prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — I utnyttjas halm sombränsle i ett värmeverk och ett stort antal pannor för enskilda gärdar ochsmåhus. Inom ramen för energiforskningsprogrammet pågår vissateknikutvecklingsprojekt och i samband med detta studeras förutsättningar förett mer allmänt utnyttjande av halm som energiråvara i . Det finns en rad problem vidutnyttjande av halm som energikälla. a. erhålls hela kvantiteten under enkort skördeperiod då arbetskraften i jordbruket har full sysselsättning.Dessutom finns ekonomiska och organisatoriska problem samt vissalagringsproblem. uppskattar att den totala tillgängligakvantiteten halm skulle kunna ge ett energitillskott om högst tillär 1990 motsvarande olja. Delegationen för energiforskning harbedömt att en total halmanvändning för energiändamål skulle kunna omfattahögst . För egen del anser jag att det f.n.inte är möjligt att göra en närmare uppskattning på hur stor kvantitet avframför allt halm som är möjlig att använda som energirävara till är 1990.Osäkerheten gäller framför allt utvecklingen beträffande centraliseradeskördesystem, som medger ett effektivare uttag av halm och kostnader för nyttiggörandeav halmens energiinnehåll, främst kostnaden för hopsamling, transport ochlagring. Andra inhemska bränslen såsom olika energigrödor och vass kan på siktge bidrag till energiförsörjningen i . a. det utredningsarbete somf. n. bedrivs på uppdrag av kommer tillsammans med successiv introduktion iliten skala att ge säkrare underlag för bedömningen av dessa frågor. 14 1980/81. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 194 Organiskt avfall kan jäsas, varvid man erhållermetangas. De finns några anläggningar i drift i och i bl. a.Förenta Staterna och utnyttjas enklare och billigare tekniker som kan bliekonomiskt intressanta. återstår dock ett betydande forsknings-och utvecklingsarbete inom området innan några säkra bedömningar kan görasbeträffande bidraget till energibalans. På skulle sådangas kunna få viss betydelse regionalt och lokalt. Chefen för industridepartementetkommer i det följande att beröra denna fråga i samband med förslag tillforskningsprogrammet. Hushållsavfall m.m. ger endast marginella tillskotti ett nationellt perspektiv men kan ha större betydelse regionalt och lokalt.Det kan därför finnas anledning att ta vara på dessa energiråvaror. I finns ett flertalsopförbränningsanläggningar för energiproduk-fion varav de största finns iLövsta och i samt i . Förbränningsanläggningarna är kapitalkrävande ochger höga driftkostnader. Det ställs dessutom stora krav påförbränningsanordningarnas utformning, eftersom avfallets sammansättning ochvärmevärde kan vara mycket skiftande. Av energiinnehållet i hushållsavfallet kan av olikaskäl endast en del utnyttjas. Av det totala energiinnehållet har i nuvarandeavfallsmängder bedömts som potentiellt utnyttjningsbar energimängdmotsvarande ca olja. Energibidraget från sopor, avfall m. m. beräknas f.n. uppgå till ca . Enligt OED planeras den totala användningen till ca 6 TWhår 1990. De svenska a\unskiffrårna innehåller olikavärdefulla beståndsdelar som är sammanbundna av den organiska substansenkerogen. Varierande mängder uran förekommer i skiffrarna. Jag behandlar i dettasammanhang enbart det organiska innehållet i skiffertillgångarna. Frågor omuranutvinning kommer jag att redogöra för senare (avsnitt 7.6). Alunskiffer förekommer i större mängd i främstsödra och . Skiffertillgängar finns också i landets norradelar där de dock är mindre kartlagda och undersökta. Det uppskattade innehållet av kerogen i de svenskaskiffrarna är mycket stort. Halten kerogen i skiffrarna är dock låg, vanligtvismellan 10 och , vilket gör utvinningen dyr. Skifferbrytning kan lokalt påverka landskapsbildeni betydande grad. Vidare kan läckage av metaller m.m. ske om intetillfredsställande meto-, der används för deponering av det avfall som uppstårsedan de värdefulla komponenterna har utvunnits. Som jag kommer att närmare redogöra för i detföljande finns det åtminstone f. n. inte förutsättningar för en lönsamutvinning av uran ur de svenska skiffrarna. Det är vidare osäkert om enutvinning av enbart kerogen skulle kunna ske till konkurrenskraftiga priserunder . Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 195 därför inte beredd att nu göra någon kvantitativ bedömningav möjligheterna att utnyttja kerogenet för vår energiförsörjning under1980-talet. Jag har därför i energibalanserna för inte räknat med någotnämnvärt bidrag härifrän. Pä något kan dock det organiskainnehållet i skiffrar komma att spela en större roll som bränsle, t.ex. genom att förgasning för direktförbränning eller vidareförädling tillflytande bränsle sker. 7.5.4 Forskning och utveckling Ett omfattande forsknings- ochutvecklingsarbete pågår för att uveckla system och teknik som är erforderligför ett utökat utnyttjande av inhemska bränslen. Chefen förindustridepartementet kommer senare (kapitel 15) att närmare redogöra förutvecklingsinsatserna inom energiforskningsprogrammet. Han kommer därvid attföreslå en kraftig ökning av insatserna inom delprogrammen Skogsbränslen, torvoch Energiodling för treårsperioden /82-1983/84 jämfört med den föregåendetreårsperioden. En samverkan mellan den tidigare nämndaoljeersättningsfonden och forsknings- och utvecklingsverksamhet kan bli aktuelli vissa fall när utvecklingsarbetet ger underlag för en snabb praktisktillämpning. En ökad delfinansiering frånindustrin av energiforskningsprogrammets riktlinjer vad avser teknik som ärnära introduktion är väsentligt för att teknik snabbt skall nå prototyp- ochdemonstrationsstadiet. I och med att detta skede uppnås kan stöd ges frånoljeersättningsfonden vars syfte är att ge stöd åt teknik som snabbt kanersätta olja. Större försök med bl. a. integreradenergiskogsodlingssystem och olika slag av förbränningsteknik förbereds nu.Större försök rörande omvandling till flytande bränslen kan också bliaktuella. För egen del anser jag i likhet med chefen för industridepartementetatt med hänsyn till biomassans långsiktiga potential som energiråvara det är avstor vikt att verksamheten inom de nämnda delprogrammen fortsätter med högambitionsnivå. Vi kan härigenom bl. a. snabbt erhålla ett fullständigare underlagrörande osäkra faktorer och då vara i stånd att bedöma biomassansförutsättningar och överblicka vilka åtgärder som kan behövas för att påskyndainförandet av inhemska bränslen i det svenska energiförsörjningssystemet. Den av mig tidigare förordade ökade avändningen avinhemska energikällor ställer krav på ökade kunskaper av vissa naturresurser.Jag vill efter samråd med chefen för industridepartementet och statsrådetDanell framhålla vikten av att det inom energiforskningsprogrammet bl. a.utvecklas teknik och metoder för att klarlägga tillgången på olika inhemskaenergislag. Forskning och utveckling rörandeutnyttjande av de betydande svenska skiffertillgångarna bedrivs främst av detav och gemensamt bildade AB Svensk Alunskifferutveckling. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 196 skilda lånemedel för ett treårigt program förprocessutveckling i i (jfr prop. 1977/78:124, NU1977/78:342). Verksamheten innefattar bl. a. utveckling av teknik förförgasning av skifferns kerogenin-nehåll samt för återställning av landskapetefter skifferbrytning och begränsning av övriga miljöeffekter i samband medskifferbrytning. Med hänsyn till den stora roll som skifferns organiska innehållkan komma att spela som bränsleråvara anser jag det vara värdefullt medforskning och utvecklingsarbete inom området. är därvid delsteknikutveckling för förgasning, dels forskning och utvecklingsarbete rörandemiljöfrågorna viktig. Chefen för industridepartementet kommer i det följande(kapitel 15) att redovisa sina förslag rörande forskningsinsatser i fräga omskiffer. Jag har i det föregående redogjortför min syn pä användningen av inhemska bränslen fram . Jagförordar att regeringen föreslår att godkänna den av mig föreslagnaambitionen att fram till nämnda tidpunkt ersätta 3 milj. ton olja med ihuvudsak skogsenergi och torv. Kärnkraftverkens bränsleförsörjningutgörs av flera olika led och processer. För de i användalättvattenreaktorerna är de viktigaste av dessa led utvinning av naturligturan, anrikning av uranet för att höja halten av isotopen U-235 ochtillverkning av bränsleelement. Jag kommer att behandla dessa frågor samtfrågor som rör upparbetning av använt kärnbränsle. Frågor rörande hantering avdet använda bränslet och slutförvaring av det använda bränslet eller avradioaktivt avfall återkommer jag till i det följande (avsnitt 10.3). 7.6.1 Riktlinjer för uranförsörjningen belslut angående detsvenska kärnenergiprogrammets om-fauning (prop. 1979/80:170, NU 1979/80:70,rskr l979/80:4IO)gör att förutsättningar nu finns för fastare planering av desvenska kärnkraftverkens försörjning med kärnbränsle. Som en bakgrund till minaöverväganden vill jag lämna några allmänna uppgifter om den internationellauranmarknaden. De uppskattade urantillgångarna ivärlden exklusive statshandelslän-derna framgår av tabell 7.8. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet Tabell 7.8 Uppskattade urantillgångar per kontinent exkl.statshandelsländerna, upp till $ 80/kg U $ 80-$ 130/kg U $ 80/kg U $ 80-$ /U Källa: /"Uranium resources, Production andDemand 1979". Tillgångarna är lokaliserade tillett fåtal länder. Av tabell 7.9 framgår den beräknade uranproduktionen . Tabell 7.9 Uranproduktion exkl.statshandelsländerna (ton) Den enligt kärnenergiorganNEA maximalt uppnåeliga produktion låg på . Den av International Nuclear FuelCycle Evaluation (INFCE) uppskattade maximala uranproduktionen fram till år2010 framgår av tabell 7.10. Tabell 7.10 Maximalt uppnåelig produktionskapacitet frånkända urantillgångar () Källa: INFCE, Rapport frän arbetsgrupp I. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 198 Det är viktigt att framhålla attmaximalt uppnåelig produktionskapacitet inte är detsamma som planerad ellersannolik produktion. Hur stor den verkliga uranutvinningen blir beror på bl atillståndsgivning, utvinningspolitik och uranprisets utveckling.Tillgängligheten kan således vara väsentligt lägre än tillgången på uran. Ett antal prognoser överkärnkraftsutbyggnaden i världen har gjorts . För närvarandefinns cirka 120 GW installerad kärnkraft, som väntas öka till 290-300 GW år1985 när de reaktorer som är under byggnad färdigställts. INFCE beräknar den installeradeeffekten i världen exkl. statshandelsländerna till 245 GW (lågutbyggnadstakt) eller 274 GW (hög utbyggnadstakt), till 373 GW resp. 462 GW år1990 och till 1300 GW resp. 2150 GW . Prognoser inom () och inom liggeröver INFCE-låg och i några fall även över INFCE-hög. Mot bakgrund av deförseningar som har inträffat för flera stora nationella kärnenergiprogrambedömer jag det som osannolikt att utbyggnadstakten för installerad kärnkraftunder kommer att överskrida INFCE-låg. Behovet av uran beror bl. a. päantalet reaktorer i drift, använd reaktortyp och huruvida återföring av vidupparbetning separerat uran eller plutonium äger rum. beräknar i sin årsrapport förår 1979 att uranbehovet i världen utanför statshandelsländerna skall öka från28000 ton år med en kärnkraftsutbyggnad enligtINFCE-låg - under förutsättning att lättvattenreaktorer dominerar ochåterföring ej sker. Med en utbyggnad enligt INFCE-hög skulle uranbehovet kommaatt öka från år . ärprognoserna självfallet osäkra. Med en kärnkraftsutbyggnad enligt INFCE-låg ochen reaktorsammansättning bridreaktorer, lättvattenreaktorer och10 % tungvattenreaktorer kommer uranefterfrågan att öka till år 2000och . Vid en jämförelse mellan prognoseröver tillgång och efterfrågan pä uran konstateras i INFCE:s sammanfattanderapport att inga större svårigheter bör föreligga alt tillgodose uranbehovelfram under förutsättning att nödvändig utvinning och erforderligainvesteringar verkligen kommer till stånd. Enligt den /rapportangående urantillgångar som jag har nämnt beräknas uranproduktionentillgodose efterfrågan eller ligga över denna . Situationenbedöms dock kunna komma att ändras omkring . Jag ansluter mig till bedömningenatt tillgången på uran kommer att vara god . Såvida intebetydande nya produktionsanläggningar tas i drift kan dock en bristuppkomma mot slutet av detta sekel. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 199 Som jag har framhållit återfinns urantillgångarnai ett fåtal länder, vilket innebär att hela marknadsbilden kan ändras om endastett eller ett par länder ändrar sin utvinningspolitik eller beslutar sig föratt knyta nya villkor till sin uranexport. Tillgängligheten pä uran kan avpolitiska och ekonomiska skäl snabbt komma att ändras även om tillgången ärgod. Dessa faktorer gör att ett alltför stort beroende av import från ett ellerett par länder från försörjningssynpunkt bör undvikas. Priset pä nalururan påvärldsmarknaden var lågt men steg kraftigt omkring år1975 för att stagnera kring 43 $ per pund uranoxid (vilket motsvarar ungefär475 kr. per kg uran) , för att därefter sjunka till omkring30-35 $ per pund. Långa försörjningskontrakt kan ha helt andra priser.Uranmarknadens karaktär med få avslut och få säljare gör det emellertid svårtatt ange marknadspriser. Förutom ca uran som harutvunnits i anslutning till verksamheten i har allt uran för desvenska kärnkraftverken importerats. importeras allt kärnbränsletill svenska kärnkraftverk. Importvärdet vid behov på ochett uranpris på /kg uppgår till ca förnatururanet. För upphandling av uran ochtjänster inom kärnbränslecykeln samarbetar kärnkraftförelagen i det gemensamtägda företaget (). F. n. har svenska kraftförelagkontrakt med uranleverantörer i (uran från och ), Canadaoch . SKBF och kraftförelagen räknar med att förutom i dessaländer nya inköpskonlrakt kan tecknas i . Förutom tidigare nämnda länder ärSydafrikanska republiken och stora exportörer av uran. Inom FörentaNationerna har del vid ett flertal tillfällen framhållits att köp av uran frånNamibia är en plundring av landets naturtillgångar eftersom landet i strid medolika FN-resolutioner ockuperas av Sydafrikanska republiken. I en resolution som med svensktstöd har antagits av uppmanas FN:s medlemsländer attavslå från inköp från Sydafrikanska republiken av bl.a. uran. I olikasammanhang har framhållits det olämpliga i att med nuvarande politiskaförhållanden i Sydafrikanska republiken öka handelsutbytet med detta land. Jagvill erinra om det förbud mot svenska investeringar som är i kraft. Även omnågot förbud enligt lag inte finns måste det anses oacceptabelt om svenskakraftföretag skulle köpa uran frän Sydafrikanska republiken eller , sålänge det är ockuperat av Sydafrikanska republiken. Jag övergår nu till att redovisabehovet av uran med det av fastlagda kärnkraftsprogrammet, vilketomfattar tolv aggregat att användas under sin livslängd. Denna uppskattas tillca . Den sista reaktorn skall tas ur drift . Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 200 Tabell 7.11 Behov av naturligt uran , kommersielldrift Med hänsyn tagen till uppskattade driftperioder ochbränsle till första härd vid idrift tagning beräknar jag behovet av uran tillca , ca och ca år2000-2010. Behovet av uran mellan är 1980 och uppskattas således tillsammanlagt ca . Behovet av uran kan variera med många olikafaktorer. Det kan exempelvis öka om isotopanrikningsanläggningarna drivs medhögre halt uran-235 i utarmat uran, om antalet drifttimmar blir högre änberäknat eller om 18-månaders driftperiod används för aggregaten. I det senarefallet ökar antalet drifttimmar per är som det reaktorfysikalisktmöjliga utnyttjandet av uranet försämras. F.n. tillämpas i huvudsak 12-månadersdriftperiod. I tidigare nämnt uranbehov ingår ett extra behov av500 ton uran för att bygga upp ett reservlager av anrikat uran. oljelagringskommitté(H 1975:03) föreslog att ett beredskapslager för främst fredskriser av ett årsbehov av ersättningsbränsle för varje reaktor skulle byggas upp. Frågan omberedskapslagring av kärnbränsle studeras av oljelagringskommitté (H1980:01). De svenska kraftföretagen och SKBF har kontrakteratsamt redan fått ca uran levererat för . Det icke intakta behovet av uran under perioden1980-2010 uppskaUas således till drygt . Den prospekteringsinsats ifråga om uran som i någonform har finansierats av staten angavs till ca 80 milj. kr. Därav har geologiska undersökning (SGU) under de tiosenaste åren stått för prospektering uppgående till ca 70 milj. kr. SGU:s avstatsmedel finansierade verksamhet för uranprospektering uppgick til ca 12milj. /79 och 13,4 milj. kr. 1979/80, 1980/81 beräknas ca14,5 milj. kr. För /82 har regeringen föreslagit att5,8 milj. kr. skall anslås till verksamheten. SGU:s uranprospekteringsanslag har i huvudsakanvänts till tvä program: 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 201 1 Utvärdering av kändauranuppslag i huvudsak i och norra . 2 Regionala undersökningar av detnaturliga radioaktiva fältet genom mätning av radioaktiv markstrålning vidflygmätning över större områden. SKBFträffade ett femårsavtal med SGU avseende prospektering i SödraNorrland. Årsinsatserna rör sig om 10 milj. kr. Eftersamråd med chefen för industridepartementet anser jag att det bör ankomma påkonsumenterna av uran, dvs. kraftföretagen och SKBF, att finansiera denuranprospektering som de finner vara erforderlig. Innanuran kan användas som bränsle i de i använda lättvattenreaktorernamåste det bl. a. konverteras och anrikas. Dessa processer kan inte ske i landetutan måste kontrakteras utomlands. Kraftföretagen förutser inga svårigheteratt kontraktera erforderiiga konverteringstjänster. Behovetav anrikningstjänster är i huvudsak intäckt. Överskott avanrikningstjänster i världen väntas föreligga framöver. Kraftföretagenhar s.k. behovskontrakt med för anrikningför reaktorblocken 1 och 2, samt och2. SKBF är svensk kontraktspart för s.k. kvantitetskontrakt - innebärande fastaåtaganden - för blocken , , 2och 3. erhölls en större grad av flexibilitet i dessa kontrakt. MedTechsnabexport i har SKBF kontrakt om dels 300 tonanrikningsarbete 1980, 1982-1983 och det åriiga behovet för ettaggregat . I finns förutom i leverantörerav anrikningsarbete i (Eurodif), () ochStorbritannien (). Tillverkning av bränsleelement sker i bl. a.ASEA-ATOM:s fabrik i . Någon kapacitetsbrist förutses inte inom dettaområde. Jag anser det betydelsefullt att inköp av uransprids på olika källor så att en trygg försörjning kan upprätthållas även omuranexporten skulle upphöra från något av de större producentländerna. Uranförekomster finns i dels i skiffer bl.a. i , och län dels i form av mineraliseringar iNorrbottens, , , och . Uranhalteni skiffer är störst i området kring i (ca uran perton skiffer). Sammanlagt uran skulle teoretiskt kunna brytasinom detta område. ansökte är 1977 om tillstånd enligt 136 a §byggnadslagen för brytning och bearbetning av 1 milj. ton skiffer ,vilket skulle ge uran jämte vissa mängder molybden, vanadinoch kalinärsalter. Regeringen lämnade ansökan utan bifall sedanSkövde och kommuner Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 202 beslutatatt ej tillstyrka ansökan. Kommuns beslut är bindande för regeringen vidprövning enligt 136 a § byggnadslagen. Den inleddes ett treårigtforskningsprogram i med statligt finansieringsstöd om sammanlagt 128miljoner kr. i form av huvudsakligen villkorliga lån. Verksamheten bedrivsgenom (RSA) som ägs till av AB SvenskAlunskifferutveckling () (ägs i sin tur till av och till 50%av ) till av och till av . RSA och ASAhar efter förhandlingar med kärnkraftföretagen konstaterat att ekonomiskaförutsättningar för en kommersiell uranutvinning i inte föreligger ochRSA har därför beslutat att upprätta en plan för avveckling av projektarbeteoch beredskapshållning i . Verksamheten skall i huvudsak vara avslutadper . Utvinning av uran i är således inteaktuellt. Av uranmineraliseringarna i norra övertogsden bästa fyndigheten, Pleutajokk i kommun, av år 1976.Undersökningarna i Pleutajokk har bl. a. inkluderat ochavtäckning av en yta av 7000 m. har hos regeringen ansökt om tillstånd attutvinna uran i Pleuta-jokk-området. Regeringen har beslutat pröva ansökanenligt 136 a § byggnadslagen. Remissbehandling pågår f. n. Efter avslutadremissbehandling kommer regeringen att ta ställning till ansökan. Motivet för upparbetning är att utnyttjaenergiinnehållet i det uran och plutonium som ingår i det använda bränslet samterhålla avfall som innehåller mindre mängder av ämnen som är radioaktiva underläng tid. () har ettupparbetningsavtal med () i omupparbetning av sammanlagt använt kärnbränsle. SKBF har slutit trekontrakt med det statliga franska företaget om upparbetning av nominellttotalt använt kärnbränsle. I och pågår projekteringav nya upparbetnings-anläggningar för använt bränsle frän lättvattenreaktorer.Nu planerad kapacitet torde vara kontrakterad. Jag återkommer i det följande (avsnitt 10.3) tillfrågor rörande hantering av använt bränsle och slutförvaring av radioaktivtavfall. Tillräckligt material både nationellt och internationellt föreliggerenligt min mening ännu inte för att det skall vara möjligt att ta ställningtill huruvida hantering och slutförvaring av allt svenskt radioaktivt avfallbör inkludera upparbetning eller inte. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 203 Internationellt samarbete och kontroll av klyvbartmaterial Ett omfattande internationelltsamarbete äger rum inom kärnenergiområdet. Mycket av detta samarbete ägnasåtgärder i syfte att förhindra att klyvbart material avleds och används för framställningav kärnvapen. INFCE som genomfördes under åren1977-1980 med deltagande av experter från 59 länder och sex internationellaorganisationer hade till uppgift att utvärdera åtgärder för att minimera riskenför spridning av kärnvapen utan att kärnenergiutveckling för fredliga ändamåläventyras. Utredningen utarbetade ett omfattande rapportmaterial som utgörgrund för fortsatt mellanstatligt arbete i dessa frågor. Det internationella atomenergiorganet i (lAEA) hartill uppgift bl. a. att kontrollera att avledning av klyvbart material inteäger rum. tillsatte en särskild kommitté, i vilkenSverige deltar, med uppgift att utarbeta förslag till åtgärder för att ökaleveranstryggheten på kärnkraftsområdet som krav påicke-spridnings-garantier uppfylls. Kommittén hade sitt konstituerandesammanträde . Arbetet väntas bedrivas under minst ett par årstid. Inom ram arbetar eninternationell expertgrupp på att utarbeta förslag till organisation ochöverenskommelse för internationell förvaring av plutonium. En annan arbetsgrupp inom lAEA hartillsatts för att utreda förutsättningarna för internationell förvaring avanvänt kärnbränsle. Avsikten med nämnda arbeteinom lAEA och arbetet inom INFCE har varit att finna internationellt omfattandelösningar för ökade ickesprid-ningsgarantier, vilka dels tillgodoser krav ileverantörsländer som , och , dels kanaccepteras av konsumentländerna. I de senare har man i vissa fall upplevtbilateralt ställda krav som administrativt betungande och som försvårande fören långsiktig planering av kärnbränsletillförseln. 15 länder med egen verksamhet påkärnenergiomrädet, däribland , enades om riktlinjer för exportav kärnteknisk utrustning och klyvbart material, de s.k. London-riktlinjerna.Den beslöt att tillämpa dessa riktlinjer videventuell export av klyvbart material eller utrustning för utvinning avkärnenergi. har sedan läng tid tillbaka ett starkt engagemangför icke-sprid-ningsfrågorna. Ett intensivt arbete har bedrivits från svensksida för att få till stånd fungerande och effektiva kontrollåtgärder sä atttillräckliga garantier erhålls för att någon avledning av klyvbart materialinte äger rum. Grunden för detta arbete är icke-spridningsfördrag ochIAEA:s kontroll. Målsättningen är att en världsomfattande anslutning tillfördraget skall ske. Tyvärr står fortfarande flera viktiga länder utanfördetta. ägde icke-spridningsfördragetsandra granskningskonferens rum i . De deltagande länderna kunde inteenas om en slutdeklaration till följd av motsättningar vad gäller stormakternas Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 204 åtaganden på nedrustningsområdet.