prop · G403129 · 1980-12-31 00:00:00 — STU är beredd att samverka med övrigaorgan så atl såväl enskUda tekniska forskningsprojekt som den kollektivaavtalsbundna forskningen och det skogstekniska industriella utveckUngsarbetetbedöms långsiktigt och integrerat med utnyttjande också av STU:s perspeklivplaneroch övrigt planeringsunderlag. 2.7Domänverket: Vi delar utredningens uppfattning atl behovet är stort av ny ochutvidgad forskning om långsiktiga och gmndläggande samband mellan ohkabiologiska, kemiska och fysikaUska faktorer. Behovet är i flera faU enbelastning för utveckUngen på det UUämpade planet. Forskningsrådetbör därför, så som föreslås, ges större frihet än tidigare atl salsa på projektsom inte får omedelbar inverkan på skogsbrukets resuhat och produktion. Vivill också instämma i att forskningsrådels vitalitet tUl stor del samman- 1980/81:129 32 hängermed liUgången på rörUga resurser som kan möta nya intressanta behov. Rådet färej i hka stor utsträckning som hhtiUs bindas i långa engagemang. En större"fri pott" bör eftersträvas. Förslagetatt genom särskUda förhandlingar överföra projekt, som får en längsikUgkaraktär, UU fast resurs vid lämplig forskningsinstitution tiUstyr-kes. Detär uppenbart att de krympande resurserna vid SLU inneburit att rådets medel iökad omfattning använts UU att fyUa luckor i SLU:s forskning. Denna UtveckUngär inte acceptabel och mäste brytas. Enav rådets huvuduppgifter bör vara att stödja och samordna forskning kring problemcenlreradefrågor av ivärinstitutioneU natur. Resurserna bör kraftsamlas i välplaneradesatsningar och ej splittras i småanslag. En sådan samordning kan ske i nyaprojekt. Rådet bör även pröva möjligheten att vid stöd tiU större projekt ävenfinansiera särskUd programledare eller forskningsadministratör . Vifinner även naturUgt att ges samma möjlighet som grundforskningsråden attinrätla tjänster för särskilda rådsforskare om delta är tiU gagn för UtveckUngenav specieUa forskarbegävningar. De enskilda forskarnas personUga förmåga är ennyckelfaktor i all forskning och forskningsrådet bör ta sitt ansvar för utveckhngenav denna resurs. Vinoterar också med tUlfredsställelse att de fasta forskningsinstitutionerna börbetraktas som samhäUets basresurser för forskning och skall kunna utnyttjasäven för projekt som initieras utanför universheten. Ett ökat samarbete mellanforskning, forskningsråd och. näringsliv bör eftersträvas. Det påpekas även attnäringen bör öka sitt finansiella ansvar för FoU-arbetet. regler ochkanaler för sådana samarbetsprojekl eUer ren uppdragsforskning har hittiUssaknats. Näringens medverkan anses dessutom kunna störa forskningens frihet ochobjektivitet. Iförelagens staber finns inte möjUghet alt hålla de kvaUficerade kompetensersom många utveckUngsfrägor kräver. MöjUgheten Ugger då i ett intimt samarbete medetablerad forskning. För forskningens del bör i gengäld en ökad kännedom ompraktikens viUkor och problem vara av storl värde. Domänverketfinner det därför ytterst angeläget att möjligheter skapas för smidigtsamarbete, med både forskningsråd och institutioner, kring gemensamtfinansierade projekt eUer forskare. 2.8Forskningsrådsnämnden: När del gäller inriktningen av rådets arbele betonar arbetsgmppenstarkt behovet av slöd långsiktigt kompetensuppbyggande forskning ochföreslår att rådet här tar på sig elt större ansvar än lidigare. Härvidanknyter utredningen den forskningspolitiska utveckhng som innebär attsektorsorganen i allmänhet i ökad utsträckning måste definiera och taekonomiskt ansvar också för de mer långsikfiga sektorieUa forsk- Prop.1980/81:129 33 ningsbehoven.Denna betoning är för övrigt ett av utredningens huvudargument för deföreslagna organisatoriska förändringarna. NämndenviU tiUstyrka att del nya rådet ges ett sådant ansvar. Dennabetoning av den långsiktiga, sektorieUt inriktade kunskapsuppbyggnaden som eltansvarsområde för och betoningen av särskilda kompetens härför hardock föranlett utredningen att inte alls diskutera möjUghelerna av en totaltsett mer sammanhåUen sektoriell FoU-organisaUon inom skogs- ochjordbruksområdet. Utredningen föreslär tvärtom inrättandet av ett nytt sektorieUtFoU-organ en skogsbrukels fond med uppgift att stödja tiUämpad seklorsforskning.Härigenom skulle tas etl steg mol ökad, i stället för minskad, splittring av FoU-organisationenoch möjUghelerna att skapa en större och nägot slagkraftigare organisation ån detnuvarande missas. En tänkbar utveckling som innebure att inom oUka sektorieUaansvarsområden utvecklas särskilda organ för mer långsiktigtkunskapsuppbyggande sektorieU forskning vid sidan av särskilda organ för sektorieUtiUämpad FoU mäste enUgl nämndens mening på alla sätt undvikas. En strävanefter sektorieUt stöd också UU långsiktig kunskapsuppbyggnad måste kunnahanteras inom samma organisatoriska ramar som övrigt stöd UU sektoriell FoU. Nämndenanser det angeläget att en omorganisation av för skogs- och jordbmksforskninggenomförs, varvid möjUghelerna tUl större grepp också bör prövas. Detta bör skeinnan någon fond för tiUämpad skogsforskning inrättas. 2.9Medicinska forskningsrådet: Mot denna bakgmnd stäUer sig MFR poshiv UU den ibetänkandet förordade ökade satsningen på grundläggande, "kunskapsuppbyggande"forskning inom . Förslaget atl skapa utrymme för en sådan satsning genomalt överföra vissa projekt, av tiUämpad karaktär, tiU SLU:s ansvarsområde fÖrefaUerväl underbyggt, men får inte resultera i atl utrymmet för gmndforskning vid SLUkrymper än mera. Däremot är belänkandet oklart vad gäUer beskrivningen av dentyp av forskning som skall stödjas. Mot önskemålet om långsiktigtkunskapsuppbyggande, grundläggande forskning stäUs kravet att rådets karaktärav "sektorsorgan" måste bibehållas. Det är sannohkt denna skenbaramotsättning som Ugger UU gmnd för formuleringar som "forskning om sådanalångsiktiga frågeställningar inom skogs- och jordbruket som inte omedelbartleder tiU produktivitetsökningar inom näringarna" (sid. 115) och"verksamhet av djupgående karaktär, omfattande både riktad grundforskningoch tiUämpningar med nya ansatser utan primärt syfte att framlägga färdiga handUngsalternaUv"(sid. 119). Här borde man enUgt MFR:s uppfattning klarare ha markerat behovetav en salsning pä fri grundforskning vid sidan av tiUämpade frågeställningarsom ju i sig kan kräva mer eUer mindre djupgående riktad gmndforskning. MFRanser att bör ta sin del av ansvaret för den fria grundforskning 3 1980/81. 1980/81:129 34 sompå sikt utgör en förutsältning för näringarnas vidare utveckhng. Formernaför forskningsstödet berörs relativt kortfattat i belänkandet. MFR stöder förslagelall inrätta tidsbegränsade rådsforskartjänster av samma typ som finns vidforskningsråden inom . Bristen på tjänster fördisputerade utgör en svaghet i den svenska forskningsorganisationen.MFR stäUer sig emellertid avvisande till förslaget om ändrad anslagspoUcy,innebärande ensidiga satsningar på stora projekt. I betänkandet betonas viktenav atl forskningen uppvisar en hög vetenskaplig kvalitet. Detla åstadkommessäkrast genom att man i första hand satsar resurser på forskare med godaprojekt och dokumenterad kompetens. En konsekvens av detta synsätt är att ävenrelativt små anslag lill enskilda forskare kan vara ytterst betydelsefulla. 2.10Naturvetenskapligaforskningsrådet: (Se 3.11 och 5.5) 2.11 lantbruksuniversitet:När det gäller gränsdragningen för de områden, som skall stödja Uksomeftersatta områden, så måste det ankomma på rådet alt genom egnaprioriteringar beslula om slöd för forskning. Det är svårt att på förhandspecificera gränserna. Etl nära samarbete med andra forskningsråd ochanslagsgivare förutsattes. TiUde vidgade uppgifterna för rådet hör enligt utredningen möjligheten alt ilikhet med grundforskningsråden inrätta forskartjänster. Slyrelsen vill starkttillstyrka delta. Sådana tjänster bör vara öppna inle blott för etableradeforskare utan även för yngre forskare som utbildar och meriterar sig. Det är ocksäönskvärt, att innehavaren av en sådan tjänst kan få förlägga en del av tiden liUforskningsinstitutioner utomlands. 2.12 Statensråd för skogs- och jordbruksforskning: (Se 1.9) I betänkandel anförs att rådets poUcy beträffande trädgårdsforskningen måste klarare fastställas. Nägon restriktiv inställning gentemot denna har inte haft utan prioritering har gjorts med hänsyn UU resurser och efter velenskaphg be dömning. är medvetet om de stora forskningsframsteg som här kan förväntas och vitsordar angivna synpunkter. Inom den s. k. gröna sektorn borde dock rådets ansvar begränsas UU kunskaper om själva växtmalerialet och samordning ske med t ex statens råd för byggnadsforskning och avnä marna. Arbetsgruppenföreslår alt rådet skall få väsentUgt större ansvar för Uvsmedelsforskningenmen anger att rådets roU bör klart preciseras från statsmakternassida. Det sägs att möjligheterna tiU samverkan meUan Uvsmedelsindustrin ochstaten bör prövas, bl. a. förutsättningarna för en kollektiv forskningsfond. SJFRtiUstyrker en sådan prövning. HittiUs har stött forskning i syfte att fåfram goda råvaror lämphga för direkt konsumtion eUer hvsmedelstiUverkning framtUl leverans vid industrin. Prop.1980/81:129 35 alltstörre krav på biologisk kvalitet och den delen av Uvsmedelsforskningen börligga inom rådet. TvärvetenskapUg samordning mellan styrelsen för tekniskutveckling, medicinska forskningsrådet, m. fl. och SJFRtorde behövas. Gränsdragning får ej skapa fält där ingen känner ansvar förforskningen. Akvakuhurforskningfår anses tillhöra rådets område då det där gäller att tUlvarataga möjligheteralt utnyttja biologiska kunskaper i olika sammanhang. Framför allt vill SJFRha en samordning av denna forskning och speciellt av forskningsinsatserna förfisket. 2.13Lantbrukamas riksförbund: Arbetsgruppen har i detta avsnitt (Problemområdeninom skogs- och jordbruksforskning) lyft fram områden som är eftersatta ellerav andra anledningar behöver uppmärksammas ytterligare av forskningsorgan påskogs- och jordbruksområdet. LRF kan i stora delar instämma i arbetsgruppensredovisning. Bland de områden som nämns viU vi särskilt framhålla viklen avökade insatser inom forskning som har samband med miljöfrågor, den skogs- ochjordbruksekonomiska forskningen (t. ex. "vilka strategier som företagenoch näringarna kan utnyttja för att underlätta sin anpassning till ständigtförändrade yttre förhållanden"), djurmiljöområdet, livsmedelsforskningoch energiforskning. Beträffande ekonomisk forskning vill LRF understrykaarbetsgruppens uttalande att denna ofta används som etl viktigt underlag iskogs- och jordbmkspoUtiska beslut och att den i detta avseende är särskill vikligför landels framtida utveckling. Beträffandeforskning om akvakultur kan det däremot vara tveksamt om är detforskningsorgan som närmast bör handha stödel. Motiv kan dock finnas för atl SJFRåtar sig den del som avser den biologiska produktionen. Frågan bör emellertidäven ses i relation till det förhållandet alt en uppbyggd forskning kringfiskefrågor i stort saknas. Närdet gäller forskning inom stadsbruket eller den gröna sektorn anser LRF attansvaret för denna i första hand bör tas av byggforskningsrådet och statensnaturvårdsverk. LRFdelar uppfattningen att behovet av långsiktigt kunskapsuppbyggande forskningbör prioriteras i högre utsträckning än inom . LRF viU därvidunderstryka viklen av att forskningsorganet också framgent är ett sektorsorgan.Detta bör la sig uttryck i att den grundforskning som stöder bör varariktad och tillämplig för skogs- och jordbrukssektorernas utveckUng. Isammanhanget vill LRF också understryka vikten av att tillämpar ettflexiblare synsätt i sin anslagsgivning och är berett på att ta större riskermed hänsyn tiU forskningsresuhaten. 2.14Trädgårdsnäringens riksförbund: I betänkandet konstaterades att "i rådetsnuvarande instruktion anges den huvudsakliga målsättningen med rådetsverksamhet vara att öka näringarnas bärkraft. Del är viktigt att rådet i 1980/81:129 36 framtidenges ett ökat ansvar för forskning om sådana långsiktiga frågeställningar inomskogs- och jordbruket som inte leder till produktivitetsökningarinom näringarna". Dennabeskrivning torde ha tillkommit med utgångspunkt från jordbrukets situation.Med hänvisning till möjligheterna till stora "utveckUngskliv" inomträdgårdsnäringen finner förbundet ingen motsatsställning i strävan att ökanäringens bärkraft och ett ökat ansvar för långsiktiga frågor. Klart är att måletatt öka näringarnas bärkraft givetvis måste vara det centrala även framgent.Därmed är inte sagt att all forskning måste leda till produktivitetsökningaromedelbart. Förbundet har ovan framhållit betydelsen av en satsning på djärvoch otraditionell forskning. Kvar slår dock alt syftet med denna insats måslevara att öka näringens bärkraft. Trädgårdsföretagens struktur gör detomöjligt att från producentföretagen finansiera sådan forskning i någonbetydande omfattning. Näringen är därför hänvisad tUl forskning somfinansieras av och externa organ. Behovet av etlklargörande av dessa organs ansvarsområden är storl. Några förändringar iinstruktionen för bör inte göras innan klara riktlinjer utarbetas. Arbetsgruppenvill att ansvar för den jordbrukstekniska forskningen skall utgå med hänsyntill att STU övertagit en del av rådets funktioner på området. I föregåendekapitel har man emellertid konstaterat alt STU allt kraftigare prioriterarprojekt, som kan bidra till ökade exportinkomster. Minskade importulgifter mästeobestridligen ge samma effekt och med hänsyn till den svåra imporlkonkurrensträdgårdsnäringen kämpar emot, får detta cenirala utvecklingsområde intehamna mellan "två stolar". Ibetänkandet konstateras att rådets poUcy beträffande trädgårdsforskningenmåste klarare fastställas. Detta äger nog sin riktighet och förbundet vill härförorda att man med utredningarna om och den biologiska produktionsprocessensom gmnd ser över policyn inom detta särskilda insatsområde. Liknandeöversyner bör göras avseende stadsbruket och livsmedelsforskningen. Härvid bören viss samordning kunna ske med den pågående långsiklsutredningen inomSveriges . Arbetsgruppenuttrycker behovet av ökad samverkan och tvärvetenskapligforskning. Förbundet vill inte motsätta sig detla, utan bara peka på attbetydande vinster skulle kunna göras genom ökat samarbete redan på ett mindrerevolutionerande plan. Stödet för den tillämpade forskningen påträdgårdsområdet, från basinstitutionerna pä , lämnar med enstakaundanlag mycket övrigt att önska. En välorganiserad satsning på att integreradessa olika forskningsutförande enheter inom torde snabbt kunnaresultera i väsentliga framsteg och ett mer fruktbart utnyttjande avbasresurserna. Därnäst torde olika tvärvetenskapliga och gemensamnordiskaprojekt bli aktuella. Enövergång tiU mer långsiktiga projekt bör enligt arbetsgruppen ske ge- Prop.1980/81:129 37 nomatt rådet gör större riktade satsningar. Trädgårdsforskning bör därvid utgöraett sådant insatsområde. Inom avdelningar förtillämpade ämnen vid bedrivs forskning av såväl tiUämpad somgrundläggande karaktär. En ökad satsning på grundläggande forskning bör därförske bl. a. genom en utbyggnad av denna del vid avdelningarna, så alt näringensutveckling tryggas. Devärdefulla forskningsinsatser som gjorts pä irädgårdsområdel ,bl. a. genom insatser från , har givit både snabba och genomgripanderesultat för näringens utveckling. Det är väsenlligt att dessa satsningar nuytterligare byggs ut, om näringen ska kunna möta konkurrensen från utlandet ochsvara upp de allt större krav som samhället ställer på hälsa, kost ochmiljö. 2.15Skogsindustriernas samarbetsutskott: Utskottet tiUstyrker att förskjutersin verksamhet att mera än stödja den långsiktigt kunskapsuppbyggandeforskningen grundläggande forskning på bekostnad av utveckhngs- och försöksbetonadeprojekt. Med en sädan inriktning får förslaget om "Skogsbruketsfond" särskild aktualitet, varom mera nedan. Enkonsekvens av ökat stöd till långsiktig forskning är risken för att en allt slörreandel av rådets resurser binds till verksamhet av permanent art inom eller utomSLU. Det är riktigt, som arbetsgruppen föreslår, att sådana projekt överförspå vederbörandes fasta stat för att därmed bibehålla rådets vita-Utet ochoperativa möjligheter. Idelta sammanhang vill vi betona betydelsen av att rådet känner sitt ansvaräven för "nya" områden, vilka inle etablerats i forskningsorganen, samlstöder yngre, lovande forskare med andra ord är berett att satsa vissa "riskpengar".Inrättande av forskartjänster vid rådet kan vara elt led i en sådan policy somär väl värt att försöka. Det gagnar hela forskningen om rådet därmed medverkartill att bygga upp en ökad kompetens också utanför . 2.16 i :(Se 3.18) LO viU slulligen framhålla betydelsen av atl även stora integreradeprojekt som fordrar samverkan meUan sektorsforskningsorgan och forskningsrådfår betydande uppmärksamhet i rådets verksamhet. 2.17 Centralorganisationen /SR:Systemet med rådsforskartjänster anses vara ett av rådens mest effektivaprioriteringsinstrument odi /SR instämmer helt med arbetsgruppen i attockså bör ges möjlighet att inrätla sådana. 2.18 : Enligtbetänkandet har BFR och en smal sektor gemensam som i belänkandet kallasden gröna sektorn eller stads- Prop.1980/81:129 38 bmket.Denna sektor har expanderat starkt i samband med tätortsutbyggnaden och fått ökandeekonomisk och social betydelse. F. n. omsätter den ca 4 mUjarder kr . Forskningom stadsbmket är ett av flera forskningsområden som tiUhör den tiUämpade skogs-och jordbmksforskningen. Den har ännu inte fått en tiUfredsstäUande stäUninginom forskningsorganisationen. Klarare organisatoriska förhåUanden och ansvarsförhäUandenbehövs, säger arbetsgmppen. BFRstöder sedan mänga år forsknings- och utveckhngsarbete inom denna sektor.Grönområden är ett komplement tUI bebyggelsen och en viktig del av människors hvsmUjöi städer och tätorter, särskUt barnens. BFR:s forskning gäUer bäde planeringoch byggande, drift och underhåU av anläggningar. Det är framför aUt när det gäUerdriftssidan som kunskaper om växtmaterial, biologisk markbyggnad, mark- ochvattenfrågor kommer in. Sedanmitten av har intresset för dessa frågor ökat betydligt inomSveriges . ger nu ekonomiskt stöd tiU det s.k. med ca . BFR välkomnar denna utveckUng.Lantbmksuniversitetets kompetens behövs bl. a. för att lösa problemen med desnabbt stigande kostnaderna för underhäU av grönområden. Arbetsgruppensställningstagande UU vilket ansvar skaU ha för den fortsatta utveckUngenär dock inte helt klart. Gruppen konstaterar att rådet f. n. finansierar vissforskning om den gröna sektorn som bedöms som mycket betydelsefuU. Men heterdet i betänkandet kan inte avsätta medel för att bygga upp fasta forskningsresurservilket är nödvändigt om området skall utvecklas forskningsmässigt. Däremot kanden riktade grundforskningen inom trädgårdsområdet på sikl sannoUkt få belydelseäven för den gröna sektorn. Det gäUer också rådels satsningar på forskning om mark-ochvaltenproblem. BFR viUkraftigt understryka betydelsen av alt forskning om stadsbmkel inte hamnarmellan forskningsrådens kompetensområden. BFR tiUstyrker därför att även ifortsättningen stödjer både tiUämpad forskning om grönområden och meragrundläggande forskning av belydelse för delta område. Även om insatsen är Utenså har den en viktig uppgift som katalysator för kvalificerad forskning. SJFRkan på elt helt annat sätt än BFR stödja långsiktig forskning om ståndorter istäder, lämphga växtmaterial etc. Detfinns ytterUgare ett forskningsområde som faller inom SJFRrs och BFR:sansvarsområden men som inte nämns i betänkandet. Det handlar om att utnyttjajord- och skogsbruksmark för rekreation särskilt mark i tätorternas närhet. Behovetav fria ytor för rekreation kan inte aUtid tiUfredsstäUas inom tät-ortema. Imånga kommuner planerar och genomför man nu en tätare bebyggelse än man haftförut. Del är bl. a. ett sätt att hushåll med åkermarken och utnyttja befinthgbebyggelse, infrastruktur och redan gjorda invesleringar ef- Prop.1980/81:129 39 fektivare.Det är sannolikt att del under 1980-lalel kommer alt bh mycket vanUgt attförtäta när man bygger nytt. Därmed minskas rekreationsområdena i tätorten ochbehovet av mark för rekreation utanför tätorten, särskih i dess närhet ökar.Vidare kommer sannoUkt högre energipriser alt leda UU ett ökat tryck påtätortsnära rekreationsmark. Fler människor kommer att vilja utnyttja onu-ädennära bostaden i stället för som åka bil UU större friluftsområden eUer liUett långt bort beläget fritidshus. I hela landel finns delar av tätorter medrekreationsproblem på grund av att de Ugger på eller intill större åkerområden.Hela tätorter med sädana problem finns främst inom de större slättbygderna.Exempel på regioner med många tätorter som ligger i områden med intensivtåkerbruk är , västra , och östergötlemds slättbygderoch områden runt , och . De ansvariga myndigheterna somskall sörja bäde för en god samhällsekonomi och god hvsmiljö för medborgarnaslår inför ett växande samhällsproblem. Lösningen på problemet skuUe kunnavara att utnyttja marken mera aktivt för bäde produktion jord- och skogsbruk och rekreation utan att skogs- och jordbruksdriften förhindras. Problemel ärganska nytt i . Det är utpräglat tvärvetenskapligt och berör bl. a.jordbrukslandskapets förändringar, landskapsvård, ekologi, lagstiftning,planinstitut, kostnader för kommuner respekUve jord- och skogsbruket m. m. Dethör därför hemma både inom och . Tätortsutvecklingenhar lett till etl ökat behov av samarbete meUan jordbruket och slalligakommunala myndigheter. Del är vikligl alt forskningen medverkar till att finnaformer för att utveckla detta och till lösningar pä de problem som uppstår.Viss forskning har påbörjats. Vid pågår ettprojekt om samutnyttjande av jordbruksmark för rekreation. Det finansieras avBFR. finansierar ett paralleUl projekt som gäller samutnyttjandeav landskapsvård genom markanvändningsplanering. I delta behandlasbl. a. biologiska, tekniska och ekonomiska aspekter pä jordbruketsproduktionsprocess. BFRvill framhålla betydelsen av att ägnar alltmer uppmärksamhet åt dessafrågor i fortsättningen. Det bör höra till rådets ansvarsonu-åde att stödja dedelar av problemområdet som gäller konsekvenser för skogs- och jordbruket(biologiska, ekologiska men också ekonomiska och juridiska) liksom möjliganpassning till den nya situationen. Utnyttjande av skogs- och jordbruksmarkför rekreation i tätorternas närhet bör därför vara elt forskningsområde somges en plats i rådets verksamhet. 2.19Jordbrukstekniska institutet: Beträffande rådets uppgifter, anslagsfrågor ochansvarsområden ser JTI mycket allvarligt på en del av de förslag som framförs ibetänkandet. Det är dock något oklart vad man egentligen menar. Ä ena sidanåberopas t. ex. på sid. 25 ifråga om den statliga forskningsråds-organisationen:"Den sektorieUt stödda forskningen omfattar, beroende på Prop.1980/81:129 40 kunskapslägetoch problemets art, hela skalan från grundforskning, lillämpad forskning framtill utvecklingsarbete". Å andra sidan anger man på sid. 119: "Det ärdärför viktigt att rådet framledes mer koncentrerar sina insatser påkunskapsuppbyggande forskning och i möjligaste mån försöker att undvika slödtill utvecklings- och försöksbetonad verksamhet." Givetvis är salsning pålångsiktigt inriktad kunskapsuppbyggande forskning mycket viktig. Ytterstsyftar den dock till att pä ett eller annat sätt omsättas itillämpningar. De satsningar av delta slag som görs nu kommer emellertid inleatt bli av praktisk belydelse förrän om ett eller ett par årtionden. Inomskogs- och lantbruksområdet finns emeUertid många nära-hggande problem sompockar på sin lösning och som fordrar forskningsinsatser och utvecklingsarbetenu. En del av detta arbete har finansierats genom . Det är ytterst viktigtalt en eventueU förändring av anslagspoUcy inte får tUI effekt altdelar av den nu pågående verksamheten stryps. Redan nu är anslagstUlgängama otiUräckUga.Situationen skuUe bU än värre om en väsentUg del skuUe faUa bort. Detta gäUer inleminst för JTI, som har behov av väsentUgt utvidgade möjUgheter att erhållaanslag.