av obligationsrättslig natur. Frånbegreppet är emellertid uteslutna sädana högstpersonliga förbindelser son är av det slagatt de upphör med gäldenärens frånfälle. Hit hör i allmänhetförpliktelse att per-sonlige.n utföra ett arbete eller uppdrag. Även förpliktelse till underlåtenhet som hänför sig tillendast gäldenärens person anses upphöra viddennes död. Ärdödsbodelägare ansvarig förden avlidnes skulder, skall ansvarigheten omfatta också annan dödsboetsgäld (21 kap. 15 § ÄB). Sistnämnda gäldkan vara dels avtalsgäld, dels utomobligatorisk gäld. Om boets avtalsgäld finns regler i 18 kap. 3 §ÄB. Dit räknas i princip endast sådan gäld som krävs för begravningeneller för boets uppteckning, vård eller förvaltning.Gäld som har stiftats för andra ändamål är enligthuvudregeln inte bindande för boet.