prop · G4033 · 1980-12-31 00:00:00 — Det torde under sådana förhållandenmöta stora praktiska svårigheter för auktionsförrättaren att alltid anteckna uppgifter om den som förvärvatvaran. Undantag eller lättnader i skyldigheten att göra sådana anteckningarbör ofta kunna medges utan att detta menligt påverkarpolisens spaningsverksamhet. Oraauktionsförsäljning av varor, som anges i 1 §, skall auktionsförrättarenunderrätta polismyndigheten i orten. Underrättelsen, som skall ha inkommittill myndigheten senast före auktionsdagen, skall innehållauppgift om tid och plats för auktionen, vilka slag av de i 1 § angivnavarorna, som skall salubjudas, samt förvaringsplatsen för varorna under tidenintill auktionen. Orn särskilda skäl före!igger,får myndigheten medge att underrättelseskyldighetenfullgörs i annan ordning. Avskäl som anges i den allmänna motiveringen föreslårutredningen att auktionsförrättaren före auktionsförsäljningskall lämna polisen i orten uppgifter om auktionen och de varor somskall försäljas. Härigenom bereds polisen tillfälle att,i den mån det finnes erforderligt, göra en förhandsgranskning av auktionsgodset. Vissaauktionsföretag bör, som närmare utvecklats i avsnittet om auktionshandel, efterpolisens medgivande kunna få fullgöra underrättelseskyldigheten i annan ordning än den somanges i huvud- 1980/81:3 260 regelni paragrafen, exempelvis genom att översända program för auktionstillfällena under en auktionssäsongeller liknande. Behövs särskildaordningsföreskrifter för registrerad handlares rörelse fårtillsynsmyndigheten meddela sädana. som skall kunna meddelas med stöd av förevarandeparagraf mäste vara sädana att de tar sikte pä att underlättapolisens tillsyn och kontroll. Pä begäran avpolismyndighet i samband med brottsundersökning är registrerad handlare skyldig att genast själv ellertillsammans med polisman undersöka om viss vara finns i hans besittning eller omhan har gjort anteckning om varan pä inköpsnota. skall, om den ej harmedverkat vid undersökningen, omedel bart underrättas omresultatet. Fårregistrerad handlare eljest kännedom om att den som utbjuder eller överlämnar varatill honom har olovligen åtkommit denna eller av annan anledning inte är behörig attavyttra varan, eller har handlaren skälig anledning att misstänkadetta, skall han genast underrätta polismyndigheten i orten. Iförsta stycket behandlas skyldighet för registrerad handlare att biträda medundersökningar av sitt lager öch sina inköpsnotor i samband med brottsundersökning.Andra stycket upptar skyldighet för sådan handlare att underrättapolisen om han får kännedom om eller misstänker attden som utbjuder begagnade regist-reringspliktiga varor oärligenhar åtkommit dessa eller av annan anledning saknar rätt att förfoga övervarorna. mån det behövs för polisens efterspaning av förkommetgods eller för tillsynen över efterlevnaden av denna förordningoch de föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningenärregistrerad handlare skyldig att efter anmodan lämna polismyndighet uppgifterom sin rörelse. Omskyldighet för registrerad handlare eller annan näringsidkareatt låta polismyndighet undersöka hans lokaler och lager 1980/81:3 261 ochgranska hans bokföring finns föreskrifter i lagen (1979:000) om handel raed skrotoch handel med begagnade varor. Förstastycket föreskriver en allmän skyldighet förregistrerad handlare att lämna polisen uppgifter om sin rörelse när det behövs förpolisens efterspaning av förkomraet gods eller för tillsynen. Andra stycketupptar en hänvisning till bestäraraelsen i lagen om handelmed skrot och handel med begagnade varor ora skyldighet förregistrerad handlare och andra näringsidkare att .låta polisen undersökalokaler ra.m. och granska bokföring. Sora har angivits i den allmännamotiveringen har hänvisningen upptagits i förordningenför att underlätta för polisen och handlarna att tillämpa och förstå regleringensbestämmelser. Rätten att granska bokföringenavser inte bara anteckningarna enligt förordningen om handel raed begagnade varor utanockså den allraänna bokföringen enligt bokföringslagen. Polisen har således rätt att tadel av alla noteringar i den rörelse sora granskas. Nedläggerregistrerad handlare sin handel med varor som anges i 1 § skallhan underrätta tillsynsmyndigheten därom. efter underrättelse enligt första stycket eller eljestatt registrerad handel har upphört eller har flyttats till annat polisdistrikt,skall handlaren avföras ur registret. För attpolisen skall ha översikt över den registreringspliktiga handeln med begagnadevaror måste den underrättas när verksaraheten nedlägges. Föreskriftenavser inte fall då en handlare upphör med handel med ett eller några slagav registreringspliktiga varor men fortsätter handeln med andra sådanavaror. Oraansvar för vägran att låta polisrayndighet undersöka lokaleroch lager och granska bokföring finns föreskrifter i lagen (1979:000) om handel med skrotoch handel raed begagnade varor. Densora bryter mot 3 § tredje stycket, 6 §, 7 § förstastycket, 8-11 §§, 13 §, 15 § första stycket eller 16 § förstastyck- Prop.1980/81:3 262 et eller mot föreskriftsom har meddelats med stöd av 14 § döms till böter. Den som underlåteratt fullgöra anmälningsskyldighet enligt 17 § första stycketdöms till böter, högstfemhundra kronor. Straffbestämraelser omansvar för vägran att låta polismyndighet undersöka lokaler och lager och att granska bokföring återfinns,som förut utvecklats, i lagen om handelmed skrot och handel med begagnade varor. Näringsidkaresom obehörigt förvägrar polisatt granska lokaler eller lager eller granska bokföring kan med stödav 4 § i lagen dömas till böter.Till näranda paragraf anknyter en bestämmelse i 5 §i lagen om, moderniserat, husbondeansvar. Andra och tredje styckena innehåller bestämmelseom straff för förseelser raot förordningen. Näringsidkare ansvarar för gärning soraavses i 18 § andra stycket, om den har begåtts i hans rörelseoch han har haft eller bort ha vetskap om gärningen. Den nuvarande förordningeninnehåller föreskrifter om husbondeansvar. I förevarande paragraf har upptagits motsvarande bestämmelser i moderniserad form. Talan raot polisrayndighets beslut enligt denna förordning förshos genom besvär. Mot beslut förs talan hos regeringen genora besvär. Beslut enligt denna förordningländer till efterrättelse utan hinder av anförda besvär,om ej annat förordnas. beslut enligt förordningen ora handel raed be gagnade varor överklagas hos . Som tidigaremotive rats i avsnitt 14.4 har utredningen stannat för att föreslå att talan mot beslut skall föras hos regeringen. 1980/81:3 263 Om det skulle finnas önskvärt att avlasta regeringen från dessa besvärsmål, bör överklagande i ställetske hos kommerskollegium, som sista instans. Väljs detta alternativ bör andrastycket av förevarande paragraf lämpligen utbytas mot följande text: "Mot länsstyrelsensbeslut förs talan hos kommerskollegium genombesvär. Mot kommerskollegiets beslut får talan ej föras." Denna förordning träder i kraft den Handlare sora vid utgångenav har tillstånd eller eljest rätt till handel med något av de slag av begagnat gods som anges i 1 § 1 mom. förstastycket punkterna 2-5 eller andra stycket förordningen(1949:723) angående handel med skrot, lump ochbegagnat gods skall anses sora registrerad enligt den nya förordningen och upptas i det i 5 § angivna registret. Handlaren skall underrättas härom. De tillstånd tillhandel med begagnat gods, som raeddelats raed stöd av den nuvarande förordningenoch som gäller, torde regelmässigt avse tillståndtill fast handel. Enligt förevarande övergångsbestämmelser kommer handlare med tillstånd till handel med sådant begagnat gods på vilket dennuvarande förordningen är tillämpligoch som också omfattas av förslaget till ny förordningatt anses som registrerad enligt den nya förordningen.Handlaren blir därmed underkastad den nya förordningens bestämmelser. Det torde vidare finnas några rättigheter till handel grundade på 1918 årsförordning och som alltjämt är gällande enligt övergångsbestämmelsernatill den nuvarande förordningen. I den mån sådan rätt avser handel med varor som upptas i förslaget skall ävendessa handlare anses registrerade enligt den nya förordningen. 1980/81:3 265 Utredningensförslag till nya bestämmelser för handeln med skrot och handeln med begagnade varorförutsätter för sin tillämpning i och för sig inte att fler polismän avdelasför spaningsverksamheten, kontrollen och tillsynen på dessaområden. Frånpolismyndigheter i olika delar av landet har sora tidigare antytts framförts önskemål om förstärkningarpå personalsidan för ifrågavarande uppgifter. Självfallet är detangeläget att tillräckliga personalresurser kan disponeras för verksamheten.Utredningen är emellertid medveten om att resurserna är hårt an-str'ängda ochatt också åtskilliga andra områden pockar på ökning avpolispersonalen. Utredningensförslag innefattar i vissa avseenden förenklingar av bestämraelsernaoch dessas tillärapning. De föreslagna regleringarna av handeln på dessaområden bör alltså medföra att polisen bör kunna arbeta rationellareoch effektivare än med de nuvarande bestämraelserna. Utredningenhar också haft att överväga ora förslagen eljest raedför särskildamerkostnader för statsverket. I fråga om kostnaderna förerforderligt tryck har samråd skett med . Det tryck sora härvid främst äraktuellt är blanketter för registreringsanmälningen m.m. samt inköpsnotor för handelnraed begagnade varor ävensora koramentarer, en för handelnraed skrot och en för handeln med begagnade varor, till regleringsförfattningarna. Förblanketterna för ansökan ora upptagande i register behövs ingakopior. För underrättelser att handlaren upptagits däri erford- 1980/81:3 266 ras en kopia, sora lämpligenkan användas såsom polisens register-kort, samt troligenytterligare två kopior för polisens arbete. Anraälningsblanketter och blanketter raed ett originaloch tre kopior kan i en upplaga anpassad fördet oraedelbara behovet och för något eller någraär därefter beräknas uppgå till ca 4 000 ä5 . Enligt utredningens förslagskall registrerad handlare tilldelas inköpsnotorför de anteckningar om förvärv avbegagnade varor som han är skyldig att göra. Kopior av inköpsnotornaskall fortlöpande översändas tillpolisen. Enligt beräkningarbaserade på uppgifter från polisdistrikten uppgår antalet handlare med tillståndtill handel med begagnat gods enligt den nuvarande förordningen till drygt 2 000. Sora antytts tidigaretorde det faktiska antalet handlare som yrkesmässigt sysslar med sådana föremål varabetydligt större. Dessutom tillkoraraer några kategorier handlare enligt utredningens förslag. Om samtliga handlare insänder kopior av inköpsnotor för alla förvärv av varor soraförslaget orafattar är det troligt att raängden insända kopior skulle bli heltohanterlig. För att polisen praktiskt skallkunna använda sig av uppgifterna på kopiorna påett raeningsfullt sätt bör, sora tidigare framhållits,skyldigheten att anteckna på notor ochatt insända sådana begränsas i åtskillig mångenom en smidig tillämpning från polisens sida. Förslaget lämnar polisen möjligheter att raedge undantag och lättnader i olika hänseenden.Vägledande för polisen börvara att polisens arbetsinsatser kan koncentreras på sådana varoroch föreraål beträffande vilka spaningsverksarahetenkan väntas ge resultat. En upplaga på100 000 inköpsnotor, bestående av original och en kopia, kan antas räcka åtminstone . Den beräknas kosta ca . Kostnaderna föransökningsblanketter och blanketter för tillståndsbevispå skrotorarådet torde bli obetydliga i sararaanhanget. I viss utsträckningtilldelas handlare raed begagnade varor redan nu frankeringsfria kuvert för att sändain uppgifter om visst Prop.1980/81:3 267 Kostnaderna i detta samraanhang för porto ra.ra. utgör endast en del av polisens kostnader för kuvert, portoavgifter m.m. och kan inte särskilt anges. Utredningens förslag medföratt handlare med begagnade varor i ökadutsträckning åläggs att sända in handlingar, framför allt kopior av inköpsnotor. Kostnaden för frankeringsfriakuvert och hanteringen av försändelserna komraer alltså att öka. Den tordedock beloppsraässigt bli liten. För underrättelse till handlare med begagnade varor om att han upptagits i registret bör inte utgåexpeditionsavgift enligt expeditionskungörelsen(1964:618). I fräga om expeditionsavgiften för tillständsbevisför handel med skrot och godkännande av ny föreståndare har utredningen i och för sig ej anledning föreslå ändring av det belopp, ,som utgår enligt expeditionskungörelsen. Viss ändringav texten i den vid kungörelsen fogade avgiftslistan behövs emellertid ora utredningens förslag genomföres. Det omedelbara behovet och behovet för ett antal årframåt av koraraentarer till de båda av utredningen föreslagna förordningarna kan beräknas till en upplaga av 10 000 exeraplar för vardera av de två kommentarerna (ca 3C-35 sidor i A5-forraat för var och en). Kostnaden för pappersraaterial till och tryckning av de båda kommentarerna kan uppskattas till ca 7 000-8 000kronor. Prop.1980/81:3 269 BILAGALISTA ÖVER UTREDNINGENS KONTAKTER MED MYNDIGHETER M.FL. Utredningenhar haft överläggningar eller kontakt genom remissförfarandeeller eljest under hand med företrädare för eller befattningshavare hos nedan förtecknademyndigheter, organisationer m.fl. Prop.1980/81:3 270 bi1reparati onskommi tté) Galleristerna GuldcentralenEkonomisk Förening Motorbranschens riksförbundSveriges konst- och antikhandlareföreningSveriges Utredningenhar därutöver besökt nedan angivna företagoch i anslutning därtill haft överläggningarmed företrädare för företagen. K.Granaths Bildelar i , 1980/81:3 271 , JönköpingSollentuna Bil demontering AB, V. , Ovanståendekontakter har innefattat sammanträden eller andra personliga sammanträffandenmed drygt hundratalet befattningshavare och andra. Det närmastesamarbetet har utredningen haft med verkställande ledaraoten iSkrotbranschens närand och krirainalinspektörernaOlof Gardelach och vid polisen i . Dessa har reellt,ehuru ej forraellt, fungerat sora experter ätutredningen. Prop.1980/81:3 273 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet (Ds H1978:5) Handeln med skrot och handeln med begagnade varor Mot bakgrund av de förslag som läggs fram i propositionenredovisas i det följande remissinstansernas yttranden vad avser förordningen omhandeln med skrot och förordningen om handeln med begagnade varor i endastbegränsad utsträckning. De redovisade remissyttrandena återges som citat.Endast en redigering av materialet på nedan angivna rubriker har gjorts. 1 Allmännasynpunkter ................................................... 273 2 Handeln medskrot ...................................................... 278 2.1 Tillståndstvång ochlämplighetsprövning.................. 278 2.2 Anteckningsskyldighet m.m....................................... 283 2.3 Uppköpare och upplagsplats ................................. 285 3 Handelnmed begagnade varor .................................... 287 3.1 Registreringssystemet .......................................... 287 3.2 Handeln med bilar och bildelar ................................ 293 3.3 Handeln med pälsverk och äktamattor .. ........... 295 3.4 Auktionshandel och handeln medantikviteter, konst, m.m. .. 296 3.5 Handeln med inbytesvaror .................................... 299 4 Handeln medädla metaller .......................................... 301 5 Tillträdesrättför polisen................................................. 303 6 Tillstånds- ochregistreringsmyndighet ........................ 304 7 Sanktioner ................................................................... 307 8 Besvärsordningen ....................................................... 310 9 Den författningsmässigauppläggningen ..................... 312 Förslagen i sin helhet tillstyrks eller lämnas utanerinran av NO, SPK, länsstyrelserna i , ,, . , och', , polisstyrelsen i ,, , , samt . Redan enligt nu gällande förordning har polismyndighetenmöjlighet till i huvudsak samma kontroll som utredningen föreslår. Utredningenhar emellertid funnit att förhållandena inom handeln inte är tillfredsställandeoch att detta delvis beror på att polismyndigheterna inte kunnat fullgörakontrollen effektivt, delvis kan tillskrivas en otillfredsställande beredningav tillståndsärendena. Hovrätten anser att en författningsmässig reglering avhandeln alltjämt är påkallad och vill framhålla vikten av att polisen fårmöjlighet att ägna denna handel erforderlig uppmärksamhet. 18 1980/81.I .samt. Prop.1980/81:3 274 Behov har funnits att reglera handeln med skroloch begagnade varor. Det främsta syftet med regleringen har varit att sökabekämpa tillgrepp av dessa varor genom att försvåra deras avsättning inom denreguljära handeln samt att underlätta polisens efterspaning av sådant gods.Under de snart tre årtionden som den nuvarande skrothandelsförordningen varitgällande synes särskilt skrotbranschen ha genomgått en kraftig utvecklingsamtidigt som branschstrukturen delvis förändrats. har även enutbredd och tilltagande brottslighet kunnat förmärkas. Om de brottsförebyggandeåtgärder som föreskrivs i gällande förordning vidtogs på åsyftat sätt skullesannolikt en stor del av ifrågavarande handel ha sanerats. Den knapphet påresurser som stått polisen till buds vid fullgörandet av sina åligganden harutan tvekan bidragit till de kvarstående eller fördjupade problemen inom denreguljära handeln. Utvecklingen torde emellertid ha nått därhän att vissaföreskrifter i förordningen är ändamålsenliga, varför en nyreglering nu är motiverad. Utredningenhar haft till uppgift att göra en översyn av gällande bestämmelser och attdärvid bl.a. överväga om nuvarande tillämpningsområde och kontrollsystemframstår som lämpliga med hänsyn till rådande förhållanden. Utredningen synesmed fog ha utgått ifrån att de polisiära resurserna även blirbegränsade för tillsynen av de förhållanden som förordningen reglerar. Genomsitt framlagda förslag har utredningen åstadkommit en lösning som både skaparförutsättningar för effektiv kontroll av handeln och medför sådana lättnader ipolisens arbete att den utan alltför stor omorganisation torde kunna fullgörasina föreslagna åligganden. Förslaget kan å andra sidan ej heller ansesinnebära en onödig belastning för den seriösa handeln. Som jag har framhållit i mitt yttrande överbrottsförebyggande rådets promemoria (1978: 1) Sakhäleri m. m. är häleribrottofta förknippade med andra brott. Handeln med skrot har i detta sammanhangvisat sig vara en speciellt kritisk bransch. Kontroll av denna bransch ärdärför av stor betydelse i kampen mot häleri och därmed förknippad allvarligbrottslighet. Samma kontrollbehov gör sig gällande vid yrkesmässig handel medbegagnade varor. Huvudsyftetmed den nu föreslagna regleringen, som i sina huvuddrag ansluter till nuvarandeordning, är att försvåra att stulet eller eljest olovligen åtkommet godsavsätts inom handeln och att underlätta polisens godsspaning. Den skall på såsätt verka allmänt brottsförebyggande i fråga om stölder och inbrott. 1 alltväsentligt kan jag tillstyrka att utredningens förslag blir föremål förlagstiftning. De framlagda författningsförslagen innebär en inskränkningi näringsfriheten. Det ligger i sådan lagstiftnings natur att inskränkningeninte skall göras mer betungande för den enskilde än vad som är klart motiverat.Med beaktande av samhällets intresse av att försöka stävja häleribrottslighetenoch med den polisiära erfarenheten om omfattning och utbredning av denna slagsbrottslighet anser att förslagen är i huvudsak väl avvägdaoch uppfyller ett uttalat behov. Möjligheten till en polisiär direkttillsyn ärav stor betydelse. Frågan om intensivare kontroll av skrot- och begagnade varumarkna- Prop.1980/81:3 275 dernaär emellertid inte bara beroende av lagstiftning på området. Polisens bristandepersonaltillgång utgör hinder mot en tillfredsställande och önskvärdgodsspaning. Utredningen har berört frågan om polisens personalresurser (sid.141) utan annan slutsats än att de föreslagna ändringarna trots allt börmedverka till att göra kontrollen lättare. delarutredningens uppfattning i denna del och ser fram emot de nya och meralätthanterliga reglerna med förhoppning att det därigenom skall kunnaverkställas erforderlig spaning på ett enklare och effektivare sätt änhittills. Vidsidan av den straffrättsliga lagstiftningen om häleri, de straffprocessuellabestämmelserna om förvarstagande av stöldgods och de civilrättsliga reglernaom godtrosförvärv, har lagstiftaren prövat näringspolitiska åtgärder för att stävjahandeln med stöldgods. Vad som därvid kommit i fråga är skärpt kontroll avbranscher som ger särskilt stora möjligheter att föra ut stöldgods i denallmänna handeln. Detfrämsta syftet med regleringen av handeln med skrot och handeln med vissabegagnade varor är att söka bekämpa stölder av dessa varor genom att avsättningentill den reguljära handeln försvåras och att polisen får underlag förefterspaning av varor som stulits. Syftet bakom denna lagstiftning är såledesdikterat främst av kriminalpolitiska hänsyn och inte, som beträffande t. ex.den tillfälliga handeln, av näringspolitiska. Rådetssynpunkter i det följande på skrothandelsutredningens förslag skall ses motbakgrund av detta förhållande och de insatser som rådet gjort mot häleri- ochtillgreppsbrottsligheten. Denförsta fråga som skrothandelsutredningen haft att besvara gäller om handeln medskrot och begagnade varor även i fortsättningen skall omfattas av en särskildoffentlig reglering i syfte att motverka tillgreppsbrott. Denna fråga är ocksåden grundläggande från konkurrenssynpunkt, bl. a. mot bakgrund av atthittillsvarande reglering inneburit ett visst hinder för det fria tillträdettill marknaden. Regleringen kan härigenom sägas i viss mån ha kommit i konfliktmed en ur konkurrensrättslig synpunkt viktig princip. NO finner dock attutredningen på ett övertygande sätt har visat att behovet av offentligreglering kvarstår på ifrågavarande marknad. Av det material utredningenredovisar framgår nämligen att regleringen spelar en betydande roll dels ibrottsförebyggande syfte, dels när det gäller att underlätta polisens spaningarnär brott redan har begåtts. Mot denna bakgrund tillstyrker NO utredningensförslag att i stort sett behålla den offentliga regleringen av handeln medskrot och begagnade varor. EnligtNOs uppfattning har skrothandelsutredningen över huvud taget i sina förslaggjort en rimlig avvägning mellan å ena sidan vad som erfordras för att syftetmed regleringen skall uppnås och å andra sidan att i möjlig mån undvika onödigtbyråkratiskt krångel. Ett exempel härpå är också vad utredningen anför sommotivering för att inte uppta begagnade bilar och bildelar i sitt förslag tillreglering av handeln med begagnade varor. 1betänkandet framlagda förslag innebär uppenbara förbättringar gentemot rådandeordning med hänsyn särskilt till polisens möjligheter till kontroll avverksamheten, spaning efter stöldgods etc. Prop.1980/81:3 276 De överväganden och förslag som utredningen framlagt föratt effektivisera kontrollen över handeln med skrot och handeln med begagnadevaror, finner väl underbyggda och ägnade att förbättra dennuvarande situationen. finner förslaget väl uppfylla syftet medregleringen, nämligen att förebygga stölder, hindra och försvåra avsättningenav stöldgods samt att underlätta polismyndigheternas efterspaning av sådantgods. Med hänsyn till att handeln med skrot och begagnade varorökar i omfattning och får allt större ekonomisk betydelse, är det nödvändigtmed en effektiv kontroll av verksamheten. På grund av den ökade frekvensen avtillgreppsbrott och att tillgripet gods i mycket stor omfattning säljs sombegagnade varor, är det framförallt angeläget att bestämmelserna rörandehandeln med begagnat gods möjliggör att polisen kan utöva en kontinuerliggodsspaning. Utredningens betänkande är väl anpassat för att öka polisensmöjligheter att utöva en effektiv kontroll av såväl handeln med skrot somhandeln med begagnade varor.