prop · G403103 · 1980-12-31 00:00:00 — Driftkostnadernavid de kommunala folkbiblioteken uppgick till sammanlagt 761 milj. kr.,varav 127 milj. kr. för medier och 412 milj. kr. Vid bibliotekenutfördes ca 5.000 helårsverken. Folkbibliotekens verksamhet omfattar ävenservice lill institutioner av olika slag, I.ex. sjukhus, vårdskolor ochkriminalvårdens anstalter. Vid de militära förbanden däremot bekostasbiblioteksverksamheten helt av försvarsstaben. /80 uppgår de stafiiga bidragen till olika ändamål inom ramenför folkbibliotekens lokala verksamhet och utlåning vid kriminalvårdensanstalter m.m. till sammanlagt ca 16 milj.kr. Bidragen till den regionalaverksamheten uppgår för samma budgetår till ca 9 milj.kr. Härutöver utgår lillSynskadades riksförbund (SRF) för biblioteksverksamhet med talböcker ochpunklskriftsböcker ell bidrag av 12,5 milj. kr. Biblioteksverksamheteninom del allmänna skolväsendel regleras i skolförordningen (SFS 1971:235).Enligt förordningen (2 kap. 24 §) skall det finnas elt bibliotek vid varjeskolenhet i vilken ingår grundskola eller gymnasieskola. 1975/76:39 omskolans inre arbele m.m. framhåller föredraganden (s. 261) attbiblioteksverksamheten i en kommun bör ses som en gemensam och flexibel resursi fråga om bokbestånd och andra medier, program, personal och lokaler. Samverkanmellan skolbibliotek och folkbibliotek är belyst i (1978:2) Skola och folkbibliotek i samverkan. Folkbiblioteken är de kulturinstitutioner som har nått denvidaste spridningen. De spelar en nyckelroll i kulturverksamheten i kommunerna. Utlåningen har fyrdubblals . Anspråken på de lokala bibHoleken har även stigit väsenfiigt när det gäller service fill studerande inom högskolan. Men de moderna biblioteken har en än mer mångsidig funkfion. Vid sidan av sin Iradifionella folkbildande roll har de uppgifter som informationscentraler - i synnerhet för kommunerna - och som öppna kulturinstitutioner med utställningar, filmvisningar och kultur program. På sikl kan folkbiblioteken också antas få en utvidgad roll i samverkan med vetenskapliga och andra specialinriktade bibliotek som förmedlare av vetenskaplig och leknisk informafion. En fortsatt vital kulturverksamhet med biblioteken som bas är en viklig kulturpolifisk uppgift. " 1980/81:103 198 I den senaste tidens kulturpoliliska debatt har detifrågasatts om de kommunala biblioteken i framliden kan klara sina olikauppgifter ulan några centrala riktlinjer och med endast elt begränsatekonomiskt slöd från staten. De skillnader i biblioteksstandard som fortfarandekan konstateras kommuner emellan har gett näring ål debatten. Ansvarsfördelningen mellan stat, kommun ochlandstingskommun på det kulturpoliliska området lades fast av regering ochriksdag genom kulturpoHliska beslut (prop. 1974:28, KrU 1974:15, rskr1974:248). Beslutet innebar ett klargörande och en vidareutveckling avprinciper som vuxit fram redan lidigare. Slaten ansvarar helt och hållet förden riksomfattande verksamheten och ger slöd åt den regionala. För den lokalaverksamheten svarar kommunerna själva. Kommunernas ansvar har sin grund i kommunallagensföreskrift om kommunernas ansvar atl själva vårda sina angelägenheter.Kommunerna bör ha möjlighet all välja egna lösningar med hänsyn till skiftandeförutsättningar och behov. Staten bör därför även i fortsättningen inrikta sinainsatser på all stimulera kulturverksamheten i landet och inte på alt regleraden. Från kommunalt håll har man slagit vakt om den kommunala friheten påbiblioteksområdet liksom för övrigt inom kulturoch fritidssektorn. Mångaintressanta initiativ skulle förmodligen aldrig ha tagits om verksamheten hadestyrts hårdare från centralt håll. Enligt vad som ofta framhålls från har biblioteksverksamheten i kommunerna allmänt sett blivitväl tillgodosedd trots den hårt ansträngda kommunala ekonomin. Jag har i det föregående berört hur frågan om en slalligreglering av folkbibliotekens verksamhet genom lagsliflning behandlades i denandra kulturpropositionen (prop. 1975:20 s. 207-209). Där redovisadessvårigheterna atl genom en detaljerad reglering skapa en reell garanti för enstandardhöjning i landels kommuner. Mol bakgrund härav, och med hänvisninglill det synsätt som präglade de riktlinjer som hade lagts fast för denstatliga kuliurpoHliken, avvisade det föredragande stalsrådel tanken på enreglering av biblioteksverksamheten genom en bibliotekslag. Liksom när detgällde principiella beslut anslöt sig lill den redovisadeuppfattningen om ansvarsfördelningen på folkbibliotekens område. Enligt minmening finns det inte anledning atl frångå de principer som har gälltsom riktlinjer för statens insatser på biblioteksområdet. Däremot finns delskäl alt ingående belysa hur den nuvarande ordningen fungerar och att ta uppden stafiiga bibliotekspolitiken och bibliotekens roll i den kommunalakulturpolifiken lill förnyad diskussion. För en realistisk biblioleksdeball är del angelägel all fåen klar bild av folkbibliotekens situation och av de faktorer sompåverkar utvecklingen på bibliotekens område. Genom en grundhgnulägesbeskrivning av den svenska biblioteksstandarden får både kommunala ochstatliga instanser en nödvändig förbättring av sina respektive beslutsunderlag.Härutöver krävs, med denna kartläggning som bakgrund, en förulsältningslösdiskussion om inriktningen av och metoderna för de fortsalla statligainsatserna på biblioteksområdet. Dessa arbetsuppgifter bör anförtros en särskild kommitté. 2 Riktlinjer för utredningsarbetet Kommittén bör inledningsvis ge en samlad redovisning avfolkbibliotekens standard över hela landel. Redovisningen bör omfalla såvälpersonal i olika 199 Kommittéer: Del II U:l funkfionersom bestånd av böcker, publikationer och audivisueHa medier. Den bör vidarebelysa bibliotekens fillgänglighet, bl.a. öppethållandet och den geografiskaspridningen. Sambandet mellan orlslyp och biblioteksstandard bör analyseras.Särskild uppmärksamhet bör ägnas insatser för barn och ungdom, liksom förläsfrämjande och uppsökande verksamhet av olika slag. Folkbibliotekensreferensservice och samhällsinformation samt service lill studerande ochforskare och medverkan i allmänkullurell verksamhet bör även redovisas. Uppbyggnadenav mediebeslånden är etl centralt inslag i biblioteksverksamheten. I enkostnadsanalys bör resursfilldelningen till bibliotekens medieanskaffningställas i relation till kostnadsutvecklingen inom respektive medieområde. Delbör vara av intresse från olika synpunkter att utröna huruvida ett sambandföreligger mellan den årliga utgivningen och omfattningen av folkbibliotekensmedieinköp. Bibliotekens möjlighelernär det gäller atl tillhandahålla andra medier är böcker, I.ex. fonogram, film,videogram och bildkonst, bör också redovisas i della sammanhang. Kommittén börockså i samarbete med informalionslek-nologiulredningen söka ge en bild av hurdel nya mediet teledata kan komma lill användning i bibliotekens verksamhet. Fråganom bibliotekens medieval ligger i skärningspunkten mellan å ena sidan vidalåntagargruppers önskemål, å andra sidan mer specifika förfallar-ochfolkbildningsinlressen. Ju mer omfattande utgivningen blir desto svårare blirmedievalet för bibHoleken. I den senaste fidens debatt har bibliotekensinköpspolitik ägnats slor uppmärksamhet. Del har hävdats alt inköpen avkvaHletsprodukter av böcker och skivor har minskat fill förmån för den merpopulära utgivningen. Utredningen bör söka ge en bild av hur medievalet harutvecklats och därvid särskilt uppmärksamma i vilken ulslräckningde boklifiar som fått Hlleralurstöd har köpts av folkbiblioteken. FolkbibHoleken har sedansin tillkomst en ambition atl genom läsfrämjande insatser av olika slag nå enallt vidare krets av besökare och låntagare ur alla grupper i samhället. Somelt led i denna strävan har biblioteken under utvecklatnya former för ullåningsservicen, exempelvis genom arbetsplatsutlåning,bokbussar och "Boken kommer". Folkbibliotekens nya former av serviceinom samhällsinformafionen och de allmänkulturella inslagen i bibliotekensverksamhet kan också påverka besökargrupperna. Etl annal viktigt inslag i deltasammanhang är den alltmer utbyggda biblioteksverksamheten i skolor ochförskolor. Kommittén bör undersöka ivad mån en ny inriktning av bibHoteksverk-samhelen leder fill enattitydförändring gentemot folkbiblioteken från allmänhetens sida och till enförändring i de grupper som använder sig av bibliotekens tjänster. I deltasammanhang bör också belysas hur del läsfrämjande arbetet kan stimuleras genomen samverkan med organisationer och insfitutioner utanför bibHoleken, I.ex.folkbildningsorganisalioner-na och skolan. Informafions-och medieförsörjningen till olika grupper i samhället är organiserad inom ramenför en integrerad service som omfatlar bibliotek av olika typer. Kommittén börutreda och redovisa ohka möjligheler till effekfivare samverkan mellan olikakategorier av bibliotek. Jag hänvisar här även till vad jag anfört beträffandesamverkan mellan vetenskapliga bibliotek och folkbibliotek i prop. 1977/78:114(s. 92-95) angående eft centralt organ för informationsförsörjning m.m.11978/budgetproposition redovisade jag elt förslag som hade lagts framav slalens kulturråd 1980/81:103 200 rörande slöd lill utvecklingen av depåfunktioner vidlånecentralerna. Jag anförde därvid (s. 158) all frågan krävde ytterligareöverväganden. Under utredningsarbetet bör även denna fråga bli belyst. Vidarebör i utredningen belysas möjligheterna fill samverkan mellan olikabibliolekskategorier när det gäller metodutveckling. anlal olika organisafioner, institutioner ochmyndigheter har på central nivå infiytande över folkbibliotekens utveckling.Här kan nämnas slalens kulturråd, delegationen för vetenskaplig och tekniskinformationsförsörjning. Bibliotekstjänst ochSveriges allmänna biblioleksförening. Ulredningen bör i samråd med dessa organdiskutera möjligheterna att intensifiera samarbetet i syfte att stimulera ochfortlöpande utveckla folkbibliotekens verksamhet. Kommitténbör belysa de ekonomiska förutsättningarna för folkbibliotekens verksamhetfrån olika utgångspunkter. Härvid bör en analys av olika koslnadskomponenlervara värdefull. Utvecklingen av folkbibHolekens resurser bör sällas i sambandmed utvecklingen på andra områden där kommunen har etl ansvar, i.ex. film,teater, musik, konstinköp. Kommittén bör därvid belysa folkbibliotekens andelav den kommunala budgeten. Biblioleksresursernas utveckling bör också relateraslill utvecklingen allmänt sell av de ekonomiska resurserna i kommunerna ochlill utbyggnaden av de kommunala skatteutjämningsbidragen. Etlgrundläggande syfte med utredningen bör vara all undersöka effekterna av destatliga stödinsatserna. Härvid bör bl.a. eftersträvas en redovisning avkonsekvenserna för de kommunala biblioteksanslagen av förändringar i destatliga bidragens utformning. På grundval av sin analys av dagens förhållandenbör kommittén förutsättningslöst diskutera den framlida utformningen av delstafiiga slödel fill folkbiblioteken. Kommittén bör i delta sammanhang beaktaall utrymmet för ulbyggnad av såväl den slalliga som den kommunala verksamhetenkommer atl vara mycket begränsat . Kommittén bör i sitt arbete även la del av erfarenheler avutvecklingen på biblioteksområdet i andra länder. Utredningsarbetet bör bedrivas i nära samverkan medSvenska kommunförbundel, delegafionen för vetenskaplig och tekniskinformationsförsörjning och samt med myndigheter, kommittéeroch organisationer som är verksamma inom de områden som berörs av ulredningen. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för att tillkalla en kommitté med högst nio ledamöter meduppdrag alt utreda frågor rörande folkbibliotekens verksamhet, atl utse en av ledamöterna all vara ordförande, all besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde ål kommittén. Vidare hemställer jag all regeringen föreskriver alt kostnaderna skall belasta nionde huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig fill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 201 Kommittéer: Del II U:2 Utredning om ortnamnsverksamheten i riket m.m. Departementschefen, statsrådet anför. Ortnamnsgivningen och andra orlnamnsfrågor har tilldragitsig ökad uppmärksamhet i samhället . Frågor om ortnamn aktualiserasi många sammanhang, inle bara i samband med nybebyggelse ulan även när delgäller faslighelsregistrering och fastighetsbildning, kartframställning,namngivning av galor, vägar och andra allmänna platser, allmänna anläggningar,post- och järnvägsstationer, vid vägskyltning etc. Orlnamnsfrågornaväcker ofta intresse bland allmänheten och i massmedia. De kulturhistoriskaintressena all bevara ortnamnen och härigenom vidmakthålla kunskap ochförståelse om den historiska utvecklingen av kolonisation och bebyggelse m.m.kommer ibland i konfiikt med ell behov av namngivning som skapas bl.a. avdagens administrativa utveckling. De problemsom förorsakas av här antydda förhållanden försvåras i viss mån av atl det islor utsträckning saknas allmänt godtagna riktlinjer för orlnamnssättning ochav atl beslutsbefogenheterna är splittrade. Vissa frågor har reglerats iförfattning men en allmän lag om orlnamnsfrågor saknas. En kort översikt gerföljande bild. En författning som har generell räckvidd är kungörelsen(1927:380) angående stavning av ortnamn i officiella handlingar. En annanbestämmelse av allmän karaktär är den föreskrift som ålägger statenslantmäteriverk (LMV) atl verka för ett ändamålsenligt och vårdat ortnamnsskickmed befogenhet all fastställa ortnamn i den mån sådan befogenhet inletillkommer annan (11 § 3 lantmäleriinslruktionen 1974:336). Enligl bestämmelserom fastighetsregister beslutar LMV vidare om s.k. traklnamn, som läggs tillgrund för fasfigheters registerbeteckningar (kungörelse (1968:379) omuppläggande av nytt fasfighetsregisler m.m., omtryckt (1974:1060), samlfaslighelsregislerkungörelsen (1974:1059), omtryckt (1979:11). I produktionenav de allmänna kartor som det enligl särskilda föreskrifter åligger LMV allframställa (Kungl. Maj:ts beslut och , de s.k. kartbreven)ingår också fältinsamlingar och urval m.m. av ortnamn på kartorna. De arkivför ortnamn m.m. som finns i , , och utgör tillsammansmed svenskl visarkiv en statlig ortnamnsmyndighet med namnet dialekt- ochortnamnsarkiven saml svenskl visarkiv (DOVA). Denna myndighet har bland annallill uppgift all samla in, bevara, bearbeta och publicera material om ortnamn,ombesörja statliga ortnamnsundersökningar samt avge yttranden i ärenden omfastställande av ortnamn. i är remissinstans bl.a. förLMV när del gäller traklnamn och Iraktindelning för faslighelsregislreringen.Riksantikvarieämbetet () har granskningsuppgifter bl.a. i anslutning fillden beslutade revideringen av regislerbeleckningsreformen. Namn påkommuner och församlingar beslutas av regeringen, vilkel följer av regeringensbefogenhet att meddela föreskrifter i anslutning lill beslut om ändringar i rikelsindelning (lag 1979:411 om ändringar i rikets indelning i kommuner,landstingskommuner och församlingar). Av regeringens befogenhet all besluta omkontrakts- och pastoralsindelningen följer också all därmed sammanhängandenamnfrågor avgörs av regeringen. 1980/81:103 202 fastställer namn på kvarter, gator och parker i områdenmed stadsplan såsom en följd av kommunernas ansvar för genomförande avstadsplan och tomtindelning. Kommunerna fastställer även namn på vägar och vissaandra anläggningar under kommunalt huvudmannaskap medan namn på andra vägarbestäms av vederbörande väghållare. Namn på exempelvis poslanslalter, leleslationer ochjärnvägsstafioner fastställs av postverket resp. och statensjärnvägar efter hörande av ortnamnsarkivet i . Namn på andraanläggningar och insfitutioner torde bestämmas av respekfive huvudman. Sålundatorde exempelvis benämningen på nya kyrkobyggnader beslutas av vederbörandeförsamhng. Orlnamnsfrågorna har också vissa internationella aspekter.Inom finns elt intresse av samordning när det gäller de samiskaortnamnen. I slörre sammanhang deltar i ell internationellt samarbete iorlnamnsfrågor inom ramen för FN:s ekonomiska och sociala råd. Frågor omstandardisering av geografiska namn har behandlats bl.a. vid konferenser åren1967, 1972 och 1977, varvid vissa resolufioner på della område har antagits. Önskemålen om reformer och vägledande uttalanden när delgäller orlnamnsfrågor har framkommit vid fiera tillfällen under senare fid.Sålunda beslöt i samband med behandlingen av frågan om fullföljandeav fastighelsregislerreformen , all det fortsalla arbelel skullebedrivas med utgångspunkt från all befintliga ortnamn i princip skullebehållas. har i samråd med några kommuner påbörjat en försöksverksamhetmed adressangivelser för bostadsadresser på landsbygden bestående av vägnamnoch nummer. Med anledning av postverkels försöksverksamhet föreslogs i enmotion fill vid 1977/, nr 562, all hosregeringen skulle anhålla om en utredning om ortnamnens kulturhistoriska värde.Motionen, som hänsköls till följande , bifölls av (KrU1978/79:5, rskr 1978/79:22) med hänvisning lill förslag av kulturutskottet atten allsidig utredning på ortnamnsområdel borde komma till stånd, varvid bordebeaktas synpunkler som utskottet inhämtat från vissa myndigheter. I de yttranden som kulturutskottet åberopar anförs bl.a.följande. RAÄ anser att postverkels aktuella försöksverksamhet äroroande. Om systemet med vägnamn och vägnummer genomförs i fråga om post ochannan samhällelig service riskerar man all de hävdvunna bebyggelsenamnen påsikl trängs ul och får samma undanskymda roll som kvarlersnamnen i städerna numerahar. Som en olägenhet med del föreslagna syslemel påpekas all del innebär ulöver poslnumren får ännu en sifferkombination - del behövs bara all enenda siffra är fel för all hela adressangivningen skall bli felaktig. Ämbetetanser att del behövs en allsidig utredning om namnfrågor i riket. Dekulturhistoriska och sociala värden som ligger i all de hävdvunna ortnamnenbevaras i levande och ändamålsenligt bruk bör utredas liksom de eventuellabehoven av en särskild lagsliflning till skydd för landels ortnamn och av ennamnnämnd (namnmyndighel). En namnnämnd bör ha frislående karaktär med språkligoch kulturhistorisk expertis och representanter för de myndigheter somhandlägger namnfrågor. LMV erinrar om all Svenska kommunförbundel 1976 har föreslagit regeringen all utfärda bestämmelser sombekräftar och utvidgar primärkommunernas rätt alt svara för namnsällning avgalor, vägar, parker och andra allmänna platser. I LMV:s yttrande överkommunförbundets framställning har verkel tillstyrkt all det införs en allmänbeslulskom- 203 Kommittéer:Utbildningsdepartementet Del II U:2 petens för primärkommuner belräffande gator och vägar m.m.saml atl frågor om beredning, beslut, fullföljd och tillsyn erhåller enförfallningsmässig reglering. 1 nämndayttrande ansåg LMV emellertid för egen del all frågan helst borde ses i eltslörre sammanhang. Verket föreslog därför i första hand en utredning med vidaresyfte än vad som föranleddes av kommunförbundels framställning. Verkelförordade all utredningen borde omfatta målinriktningen för ortnamnspolitiken,fördelningen av besluts- och tillsynsbefogenheler i orlnamnsfrågor, förfarandeti sådana frågor saml behovel av en författningsreglering, eventuellt i form aven orlnamnslag. DOVAerinrar liksom LMV om kommunförbundels skrivelse och ansluter sigi allt väsenlligt till vad LMV uttalade i samband med remissbehandlingen. DOVAtillstyrker en utredning som tar sikte på alla delproblem vad gällerortnamnsverksamhelen. Deframställningar och förslag som sålunda har gjorts i ämnet och senastriksdagens önskemål ger vid handen atl en allsidig utredning bör komma lillstånd i orisnamnsfrågan. Utredningsuppgiftenbör vara att mol bakgrund av samhällets behov av en ändamålsenlig och vårdadorlnamnsgivning och med hänsyn till ortnamnens kulturhistoriska värde formuleraallmänna riktlinjer för fastställande av ortnamn och därmed lägga grunden fören god ortnamnspolitik. Ulredningenbör vidare behandla de administrativa problemen i sammanhanget och föreslå enlämplig samordning av beslutsbefogenheter på området. Uredningen bör föreslåregler om förfarandet vid namnsällning, innefattande sådana frågor som vem somär behörig atl ta initiativ och i övrigt delta i förfarandet, samt regler omberedning, samråd, beslut, fullföljd av talan och tillsyn. Förslag bör lämnastill författningsbestämmelser i ämnet. Utredningenbör vidare överväga de av Svenska kommunförbundel väckta frågorna saml deorlnamnsproblem som hänger samman med postverkets lidigare omnämndaförsöksverksamhet med nytt adressystem för landsbygdsområden. Utredningen bör också beakta de internationella aspektersom finns beträffande ortnamnsgivningen. Utredningenbör beakta vad regeringen har anfört i kommittédirektiv (1978:40) omlilläggsdirekfiv lill samtliga kommittéer och särskilda utredare angåendefinansiering av reformer. Ulredningenskall vidare under arbetets gång bereda berörda personalorganisationertillfälle atl framföra synpunkler i olika sakfrågor. Med hänvisninglill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigar chefen förulbildningsdeparlemenlel atltillkalla en särskild utredare med uppgift all allsidigt utreda ortnamnsfrågornam.m., atlbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annal biträde ål utredaren. Vidarehemställer jag all regeringen beslutar all kostnaderna skall belasta niondehuvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. 1980/81:103 204 Tilläggsdirektiv till utredningen (U 1979:10) omforskningens och forskarutbildningens situation i den nya högskolan Dir 1980: 33 Departementschefen, statsrådet , anför. 1978/79: 119 om vissa frågor rörande forskning ochforskarutbildning framhölls alt de kunskaper som forskarutbildning ger inlebara gäller etl specifikt ämnesområde. Forskarutbildning ger också kritiskskolning, förmåga alt förslå och kommunicera resullal av forskning ochutvecklingsarbete, förmåga till självständigt arbele m.m., allt färdigheter somkan användas och vara till nyfta inom mänga områden. I propositionen framhöllsvidare all del därför kan finnas anledning all förulsällningslöst pröva om detmed hänsyn till såväl värdet av genomgången forskarutbildning för tjänsten ochverksamheten i fråga som stimulanseffekten på rekryteringen lill forskarutbildningkan vara berättigat att för vissa typer av slalliga och kommunala tjänsterkräva forskarutbildning eller ge sådan utbildning särskilt meritvärde. Dennaprövning måste dock beakta de allmänna strävandena inom yrkeslivet all inleställa upp högre krav för en befallning än arbelel motiverar. (UbU 1978/79: 44) delade denuppfattning som förts fram i propositionen. Ulskollel fann del således ocksåmotiverat alt pröva om forskarutbildning bör krävas för fiera statliga ochkommunala tjänster än nu eller ge särskilt meritvärde. kan, enliglutskottet, exempelvis gälla tjänster inom skolan och arkiv, musei- ochbiblioteksområdet saml inom planering och utredningsverksamhet. Utskotteterinrar om att det ankommer på regeringen eller på myndighet som regeringenutser all meddela föreskrifter om behörighet eller meritvärdering vidfillsättning av slallig och i vissa fall även . Ulredningen om forskningens och forskarutbildningenssituafion i den nya högskolan har enligl sina direktiv till uppgift allanalysera och studera de förutsättningar och villkor under vilka forskning ochforskarutbildning bedrivs inom högskolan. Frågorna om meritvärdet avforskarutbildning hör nära samman med utredningens uppdrag. Utredningen bördärför också svara för en karlläggning och redovisning av nuvarande regler ifråga om värdering av forskarutbildning vid tillsättning av offentligatjänster. I samband därmed bör ulredningen belysa hur dessa reglertillämpats inom olika berörda myndigheter och också hur forskarutbildningfaktiskt har värderats som merit vid tillsättning av olika slags tjänster.