prop · G40317 · 1980-12-31 00:00:00 — a. i den meningen att ettförfarande som i en bransch är onormalt eller till och med konstlat kan varafrån företagsekonomisk synpunkt fullt godtagbart i en annan bransch.Svårigheterna att sakkunnigt utreda förekomsten av branschspecifika traditionertorde bli betydande. Samfundet anser att vid sådana bedömningar mycketsvårbemästrade situationer kan uppkomma i praxis och att objektivt sett likafall inom olika områden av näringslivet kan komma att bedömas olika. Flera remissinstanser anser att det bör vara frågaom betydligt större skattevinst än den i promemorian angivna innan klausulentillämpas. Från några håll föreslås att uttrycket "icke oväsentligt"byts ut mot "väsentligt". Uttalanden i denna riktning görs av bl. a.RSV, länsstyrelserna 1 , , , och Örebrolän, SRS, Näringslivets skattedelegation och Lantbrukarnas skattedelegation. Kammarrätten1 anser att lagtextens ordalydelse ger det intrycket attskattevinsten skall vara betydande, dvs. långt större än "något tusentalkronor". Kammarrätten, som avstår från att uttala någon mening om hurstorden undandragna skatten bör vara för att klausulen skall kunna tillämpas,förordar nya överväganden i syfte att antingen lagtexten ändras så att den ståri överensstämmelse med motivuttalandena eller att motivuttalandena ändras föratt svara mot lagtexten. Kammarrätten framhåller också vikten av attlagstiftaren varken i lagtext eller motiv anger någon fixerad beloppsgräns utanlåter praxis ge svaret. Prop.1980/81:17 159 Mångaremissinstanser tar upp frågan om klausulen bör gälla också i fall då förmånentillkommer närstående. Kammarrätten 1 anför: Tillkommer skatteförmånen make eller annan näraanhörig, vara skatteflyktsklausulen inte är i övrigt tillämplig, blirslutresultatet förvisso otillfredsställande. Detsamma gäller om två ellerflera personer berörs av transaktionerna i fråga och den, som kommer iåtnjutande av skatteförmånen, inte i övrigt uppfyller generalklausulensbetingelser. - Vad nu berörts är självfallet en synneriigen svårpenetrerad ochsvårbedömd fråga. Uppenbarligen är den värd ytteriigare uppmärksamhet. Möjligenfår det slutliga bedömandet skjutas . pekar på det fallet att enskattskyldig redovisar ett underskott på grund av sådan kringgåendeåtgärd som ioch för sig täcks av generalklausulen. Den skattskyldige saknar taxerad inkomstoch kan därför inte utnyttja underskottsavdraget. Den skattskyldiges makedäremot har inkomster som överstiger den skattskyldiges underskott. Enligt fastpraxis skall då underskottet avräknas från makens inkomst. Härigenom kommer,påpekar nämnden, den skattskyldiges make i åtnjutande av en skatteförmån sominte kan angripas med stöd av generalklausulen. Nämnden föreslår att lagtextenjusteras så att situationer av detta slag kan bemästras med klausulen. Länsstyrelserna I , ochVästerbottens län anser också att klausulen bör göras tillämplig påunderskottsfallen. Fleraremissinstanser vill gå längre. TCO finner begränsningen till fall där denskattskyldige själv får en skatteförmån helt oacceptabel och menar att lagenmåste utformas så att den kan åberopas även för de fall där den som aktivtvidtagit en handling inte är identisk med den som åtnjuter förmånen. i anser också attklausulen bör täcka fall där den skattskyldiges förfarande medför skatteförmånför närstående juridisk eller fysisk person. Enligt framgår inteminst av den analys av olika skatteflyktsfall som redovisas i betänkandet SOU1975:77 att det övervägande antalet kringgåendehandlingar avsernärståendetransaktioner av skilda slag. Uttalanden i samma riktning görs av kammarrätten 1Göteborg, länsstyrelserna 1 , , , ,och samt län. Ett par remissinstanser tar upp frågan om vilkafaktorer som skall vägas in när man avgör om en skatteförmån föreligger ellerej. Näringslivets skattedelegatlon frågar sig hur manskall behandla sådana fall där måhända ett visst kringgående kan konstaterasmen vinsten för den skattskyldige av kringgåendehandlingen motvägs av attförsämrade ingångsvärden eller anskaffningsvärden föranleder en annan part atti stället sänka priset. På så sätt blir kanske vinsten av kringgåendeåtgärdeninte alls särskilt anmärkningsvärd i realiteten. 1980/81:17 160 Lantbrukarnas skattedelegation lar upp de fall däraffärshändelsen består av en kedja sammanhängande transaktioner som är utdragnaöver en längre eller . Isolerad från övriga affärer kanstundtals en enskild transaktion i den sammanhängande kedjan ge en skattefavöroch det kan tänkas att övriga rekvisit är uppfyllda för att enskatteflyktsklausul skall kunna tillämpas. Om samtliga led i affären finnstillgängliga vid bedömande av enskilda transaktioner måste enligt delegationenhelheten beaktas. Delegationen pekar bl. a. på delförsäljningar från fastighetoch framhåller alt förr eller senare är hela ingångsvärdet avräknat ochkommande försäljningar blir därför i sin helhet beskattade. I sådana sammanhangmåste det enligt delegationen vara fel atl betrakta en enskild försäljning somskalleflykl eftersom den eventuella skattevinsten vid senare tillfälle ger enhögre beskattning. Näringslivets skattedelegatlon berör ocksåtidsaspekten i de fall resultatet nås genom en serie rättshandlingar. Enligtdelegationen bör för sådana fall en tidsbegränsning införas av innebörd atttiden mellan den första och sista rättshandlingen inte för översliga . En del remissinstanser anser atl begränsningen avklausulens tillämp-ningsorhråde till fall där skatteförmånen står i strid medgrunderna för den kringgångna skatteregeln gör klausulen uddlös. Det gäller bl.a. RSV:s rättsnä/nnd som anför: Genom en sådan snäv begränsning riskeras attklausulen blir i det närmaste helt uddlös. Det torde nämligen mycket sällankunna beläggas alt en "skatteförmån" står i direkt strid medlagstiftningens grunder. Etl typiskt drag för kringgåendefallen ärju bl. a. attden skattskyldige använder sig av ett förfarande som inte närmare berörts iförarbetena. Nämnden anser att förslaget i denna del bör mjukas upp. En lämpliglösning synes vara att klausulen blir tillämplig, såvitt avser det härbehandlade kriteriet, om det kan anses överensstämma med grunderna för deskatiebestämmelser som är tillämpliga på det närmast till hands liggandeförfarandet att beskattningen sker som om den skaltskyldige i stället valtdetta förfarande. Liknandesynpunkter anförs av i län. Kammarrätten 1 anser att genom deltarekvisit utesluts från klausulens tillämplighet alla transaktioner därskattedomstolarna inte kan finna något stöd i lagstiftning eller förarbeten föralt transaktionen i fråga inte skall anses godtagen av lagstiftaren, oaktatövriga rekvisit är uppfyllda. En konsekvens av förslagets genomförande i dennadel blir enligt kammarrätten att skatteflyktsklausulens räckvidd avsevärtbegränsas. Framtida erfarenheter får enligt kammarrätten visa om detta ärgodtagbart. 1 anser attlagförslaget i ifrågavarande del är oklart och bör omarbetas. Uttrycket"grunderna" skall enligl Prop,1980/81:17 161 troligenomfatta- förutom förarbetena lill lagstiftningen - även lagstiftarensintentioner sådana de eventuellt kan utläsas ur förarbetena, men en klardefinition saknas. riktar ocksä invändningar mot uttrycket"står i strid med" och framhåller alt det väsentliga inte är attskatteförmånen står i strid med vissa lagbestämmelser eller grunderna för demutan om detta förhållande kan accepteras eller ej. SHIO-Familjeföretagen, ochSveriges advokatsamfund, som alla avstyrker att en generalklausul införs,anser alt - om en sådan ändå införs - man i förevarande avseende bör kräva altdet skall vara uppenbart att skatteförmånen strider mot lagstiftningens grunder Remissinstanserna har delade meningar om i vilkenmån man bör göra tillämpningen av generalklausulen beroende av denskattskyldiges avsikter med sitt förfarande och vilka beviskrav som börställas.- Från flera håll framförs krav på attförutsättningarna mjukas upp och att det allmännas bevisbörda lättas. a. i som anser det föreslagna villkoretatt det måste antas att skatteförmånen i allt väsentligt utgör vad den skattskyldigehar avsett att uppnå med sitt förfaringssätt innebär en reell begränsning iförhållande lill arbetsgruppens förslag. Enligl kan man förutseatt den som vill anlita kringgåendehandlingar inte kommer all få någrasvårigheter atl anföra andra skäl - reella såväl som förmenta - än Justskatteförmånen för de företagna rättshandlingarna. förordardärför arbetsgruppens förslag i denna del, dvs. att det skall framstå somsannolikt att skatteförmånen varit den skattskyldiges huvudsakliga fördel avåtgärden. Även RSV och i förordararbetsgruppens förslag i fråga om fördelningen av bevisbördan. Mol det valda uttryckssättet kan invändas att ettkonstaterande av rekvisiteis förhandenvaro blir förenat med svårighetersamtidigt som utrymmet för skatteflyktsklausulens tillämplighet reduceras merän som synes sakligt motiverat. Kammarrätten finner det visseriigen uppenbartalt en skattskyldig inte genom klausulen skall betas möjligheten att välja denfrån skaltesynpunkt förmånligaste av olika rättshandlingar som ler signaturiiga tillgripa. Om å andra sidan de objektiva rekvisiten för klausulenstillämpning stramas åt så hårt som är föreslaget, bör det subjektivarekvisitet inte innebära mer än att den åsyftade skatteförmånen kan antagasvara det avgörande skälet för den vidtagna rättshandlingen. Ett så utformatrekvisit är också atl föredra från lillämpningssynpunkl. Av motsatt uppfattning är iKronobergs län, , Näringslivets skattedelegatlon ochSvenska företagares riksförbund. Dessa anser att orden "måsteantagas" bör ersättas med "är uppenbart". Prop.1980/81:17 162 Förslaget om hur taxeringen skall bestämmas vidtillämpning av generalklausulen tillstyrks eller lämnas utan erinran av deflesta remissinstanserna. instanser kritiserar dock förslaget på vissa punkter. Kammarrätten i anser alt frågan om huroch när ett hänsynslagande till de civilrältsliga verkningarna skall skekräver elt mer inträngande studium än som redovisats i promemorian. Lantbrukarnas skattedelegation anser alttidsaspekten borde komma till uttryck i lagtexten dvs. atl man normalt skallutgå från del aktuella året eller möjligen intilliggande år och altföljdverkningar av en skatteflyktstransaktion skall behandlas i vanlig processsenare år Länsstyrelseni län frågar sig om förslaget att taxeringen skall bestämmas tillskäligt belopp innebär atl beslutet skall avse endast den till statlig ellerkommunal inkomstskatt taxerade inkomsten eller om någon ändring av inkomsten iresp. förvärvskälla eller i förekommande fall allmänna avdrag eller föriuslavdragskall ske. Några remissinstanser ifrågasätter behovet av desärskilda Jämkningsreglerna. Enligt SACOISR ligger det i sakens natur alt om enrättshandling eller en kedja av rättshandlingar underkänns från skaltesynpunktmåste skattekonsekvenserna beräknas med utgångspunkt i "den närmast tillhands liggande rättshandlingen" eller som om någon rättshandling intevidtagits. Som regel torde det inte bereda några svårigheter atl finnaalternativet. Enligt / SR blir hela skatteprocessen för övrigt omöjlig omman inte från fiskall håll kan ange det lagrum efter vilket beskattning skallske och det skattesubjekt som skall åsältas taxering. /SR anser sålunda alldel inte finns några vägande skäl atl införa förslaget om enskälighetsbedömning. Enligl i finns ingetatl invända mol den kompletterande bestämmelsen atl taxeringen skall bestämmastill skäligt belopp om del inte går att bestämma taxeringen på grundval av dennärmast till hands liggande rättshandlingen. Däremot är det enligtlänsstyrelsens mening tveksamt om det finns behov av friare prövning i andrafall därför att taxeringen skulle leda till oskäligt resultat. En bestämmelsesom innebär att skatten kan jämkas till skäligt belopp kan befaras innebära attden som företagit en kringgåendehandling ändock kan påräkna viss skatterabatt.Ofta gäller skatteflyktsåtgärder av nu ifrågavarande slag betydandeskattebelopp och enbart själva storieken på skatten kan enligt länsstyrelsenmedföra en frestelse atl anse att skatteflyktsklausulen givit ett oskäligtresultat. Enligt bedömning saknas behov av denna friareprövning. Några remissinstanser anser all parterna i vissafall bör ha rätt all ändra avtalet och låta ändringen ligga lill grund förtaxeringen om skatteflyktsklausulen tillämpas. Prop.1980/81:17 163 i anför att detmåhända är olämpligt att skapa en generell rätt till återgång eller liknande avingånget avtal, även om anser att arbetsgruppens farhågor förspekulation är överdrivna. Däremot torde det enligl vara möjligtatl införa en bestämmelse som, då en tillämpning av klausulen leder till"oskäligt resultat", ger domstolen rätt att pröva ett yrkande frånden skattskyldige att få ändra innehållet i det aktuella avtalet eller att heltannullera delsamma. Liknande synpunkter framförs av Näringslivetsskattedelegation och . Lantbrukarnas skattedelegatlon tar upp frågan omändring av avtal med hänsyn till medkonirahenlens beskattning och anför: Den rättshandling som kan tänkas utlösa enskatteflyktsklausul kommer vanligen atl utgöras av en affärsuppgörelse mellantvå parter. Det som är ett försäljningspris förena parten är följaktligen ettinköpspris för den andre. Om generalklausulen utlöses för säljaren kan han blibeskattad för ett högre försäljningspris än del avtalade. Motsvarande höjningav köparens inköpspris skall dock inte göras. Resultatet härav blir en indirektskattehöjning även för köparen eftersom denne flr ett lägreavskrivningsunderiag än vad han rätteligen skulle ha. Parterna bör i dylikafall ges möjlighet alt ändra avtalet så att det stämmer med den nya situationsom uppslår i och med att skatleflyklsklausulen utlöses. Liknande synpunkter anförs av Sverigesadvokatsamfund som också anser att det måste finnas uirymme för att ta hänsyntill sådana fall då gåvoskatt eriagts till betydande belopp men denskaltskyldige taxeras såsom för försäljning av egendom till marknadspris. delar uppfattningen i promemorian attdet knappast är påkallat att införa en rätt för den skaltskyldige att medverkan i skattehänseende låta ett avtal återgå om det sedermera visar sig atlskatteflyktsklausulen blir tillämplig. På motsvarande sätt bör man enligthovrätten ta ställning till hur man skall förfara, när den skaltskyldigevillkorar avtalen i kringgåendekedjan på sådanl sätt att något giltigt avtalinte skall anses slutet, om lagen mot skatteflykt kan komma att tillämpas.Enligt hovrättens mening kan det ifrågasättas om inte sådana villkor saknarrättslig verkan. 4Lagstiftningens tillämpning på olika skatter Förslaget atl tillämpningsområdet skall begränsastill inkomst- och förmögenhetstaxeringen får ett övervägande positivtmottagande. I anser att del ärlämpligast att till en början begränsa tillämpningsområdet med hänsyn till attde vanligast förekommande fallen av skatteflykt f. n. gäller inkomst- ochförmögenhetsbeskattningen. anser all en utvidgning av klausulenstillämpningsområde lill andra skatter och avgifter bör övervägas, närerfarenheter vunnits om klausulens tillämpning. Prop.1980/81:17 164 Liknande synpunkter anförs av bl. a. kammarrätten iStockholm, JK, RSV, SACOISR och ett stort antal länsstyrelser ochnäringslivsoiganlsatloner. För etl vidsträcktare tillämpningsområde redan vidinförandet av klausulen uttalar sig bl. a. i län.Länsstyrelsen anser att det närmare bör övervägas om inte lagstiftningen motskatteflykt även bör omfatta mervärdeskatten och gåvoskatten. Ommervärdeskatten lämnas utanför skulle enligt en och sammaskatteflyktstransaktion kunna leda till det egendomliga resultatet att denunderkändes vid den direkta beskattningen men godkändes vid den indirekta.Länsstyrelsen anser vidare att lagtexten bör ändras så att det ges utrymme föratl påföra ytterligare sociala avgifter med anledning av den ändrade taxeringenoch att beakta egenavgifterna vid beräkningen av skatteförmånens storlek. För ett vidsträcktare tillämpningsområde uttalarsig också bl. a. länsstyrelserna i och , LO, taxeringsrevisorer. Många remissinstanser framhåller atl det ärnödvändigt att - även efter ett införande av en generalklausul - behällahittills tillämpad teknik för att möta skatteflykt, nämligen stoppregler meddispensmöjligheter. RSV pekar på möjligheten att på vissa områden införa"specialklausuler". Allmänna ombudet for mellankommunala mål vill haändringar i kommunalskattelagen (1928:370), KL, som syftar till att skapa"vattentäta skott" mellan inkomstslag och förvärvskällor, så attinga andra avdrag än sädana som motsvaras av företagsekonomiska eller egentligakostnader kan utnyttjas för kvittning mot inkomster i andra förvärvskällor. anser alt enförutsättning för införandet av en generalklausul är alt all övrigspeciallagstiftning mot skatteflykt undanröjs. 6 Processuellafrågor m. m. Remissinstanserna godtar genomgående förslaget attdel skall öppnas möjlighet till förhandsbesked angående tillämpningen avskatteflyktsklausulen. Från några håll görs uttalanden omförutsättningarna för att förhandsbesked skall kunna meddelas. understryker att nämndens prövning kan påräknas endast avförfaranden där samtliga omständigheter är entydigt angivna. Frågor därsökanden begär att nämnden skall ange hur något led i ett tilltänkt förfarandeskall vara beskaffat för att klausulen inte skall bli tillämplig bör nämndenalltså inte vara skyldig att besvara. Detsamma bör enligt nämnden Prop.1980/81:17 165 ävengälla frågor där sökanden varierar något led i syfte atl pressa fram enbestämning av gränsen för tillämpningsområdet för klausulen. Nämnden betonar vidare atl nämndens bedömning i eltmeddelat förhandsbesked endast gäller under förutsättning att de i ansökningenangivna förhållandena inte ändras och att uppgift om samtliga omständigheterav betydelse lämnats. Om den skattskyldige senare vidtar åtgärder, somtillsammans med det av nämnden tidigare prövade förfarandet resulterar i ettkringgående av en beskattningsregel, kan förhandsbeskedet givetvis inte längreåberopas med bindande verkan. Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna iStockholms. Frånflera håll betonas vikten av alt rättsnämnden får resurser för en snabbhandläggning av förhandsbesked rörande lillämpningen av generalklausulen. förutsätter alt nämnden tillförsextra resurser, om antalet ansökningar skulle komma att öka avsevärt. FARunderstryker vikten av att RSV och andra myndigheter, som har befattning medmeddelande av förhandsbesked, tilldelas sådana personalresurser ellerorganiseras pä etl sådant sätt att väntetiden för erhållandet av förhandsbeskedalltid kan hållas kort. Svar från första instans bör enligl FAR kunna påräknasinom . Ett snabbt besked är enligt FAR ofta en förutsättning för enafTärstransaktions genomförande och FAR anser därför atl ärenden rörandeförhandsbesked bör behandlas med förtur i såväl RSV som regeringsrätten. Uttalanden i samma riktning görs av Göia hovrätt,länsstyrelserna I , , , och län,SACOISR, Lantbrukarnas skattedelegatlon och SRS. Näringslivets skattedelegatlon anser att denskattskyldige skall ha rätt alt fä förhandsbesked kostnadsfritt. Länsstyrelseni anser att man bör överväga atl sätta ned avgiften förförhandsbesked. Några remissinstanser efterlyser ett effektivt ochlättillgängligt system för publicering av förhandsbeskeden. EnligtSvenska företagares riksförbund bör inte endast sådana besked som kommit underregeringsrättens prövning utan även sådana som ej överklagats bli publicerade,för alt allmänheten snabbt skall erhålla någon klarhet beträffande klausulenstillämpningsområde. Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna iÖstergötlands. Länsstyrelseni län påpekar att den skattskyldige har möjlighet att genomföratransaktionerna utan alt upplysa i deklarationen, att förhandsbesked meddelatstill hans nackdel. fär inte heller på annat sätt informationom att förhandsbesked föreligger Delta inverkar enligt naluriigenpå taxeringsnämndernas redan tidigare relativt Prop.1980/81:17 166 begränsademöjligheter atl upptäcka framför allt det mera kvalificerade kringgåendet avskattelag. Även om dessa transaktioner skulle uppmärksammas av nämnderna ochanmälas till skattechef, kan förhandsbeskedet till den skattskyldiges nackdelinte åberopas i processen. De överväganden, som ligger bakom de nuvarandereglerna för åberopande av förhandsbesked i processen, kan enligtlänsstyrelsens uppfattning inte vara relevanta vad gäller förhandsbeskedangående lillämpningen av skatteflyktsklausulen. Det helt övervägande antalet remissinstanser godtarförslaget att generalklausulen skall fä tillämpas först i skatterätt. Tilldem som uttryckligen tillstyrker förslaget hör JK, BRA och länsstyrelserna iKristianstads samt . Nägra remissinstanser anser att en specialdomstolbör inrättas eller att skattedomstolarna bör ha särskild sammansättning iskatteflyklsmålen. Länsstyrelseni anser att en speciell central skatledomstol, förslagsvisanknuten till mellankommunala skatterätten, bör inrättas för dessa mål. Lantbrukarnasskattedelegatlon anser att del finns ett behov av experter i länsskalterällenoch kammarrätten. Den sammansättning som finns i bör enligtdelegationen kunna tjäna som förebild för dessa domstolar. Länsstyrelseni , som anser att taxeringsnämnden bör få tillämpa klausuleni första instans, förordar också atl skattedomstolarna skall ha särskildsammansättning i skatteflyktsmålen. Uttalanden i den riktningen gör ocksåNäringslivets skattedelegation. Några remissinstanser ifrågasätter om intetaxeringsnämnderna bör få rätt att tillämpa klausulen åtminstone sedanRS-reformen har genomförts. Länsstyrelsen1 är av den principiella uppfattningen att det borde ankomma påtaxeringsnämnd att bestämma skattskyldigs taxering även med beaktande av altetl vissl förfaringssätt bedöms utgöra kringgående av skattelag. Med hänsyntill alt taxeringsorganisationen i första instans är i färd med att omgestaltasoch därför inte vunnit stabilitet, accepterar attgeneralklausulen under ett övergångsskede tillämpas först i länsskatterält. Liknande synpunkter anförs av länsstyrelserna iSödermanlands och . Fleraremissinstanser förordar att taxeringsnämnderna redan från början fär rätt atttillämpa generalklausulen och pekar bl. a. på att nämnden är behörig alt bedömaom skenavtal föreligger Länsstyrelsen1 finner att det inte anförts bärande skäl för attgeneralklausulen ska tillämpas på annat sätt än övriga skatteregler. Det finnsenligt skäl att tro alt taxeringsnämnderna särskilt i de Prop.1980/81:17 167 regionaladistrikten får föredragande med tillräcklig kompelens för att kunna göra den sakliga bedömning som kan behövas. Omutredningsarbetet blir så omfattande atl taxeringsnämnden inte hinner göra enfullständig bedömning stär möjligheten öppen att anmäla frågan föreftergranskning till skattechefen. För att generalklausulen ska tillämpas itaxeringsnämnden talar enligt även den s. k.instansordningsprincipen. Av samma mening är RSV, länsstyrelserna i ,och samt . 6.3Kommunikationsregeln m. m. Förslaget att anmälan från taxeringsnämnderna tillskattechef av skatteflyktsfall skall delges den skattskyldige ifrågasättseller avstyrks av många remissinstanser. Kammarrätten /ifrågasätter lämplighetenav att taxeringsnämnderna skall delge den skattskyldige underrättelse om atlnämnden tycker att skattechefen skall närmare undersöka något som observerats.Den skattskyldige skall enligl kammarrätten underrättas närskattechefen bestämt sig för att föra frågan under domstolsprövning men ejdessförinnan. En annan sak är, framhåller kammarrätten, all skattechefen börprioritera frågor om klausulens tillämplighet. i erinrar om atttaxeringsnämnden f. n. skall översända vissa förteckningar eller anmälningartill skattechefen, t. ex. om ifrågasatt eftertaxering eller taxeringsrevision.I intetdera av dessa fall föreligger någon plikt för taxeringsnämnden attmeddela den skattskyldige att anmälan sker Något bärande motiv för atttaxeringsnämnden skulle omtala för den skaltskyldige alt en anmälan görs till skattechefensynes enligt över huvud inte finnas. Förslagel avstyrks också av RSV, länsstyrelserna iUppsala, , , , , , ,, , och samt .