prop · G403171 · 1980-12-31 00:00:00 — På gmnd av ettminskat antal inkommande patentansökningar har man möjlighet att väsentligtöka uppdragsverksamheten. PRV:s problem på den intemationella marknaden är anser det mindre lämpligt all i ell inledningsskede aktivt bjuda ultjänster i egel namn. Det intemationella patentsamarbetet är känsligt förstörningar och en marknadsföring i eget namn skulle kunna skada PRV:srelationer till den övriga patenlvärlden. Utredningen ser övervägande skäl föratt PRV:s uppdragsverksamhet för utländska kunder t.v. bör bedrivas inom ramenför PRV. Verkets marknadsföringsproblem bör kunna lösas, exempelvis genomStatskonsult som föreslås få ansvaret för vissa gemensammafunktioner för den statliga tjänsteexporten. Synpunkter från ullandsverksamma fillverknings-,entreprenad- och konsultföretag pekar på att flera myndigheter än de somberörts bör inrätta en kontaktfunktion för utlandsverksamheten. Uppgiftema fören sådan funktion bör vara: n atl fungera som "ingångskanal" lillmyndigheterna för företag och andra som önskar anlita deras tjänster, D att internt inommyndigheterna se till all frågor om medverkan i ullandsuppdrag hanteras smidigt och effektivt. Myndigheter som har en viss omfattning på sintjänsteexport eller som planerar att ulveckla denna, dvs. de sporadiska tjänsteexportörema,föreslås avdela någon eller några personer för dessa uppgifter. Samverkan för statlig tjänsteexport En särskild instans bör enligt utredningens mening fåansvaret för vissa gemensamma uppgifter i syfte all stärka den statligatjänsteexporten. Inom följande områden ser utredningen behov av stöd ochrådgivning: D Myndighelema behöver ha tillgång till "en starlkonsultatt hyra", som kan utreda deras fömtsättningar att sälja tjänsterutomlands och även ge råd i förvallningsjuridiska, administrativa ochkommersiella frågor. 1980/81:171 46 D För den direkla försäljningsverksamhelen behöver demindre erfarna tjänsteexportörerna ha tillgång till juridisk och kommersiellsakkunskap. En rådgivande instans bör själv kunna fillhandahålla viss expertisoch kunna hänvisa till utomstående experter. Insatser för att stimulera och få igång samverkan mellan tjänsteexportöremabehövs inom följande områden: D Etl gemensaml informationsmaterial om vilka tjänster somden slalliga seklorn kan erbjuda bör utarbetas och komplettera det malerial somolika Ijänsteexportörer framställer på egen hand. D I syfte att öka leveranserna till FN-organen och lill projeklsom finansieras av utvecklingsbankerna bör dessa organ aktivt bearbetas,liksom de länder där projekten skalt utföras. Genom samverkan kan kostnadernahållas nere och bevakningen bli mer konlinueriig. n Vid svenska sälj- och delegationsresor lill olika länderär del värdefullt om någon kan representera den statliga seklorns tjänsteutbud. n Den särskilda instansen bör ha lill uppgift att la emoloch vidareför-medla uppdragsförfrågningar som annars riskerar att inte tas tillvara. n Vid tjänsteexport inom vissa områden är det värdefulltom del finns en på förhand utsedd instans som/är beredd atl ikläda sig rollen som kontraktstecknare. ' D Erfarenhetsutbytet mellan de statliga tjänsteexportörernabör förstärkas och svstematiseras. Ulredningen underslryker all de föreslagna rådgivnings-och samverkans-Ijänslerna i första hand vänder sig lill de mindre eriärna tjänsleexporiörerna.Uinytljandel av ijänsierna skall bygga på frivillighei. Utredningen diskuterar olika länkbara lösningar till huruppgifterna skall organiseras. Övervägande skäl lalar för att de bör samlas ien enda organisation i stället för att spridas på flera. Vidare börinrättandet av en ny organisation undvikas. Uppgifterna bör läggas i en miljödär kommersielll tänkande och internationella erfarenheter, helst grundade ioperativt arbele i fäll, kan prägla arbetet. Det är också värdefullt om därfinns kunskap om statsförvaltningen och dess sätt att arbeta. Den organisation som i princip bäsl svarar mot de ställdakraven är Statskonsultgruppen och dess internationellt inriktade organisation, (). Utredningens förslag innebär att SINTAB får tvåhuvuduppgifter, dels all som exportera tjänster inom områdetadministrativ utveckling och i det avseendet bl.a. fungera som Siaiskonsultgmppenskanal för konsullverksamhel utanför , dels att svara för de föreslagna gemensammauppgifterna. Del är en fördel om dessa båda huvuduppgifter kan utföras i så näraanslutning till varandra atl personalen kan alternera mellan dem. SINTAB;s ena huvuduppgift - alt bedriva konsultverksamhetinom området administrativ utveckling förutsätts drivas på marknadsmässigavillkor. Detsamma gäller de kontrakt som företaget kan komma att teckna påuppdrag av eller i samverkan med myndigheter och bolag. 1980/81:171 47 andra huvuduppgiften - att utföra serviceuppgiftergentemot övriga statliga Ijänsteexportörer - bör tjänsterna tillhandahållasmot ersättning. Vissa uppgifter är emellertid av sådan karaktär att det inteär vare sig möjligt eller lämpligt att debitera för dem. Del kan gällasammanställning av gemensamt informationsmaterial, fortlöpande stöd- och rådgivningsinsatser,arrangerade av seminarier för erfarenhetsutbyte, m. m. 1 verksamhetens uppbyggnadsskede är en mer omfattandeanslagsfinansiering motiverad än vad som senare bör eftersträvas. Enligt ulredningensbedömning erfordras ett årligt anslag för gemensamma uppgifter för den statligatjänsteexporten om 2 milj. kr. Anslaget bör disponeras för beställning inomramen för del avtal som tecknas mellan staten och SINTAB. Förutom de uppgifter SINTAB föreslås fä ser ulredningenbehov av en cenlral beredning av vissa frågor i anslulning lilltjänsteexporten. En uppgift bör vara att främja den statliga tjänsteexporten i enlighelmed statsmakternas intentioner. En annan uppgift bör vara atl medverka vidhandläggningen av ansökningar om de lån för utvecklandet av tjänsteexport vid slatligamyndigheter, som utredningen föreslagil. Yllerligare en uppgift bör vara attfölja ulvecklingen i fråga om kalkylerings- och prissäll-ningsprinciper saml mtinerför ekonomisk redovisning och verka för all behövlig enhetlighet uppnås pådessa områden. För handhavandet av dessa uppgifter föreslår utredningenall en beredning för slutlig tjänsteexport inrättas. Beredningen bör varaknuten till och bestå av representanter för de departementsom har underlydande myndigheler som ägnar sig åt ijänsteexpori i slörre omfattningsaml budgetdepartementet och . Till beredningen bör knytasföreträdare för Exportråd, SIDA och ulbildningsberedningen.Beredningen föreslås inte få några egna kansliresurser utan i administrativafrågor falla tillbaka på det departement som blir närmasl ansvarigt för den slatligaIjänsleexporten. De uppgifter och den organisation som föreslagits för SINTABoch för beredningen för statlig Ijänsteexport bör ha formen av eT\ försök.sverksum-hei.Denna föreslås pågå och därefter utvärderas. De gemensamma resurser som utredningen föreslagilförbättrar möjligheterna alt föra fram del slalliga ijänsleulbudet och mötaden efterfrågan som kommer fram i samband med blandkommissionsmöten i anslulninglill samarbetsavtal med vissa länder, i samband med regeringsbesök,vid departementens utlandskontakter, osv. För att samarbelsavial. skall kunna bli effekfiva inslmmenl för såväl privala som offenlliga vam-och ijänsteexportörer lorde emellertid också krävas en förstärkning uvhundläggningen i för denna typ av frågor. Dels bör den förutrikes- och handelsdepartementen gemensamma handelspolitiska organisationen en personalförslärkning som kan avdelas för handläggning av kommersiellafrågor i samband med samar-betsavlalen o.d. Dels bör rikllinjer fastställas förhandläggningen mellan departementen av denna typ av förfrågningar. UHD bör fä etlsammanhållande ansvar och informeras om alla förfrågningar av detta slag ochvid behov kunna medverka vid handläggningen av dem. Eftersom de statliga tjänsterna har en sådan karaktär allde ofla efterfrågas via officiella kanaler, bör svenska beskickningar ochhandelskontor ute Prop.1980/81:171 48 i världen ha särskilda förutsättningar att hanlera denna lypav ärenden. De statliga tjänsteexportörerna bör lill fullo ulnyllja de tjänstersom del svenska exportfrämjandet kan erbjuda, i första hand genom Exportrådoch fältorganisationen ute i världen. Enligt ulredningens mening börmyndigheter som ägnar sig åt export inom myndighelsramen i princip likställasmed andra exportörer när del gäller skyldigheter genlemol den exportfrämjande verksamhelenoch rättigheter alt ulnyllja denna. För att så skall bli fallet föreslårutredningen all vissa ändringar och preciseringar görs av gällande bestämmelserför den exporlfrämjande verksamheten. På vissa områden där statliga myndigheter och tjänsteexporlerandebolag verkar finns en betydande del av kunnandet och resurserna i landstingenoch kommunerna. Del gäller främst utbildningsväsendet och sjukvården.Efterfrågan från utvecklingsländer på insatser inom dessa områden ökar. En förutsältningför alt vi på svensk sida i störte omfattning skall kunna möte dennaefterfrågan lorde vara atl landstingen och kommunerna engagerar sina resurserför ändamålet. är dock detta förknippat med vissa problem. I syfteatt skapa beredskap för att effektivare kunna möta utländska förfrågningarföreslår utredningen en närmare undersökning av förutsättningarnu förtjänsteexport från den landstings- och primärkommunala sektorn. Del börankomma på staten och företrädare för kommunema och landslingen att svara för atlen sådan undersökning genomförs. Ulredningen behandlar också redovisningen uv SlDA:spersonalbistånd. Denna har förändrats så lill vida atl kostnaderna för skatteroch sociala avgifler för de kontraktsanställda (personer som är anställda iutvecklingsarbete ) inte längre belastar det mottagande landetslandram utan i stället belastar en för det landprogrammerade biståndet gemensamanslagspost. Förändringen är orsakad av atl kostnaderna för svensk kontraktsanslälldpersonal i det SIDA-administrerade biståndet har stigit markant under senare åroch syftar till all göra de svenska personal-biståndsinsatserna ekonomiskt merattraktiva för mottagarländerna. Ulredningen påpekar att denna förändring dock ocksåinnebär problem och bl. a. leder lill all elt biståndsmotlagarlands kostnaderför kontraktsanslälld personal blir relativt sett mindre än för konsulter. Deinförda redovisningsbestämmelserna försämrar därmed konsulternas möjligheteratt hävda sig i konkurrensen om uppdrag inom personalbiståndet. De bör ersättasav regler som är konkurrensneutrala. De sammantagna utgifterna för genomförandet avutredningens förslag uppgår /82 lill ca 6,6 milj. kr. Utredningen diskuterar finansieringen av de framlagdaförslagen mot bakgmnd av regeringens direktiv att utgångspunkten för samtligakommit- Prop.1980/81:171 49 teerskall vara all deras förslag kan genomföras inom ramen för oförändraderesurser ellergenom omprioriteringar inom ulredningsområdet. Eftersomden slalliga ijänsleexporten skall ske med krav på företagsekonomisklönsamhet, kan de föreslagna merutgifterna enligt utredningens mening ses somen investering som motiveras av de framlida intäklsöver-skotlen. Om det slatsfinansiellalägel emellertid bedöms vara sådanl all en avvägning mot andra närliggandeområden måste ske, ter det sig naturligt all de ålgärder som ulredningenföreslagit vägs mol andra ålgärder inom exporlfrämjandeområdet. 1980/81:171 50 har varit föremål för en bredremiss. Totalt har 77 svar kommit in. Ett stort antal instanser har begränsatsina synpunkter till endast sådana frågor remissinstansen anser sig direktberörd av. En stor del av remissinstanserna - bl. SIDA, Sverigesexportråd, , luftfartsverket, statskontoret,(), , , patent-och registreringsverket, , statens meteorologiskaoch hydrologiska institut (), styrelsen för teknisk utveckling (STU),domänverket, beredningen för internationellt tekniskt samarbete, statensjärnvägar (SJ), (), ,(), i (LO) -ansluter sig till huvuddragen i utredningens förslag eller lämnar förslagenutan erinran. Förutsättningar för statlig tjänsteexport De marknadsmässiga förulsältningarna för att säljastatliga tjänster på export behandlas av elt antal remissinstanser. Svenskabeskickningar i ufiandel som har avgett remissvar (ambassaden i ,, , , , , och ) bedömergenomgående de allmänna marknadsförutsättningarna som goda. Några av demframhåller att konkurrensen är härd och atl det är ett stort steg fört. ex. en statlig myndighet att etablera sig som exportör av tjänster. Till enviss försiktighet i bedömningen av exportmöjligheterna manar också bl. a. SIDA,beredningen för internationellt tekniskt samarbele, exportråd,och , vilket framgår avdet följande. framhålls att del i vissa lägen innebär storakonkurrensfördelar att kunna uppträda på marknaden som en stathg organisation. SIDA anför att den statliga tjänsteexportens betydelse förbytesbalansen är svår att bedöma fill den del den kan bli finansierad avbiståndsmedel. Sådana medel skulle kanske - alternativt till köp av statligatjänster - ändå ha använts till att köpa varor eller tjänster på den privatamarknaden i . leder till en något försiktigarebedömning av utsikterna fill indirekta effekter på bytesbalansen (s.k. vägröjareffekter)av statlig tjänsteexport än vad utredningen gör. Den allmänna positivainställning biståndet skapar har enligt SIDA effekter på handelsutbytet somliknar vägröjareffekter men sambandet mellan enskilda konsultinsatser ochenskilda kommersiellt finansierade affärer förefaller inte vara särskiltstarkt. Det är således inte helt klarl att en viss konsulfinsats leder till enviss affär. Prop.1980/81:171 51 påtalar även att steget är stort från att fungera somstatlig myndighet till att hävda sig i konkurrens på en marknad. Tillämpningenav de statliga upphandlingsreglerna medför att statliga myndigheter och organinte kan påräkna uppdrag från SIDA annal än när det är ekonomiskt motiveratfrån mottagarlandets synpunkt. SIDA är således inte benägen att ta ansvar föromfattningen av statliga tjänsteexporlerande bolags uppdrag. Beredningen förinternationellt tekniskt samarbete uttalar också att viss försiktighet böriakttas när vägröjareffekterna bedöms. Konsultarbetet skall enligt beredningengenomföras objektivt och inte skräddarsys för viss entreprenör. Upphandhngen avgenomförandet av ett visst projekt är också ofta beroende av vilkafinansieringsmöjligheter som kan erbjudas. Sverigesexportråd vill inledningsvis särskilt stryka under hur svårt det är att rentkommersiellt exportera konsulttjänster utan samband med leverans av hårdvara.En betydande del av denna export till finansieras med biståndsmedel.Många har därigenom fått möjlighet att upphandla konsulttjänster utankostnad eller till icke affärsmässiga villkor. Man måste enligt exportrådetutgå från att många väntar sig all erhålla svenska stafiigakonsulttjänster på lika förmånliga villkor. SIDA kommer också i framfiden attvara en viktig kund för denna export men rådet anser att utredningen är alltföroptimisfisk när det gäller möjligheterna att sälja statligt kunnande tillprojekt som finansieras av internafionella biståndsorgan. Enligt rådetsuppfattning borde utredningen kraftigare ha betonat att den framtidakommersiella exporten av statliga tjänster måste bedrivas i mycket närasamarbete med svenska exportörer av kapitalvaror, konsulter ochentreprenadföretag av vilka många har en väl utbyggd internationellförsäljningsorganisation. Rådet anför slutligen att medverkan av statligtkunnande är särskilt angeläget vid s.k. systemleveranser. industriförbundoch framför liknande synpunkter. pekar för sin del påbetydelsen av kombinationen hälsovård/vacciner som med fördel borde kunnautnyttjas, särskilt vid u-landsbistånd. Enligt RRV bör alla möjligheter tas till vara för attfrämja statlig tjänsteexport. Utredningen synes dock enhgt RRV ha överskattatden betydelse som en ökad sådan export skulle kunna få under överskådlig tid.De indirekta effekterna bör emellertid kunna tillmätas större betydelse. Andrainstanser utöver de nu nämnda som framhåller de indirekta effekterna och/ellerdirekta effekterna av statlig tjänsteexport är ,statens industriverk, , ,styrelsen för teknisk utveckling, ,statsföretagens förhandlingsorganisation (SFO), ,, TCO och LO. Flera av de myndigheter som har skaffat sig vissutlandserfarenhet bedömer att efterfrågan inom deras respekfive områden är storeller myckel stor. Det gäller t. ex. statens vägverk, lantmäteriverket,luftfartsverket. 1980/81:171 52 patent- och registreringsverket, statens geologiskaundersökning (SGU), och (). Möjligheterna atttillmötesgå den efterfrågan som finns bedöms som relativt goda av vissamyndigheter. I några fall poängteras dock att de tillgängliga resurserna integer utrymme för kommersiella utlandsaktiviteler (,, och trafiksäkerhetsverket). Om en utlandsverksamhetskall komma till stånd krävs enligt dessa instanser särskilda resurser. Beträffande tjänsternas karaktär menar statskontoret attavgörande för en framgångsrik export är efterfrågan hos kunderna samt förmåganhos statliga myndigheter och bolag i att fånga upp och anpassa detjänster man erbjuder. Stora krav ställs på en väl fungerande organisation föratt föra fram det statliga tjänsteutbudet och fånga upp den efterfråga somkommer fram i olika typer av utlandskontakter. Statskontoret och RRV delarutredningens uppfattning att statsförvaltningens fördelar ligger inom dettekniska kunnandet. Inom detta område finns det enligt RRV ett naturligtsamband mellan tjänteexport och efterföljande vamexport. Administrafivatjänster är svåra att sälja till andra länder men vissa sådana tjänster börenligt RRV och statskontoret kunna säljas. Andra instanser som pekar på detekniska områdena såsom särskilt lämpliga för export är bl.a. beredningen förinternationellt tekniskt samarbete, ambassaden i och i , ,, och . Beredningen anser atten viss försiktighet bör iakttas vid bedömningen av efterfrågan av statligatjänster på kommersiell basis men att de tekniska grenarna inomstatsförvaltningen kan antas vara intressanta. Från universitets- och högskoleämbetetssida uttalas att det inom många områden inom högskolan finns ett kunnande sompå flera sätt skulle kunna få en roll i exportsammanhang. Den föreslagna strategin för aktiv tjänsteexporttillstyrks av flertalet remissinstanser eller lämnas utan erinran. SIDA befarardock att den statliga tjänsteexporten även med en aktiv strategi kommer attmöta större svårigheter än utredningen tycks förutse. delar ocksäutredningens uppfattning men framhåller att den syn om atttjänsteexport till stor del kommer att bestå av uppdrag finansierade medbiståndsmedel inte rimmar med denna uppfattning. Statskontoret anser attstatsförvaltningen bör ges en aktiv roll. Risken för konkurrens mellanbiståndspolitiska och kommersiella intressen samt mellan myndighetens primärauppgifter och en eventuell tjänsteexport framhålls av statskontoret. SFOdelar utredningens inställning om aktiv roll som exportförsäljare. och () förordar att de statliga myndigheterna ges en passiv roll då det gällerden egna exporten. betonar att statliga myndigheter ochföretag inte skall konkurrera med privata konsultföretag utan i stället 1980/81:171 53 samverka, särskilt vid export till u-länder.Konsultföreningen tillägger all initiativet till samverkan mellan myndigheteroch privata konsultföretag bör ligga på företagen. Atttjänsteexportörer skall ha frihet att välja marknader tillstyrks eller lämnasutan erinran av så gott som samtliga remissinstanser. SIDA instämmer iutredningens krav på lyhördhet för utrikespolitiska intressen vid val avmarknader. Enligt beredningen för internationellt tekniskt samarbete och SMHIbör exporten koncentreras till dels rikare , dels sådana som hartillgång till svenskt bistånd. RRV pekar på offentliga organ i sommottagare av statlig tjänsteexport. () menar attexportörerna skall vara fria att välja marknad såväl bland i-som u-länder.Statens trafiksäkerhetsverk anför alt en enskild myndighet inte har möjlighetatt med utgångspunkt i vad som är förenligt med svenska utrikespolifiskaintressen välja marknader. Som vägledning föreslår verket att regeringenfastställer en lista på de länder som anses vara olämpliga, alternativt enlista på lämpliga länder. SIDA delar utredningens syn på del bilaterala biståndetsroll vid statlig Ijänsteexport dvs. att exporten till väsentlig del består avuppdrag som finansieras med svenska bilaterala biståndsmedel. SIDA hade gärnasett att behov hade betonats starkare i utredningen. SCB anser attrelationen mellan tjänsteexport och bistånd kan behöva klarläggas ytterligare. () förespråkar en akfivrekrytering av svensk personal till internationella organ vilket skulle kunnavara positivt för tjänsteexporten. STU pekar på betydelsen av den föreslagnautökade bevakningen av olika internafionella organ genom tjänstemän i organisafionerna.Domänverket å sin sida tar avstånd från ett sådant synsätt. Internationellatjänstemän får inte utöva den påverkan och ha den insyn som utredningen nämner. Flertalet instanser har uttalat sig positivt omverksamhetens anknytning till resursbasen samt instämt i att verksamheten skallkunna bedrivas i både myndighetsform och bolagsform. Den näraanknytningen till resursbasen torde enligt SIDA vara en förutsättning för det engagemengfrån statsförvaltningens sida som krävs för framgång. Valmöjligheten mellan attarbeta i myndighetsform och i bolagsform är värdefull. SIDA förordar attefterfrågan på myndigheters tjänster bör ta sig konkreta och varaktiga uttryckinnan dessa myndigheter bildar särskilda bolag för export av konsulttjänster.Enligt beredningen för internafionellt tekniskt samarbete bör en bredefterfrågan vara påvisad innan speciella konsultbolag bildas, varvid framförallt de tekniska grenarna av den statliga förvaltningen kan antas varaintressanta. För övriga områden anser beredningen att tjänsteexport bör kunnaske i myndighetsform och att sådan export bör underlättas. Postverketframhåller i sitt svar att verket genom samarbetsavtalet med postverkets egna tjänster aulo- 1980/81:171 54 matiskt uppnår fördelarna med att driva tjänsteexport ibolagsform. instämmer också i utredningens slulsats attbolagsformen är den naturliga så snart ambifionen finns att göra en seriössatsning på detta område. anser att för att tjänsteexportenskall bli framgångsrik erfordras ett aktivt och marknadsorienterat uppträdandeoch att verksamhelen bedrivs nära resusbasen. Genom exempel från sin egen erfarenhelframhåller SCB vikten av att en myndighet i ett inledningsskede av exportverksamheietablerar samarbete med redan existerande statliga bolag. Så snartexportverksamheten nått en viss nivå och genomförs planenligt bör enligl SCBbolagsformen väljas och möjligheter ges till en aktiv marknadsföring. SFO delar utredningens uppfattning att statligtjänsteexport bör bedrivas med nära anknytning till resursbasen och attstatliga myndigheter bör sälja tjänster i eget namn eller via särskilda bolag. Arbelarskyddsstyrelsenföredrar för sin del myndighetsformen. Kritik mot atl exportera tjänster i myndighetsformframförs av IVA och RRV. IVA anser att i de fall då fömtsättningar finns för stathgtjänsteexport detta måste ske genom bolag ekonomiskt skilda från myndigheterna.IVA anför att alltför stor del av myndigheternas intäkter inte får användas föratt täcka eventuella underskott i verksamheten. Detta talar enligt IVA förbolagsform för de myndigheter som bedriver tjänsteexport i eget namnn. Destatliga myndigheterna skall inte själva bedriva tjänsteexport. RRV förordar att all kommersiell tjänsteexport skall ske ibolagsform. Verksamhel i myndighelsform bör reserveras för samhällsfunktioner.Att låta myndigheter bedriva kommersiell tjänsteexport anser RRV inte förenligtmed de syften för vilka myndighetsformen är avsedd. Denna form är inte lämpligför verksamhet som innebär ett kommersiellt risktagande. Verket anser att ensammanblandning av renodlad myndighetsverksamhet och kommersiell verksamhetinte är acceptabel från redovisnings- och revisionssynpunkt.