prop · G403111 · 1980-12-31 00:00:00 — Vid besiktningenskall enligl förslagel kunna närvara nämndens ordförande, konsulent ellertjänsteman som biträder nämnden och tjänsteman vid kronofogdemyndigheten.Vidare kan, om det är påkallat, även annan ledamot i nämnden än ordförandennärvara. För dessa personer föreligger tystnadsplikt om vad de kan ha iakttagitvid besiktningen. Det torde endast i undantagsfall kunna hända att någon avdessa som deltar i besiktningen själv skulle ha något intresse av enyrkeshemlighet som iakttas. Samma kan för övrigt vara förhållandet beträffandedomstols ledamöter. Vidare finns vid den föreslagna tvångsbesiktningen inteenskild motpart, som har rätt att närvara vid besiktningen. Jag anser medhänsyn till vad jag nu har nämnt att någon bestämmelse liknande den i 23 § FPLinte är nödvändig. Jag vill emellertid betona vikten av begränsat deltagarantali sådana, säkerligen mycket ovanliga, besiktningar där den nu beskrivnakonfliktsituationen kan tänkas uppkomma. 2.3 Rättelse och besvär Vid fastighetstaxering skall iakttas att taxeringarna bliröverensstämmande med föreskrifterna om fastighetstaxering samt likformiga ochrättvisa (1 kap. 2 § FTL). Detta förutsätter att de uppgifter som ligger tillgrund för taxeringen är riktiga och fullständiga. , vars arbete med taxeringenskall vara avslutat under taxeringsåret, arbetar under en korttidrymd med ett omfattande material. Detta innebär att det kan inträffa att deav nämnden beslutade taxeringarna blir oriktiga i ett eller annat avseende. Felkan också inträffa då lokal skattemyndighet skall föra över fastighetstaxeringsbesluteti fastighetslängden. De möjligheter som enligt gällande lagstiftning finns attkorrigera felaktiga beslut är rättelse av lokal skattemyndighet, besvär ivanlig ordning och besvär i särskild ordning. behörighet att rätta felaktiga taxeringsbeslut regleras i 20kap. 23 § FTL. Sådan rättelse får göras, om inte särskilda skäl föranleder attlänsrätten bör avgöra frågan, när beslut om taxering blivit oriktigt till följdav uppenbar felräkning eller uppenbart felaktig överföring av belopp ellerannan uppgift från den allmänna faslighetsdeklarationen. Efter den 1 decemberunder taxeringsåret får rättelse beslutas endast om anmärkning i fråga omfelaktigheten gjorts hos den lokala 1980/81:111 29 Kommittén föreslår ingen ändring ilokal skattemyndighets behörighet att rätta felaktigheter. Några remissinstanser anser att denna rättelsemöjlighetbör utvidgas. För egen del vill jag om denna fråga nämna följande. 1proposition 1980/81:69 föreslogs en utvidgning av bl. a. lokal skattemyndighetsrättelsemöjlighet vid inkomsttaxeringen. Förslagen godtogs av (SkU1980/81:15, rskr 1980/81:62, SFS 1980:1015). 1 propositionen uttalade jag attdet är angeläget att tillvarata varje möjlighet att minska väntetiderna för deskattskyldiga och att underlätta arbetssituationen för personalen på länsrätternaoch på besvärsenheterna vid länsstyrelsernas skatteavdelningar. Jag nämndevidare att det inom justitie- och budgetdepartementen övervägs vad som kangöras för atl effektivisera och förenkla skatteprocessen. Jag uttalade att meringripande åtgärder lämpligen bör övervägas inom ramen för en grundlig översyn,som jag får återkomma till i ett senare sammanhang. Jag anförde vidare attvissa förenklingar även bör kunna ske i fråga om de besvärsmål, som kanförväntas inkomma till länsrätterna med anledning av den förestående allmännafastighetstaxeringen. Jag tänkte på möjligheterna att förenkla förfarandet 'vidföljdändringar med anledning av ändrat taxeringsvärde.Fastighetstaxeringskommittén kommer emellertid, enligt vad jag har erfarit, atti ett kommande betänkande föreslå vissa sådana förenklingar. Kommittén kommeräven, enligt vad jag har erfarit, att behandla lokal skattemyndighetsbefogenhet att rätta fastighetsbeteckningarna, vilket har berörts av någraremissinstanser. Jag avstår därför från att nu lägga fram förslag i dessaavseenden och återkommer till dessa frågor i ett senare sammanhang. Jag kommer i de följande avsnitten att behandla kommitténsförslag till regler om besvär i vanlig ordning och besvär i särskild ordning. 2.3.2 Besvär i vanlig ordning 2.3.2.1 Besvär över fastighetstaxeringsnämnds beslut I 21 kap. 1 § FTL finns bestämmelser om när besvär senastskall anföras över fastighetstaxeringsnämnds beslut m. m. 1979/80:86, SkU1979/ 80:46, rskr 1979/80:280, SFS 1980:149). I övrigt saknas hitfills i FTLbestämmelserom besvär. Anledningen till att bestämmelserom besvarstid-punktinfördes separat var att den deklarationsskyldige redan vid deklarationstillfälletansågs böra känna till besvär senast skulle anföras överfastighetstaxeringsnämnds beslut. Kommittén föreslår i förevarande betänkande i fråga ombesvär över nämndens beslut att kretsen av besvärsberättigade skall varaoförändrad mot vad som gäller . Således skall besvärsrätt tillkommafastighetsägare, kommun och taxeringsintendent. Nyttjanderättshavare börsåledes enligt kommittén liksom f. n. inte tillerkännas besvärsrätt. Prop.1980/81:111 30 vidare att besvär över fastighetstaxeringsnämnds beslutliksom f. n. skall anföras hos länsrätten. Bestämmelserna om besvärsinstans ochom besvärs-berättigade föreslås intagna i 21 kap. 1 § FTL. Nuvarandebestämmelser i nämnda paragraf föreslås bli uppdelade på flera paragrafer ochintagna i 21 kap. 3-7 §§. Förslagen i denna del har i allmänhet godtagits ellerlämnats utan erinran av remissinstanserna. Några remissinstanser berör fråganom taxeringsintendents besvärstid och bestämmelsen om att denne inom denna tidskall ange grunderna för sin besvärstalan. Jag instämmer i kommitténs synpunkter och föreslår attkommitténs förslag till 21 kap. 1-7 §§ genomförs. Jag är däremot inte bereddatt tillmötesgå de remissinstanser som föreslår en förlängning av intendentensbesvärstid m. m. I 20 kap.12 § finns bestämmelser om vad som skall redovisas i fastighetstaxeringsnämndsbeslut. 1 beslut skall redovisas dels taxeringsbeslutet enligt punkterna 1-3,dels grunderna för beslutet enligt punkterna 4-7, nämligen 1. fastighetensindelning i taxeringsenheter, 2. taxeringsenhetensbeskattningsnatur och skattepliktsförhållande, 3. skattepliktigenhets taxeringsvärde och däri ingående delvärde samt värde av varjevärderingsenhet, 4. storleken avsådan värdefaktor som särskilt anges i 8-15 kap., 5. storleken avriktvärde, 6. storleken avvärderingshyra enligt 11 kap. 4 §, bruttokapitaliserings-faktor enligt 11 kap.6 §, exploateringsfaktor enligt 12 kap. 6 §, brytningsfaktor och värdet perkubikmeter brytvärd fyndighet enligt 12 kap. 8 §, utbyggd effekt,taxeringseffekt, utnyttjandetid, regleringsmöjlighet och belägenhet enligt 15kap. 3 § och återanskaffningskost-nad enligt 11 kap. 7 § och 15 kap. 7 § samt 7. säreget förhållande som har föranlett justering avriktvärde. Kommittén anser att besvärsrätten bör omfatta alla ändringsyrkanden som avsersjälva beslutet, dvs. 20 kap. 12 § första stycket punkterna 1-3. Beslutsskäl,dvs. förhållanden som avses i punkterna 4 och 5, arealuppgifter m. m. börenligt kommittén som huvudregel inte få överklagas självständigt. Däremot börenligt kommittén de kunna åberopas som grund för en ändring av beslutet underförutsättning att omständigheten sakligt har prövats i taxeringsärendet. Hargrunderna för beslutet rättslig betydelse även i annat sammanhang bör även ettsjälvständigt överklagande av grunderna tillåtas i vissa fall. Den närmareinnebörden av denna regel bör enligt kommittén utformas i praxis. Kommitténs uttalanden har i allmänhet godtagits eller lämnatsutan erinran av remissinstanserna och jag biträder desamma. Bestämmelser om länsrätts sammansättning och domförhet m. m.vid fastighetstaxering finns i 160-162 §§ TL. Dessa bestämmelser infördes i Prop.1980/81:111 31 sambandmed genomförandet av länsdomstolsreformen (prop. 1978/79:86, JuU 1978/79:27, rskr1978/79:216, SFS 1979:175). Motsvarande stadganden fanns tidigare i lagen(1971:52) om skatterätt, fastighetstaxeringsrätt och länsrätt. Huvuddelen avbestämmelserna i denna lag fördes över till lagen om allmännaförvaltningsdomstolar. I 16-19 och 21 §§ sistnämnda lag finns hänvisning till TLi fråga om särskild sammansättning av länsrätt och om domförhet m. m. vidbehandling av mål om fastighetstaxering. Kommittéiiföreslår att bestämmelserna i 160 och 161 §§ TL överförs till FTL. Förslagetinnebär även att 162 § TL förs över till FTL. Emellertid föreslås den ändringenatt de värderingstekniska ledamöterna i länsrätt i fortsättningen skallförordnas av regeringen i stället för som av . Kommitténföreslår vidare att erforderliga följdändringar görs i lagen otn allmännaförvaltningsdomstolar. Förslagenhar godtagits eller lämnats utan erinran av flertalet av remissinstanserna. Även jag godtar i huvudsakförslagen. Jag vill emellertid ta upp en fråga som behandlas av enremissinstans. Den avser det nu gällande stadgandet att sammanträde medsamtliga länsrättens ledamöter får hållas för överläggning rörande devärderingsgrunder som avses skola tillämpas. Kommittén föreslår att dettastadgande förs över till FTL. En sådan bestämmelse är enligt min meningobehövlig och kan ge en felaktig uppfattning om vilka beslul som får fattas vidsammanträdet. Vårderingsgrunderna skall nämligen framgå av lag, förordningeller föreskrifter/anvisningar av RSV eller länsstyrelse. Länsrättens samtligaledamöter kan sammanträda för att få information om de bestämmelser m. m. somgäller för domstolens arbete. Sådana sammanträden kan emellertid hållas utanstöd av lagbestämmelse. Jag föreslår därför att nämnda stadgande utgår urkommitténs förslag. Vidare föreslår jag vissa i huvudsak redaktionellaändringar i kommitténs förslag till 21 kap. 8 § FTL och 19 § lagen om allmännaförvaltningsdomstolar. Kommitténs förslag till 21 kap. 8-10 §§ FTL och tillföljdändringar i lagen om allmänna förvaltningsdomstolar bör med nämndaändringar genomföras. 2.3.2.2Besvär över länsrätts och kammarrätts beslut Bestämmelserom besvär över länsrätts beslut finns i 164 § TL. Enligt 1 mom. nämnda paragraffår besvär anföras av ägare av den fastighet, som beslutet avser, samt avvederbörande kommun, 1. om klaganden besvärat sig hos länsrätten överfastighetstaxeringsnämndens beslut men hans talan icke bifallits, 2. om länsrätten ändrat fastighetens taxering utan attsådan ändring påyrkats av klaganden. Taxeringsintendentenfår anföra besvär över länsrätts beslut om länsrätten inte har bifallitintendentens besvär eller, efter besvär av annan, har ändrat fastighetstaxeringsnämndsbeslut (164 § 2 mom. TL). Prop.1980/81:111 32 Enligt 33 § FPL får talan föras av den som beslutet angår,om det gått honom emot. Uttrycket "den som beslutet angår" torde förfastighetstaxeringens vidkommande enligt kommittén innefatta fastighetensägare, taxeringsintendenten samt den kommun som har intresse av skatt. Någonsärbestämmelse i detta avseende erfordras således inte i FTL enligt kommittén,som föreslår att ett nytt kapitel, 22 kap., införs med bestämmelser om besväröver länsrätts och kammarrätts beslut. Enligt kommittén inbegrips situationen i164 § 1 mom. 1) TL - dvs. att klagandens talan inte bifallits- i kriteriet i 33§ FPL att beslutet gått vederbörande emot. 1 fråga om den situation som anges i164 § 1 mom. 2) anser kommittén, att det i FTL bör föreskrivas att besvärsrättföreligger om länsrätten har ändrat fastighetens taxering utan att sådanändring har yrkats av klaganden. Kommittén anser vidare att bestämmelsen i 164§ 2 mom. TL om intendents besvärsrätt inryms under 33 § FPL. Kommitténs förslaginnebär att bestämmelserna om besvärsrätt för fastighetsägare, kommun ochtaxeringsintendent förs samman till ett gemensamt stadgande, 22 kap. 1 § FTL. Förslaget har i allmänhet godtagits eller lämnats utanerinran av remissinstanserna. Även jag godtar förslaget. Enligt 168§ TL skall bestämmelserna i 106 § TL även gälla besvär över allmänfastighetstaxering. 1106 § TL sägs att taxeringsintendent inom den för honomgällande besvärstiden får anföra besvär till den skattskyldiges förmån och atthan därvid har samma behörighet som den skattskyldige. Kommittén föreslår att en bestämmelse med motsvarandelydelse förs in i FTL. Kommittén anser att bestämmelsen med hänsyn till att dengäller talan i samtliga domstolsinstanser bör tas in i det avsnitt i FTL somföreslås innehålla gemensamma bestämmelser om besvär. Remissinstansernahar i allmänhet godtagit eller lämnat förslaget utan erinran. JK anser attbestämmelsen, eftersom den endast torde ha avseende på fall som rör besvär överlänsrätts och kammarrätts beslut, bör tas in i 22 kap. FTL. Enligt JK tordenämnda rätt utan särskilt stadgande tillkomma taxeringsintendent i fråga omtalan mot fastighetstaxeringsnämnds beslut. Enligt minmening bör bestämmelsen utformas på sätt kommittén föreslagit. För attförtydliga att nämnda besvärsrätt även tillkommer taxeringsintendenten i frågaom talan mot nämndens beslut bör bestämmelsen, som kommittén föreslagit, tasin i 24 kap. FTL. Över länsrätts beslut vid allmännafastighetstaxering om sådant uppdelningsvärde som regleras i 20 kap. 15 § FTLfick talan inte föras. Kommittén föreslår att en liknande begränsning i talerättenskall gälla även i fortsättningen. En bestämmelse härom föreslås bli intagen i22 kap. 2 § FTL. Förslagethar inte mött någon kritik av remissinstanserna. Jag ansluter mig tillkommitténs förslag. Kommittén föreslår att nuvarande bestämmelser om tid föratt anföra 1980/81:111 33 besvär över länsrätts beslut skall överföras till FTL och intasi 22 kap. 3 §. Förslaget har inte föranlett remissinstanserna fill någonkritik och jag föreslår att det genomförs. I lagen om allmänna förvaltningsdomstolar hänvisas tillbestämmelser i i fråga om kammarrätts sammansättning och domförhet vidbehandling av mål om fastighetstaxering. Kommitténs förslag innebär att bestämmelserna i 165 § 1mom. TL om kammarrätts domförhet överförs till 22 kap. 4 § FTL med en ändring isak. Ändringen innebär att i bestämmelserna inte tas med stadgandet att minsttvå ordinarie ledamöter skall delta. Därigenom kommer 24 § kammarrättsinstruktionen(1979:571) att bli tillämplig, liksom vid mål om inkomsttaxering. Vidare föreslår kommittén att bestämmelserna i 165 § 2 och3 mom. TL överförs till FTL, 22 kap. 5 och 6 §§. Förslaget innebär ocksä, attnuvarande bestämmelse i 166 § TL om när besvär senast skall anföras överkammarätts beslut, skall intas i 22 kap. 7 § FTL. Förslaget innebär vidare atthänvisningarna till TL i 11 och 12 §§ lagen om allmänna förvaltningsdomstolarskall avse FTL. Förslagen har i allmänhet godtagits eller lämnats utanerinran av remissinstanserna. Jag ansluter mig till förslagen. Emellertid vill jagföreslå att i 22 kap. 6 § FTL införs ett andra stycke motsvarande 173 § 4 mom. TL,som behandlar ersättningsfrågan för de särskilda ledamöter i kammarrätt somfinns vid mål om fastighetstaxering, 2.3.3 Besvär i särskild ordning 2.3.3.1 Allmänt I vissa fall kan ett beslut om fastighetstaxeringöverklagas även efter det att tiden för att anföra besvär i vanlig ordningutgått. Talan förs i sådana fall genom besvär i särskild ordning. Bestämmelserhärom finns nu i 167 § 1 och 2 mom. TL. Enligt 1 mom. kan fastighetsägare, sominte har fått underrättelse om innehållet i fastighetstaxeringsnämndensslutliga beslut under taxeringsåret, anföra besvär intillutgången av året efter taxeringsåret. 12 mom. anges vissa situationer därbesvär kan anföras av behörig klagande intill utgången av femte året eftertaxeringsåret. Kommitténs förslag innebär alt dessa bestämmelser med istort sett oförändrat innehåll överförs till FTL. Vissa ändringar föreslåsemellertid. De kanske viktigaste ändringarna är att en utvidgning avbesvärsrätten föreslås föreligga, dels om de uppgifter på vilka taxeringengrundats är oriktiga -bortsett från mindre fel -, dels om en domstol vidprövning av besvär över taxeringen frångår en anvisning om riktvärden. 3 1980/81. Prop.1980/81:111 34 har av kommittén ansetts inte kräva någon ändrad lydelseav nuvarande bestämmelser. Förslagen har i allmänhet fått ett positivt mottagande ävremissinstanserna. Flera remissinstanser har eiriellertid synpunkter påförslagen, framför allt i fråga om nämnda utvidgning av tillämpningsområdet. För egendel vill jag nämna att jag i stort ansluter mig till förslagen. Jag kommeremellertid att föreslå vissa mindre ändringar. I fråga om en utvidgning avtillämpningsområdet på sätt kommittén föreslår har jag, liksom fleraremissinstanser, uppfattningen att en sådan kan vara motiverad men att denna iså fall måste komma till uttryck i lagtexten. Jag kommer i de följandeavsnitten alt behandla kommitténs förslag i fråga om besvär i särskild ordning. 2.3.3.2 Utebliven eller för sent erhållen underrättelse Kommittén föreslår att nuvarande möjlighet tillextraordinär besvärsrätt enligt reglerna i 167 § 1 mom. TL bibehålls i huvudsakoförändrade. Förslaget innebär att ägare skall ha rätt att anföra besvär isärskild ordning om han inte under taxeringsåret fåttunderrättelse om fastighetstaxeringsnåmnds beslut om fastighetstaxering.Tidsgränsen , i stället som f. n. , valdes med hänsyntill att besvär i vanlig ordning av fastighetsägare enligt 21 kap. 1 § FTLskall anföras . Rätten att anföra besvär i särskildordning i detta fall föreslås oförändrat föreligga intill utgången av åretefter taxeringsåret. Kommittén föreslår att i FTL införs ett nytt kapitel, 23kap., om besvär i särskild ordning. Den nu aktuella bestämmelsen skall därvidtas in i 1 § i detta kapitel. Förslaget har godtagits av remissinstanserna. Även jagansluter mig till förslaget. 2.3.3.3 Oriktigt taxeringsbeslut, m. m. 1167 § 2 mom. TL anges när rätt till besvär i särskildordning föreligger på grund av oriktigt taxeringsbeslut. Kommitténs förslaginnebär att nuvarande bestämmelser i huvudsak oförändrade förs över till 23kap. 2 § FTL. Förslaget innebär som tidigare nämnts emellertid även att en vissutvidgning av besvärsrätten skall införas utan att bestämmelsens ordalydelseändras. Jag kommer att behandla varje föreslagen besvärsgrundför sig. Fastighet har genom förbiseende inte blivit taxerad Denna besvärsgrund föreslås av kommittén gälla även ifortsättningen. Förslaget innebär även ett tillägg så till vida att besvärsrättskall föreligga även när del av fastighet genom förbiseende inte blivittaxerad. Enligt kommittén föreslås detta tillägg för att undvika oklarhethuruvida underlåtenhet att taxera viss del av fastighet faller underbestämmelsen. 1980/81:111 35 Jag delar liksom remissinstanserna kommitténs uppfattningatt nuvarande bestämmelse bör finnas även i fortsättningen. Förslaget att ävenunderlåtenhet att taxera del av fastighet skall ingå i bestämmelsen innebär emellerfidatt den kommer att avse t. ex. fall då hela fastighetens areal inte harbeaktats vid fastighetstaxeringen och de fall då en byggnad inte har blivitvärderad. Felet kan avse en så liten areal eller en så obetydlig byggnad atttaxeringen påverkas endast i mindre grad. Det kan i vissa fall även ligga enmedveten bedömning bakom felet som då inte bör kunna angripas genom besvär i.särskild ordning. Jag anser på grund härav att orden "del av fastighet"bör utgå ur lagtexten. Frågan huruvida besvär i särskild ordning bör föreligganär del av fasfighel av förbiseende inte blivit taxerad bör i stället kunnabedömas enligt någon av de övriga grunderna för särskilda besvär. Taxering har ägt rum av annan egendom än fastighet ellerfelaktigt skattepliktsbeslut föreligger Kommittén föreslår att dessa besvärsgrunder oförändradeförs över fill FTL. Förslaget har i allmänhet inte mött några erinringar frånremissinstanserna. Jag godtar förslagen men vill nämna följande. Egendom somenligt 7 kap. 16 § FTL inte skall åsättas något värde men som är skattepliktigvar vid föregående fastighetstaxering i regel inte skattepliktig. Denna egendomkommer inte atl omfattas av besvärsgrunden att felaktigt skattepliktsbeslutföreligger. Enligt min mening bör extraordinär besvärsrätt föreligga om sådanegendom felaktigt åsatts värde. Detta bör ske genom ett tillägg av dennainnebörd till bestämmelsen om extraordinär besvärsrätt när taxering har ägt rumav annan egendom än fastighet. Enligt 167 § 2 mom. 4) TL föreligger besvärsrätt om fasfigheltaxerats på mer än en ort eller eljest taxerats i fall, där taxering av fasfigheteninte bort äga rum. Kommittén föreslår att besvärsrätt även i fortsättningen skallföreligga om fastigheten har taxerats på mer än en ort. Några andra fall avdubbeltaxering än taxering på mer än en ort bör enligt kommittén inte kunnaförekomma och föreslår därför att besvärsråtten begränsas till de fallfastighet har taxerats på mer än en ort. Förslaget innebär vidare attbesvärsrätt bör föreligga även när del av fastighet har taxerats på mer än enort. Förslaget har godtagits eller lämnats utan erinran av deflesta remissinstanserna. För egen del vill jag nämna följande. Jag instämmer i detpåpekande som gjorts av en remissinstans om att dubbeltaxering kan tänkas ägarum utan att det sker på olika orter. Bestämmelsen bör utformas sä att denavser även detta fall. Någon remissinstans har ansett att det synes obehövligtatt ange att besvärsrätt skall föreligga när del av fastighet har taxerats pämer än en ort. Prop.1980/81:111 36 eftersom det måste antas atl hänförande av egendom tilltvå olika taxeringsenheter inte sker utan att taxeringsnämnden gör ett sådantuppenbart förbiseende som avses i kommitténs förslag till punkt 5. Det kanemellertid enligt min mening finnas fall när del av fastighet har dubbeltax-eratsutan att sådant uppenbart förbiseende har ägt rum. En självständig besvärsrättbör därför enligt min mening föreligga även när del av fastighet har dubbeltaxerats. Jag vill erinra om att jag har föreslagit attorden "del av fastighet" skall utgå ur kommitténs förslag attbesvärsrätt skall föreligga om fastighet eller del av fastighet genomförbiseende inle har blivit taxerad. Det kunde därför förefalla naturligt attta bort orden "del av fastighet" från även denna bestämmelse. 1 detföregående fallet, när del av fastighet genom förbiseende inte blivit taxerad,kunde del av fastighet avse en så liten areal eller en så obetydlig byggnad atttaxeringen påverkas endast i mindre grad. I det fallet bör extraordinärbesvärsrätt enligt min mening inte alltid föreligga. Förhållandet är någotannorlunda vid dubbeltaxering av del av fastighet. Här torde det i regel vara frägaom ändring av taxeringen i högre grad än i föregående fall. Dessutom är enextraordinär besvärsräll vid fall när del av faslighet blivit dubbeltaxeradnormalt till fastighetsägarens förmån. Besvär i detta fall torde i allmänhetavse endast en sänkning av taxeringsvärdet. Feltaxering på grund av felräkning m. m. Kommittén föreslår att den särskilda besvärsgrunden atttaxeringsbeslutet blivit felaktigt på grund av felräkning m. m. eller annatuppenbart förbiseende skall föras över till 23 kap. 2 § FTL. Förslaget har godtagits eiler lämnats utan erinran avremissinstanserna. Även jag ansluter mig till förslaget. Extraordinärbesvärsrätt föreligger enligt 167 § 2 mom. 6) TL om sådana omständigheterföreligger som bort föranleda väsentligt annorlunda taxering och särskilda skälföreligger för prövning av besvären. Kommitténsförslag innebär att bestämmelsen överförs till 23 kap. 2 § FTL. Kommittén föreslåratt extraordinär besvärsrätt enligt denna grund skall föreligga även när enskattedomstol genom lagakraflvunnet beslut har frångått en anvisning omriktvärden. Detta är enligt kommittén en utvidgning av besvärsrätten jämförtmed nuvarande ordning. Kommittén anser dock att denna utvidgade besvärsrättinte kräver någon ändring av bestämmelsen. Kommittén föreslår vidare attextraordinär besvärsrätt skall föreligga när taxeringen blivit felaktig pågrund av att ett felaktigt eller ofullständigt underlag för taxeringen harlegat till grund för denna. Detta föreslås gälla oavsett hur felaktigheten haruppkommit och i vilken riktning taxeringen bör ändras. Kommitténs förslaginnebär vidare att, i de fall ett Prop.1980/81:111 37