prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — > u (/) c c 5=cd "U a3 < S '2 É JH 7? c/] c O OJ Sammanfattande Jämförelse av det nuvarande, provisoriska systemet och detföreslagna systemet Detnuvarande, provisoriska systemet Företag som bedriver industriell tillverkning Lönekostnader för FoU-personal, omräknade med en omräkningsfaktor, samt bidrag till FoU-arbete och kostnader för förvärv av FoU-resultat 1 som omfattas av stimulansen 2 Underlaget förbasavdrag/basstöd Krav på anställds arbetsinsats Faktorn för omräkning av lönekostnaderna Basavdrag/basstöd uttryckt i termer av ekonomiskttillskott till företaget (jfr rad 8) Basavdrag/basstöd uttryckt i termer av avdrag vid statstaxeringen(jfr rad 8) Underiaget för ökningsavdrag/ökningsstöd 6 Ökningsavdrag/ökningsstöduttryckt i termer av ekonomiskt tillskott till företaget (jfr rad 8) 7 Ökningsavdrag/ökningsstöduttryckt i termer av avdrag vid statstaxeringen (jfr rad 8) 8 Formen för tillgodo- förandet Den anställde skall till övervägande del ha utförtFoU-arbete av underlaget för basstöd av underlaget för basstöd Ökningen av underlaget för basavdrag i förhållande tillunderlaget kalenderåret före av underlaget för ökningsavdrag av underlaget för ökningsavdrag Avdrag vid taxeringen till statlig inkomstskatt Den anställde skall till minst en fjärdedel av sinarbetstid ha utfört FoU-arbete Summan av ökningarna av basunderlagen avseende det senastebeskattningsåret och de tvä närmast föregäende beskattningsåren, för vart ochett i förhållande till underlaget beskattningsåret före Utgår normalt (jfr rad5), alltså sammanlagt med av underlaget Utgär normalt i tre är (jfr rad5), alltså sammanlagt med av underlaget Utbetalning av på grundval av beslut avtaxeringsnämnden Prop.1980/81:130 255 Remissyttranden över forskningsskattekommitténs förslag Forskningsskattekommitléns betänkande (Ds B 1980:1)Stimulans av forskning och utveckling har remissbehandlats. Yttranden överbetänkandet har avgetts av (), (),allmänna ombudet för mellankommunala mäl, kammarrätten i , statistiskacentralbyrån (SCB), , (),statens industriverk (SIND), styrelsen för teknisk utveckling (STU),Ingenjörsvelenskapsakademien (IVA), Industrifonden, iStockholms, , , och , samlVästerbottens län, delegationen (B 1977:09) för företagens uppgiftslämnande (DEFU),Centralorganisationen /SR, Föreningen auktoriserade revisorer (),(), i (LO),, (), Svensk industriförening.Svenska arbetsgivareföreningen (), (), . , Svenska revisorssamfundet, (), hantverks- och industriorganisation - Familjeföretagen(SHIO-Familjeföretagen), , () samt (). i har till sitt yttrandefogat en reservation av tre ledamöter samt yttranden från Västerbottenshandelskammare och läns . LRF åberopar etl yttrandeav Lantbmkarnas skattedelegation. SAF och åberoparetl yttrande av Näringslivets skaiiedelegaiion. Flertalet remissinstanser anför allmänna synpunkter päfrägan om statligt stöd för FoU inom industrin. Remissinstanserna är eniga omatt statligt stöd i nägon form är nödvändigt för att stimulera företagens FoU.I stort sett råder enighet om att utredningens förslag allmänt sett är enförbättring i förhållande till det särskilda forskningsavdraget. 1 fräga omutformningen av forskningsstöd betonar en grupp med bl.a. IVA. KF, Näringslivetsskaiiedelegaiion, SBEF, , SHIO-Familjeföretagen,betydelsen av en satsning pä generella åtgärder. 1980/81:130 256 OmFoU-verksamhetens volym stagnerar begränsas företagens förmåga alt förnya sintekniska kompetens genom nyrekrytering av FoU-personal starkt. Detta innebäratt FoU-verksamheten i ännu större utsträckning kommer att inriktas påvidareutveckling av existerande produkter och teknologi. Detta är i och för sigen viklig del i förelagens FoU-verksamhet, men den måste kompletteras med enlångsiktig utvecklingsverksamhet, med syfte att mer genomgripande förnyaproduktprogrammen. Förelagensredovisade soliditet har, till följd av vikande lönsamhet, sjunkit från igenomsnitt drygl under 1950-talel till är 1977. Detta begränsarstarkt företagens förmåga alt bära långsiktiga risker. har deenskilda FoU-projektens storlek ökat i många branscher, så alt företagensmöjligheler atl sprida riskerna på flera projekt minskat. Denstarka inflationen minskar också nuvärdet av den möjliga framtida avkastningenpå långsiktiga utvecklingsprojekt. Statligt stöd lill FoU kani viss utsträckning förbättra kalkylen för FoU-invesleringar, jämfört medandra, mer kortsiktiga alternativ. FoU-kostnaderna är dock bara en del av detolala kostnaderna för utveckling av nya produkter och processer. Innan dessabörjar ge intäkter krävs också inves-. teringar i t.ex. produktionsapparat ochmarknadsföring. Statligt slöd till FoU kan i viss utsträckning bidra till attupprätlhålla FoU-kapacitelen och till alt fler alternativ kan studeras innan deavgörande investeringsbesluten tas. Pålång sikt kan dock bara en acceptabel lönsamhet garantera att tillräckligaresurser kan avsättas för alla led i företagens anpassning till ändradekonkurrensförhållanden. Denviktigaste fömtsättningen för framgångsrik utveckling av nya produkter ochprocesser är detaljerad kunskap om marknadens behov. Tillräcklig sådankunskap, och kännedom om företagets förmåga att fylla behoven, finns endasiinom respektive företag. Detta motiverar att stöd till forskning och utvecklingutformas så att det så litet som möjligt inverkar pä det normala marknadsspeletmellan köpare och utvecklare av ny teknik, dvs. som generellt stöd. Liknandesynpunkter framförs av /SR: Ävenom en förbällrad vinstnivå i förelagen skulle medföra att företagens satsningpä FoU ökades, delar /SR utredningens uppfattning atl statligt, ekonomisktstöd i olika former är nödvändigt. Vidare delar centralorganisationenutredningens uppfattning att säväl generella som selektiva ätgärder ärnödvändiga. /SR vill i sammanhanget varna för en övertro på selektivaåtgärder pä bekostnad av generella. En alltför omfattande selektivätgärdsarsenal leder enligt centralorganisationens mening till encentralisering och byråkratisering som inle är förenlig med en fungerandemarknadsekonomi. Detstatliga stödet har givits såväl selektivt i form av bidrag, lån ochoffentlig upphandling som generellt genom det särskilda forskningsavdraget vidden statliga beskattningen. Det kan naturiigtvis diskuteras huruvida degenerellt verkande åtgärderna är lika effektiva som de selektiva. konstaterar har lån och selektiva bidrag ökat , medanden offentliga teknikupphandlingen förlorat i Prop.1980/81:130 257 betydelse.Det är önskvärt atl denna stimulansmetod kommer till ökad användning. Dettautesluter emellertid inte all rätt utformade generella åtgärder påskatteområdet kan medföra önskad ökning av FoU-verksamheten, även om stimulanseffektenav det provisoriska systemet visat sig vara relativt begränsad. Näringslivetsskattedelegation är i stort sett nöjd med utredningens förslag och anför: Dädet särskilda forskningsavdragel infördes i början av är 1973 framhölls frånskattedelegationens sida att det var väsentligt att stimulanser tillFoU-verksamhet gavs en generell inriktning. Pä denna punkt stämmer förslagelmed våra önskemål. Man kan inte nog kraftigt understryka vådor i enmarknadsekonomi av ett selektivt stöd av den art som skisseras i det vidbetänkandet fogade särskilda yttrandet. SBEFfinner att ett selektivt stöd ibland blir svårhanterligt i vissa företag: Dentyp av FoU-arbete i byggföretag som i första hand bör omfattas av generellstimulans är mänga gånger av sädan art atl den inte pä ett enkelt sätt låtersig beskrivas i en ansökan om selektivt bidrag. För att slippa etl krångligtansökningsförfarande, en mänga gånger godtycklig bedömning och en formalistiskavrapportering har man i företagen ibland underiåtit att utnyttja de selektivabidragsmöjligheter som finns. Inte minst på grund av sädana negativakonsekvenser av det selektiva bidragssystemet hälsar föreningen medtillfredsställelse en utvidgning och förbättring av det generella stödel. Enannan grupp med bl.a. SIND, länsstyrelserna i , och Bohusoch Västerbotlens län, LO, och anser atl generellaåtgärder i avvaktan pä en bättre stödform bör finnas kvar men i begränsadomfattning. EnliglStatistiska centralbyråns forskningsstatistik har industriföretagensFoU-kostnader stigit med , vilketmolsvarar i fasta priser. Underlag saknas för en siffermässiguppskattning av i vad mån denna relativt snabba ökning påverkats av detstatliga forskningsstödet - via en reell stimulanseffekt och/ eller genom attfördelningen mellan kostnadsposter kan ha påverkats i en del företagsredovisning. Det förefaller dock inte sannolikt att ett generelltforskningsstöd i den begränsade storleksordning det här rör sig om skulle fånägon mer betydande inverkan pä industriföretagens FoU-politik. Detgenerella stödets troligen begränsade stimulanseffekt kan tala för attresurserna i stället sätts in för alt förstärka de riktade ålgärdsprogrammen.De omfattande studier som genomförts av IVA och STU beträffandebetingelserna för leknisk utveckling bör ocksä ha ökat möjligheterna attgenomföra sådana riktade ätgärder. Om man utgår från antagandet att företagensFoU-insatser generellt sett tenderar att bli mindre än 17 1980/81. Prop.1980/81:130 258 vadsom frän samhällets synpunkt vore motiverat, finns emellertid enligtindustriverkets mening motiv för att vid sidan av de riktade åtgärdsprogrammenge visst generellt stöd för industrins FoU. Genom ett sädant stöd förbättrasföretagens möjligheler att själva planera och genomföra forsknings- ochutvecklingsprojekt. Denadministrativa och utredningsmässiga kapaciteten för att från statsmakternas sidahantera ett selektivt FoU-stöd är begränsad. Stora delar av den svenskaindustrin lämnas därför utanför de FoU-satsningar som byggs upp med statligtstöd. Det gäller särskill beträffande små och medelstora industriförelag. Detgenerella stödet får därför särskild vikt för de mindre förelagen och förföretag inom "icke-prioriterade" delar av industrin. De ändringar,som föreslås i reglerna för beräkning av stödberältigade koslnader, tordeockså göra det lättare för små och medelstora företag alt utnyttja FoU-stödet. Enligt industriverkelsmening talar - trots osäkerheten beträffande stödels effekter i olikaavseenden - övervägande skäl för atl behålla och generellt verkandeforskningsstöd lill industrin. Tills vidare bör man för detta stöd kunna användaden tekniska lösning, som föreslagits av forskningsskattekommittén. Däremothar enligl verkets uppfattning inga övertygande skäl anförts för en ökning avstödels storlek med ca , som utredningen föreslär.Procenttalet för basstöd och ökningsstöd bör därför ändras, sä att utgifternaför (del fullt utbyggda) bidragssystemet inte överstiger det skattebortfall,som skulle uppkomma om det nuvarande systemet bibehölls. LO:suppfattning är att ett FoU-stöd lill induslrin skulle göra mera nytta sombeställarstöd, men om ett generellt stöd skall finnas bör del utformas som eltmåttligt ökningsstöd. LO:suppfattning är att ett generelll stöd till forskning i företagen inte har deneffekt som är avsedd. Det är en rad andra faktorer som är mycket merväsentliga. Likväl kan det föreliggande förslagel sägas innebära en vissförbättring, särskilt vad gäller betoningen av ökningsstöd och den annorlundaformen för stödet som gör att det skulle kunna fungera mer långsiktigt och ävenomfatta företag som inte redovisar vinst för beskattning. Om ett stöd av generellnatur ska införas för alla industriföretag förordar LO ett ökningsstöd avmåttlig omfattning. Ett sådant stöd kan då ulgå beräknat på nominella ökningaroch fungera som etl basstöd för dyrare FoU-kostnader. Den nuvarandebegränsningen när del gäller alt i underlaget för beräkning avforskningsavdrag även ta med kostnader för forskning i utlandet bör enligt LOäven finnas med i ett eventuellt nytt system för forskningsstöd. LO:sprincipiella uppfattning är dock att ett FoU-stöd till industrins forskningskulle göra mera nylta som elt beställarstöd. EnIredje grupp med bl.a. RRV, , , STU och Industrifondenhar den uppfattningen att frågan om stöd i den föreslagna formen inle blivittillräckligt utredd för att ställning till förslaget skall kunna tas. 1980/81:130 259 framhåller att nuvarandesatsning pä forskning och utveckling (FoU) inom industrin inte är tillräckligför att den internationella konkurrenskraften pä sikt skall kunna bibehållasoch stärkas. RRV delar renl principiellt denna syn. RRV saknar dock i betänkandeten analys av vissa frågor som verket anser väsentlig för att kunna ta ställningtill kommitténs förslag. De undersökningar som föreligger pekar mot att delgällande provisoriska systemet med skatteavdrag, det s. k. särskildaforskningsavdraget, har haft begränsade effekter vad gäller industrinssatsningar på FoU. En måttlig ökning har kunnat iakttas. Sambandet mellanökningen och det särskilda forskningsavdragel är dock oklart. Underlag förbedömningar härav saknas i betänkandet. Vidare saknas i betänkandet en belysning av orsakerna tillindustrins otillräckliga satsningar på FoU. Man har utgått ifrän att del harsin orsak i del generella stödets konstruktion. Det finns enligt RRV:s meninganledning att anta att andra faktorer än ofullständigheter i det generellastödels konstruktion har påverkat industrin. En kartläggning och analys avsamtliga faktorer, bl.a. sådana som har atl göra med nyttiggörande och långsiktighel,borde ha genomförts. Slutligen saknar RRV en kvalitativ undersökning av detsärskilda avdragels effekter. Vad är det för slag av forskning och utvecklingsom har stimulerats? RRV har i sin undersökning av det särskildaforskningsavdra-gels effekter avseende (dnr 1975: 1443) bl. pekat päatt en stor del av den ditlillsvarande ökningen av FoU tycktes äga rum iföretag som ökade sina kostnader för inköp av FoU-resultat frånutlandel. RRV framförde ocksä misstanken atl begreppel FoU-kostnader bokföringsmässigthade vidgats. Innan kunskap och förbättrat underlag för bedömningar omde här berörda frågorna föreligger kan RRV inle tillstyrka att en fortsättningeller ändring av nuvarande stöd medför ökade kostnader för slaten. Som bakgrund till ett ställningstagande till frågan omstöd till forskning inom företagens ram hade det enlif.t konjunkturinslilutetsuppfattning varit värdefullt om remissinstanser och beslutsfattare hafttillgång till en analys av de väsentliga motiven för ett sådant stöd.Anledningen till att staten bör stödja forskning och utvecklingsarbete iföretagen är främst att de privatekonomiska intäkterna av sådan verksamhetofta kan bedömas vara lägre än de samhällsekonomiska. Orsakerna till sädanaskillnader har fält en relativt omfattande behandling i ekonomisk forskning.Enskilda företag har svårt alt hävda en upphovsmannarätt och ta betalt föranvändningen av FoU-resultaten. Riskvärderingen kan också skilja sig mellansamhället och enskilda industrier. Privata företag kommer därmed att investeraför litet i FoU. Ofta är den naturliga lösningen att forskningen då finansierasav slaten och bedrivs vid offentliga institutioner. Detta gäller huvuddelen avall grundforskning. Eftersom del ofta föreligger betydande positiva synergieffektervid samordning av forskning och utvecklingsarbete med produktion ochmarknadsföring i privata företag finns det emellertid skäl att också medoffentliga medel subventionera FoU i privata förelag. Del borde ur en sådan uppläggning av«analysen kunna drasslutsatser hur stimulans av forskning och utveckling i det privata näringslivetbör utformas och dimensioneras. Varken direktiven eller förslaget tar dock sinutgångspunkt i en sådan analys, vilket gör det svårt all frän principiellautgångspunkter bedöma de förslag som framläggs. 1980/81:130 260 Arbetsmarknadsstyrelsenhar i olika sammanhang understrukit betydelsen av ett målmedvetet slöd tillFoU-verksamheten inom näringslivet, inte minst mot bakgrund av den sviktandeinduslrisysselsätlningen under den senaste lågkonjunkturen. En fortsatt, snabbstrukturomvandling inom näringslivet, i förening med ett mera begränsatutrymme än för en sysselsättningsexpansion inom den offentligasektorn, skärper enligt styrelsens mening ytterligare kraven på en högkonkurrenskraft i den svenska industrin. Det är därför oroande att, somutredningen visar, ökningstakten för FoU-verksamheten inom induslrin harstagnerat . Arbetsmarknadsstyrelsenanser mot denna bakgrund att det är motiverat att genomföra en mera ingåendeöversyn av samhällstödets omfattning, fördelning och effektivitet pä dettaomräde, än den som har gjorts av utredningen. Forskningsskattekommitténsuppdrag har varit att utforma förslag till åtgärder vid beskattningen för att främja forsknings- och utvecklingsin satser. Med dessa direktiv är det naturligt att utredningen koncentrerat sig på konkreta förslag. En djupare diskussion om olika alternativ och dess konsekvenser saknas. Det är enligt STU:s mening en brist, då stöd till FoU inte kan vara ett mäl i sig. Utredningenhar inte heller haft till uppgift att analysera behovet av selektiva,kollektiva och generella insatser eller konsekvenserna av etl ökat generelltstöd. Det är därför inte möjligt atl med utgångspunkt i utredningen bedömabehovet av ett ökat generelll statligt FoU-stöd i enlighet med utredningensförslag i relation lill övrigt stöd. Forskningsskattekommitténhar uppenbarligen i sitt arbete lagl tonvikten vid en leknisk översyn av degällande bestämmelserna och på ett förtjänstfullt och allsidigt sätt belystolika alternativ inom samma principiella ram som gäller för det nuvarandesystemet. Det förslag som kommittén framlägger förefaller från dennautgångspunkt vara väl avvägt och innebär alt flera av de uppenbara brister somvidlåder den nuvarande ordningen har undanröjts. Samtidigtkan emellertid konstateras att förslaget innebär betydande koslnader. Vidtotalt sett oförändrad FoU-volym i svensk industri och en 10-procentiglönekostnadsinflation kostar det föreslagna bidragssystemet perår. Denna "grundkostnad" skulle säledes vara motiverad enbart föratt förmå företagen atl vidmakthålla sin FoU-verksamhel på oförändrad nivä.Eftersom del är föga sannolikt att svensk industri minskar sinFoU-verksamhet kan förslaget i denna del ses som en ren subvention utan nämnvärdstimulanseffekt. Kostnaden för en real ökning av FoU-volymen utövervidmakthällandenivä blir i jämförelse med den nämnda "grundkostnaden"relativt blygsam, vid en ökning på nägra procent c:a . Detär mot denna bakgrund otillfredsställande att kommittén inte tagit fasla pä dendel av direktiven där det sägs atl effekterna av de nu gällande bestämmelsernabör undersökas, och att man bör söka bedöma i vad mån 1980/81:130 261 deär ägnade atl lillgodose önskemålet att långsiktigt stödja den svenskaindustrins förmåga lill utveckling och förnyelse. I betänkandet refereras tvätidigare undersökningar och det konstateras helt riktigt atl de i olikaavseenden är bristfälliga. Dessa undersökningar visar emellertid att dethittillsvarande systemet sannolikt inte har haft någon stimulanseffekt vadgäller företagens FoU-verksamhet och det borde därför ha varil särskillangeläget att kommittén gjort en fördjupad analys pä denna punkt. Delmåste anses råda fortsatt oklarhet om det går atl konstruera ett generelltbidrags- eller avdragssystem för FoU-kostnader som har den avseddastimulanseffekten. Det torde dock stä i det närmaste klart att det nuvarandesystemet i praktiken är verkningslöst och att del förslag som kommittén nu harlagt innebär betydande förbättringar. Frägan är emellertid om det inte finnsanledning att göra en betydligt mer genomgripande förändring av systemet ochdärvid i första hand inrikta sig pä att stimulera en real ökning avFoU-verksamheten. ÄvenSACO/SR och SIND finner att erfarenheterna av det särskilda forskningsavdragelinle utvärderats tillräckligt. /SRbeklagar atl nägon egentlig utvärdering av del särskilda forskningsavdragelinle ägt rum. Den undersökning som RRV genomförde 1975 anser centralorganisationengenomfördes alldeles för kort lid efter det atl reformen trädde i kraft.Utredningen borde enligl /SR:s mening ha initierat en egen utredning somunderlag för om och hur forskningsavdraget skall utformas efter det attförsöksperioden gäll ut. Trots bristen pä relevant underlag för utvärderinganför utredningen att stimulanseffekterna varit begränsade.Centralorganisationen ifrågasätter denna slutsats. Även om alltför entydigaresultat enligt /SR:s mening saknas, delar centralorganisationenutredningens uppfattning att industrins satsning pä FoU är otillräcklig och attätgärder måste sällas in pä bred front. Ensvårbedömd fråga, som ocksä diskuteras i elt särskill yttrande tillulredningen, gäller valet mellan generelll utformade stimulansåtgärder och enförslärkning av de selekliva ålgärdsprogrammen i fråga om industriellt FoU.Utredningen ger inte heller här något underlag för bedömningen, eftersom ingetförsök gjorts att utvärdera eller redovisa erfarenheter från det nuvarande,provisoriska systemet. Betänkandet innehåller ingen bedömning av frågan om ochhur detta system påverkat FoU-verksamheten, inte heller av bieffekter,kontrollproblem e.d. Någraremissinstanser anser att tillämpningsområdet för stödet bör utvidgas. STU anseratt även utvecklingsbolagen bör omfattas av slöd. IVA och FAR pekar på deproblem som finns när FoU-arbelet bedrivs i särskilda bolag inom en koncernoch framhåller att organisationsformen inte bör fä utgöra hinder för stöd. Ettantal remissinstanser förordar all nya områden bör ges stöd, exempelviskonsultverksamhet, industriservice, uppfinnarverksamhet, transport ochdistributionen samt jordbruk och skogsbruk. 1980/81:130 262 Vissa remissinstanser, däribland AMS, SIND. ochlänsstyrelsen I är tillfreds med atl små och medelstoraföretag i utredningens förslag ges ökade möjligheter till stöd. Styrelsen instämmer i utredningens uppfattning att ettgenerelll forskningsstöd mer än i nuvarande form bör göras åtkomligt för desmå och medelstora företagen, något som inte minst ur regionalpolitisk synpunktär av betydelse. Det finns skäl att tro att den potentiella effekten av etlsamhällsstöd till FoU-verksamhet i mänga fall kan vara större i små ochmedelstora företag än i stora. Den administrativa och utredningsmässiga kapaciteten föratt frän statsmakternas sida hantera ett selektivt FoU-stöd är begränsad.Stora delar av den svenska industrin lämnas därtör utanför de FoU-satsningarsom byggs upp med statligt stöd. Det gäller särskilt beträffande små ochmedelstora industriföretag. Del generella stödet får därför särskild vikl förde mindre företagen och för företag inom "icke-prioriterade" delar avindustrin. De ändringar, som föreslås i reglerna för beräkning avstödberältigade kostnader, torde ocksä göra det lättare för små och medelstoraförelag att utnyttja FoU-stödel. Andra remissinstanser hävdar att förslaget intetillräckligt tillgodoser de mindre företagens behov, däribland STU.Lantbrukarnas skattedelegation. Inom de mindre företagen är den tekniska kompetensen mängagånger bristfällig, vilkel medför att tekniska möjligheter inte tillvaratas.Delta leder till onödigt dyra produktionsmetoder och mindre konkurrenskraftigaprodukter. I många länder har detla problem uppmärksammats allt merunder senare år. har allt fler internalionella ulredningar visat altdel är bland de mindre företagen den största förnyelseförmågan finns och därmedmöjligheterna lill bl. a. nya arbetstillfällen. STU anser att ulredningen inle lillräckligl uppmärksammatde mindre företagens problem. Det vore naturligt atl de mindre företagen medingen eller en begränsad FoU-budget fick slörre stimulans att bedrivaFoU-verksamhet och höja sin tekniska kompetens. Sådan stimulans skulle enligt STU:s uppfattning erhållasom bidragsandelen gjordes beroende av företagens totala FoU. Ett exempel på endylik konstruktion vore att låta ett procentpålägg utgå när bidragsbeloppet ärlitet för atl sedan successivt avta. STU föreslär alt stödet inriklas sä atl företag med litenbidragsgrundande verksamhet får en större del av stödet. 1980/81:130 263 Näringslivets skaiiedelegaiion anför: