prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Företag, som har tillgång till egetkol eller som har annan möjlighet att med stor försörjningstrygghet svara förlångsiktiga kolleveranser, bör kunna spela en betydelsefull roll på densvenska marknaden. Ett instrument för en aktivkolpolitik är den statsgaranti för bl. a. kolutvinning som infördes är 1975.Inom kolområdet kan garantin användas för finansiering av investeringar iutvinning, transport och lagring av kol, för förvärv av intresseandelar ikolfyndigheter, för förvärv av aktier i kolproducerande företag och försvenska företags betalningsförpliktelser i samband med avlyft av kol inomramen för långsiktiga leveranskontrakt. har anmältatt bolaget förutser ett behov av att utnyttja ca 1000 milj. kr. inom ramen fördetta system . Jag har vid min beräkning i det föregående(avsnitt 7.2.6) av behovet av att utvidga ramen förutsatt att behov av attutnyttja kreditgarantin kommer att uppstå även inom kolomrädet. Kreditgarantin gäller endast kolför användning för energiändamål, s. k. ångkol. har fråganväckts om att utnyttja den statliga kreditgarantin i syfte att underlättaförsörjningen med kokskol för framställning av koks för järn- och stålindustrin.Enligt min mening bör emellertid garantins användning på kolområdet begränsastill ångkol. Garantin bör således inte få användas för ändamål utanför detegentliga energiområdet. Emellertid kan förekomma att en fyndighet som tillövervägande del består av ångkol innehåller kokskol till viss del. En sådanviss förekomst av kokskol bör som jag tidigare (avsnitt 7.2.6) har nämnt intemedföra att kreditgarantimöjligheten inte får utnyttjas. En förutsättning ärdock att fyndigheten kan antas innehålla ångkol till övervägande del. Den statliga kreditgarantin för investeringar i utvinningm. m. av energi- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 177 råvarorgäller olja, naturgas och kol. Stöd till det tidigare ledet, dvs. prospekteringoch förundersökning, finns dock endast för olja och naturgas. OED har i rapporten för ökadkolanvändning i föreslagit att stöd till prospektering inom kolområdetinförs. Regeringen har i prop. 1979/80: 170 om vissa energifrågor anmält attfrågan bör tas upp i samband med de energipolitiska förslagen under riksmötet1980/81. har i en skrivelse tillregeringen föreslagit att prospekteringssystemet för olja och naturgas utvidgastill att gälla också kol. Bolaget framhåller att kol är lättare att hitta änolja p.g.a. att kotförekomsterna ofta har en stor geografisk utsträckning menatt svårigheterna är störte när det gäller att bedöma framtida brytvärdhet,kvalitet, användningsområde och total kostnadstruktur för kolfyndigheter.Stödet föreslås gälla utvärderingsbormingar, kvalitetsanalyser ochtvättningsförsök, liksom provbrytning och provuttag samt transportstudier. Detfinns enligt bolaget inte möjlighet att projektfinansiera sådan verksamheteftersom osäkerheten om fyndigheten är betydande i detta skede. En lämpligomfattning av prospekteringsarbetet bedöms med hänsyn till den svenskamarknadens förväntade storlek vara arbete till en kostnad av 10-15 milj. kr.per år . Bolaget anser att stödet till kolprospektering börutformas i enlighet med de regler som gäller för allmänna bidrag tillprospektering efter olja och naturgas. Man framhåller dock att det börövervägas om inte en högre bidragsandel är motiverad med hänsyn tillkolprojektens komplexitet. För egen del anser jag att en prospektering efterkol är angelägen för att vi skall få till stånd en långsiktigt tryggadförsörjning med kol av sådan kvalitet som bör användas på den svenskamarknaden, bl. a. för att uppfylla våra högt ställda miljökrav. Det nuvarandestödet till prospektering efter olja och naturgas bör därför utvidgas till attgälla också kol. De regler som gäller för allmänna bidrag bör tillämpas,dvs. stöd bör utgå av kostnaden. Stödvolymen beräknas då bli 5-7milj.kr . Kostnaderna för stödet till kolprospektering börtäckas genom att en avgift tas ut på kol som säljs i . Som jag harredogjort för i det föregående (avsnitt 7.2.5) bör dock under enövergångsperiod bidraget till kolprospektering av administrativa skälfinansieras via den särskilda avgiften för oljeprodukter. Kostnaderna harinkluderats i det medelsbehov för prospekteringsverksamheten som jag redovisati det föregående. Vid valet av länder för export av kol till Sverigebör en spridning geografiskt och politiskt eftersträvas. Som anges i torde i första hand de länder, som f. n. har stor kolproduktion ochsom nu exporterar kol, bli aktuella som exportländer . Jag vill dock framhålla betydelsen av att samarbete sker medäven andra länder med koltillgångar, t. ex. utvecklingsländer. Det bör också 13 1980/81. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 178 betonasatt även länder med stor kolproduktion i vissa fall kan vara mindre lämpligasom leverantörer. Ett exempel härpå är , som genom sinapartheidpolitik har orsakat betydande politiska motsättningar inom landet ochi hela södra . Enligt min bedömning är dessa motsättningar av den artenatt det vore oförenligt med rimliga krav på försörjningstrygghet att göraSverige beroende av kolimport från . Jag anser därför att vi t. v. börinrikta oss på att inte köpa kol frän . Jagvill i detta sammanhang nämna att det finns andra länder i södra som harkoltillgångar av god kvalitet men vars infrastruktur ännu inte har utvecklatstillräckligt. a. pågår tillbaka inom ramen för den svenskabiståndsverksamheten ett arbete för att utveckla kolproduktionen i Mogambique.F.n. bedrivs prospektering efter kol i landet. Målet är att förutsättningarnaför att starta kolbrytning i de områden som studeras skall ha klarlagts underår 1982. har från dansk och finsk sida anmälts intresse för att delta idetta arbete. Jag övergår nu till att behandla frågan omutbyggnad av en stor importhamn för kol i . Denna fråga har utretts avOED i rapporten (Ds I 1980; 15) Import och distribution av kol. OED har belyst två huvudalternativ för ett systemför import och distribution av kol i , nämligen dels ett alternativuppbyggt kring en svensk omlastningshamn för transoceant kol, vilket benämnscentral-hamnsalternativet, dels ett system utan en omlastningshamn i . OEDhar i denna studie haft som grund för sina beräkningar antagandet att Sverigeår 1990 skulle komma att importera ca 10 milj. ton kol, varav 2 milj. ton tillkustlokaliserade kondenskraftverk med egna mottagningsmöjligheter. Ingentinghar framkommit i utredningen som talar emot att denna kvantitet kol kan införasoch vidaredistribueras 1990. Enligtde beräkningar som OED har redovisat är medeltransportkostnaden klart lägre icentralhamnsalternativet, främst beroende på att fraktavstånden med kusttonnageminskar väsentligt. Investeringskonstnaden för en centralhamn med enårsomsättning på 5 milj. ton har grovt uppskattats 200-500 milj. kr. Med deangivna förutsättningarna finner OED att en svensk centralhamn kan varaekonomiskt motiverad i ett nationellt perspektiv. Vidarekan enligt OED andra synpunkter än ekonomiska läggas på valet avtransportalternativ. En stor inhemsk kolimporthamn medför att en störte del avtransportkedjan kan kontrolleras, vilket kan ha betydelse från försörjningstrygghetssynpunkt.Dessutom kan möjligheterna att blanda skilda kolkvaliteter och attvidareförädla kolet till mer lätthanterliga eller användbara bränslen öka omdet kan göras i en stor omlastningshamn. Ett principbeslut om byggande av en central importhamnför kol skulle enligt OED underlätta planeringen av kolhamnsutbyggnaden iövriga landet. Fråganom var en central omlastningshamn i bör lokaliseras har endastbehandlats översiktligt. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 179 OED framhåller att man, om enstörte kolförbrukning än 10 milj. ton i anses mindre sannolik,kan dra slutsatsen att en hamn med omsättningskapaciteten 5 milj. ton knappastbehövs före är 1990. Det bedöms dröja fem till från det att beslut harfattats till det att en sådan omsättning kan uppnås. Därmed ges utrymme för merdetaljerade studier av ekonomi etc. för utbyggnad av infrastruktur, bl. Byggandet av en stor omlastningshamn har i de studeradealternativen angivits ta tre till i anspråk. OED:s rapport har utarbetats för att utgöra underlag förett pågående utredningsarbete rörande gemensam kolimport inom för energi- och industripolitik. Arbetet ärinriktat på att klarlägga förutsättningarna för gemensam kolimport, främsthamntillgångarna och då särskilt möjligheterna att gemensamt utnyttjabefintliga och kommande kolhamnar i . Arbetet genomförs under tiden1979-1982 i samarbete mellan , , och . Frågan om en central kolimporthamn har också behandlats iKol 90-studien. Man har där funnit att det, med den ångkolskonsumtion som harförutsetts , inte förefaller att finnas tillräckliga ekonomiskaskäl för att bygga en ny terminal för kolimport för det nu existerande störstatonnaget. För att en terminal av detta slag skall vara ekonomiskt motiveradkrävs enligt studien en betydande omsättning och trafik med stortonnage. Efter samråd med chefen för kommunikationsdepartementetvill jag anföra följande. En central svensk importhamn för kol skulle, enligtvad OED har visat, vara lönsam vid en stor svensk kolimport. Också från andrautgångspunkter skulle en central importhamn vara av värde vid en storkolimport, bl. a. med hänsyn till möjligheterna att blanda skilda kolkvaliteteroch att lagra kolet. Som jag har framhållit bör emellertid enförsiktig introduktion av kol äga rum i . Det innebär att de kolvolymer,som kan bli aktuella att importera , endast är ungefärhälften av vad OED har haft som grund för sina beräkningar. Som sjöfartsverkethar påpekat i den avlämnade rapporten förhamnväsendet finns möjlighet att t. v. bygga ut befintliga hamnar i takt med attbehovet av kolimport ökar. Något statligt engagemang i en centralhamn förkolimport är mot denna bakgrund inte motiverat. En central kolimporthamn är mestmotiverad om en betydande förbrukning sker i anslutning till hamnen. 7.4.4 Forskning och utveckling Ett betydande arbete pågår för attutveckla miljöskyddstekniken vid koleldning. F. n. sker exempelvis, bl. a. iSverige, utveckling och införande av den s.k. våttorta metoden för avsvavling.Vid denna metod sprutas 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 180 vattendropparmed kalk in i rökgaserna för att där absorbera svaveldioxid och torka. Därmedreduceras de stora avfallsmängder som erhålls vid den s, k. våta metoden, somtidigare har utnyttjats i de flesta fall där avsvavlingsutrustning vidkoleldning har installerats. Annat pågående forsknings- och utvecklingsarbeteinom området gäller bl.a. metoder för alt minska utsläppen av kvicksilver. Somjag har framhållit tidigare är det s. k. av väsentlig betydelseför arbetet med att studera och pröva de tekniska åtgärder som erfordras föratt bemästra hälso- och miljöproblem vid koleldning. har ett ökat intresse knutits tillanvändningen av kol-vätskeblandningar, som innebär att kol i finfördelad formblandas in i en vätska som vanligtvis är olja. Genom utnyttjande avkol-vätskeblandningar kan en snabb ersättning ske av en del av oljan ibefintliga anläggningar. En förutsättning är dock att anläggningarna ärförsedda med effektiv stoftav-skiljning. Inom det internationella energiorganetlEA har forskningssamarbete inom detta område pågått . a.Förenta staterna har insatserna rörande kol-vätskeblandningar snabbt ökat. F.n. prövas olika blandningar i såväl kraftverk som industripannor. I Sverigestuderas några metoder. I ett fall arbetar man med en blandning bestående av70% kol och vatten medan man i ett annat fall har gjort försök med enkol-olje-vattenblandning. Ytterligare metoder beräknas komma att provas.Kol-vätskeblandningar kan komma att spela en betydelsefull roll i arbetet föralt ersätta olja, främst i sådana fall där fasta bränslen inte kan utnyttjas påannat sätt. Det pågår också ett omfattande förbränningsteknisktutvecklingsarbete inom kolomrädet. Exempelvis utvecklas i flera länder, bl. a.i , den s.k. virvelbäddstekniken, som innebär att bränslet hållssvävande i en luftström som förbränningen sker vid låg temperatur.Svavlet i bränslet kan bindas genom att kalksten tillsätts. Fleraexperimentanläggningar av mindre storlek är f. n. under uppförande eller harvarit i drift men mer omfattande drifterfarenheter saknas . På kan förgasning och förvätskning avkol bli kommersiellt tillgängligt. Utvecklingen av dessa tekniker tilldelasomfattande resurser i bl. a. och principiellt olika förgasningsprodukter kan erhållas, nämligenhögvärdesgas, s. k. syntetisk naturgas, mellanvärdesgas, som kan användas förframställning av flytande bränslen eller kemiska råvaror, och lågvärdesgas, somfrämst används för elproduktion. Förvätskning av kol sker för framställning avfrämst syntetiska oljeprodukter, bl. a. syntetisk bensin.Förvätskningstekniken har varit känd , bl.a. utnyttjades den underandra väridskriget för produktion av bensin. Kostnaderna för de framställdaprodukterna är dock höga, bl. a. som en följd av att energiutbytet är endast50-70%. I takt med att. oljepriserna stiger och tekniken utvecklas ytterligarekan dock förvätskning av kol komma att bli en ekonomiskt konkurrenskraftigteknik. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet Av min redovisning framgår att ett omfattandearbete pågår för att utveckla tekniken för kolanvändning. I de flesta fallkrävs del dock betydande ytterligare arbete innan en kommersiell tillämpningkan ske. Ofta torde de nya teknikerna åtminstone inledningsvis komma attutnyttjas inom vissa speciella användningsområden, t. ex. där särskiltlångtgående miljöskyddsåtgärder erfordras. Det är enligt min mening angeläget att vi i värtland aktivt deltar i det utvecklingsarbete som pågår inom kolområdet. Genomvårt kunnande på miljöskyddsområdet finns en förutsättning för ettframgångsrikt svenskt utvecklingsarbete. Det finns anledning att bl. a. inom ramen för detstatliga energiforskningsprogrammet satsa betydande resurser för att utvecklany miljövänlig och för våra förhållanden anpassad kolteknik. Vi kan emellertidinte tillägna oss ny kolteknik enbart genom att satsa på forskning och utveckling.För att kunna medverka i teknikutvecklingen krävs att vi i värt land skaffaross egen erfarenhet och kunnighet inom kolområdet genom att själva använda kolsom bränsle. Den försiktiga kolintroduktion som jag har förordat i detföregående ger förutsättningar härför. Chefen för industridepartementet kommer i detföljande (kapitel 15) att närmare redogöra för de insatser för att utvecklakoltekniken som bör göras inom energiforskningsprogrammet. Han kommer därvidatt föreslå en betydande ökning av insatserna rörande miljövänlig teknik förkolanvändning. Arbetet koncentreras på bränsleförädling, förbränning i s.k.virvelbädd och miljöskyddsteknik. Kommersialisering av teknik för kolanvändning kanstödjas genom den inrättade oljeersättningsfonden. Jag har i det föregående redogjort för min syn påkolets roll i energiförsörjningen . Jag förordar attregeringen föreslår att godkänna dels de riktlinjer förintroduktionen av kol som jag här har redogjort för, dels att stöd får lämnastill prospektering efter och utvinning av kol i de former och med denfinansiering som jag har förordat. Övergång till fasta bränslen skall främjas. Ensuccessiv utveckling skall ske mot ett energisystem i huvudsak baserat påvaraktiga, helst inhemska och förnybara, energikällor med minsta möjligamiljöpåverkan. Av de inhemska bränslena är det främst skogsavfall och torv somkan ge betydande bidrag till vår energiförsörjning . Medskogsavfall menar jag främst avverkningsrester och röjningsved. Därutöver finnsett visst över- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 182 skott av lövved. För andra inhemska bränslen såsom odladenergiskog återstår ett utvecklings- och utvärderingsprogram innan säkrabedömningar kan göras om möjliga bidrag till energiförsörjningen. Jagåterkommer i det följande till detta. F.n. används skogsenergiför uppvärmning av småhus, huvudsakligen på landsbygden, vidare förbränns ca 7TWh bark och vedspill inom pappers- och massaindustrin och en viss mängdträspill och flis även i kommunala fjärrvärmeverk. Den årliga skogstillväxten beräknasvara ca 75 milj. skogskubikmeter (m' sk). Avverkningens storlek bestäms ihuvudsak av skogsindustrins behov av råvara. Det avfall som uppstår vidskogsavverkningen utnyttjas i betydande utsträckning somenergirävara. och annat skogsavfall och massaindustrins lutar är viktigabränslen i skogsindustrins processer. Värmevärdet härav uppgår f. n. tillknappt . harförutsättningarna för användning av skogsenergi i behandlats i ettflertal utredningar. 1 rapporten (Ds I 1980:4) Förutsättningar för användningav skogsenergi m.m. i redovisar för skogsenergi sinbedömning av dels vilken nivå skogsenergiförbrukningen kan nå , delstillgängliga kvantiteter som kan utnyttjas för energiändamål. I rapporten har arbetsgruppenberäknat att den årliga volymen av skogsenergi i form av kvarlämnade träd ochträdrester från olika typer av avverkningar och skogsvårdsåtgärder inkl. dets.k. lövvirkesöverskottet' har ett bränslevärde motsvarande ca 89 milj. tonolja. Den potentiellt uttagbara volymen reduceras dock av olika restriktionersom hänsyn till miljöskydd och naturvärd, ekologiska, tekniska och ekonomiskabegränsningar m. m. beräknas användningen avskogsenergi uppgå till främst i form av helved och flis ismåhus. OED bedömer att det skall vara möjligt att ökaanvändningen med . Jag delar OED:s bedömning av möjligheterna att ökaanvändningen av skogsenergi. Jag räknar med att det är 1990 skall utnyttjas25-30 TWh skogsenergi. Jag räknar dessutom med att det efter är 1990 skall varamöjligt att ytterligare öka användningen av skogsenergi. SIND och har i sinrapport (SIND PM 1980:2) Ökad eldning med skogsråvara möjligheter ochkonsekvenser, redovisat en bedömning av den framtida användningen avskogsenergi. ' Lövvedsöverskotlel är det lövträdsvirke som med hänsyntill skogspolitiken och tillväxten borde eller bör men inte har eller kommerall avverkas . Storleken av överskottet som ärberoende av industristrukturen kan beräknas till 5,3-6,9 milj. m' sk per årunder . Om denna kvantitet förbrukas kommer det inte all finnas någotöverskott under 1990-lalel. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 183 naratt storförbrukarna kommer att kunna öka sin förbrukning av skogsenergi tillca 15 milj. kubikmeter fast mätt (m' f), motsvarande ca . 1978/79; 115 om riktlinjer förenergipolitiken gjordes bedömningen att det skulle vara möjligt att ökaskogsenergianvändningen till . Detta beräknades innebäraett bidrag till den totala energitillförseln på mellan . hadeinget att erinra mot de bedömningar som gjordes rörande den framtidaskogsenergianvändningen. SIND har under är 1979 samlat in uppgifter omenergiplaneringsläget i kommunerna. Detta material har redovisats i en rapport(SIND PM 1980:5) Kommunernas energiplanering - redovisning av planeringssituationer.I rapporten redovisas bl. a. att över hälften av de kommuner som besvaratenkäten har uppgett att de har planer på användning av inhemska bränslen. Jagåterkommer till denna fråga i samband med min redogörelse för kommunernas rolli energipolitiken (kapitel 12). Av yta utgörs eller ca 5 milj.hektar av torvmossar. Bedömningar av den totala förekomsten av tekniskt ochekonomiskt brytvärda torvmängder är mycket osäkra. Inventeringar av svenskatorvtillgångar pågår f. n. av geologiska undersökning (SGU). används redan nu som bränsle i relativt storskala i , och . Den nuvarande globala utvinningen avtorv torde uppgå fill ca 250 milj. ton . Härav svarar förca och för . På har torv använts som bränsle förelproduktion . hade 370 MW installerats itorveldade kondensanläggningar vilket innebär att en inte oväsentlig del avlandets elproduktion baserades på torv . F. n. planeras fyranya torveldade kraftverksblock på vardera 40 MW. har använts som bränsle i Finland.Den största förbrukningen sker i medelstora och större äng- ochhetvattencentraler samt i fyra kraftvärmeverk. I nuvarande planering förutsätts en ytterligareökad bränntorvproduk-tion i . Fleranya kraft värmeverk byggs eller planeras. Ett torvbaserat koksverk för denmetallurgiska industrin har startats . Det land som bryter mest torv i världen ärSovjetunionen. Totalproduktionen av torv uppgick till omkring 200milj. Av denna produktion var 70 ä 80 milj. ton bränntorv, vilketmotsvarade av landets totala energibehov. Resten användshuvudsakligen för jordförbättringsändamål. Av bränntorven används drygt en tredjedel ikraftverk. Totalt uppges 76 kondenskraftverk och kraftvärmeverk vara utrustadeför eldning med torv. Effekten i dessa kraftverk uppgår till omkring 3 500 MWe. Den totala torvanvändningen bedömer OED i sittprogram för oljeersättning kan motsvara år 1986-1987. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 184 OEDdenna användning ha ökat ytterligare och totalt uppgå till mellan 6-11TWh. För egen del instämmer jag i delegationens bedömning. Som jag redan har framhållit är det väsentligt attåstadkomma en oljeersättning . Målet är att till år 1985fä erfarenheter från användningen av de inhemska energikällor som skall ersättaimporterad olja samt att påbörja uppbyggnaden av en marknad för alternativentill olja. De insatser och investeringar som görs under den kommande femårsperiodenmåste också ligga i linje med den målsättningen som finns för en mer omfattandeoljeersättning under resten av 1980-talet och tiden därefter. I energipropositionen som förelades våren1980 (prop. 1979/ 80: 170, NU 1979/80: 70, rskr 1979/80:170) aviseraderegeringen att mål för användning av inhemska bränslen skullefastläggas. Som riktpunkt skulle t. v. gälla den användningsnivå somdelegationen (I 1975:02) för energiforskning i rapporten en sammanställning av aktuella bedömningar (nr 21 och 22) harbedömt vara möjligt att nå, dvs. motsvarande 3 milj. ton olja per är. OED föreslår som jag redogjort för vissamål för omställning från olja i olika tidsperspektiv. Vid målsättningen har OEDsyftat både till att nå en betydande oljeersättning på kort sikt och skapaförutsättningar för en betydligt större oljeersättning på . Som jag har nämnt anser OED att målet tillär 1985 bör vara att öka användningen av solvärme och fasta bränslen med ca 30TWh, motsvarande 2,5 milj. ton olja. bör ökningen motsvara drygt7 milj. ton olja. OED bedömer att de inhemska bränslena kan svara för närahälften av den totala oljeersättningen . De största möjligheterna till oljeersättning under1980-talet finns inom uppvärmningssektorn, främst när det gäller fjärrvärme ochför industrins processvärme. De bästa utsikterna att kunna ersätta olja medskogsenergi torde finnas inom massa- och pappersindustrin samt inom denträbearbetande industrin. Användning av skogsenergi för uppvärmning i enskildahushåll bör enligt OED kunna öka. Även i gruppcentraler bör en viss användningav skogsenergi kunna komma till stånd. OED bedömer vidare att torvanvändning i huvudsakkommer att bli aktuell inom fjärtvärmesektorn och industrisektorn under1980-talet. F. n. finns en torveldad anläggning i drift i , nämligenLövholmens bruk i . Brikett- eller pelletstillverkning från torv kandessutom ge förutsättningar för torvutnyttjande inom gruppcentraler ochhushållssektorn. Tillverkning av torvbriketter ökar energitätheten och minskartransportkostnaderna, samt ökar torvens användbarhet som bränsle. Torvtillgången i är mycket stor. En kraftfullsatsning på torv kan bidra till att förbättra den svenska ekonomin genomminskad oljeimport, samt främja en regionalt mycket värdefull sysselsättning. Föregen del anser jag i likhet med OED att en ökad användning av 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 185 inhemskabränslen i form av skogsavfall och torv är ytterst angelägen för att minskaanvändningen av olja. Framför allt skogsavfall är av intresse redan på kortsikt. Relafivt omfattande och tidskrävande förberedelser fordras innananvändning av torv kan komma till stånd. Detta innebär att torvanvändningeninte kan öka .