prop · G40339 · 1980-12-31 00:00:00 — Enskattereduktion påverkar inte storleken av denbeskattningsbara inkomsten och de använda formerna av skattereduktion har fallit helt på statskassan, lösning bör kunna användas förde här beskrivna reduktionsmodellerna Aoch B så länge reduktionen har en omfattning son inte motsvarar mer än en avräkningför halva bolagsskatten på utdelade vinstmedel (dvs, den del av bolagsskattensom går till staten), On reduktionen däremot fåren större omfattning, raåste man ta ställningtill om staten skall efterge skattebelopp som tillfaller kommunerna eller ominte reduktionen till viss del måste bäras ocksåav kommunerna, Prop,1980/81:39 140 Beträffande innel:iörden av reduktionsnodellerna vill vi för tydlighetens skull tillägga följande.Skattereduktionen innebär att ett avdrag görs från deninkomstskatt .son enligt vanliga regler har räknats fram pä aktieägarens sanlade inkomster under utdelningsåret (vi bortser härfrån att reduktion kan ske även i frågaom skogsvärdsavgift ra.m.). I enstaka fallkan det inträffa att reduktionsbeloppet överstiger inkomstskatten. Det bör inte korama i fråga att i ett provisoriskt system låtaöverskjutande belopp betalas utkontant (sädan kontantutbetalning kan däreraot förekommai de utländska avräkningssystemen) eller att låta det avräknasmot tlen skatt som påförs aktieägaren för ett annat inkomstår , 7,3.1,4 Avdrag vid taxeringen Den form av avdrag som vi nu behandlar görs i deklarationen och reducerar denbeskattningsbara inkoiasten. Enligt nuvarande regler fär s.k. sparavdrag göras vid beräkning av inkomst av kapital. En utvidgning av dettaavdrag bör enligt vår mening inte koraraa i fråga i detta sannanhang. Bland hushållens kapitalintäkterdoninerar räntorna helt. En höjning av sparavdraget skulle därför vara av värde främstför banksparandet men ha endast enmarginell betydelse för akties£iarandet. Vad vi skall diskutera ar i stället ett särskiltavdrag som får göras bara mot utdelningsinkomster. Ett sådant utdelningsavdrag kan konstrueras på nånga sätt: - Fullt avdragupp till ett visst belopp (utdelningar upp till detta belopp är alltsåhelt skattefria), - Partielltavdrag (avdrag nedges ned ett belopp son motsvarar en viss andel avutdelningsinkorasten), - Avtrappatavdrag (avdrag medges med t,ex, förutdelningar upp till visst belopp, med en lägreprocentsats upp till en ny gräns samt -eventuellt - med en ännu lägre procentsats därutöver). Prop.1980/81:39 141 Både partiellt och avtrappat avdragkan konstrueras ned eller utan ett högstatak för avdraget. Den följande tabellen visar aktieägarens skatt på utdelningenoch hans behållning efter skatt(utdelningsnetto). Den skatt som tas ut Aktieägarens utdel- hos aktieägaren pä en ningsnetto om m är utdelning på TÖO om resp, ra är resp. 0,85 0,8 0,7 0,6 0,4 0,85 0,8 0,7 0,6 0,4 regler 85 80 70 60 40 15 20 30 40 60 (Halv avräk ning) (75 66 49 32 -1) (25 34 51 68101) 50 =s avdrag 42,5 40 35 30 20 57,5 60 65 70 80 25 * avdrag 64 60 52 45 30 36 40 48 55 70 avdrag 76,5 72 63 54 36 23,5 28 37 46 64 Man kan konstatera att skattelättnaden i ett avdragssystem är störst i höga inkomstlagen. Detta gäller i bådenominella och relativa termer. Effekterna av ett avdrag skiljer sig alltså väsentligt frän de effekter som erhålls vid avräkning och vid skattereduktionenligt modellerna A och B. Liksom vid en skattereduktion är det nödvändigt att särskiltöverväga hur reglerna för makar skall utformas. Vi anseratt varje make i princip skall ha rätttill avdrag i sarama utsträckning som en ensamstående person (makarnas sammanlagda maximala avdragblir alltså dubbelt sä stort som den ensamståendes). Vad det gäller att ta ställning till ärom någon form av gemensam avdragsberäkning skall medges (med rätt för den ena maken att tillgodoföra sig avdrag som den andra maken inte har kunnatutnyttja) eller om makarna skall behandlas som helt fristående frånvarandra. 1980/81:39 142 Enligt vår raening står det bästi överensstämmelse raed de principer som i övrigt tillämpasvid beskattningen av makars kapitalinkomster att medge en gemensam avdragsberäkning. I regel medför detta inte några tekniska problem. Vid ett avtrappatavdrag uppkommer dock vissa svårigheter. Fullt avdrag (upp till ett visst belopp) I detta fall finns tvåalternativ. Antingen föreskrivs att vardera maken i första hand skall utnyttja sitt eget avdrag eller också fär makarnafritt fördela det totala avdraget mellansig. Båda lösningarna är tekniskt genomförbara. Det nuvarande sparavdraget får fördelasfritt. Vid denna konstruktion ligger det närmast till hands att föreskriva att vardera maken skall ta "sitt" avdrag. Föreskrivs ett tak, bör den ena makens outnyttjade avdragsutrymrne få utnyttjas av den andra maken. Vid denna avdragskonstruktion uppkommer vissa problera. Avpraktiska skäl torde det inte vara möjligt att beräknaavdrag särskilt för varje utdelningsskikt. I stället måsteett gemensamt totalt avdrag beräknas för makarna. Fräganär om cietta avdrag skall få fördelas fritteller om en proportionering skall ske. Det första alternativet ger utrymme förspekulativa beräkningar och medför kontrollproblem. Det andra medför merarbete vid deklarationen. När det gäller kostnaderna för olika avdragsmodeller har vi funnit det vara av intresse att belysavilka avdragsbelopp som kan rymmas inom de i det föregående beräknade alternativa kostnadsramarna. Prop.1980/81:39 143 1_J 1,69 2,0 resp. makar) 1 100/2 200 1 700/3 400 3 500/7 000 Partiellt av drag utan tak (%) 20 25-30 40 Inom sanma kostnadsram som ett system med halv avräkning skulle finnas utrymme för bl.a. följandeform av avtrappat avdrag (ensamståenderesp. avdrag upp till 500/, "iintervallet 500/1 000 - 3 000/, " över 3 000/. Det kan ocksåha intresse att se den ungefärligakostnaden för vissa andra avdragsnivåer (ensamståenderesp. Avdragsbelopp (kr.) (kr.) 100/ 200 25 200/ 400 45 400/ 800 80 800/1 600 140 Prop.1980/81:39 144 7,3,1,5 Samordning raed sparavdraget Vid säväl utdelningsavdrag som skattereduktion uppkommer frågan hur de nya reglerna skall samordnas mednuvarande sparavdrag. En redogörelse för sparavdragets konstruktion har lännats i avsnitt 2,2.1. Vi vill erinra om attavdraget görs sist vid beräkningen av kapitalinkomsten, dvs. sedan intäkterna har lagts ihop och avdrag har gjorts för ränteutgifterm.m., och att sparavdraget inte fårleda till att underskott uppkommer i förvärvskällan. Har enperson kapitalintäkter av flera slag, t.ex. både utdelnings- och ränteintäkter, behöver man f.n. inte avgöra vilka intäkter avdraget skall anses belöpa på. Några särskildaregler om fördelning av avdraget på olika intäktsslagfinns följaktligen inte men kan -somvi strax skall utveckla närraare - visa sig behövliga om nya stimulansregler införs. Samordning med ett utdelningsavdrag Om ett utdelningsavdrag skulle införas, kan samordningen raed sparavdraget ske på flera sätt.Två huvudalternativ ligger närraast till hands (vid den fortsatta diskussionenutgår vi från ett fast utdelningsavdrag pä , förensamstående och I , för raakar). Det ena alternativet äratt ha kvar sparavdraget i oförändrad form vid sidan av det nya utdelningsavdraget.Den del av utdelningarna som överstigeruttieln ingsavdrage t redovisas tillsammans raed övriga kapitalintäkter. Om det finns kvar något utrymme efter avdrag för ränteutgifterm.m., medges sparavdrag på samma villkor som . Två raakar som har varken utgiftsräntor eller ränteintäkter men . i utdelningar skulle således redovisa . som intäkt av kapital och kunna kvitta detta belopp raot detvanliga sparavdraget. Prop.1980/81:39 145 Det andra alternativet innebär att sparavdraget får en merbegränsad omfattning. Utdelningarnabryts ut och får ligga till grund för det nya utdelningsavdraget. Sparavdraget kommer ifortsättningen att avse i stort sett bararänteintäkter. Det kan i och försig vara tilltalande att ha tvä skildaavdrag. Uppdelningen bidrar till att görasysteraet överskådligt. Alternativet har emellertid ocksä nackdelar. Det kan få effekter som direkt strider mot syftet med de nya reglerna. Enseparat behandling av utdelnings- och ränteintäkter kan nämligenge en aktieägare anledning att ersätta en del av sina aktier med t.ex. ettbanktillgodohavande för att kunna dra nytta av båda avdragen. Otn det nya utdelningsavdraget skullebestämmas till lägre belopp änsparavdraget, förstärks i vissa fall motivet försädana omplaceringar. Den som intehar några ränteintäkter men har utdelningar som överstiger det nya utdelningsavdraget skulle träffas av en direkt skatteskärpning om han inte ersätter en del av aktierna med tillgångarsom ger avkastning i form av ränta. Samordning med en skattereduktion Om man ger det nuvarande sparavdraget en ny konstruktion så att det i fortsättningenfär göras bara mot ränteintäkter (och sådanutdelning som inte omfattas av våra förslag), uppkommer inte några samordningsproblem. Utdelningsintäkterna behandlas för sig och kan direkt läggas tillgrund för skattereduktion. Vi har redan antytt att ett system med separat behandlingav ränte- och utdelningsintäkter har vissa nackdelar. Systemet kan t.ex. i vissafall ge incitament till omplacering fränaktier till räntegivande tillgångar. Vill man mot denna bakgrund behålla sparavdragets nuvarande konstruktion i ettsysten där utdelningsintäkterna ger rätttill skattereduktion, aktualiseras särskildasamordningsfrågor. 10 1980/81. Prop.1980/81:39 146 Vad man i första hand måste ta ställningtill är om bäde sparavdrag och skattereduktion skall kunna medgesi fräga om en viss del av enutdelningsinkomst. Om man tillåter ett sädant sammanträffande,kan resultatet bli att vissa aktieägarefår en "överstiraulans" i den meningen att utdelningenger ett netto på raer än . Överstimulansenupphör dock när utdelningsinkorasten har nätt en viss storlek och den upphör snabbare föraktieägare i högre än för aktieägarei lägre inkorastlägen. Det anfördakan belysas raed ett exempel. Antag att skattereduktion medges raed avutdelningsbeloppet och att den skattskyldige inte använder någondel av sparavdraget mot ränteintäkter. Om hans utdelningar ligger inom sparavdraget,blir hans netto av utdelningen (full skattefrihet på grund av sparavdrget plus skattereduktion).Om narginalskattesatsen antas vara resp. upphör översfimulanseni den här angivna meningen (för tvä makar) viden utdelningsinkorast pä . Det kan hävdas att en överstiraulans av detta slag bör förhindras,eftersom den kan sägas innebära att man gårlängre än till att eliminera det ena ledet i dubbelbeskattningen. Det kan dockocksä anföras skäl för att acceptera överstimulansen: - de nya lättnadernas karaktärav stimulansåtgärd talar för att de bör komma aktieägarnatill del oberoende av vilken beskattning sora har skett (dvs.oberoende av om sparavdraget har utnyttjats eller ej), - överstimulansen får i första handbetydelse för smäsparare , - även i ett avräkningssystem av EG-modell kan aktieägaren fäskattefrihet för utdelningen och dessutoraytterligare medel. Prop.1980/81:39 147 Vill raan ändå eliminera överstimulansenoch ha kvar sparavdraget i dess nuvarande form, blir det nödvändigt attinföra regler som hindrar att en ochsamma del av utdelningsinkomsten båderäknas av mot sparavdraget och läggs till grund förskattereduktion. Man raåste då kunna fastställa hur stor del av sparavdragetsom har utnyttjats mot utdelningsintäkterna.Detta erbjuder inga svårigheter i de fall då den skattskyldige inte redovisar andra kapitalintäkter änutdelningar. Har han däreraot också ränteintäkter, blir fråganmer komplicerad. Sora vi har närantfinns det inte några regler om hur sparavdragetskall fördelas på olika kapitalintäkter. Nya bestämmelser behövs för ändamålet. De nya bestämmelsernabehöver inte medföra att inkomstberäkningen i deklarationen ändras.Det räcker att taxeringsnämnden beaktar sparavdraget när underlaget förskattereduktion fastställs. Detta kan ske pä flera sätt. Alternativ 1 (schablonregel) Man kan införa enschablonregel som innebär att en viss bestämd del - t.ex. hälften- av det totalt utnyttjade sparavdraget skall anses hänföriig tillutdelningsintäkterna. En sådan regel ärförhållandevis enkel att tillämpa.För att undvika ett alltför oförmånligt resultat vid låga utdelningsinkomster börschablonregeln dock kompletteras. Man börföreskriva att den raot utdelningsintäkterna utnyttjade delen av sparavdraget inte i något fall skall anses överstiga hälften av dessa intäkter. Alternativ 2 (proportionering) Det utnyttjade sparavdraget kan proportioneras på de olika kapitalintäkterna. Så stor del av det totalt utnyttjade sparavdragetsom utdelningsintäkterna utgör av de sararaanlagda kapitalintäkterna skulle anses belöpa på utdelningsintäkterna och alltsådras av från underlaget för skattereduktion. Metoden kan anses ge ettmateriellt riktigare resultat än alternativ1, rae-- proportioneringen kan raedföraett inte oväsentligt merarbece för taxeringsnämnden(särskilt vid taxeringen av mal . Prop.1980/81:39 148 Både alternativ 1 och alternativ 2kan i vissa fall få effekter sora från raateriell synpukt är mindre tillfredställande. Dekan t.ex. raedföra att en person sora redan i dagutnyttjar hela sparavdraget och som investerar i aktier, inte får lägga helautdelningen pä de nyköpta aktierna till grund för skattereduktion. Det kan därför vara värt att överväga även andra lösningar. Alternativ 3 (sparavdraget hänförs i första hand till räntenettot). Man kan göra gällande att ett mer rättvisande resultat uppnås om man gör en jämförelse mellan åena sidan det sparavdrag som skulle ha gjorts om inga utdelningsintäkter hade förelegatoch å andra sidan det avdrag somfaktiskt har utnyttjats. Detta kan ocksåuttryckas så att sparavdraget -trots att det får nyttjas mot utdelningar - ändå i första hand skall avräknas mot det eventuella netto sora kvarstår sedan ränteintäkterna har minskats med ränteutgifter ra.m. (räntenettot). Med denna utgångspunktskulle sparavdraget leda till minskning av underlaget för skattereduktion i endast tvä fall. Det ena fallet är att räntenettot är negativt. Eventuellt utnyttjat sparavdrag skall då i sin helhet anses belöpa påutdelningsintäkterna och alltså räknas av frän underlaget förskattereduktion. Det andra fallet äratt räntenettot är positivt raen raindre än det utnyttjade sparavdraget. I det fallet skallden del av det utnyttjade sparavdraget son överstigerräntenettot anses hänföriig till utdelningsintäkterna. I likhet raed alternativ 2 kan dettaalternativ leda till ett inte obetydligt merarbete för taxeringsnämnden. vi har presenterat alternativ som innebär att prövningenläggs hos taxeringsnämnden och att inkomstberäkningen i deklarationen inte ändras. Det ärdock möjligt att i stället göraberäkningarna redan i deklarationen. Ensådan lösning har den fördelen att den skattskyldige får lättare att själv bedömaslutresultatet. Å andra sidan blir det nödvändigt att göra väsentligaingrepp i nuvarande deklarationsrutiner. Förfullständighetens skull vill vi ändå illustrerahur en omläggning kan genomföras. Prop.1980/81:39 149 Alternativ 4 (modifiering av alternativ 3) Man kan fortfarande utgåfrän principen att sparavdraget i första hand skall anses utnyttjat mot räntenettot. Reglerna för deklaration av kapitalinkomst görsom så att raan redan i deklarationen beräknar underlaget förskattereduktion. Följande scheraa kan följas. ~ ev. utdelninqsavdrag - ränteutgifter m.m. - oujinyttjat sparav- drag' inkomst/underskott av - räntenetto B-' underlag för skattere-duktion. Vi har här pekat pä nägraalternativ för samordning mellan ett sparavdragsom har nuvarande konstruktion och en skattereduktion. Även andra lösningarär tänkbara. En möjlighet som vi har diskuterat är att som huvudregel tillämpa ett systera förseparat behandling av ränte- och utdelningsintäkter men ge den skattskyldige rätt att låtaviss valfri del av utdelningsintäkternabehandlas som ränteintäkter. l)Fär inte överstiga räntenetto A, Om räntenetto A är negativt, medges här inte någotsparavdrag, 2)Får inte överstiga summan C. 3)0n räntenetto B är negativt,skall det behandlas som Prop.1980/81:39 150 Alternativ 5 (separat behandling, frivillig överföring) Innebörden av detta alternativ är att den skattskyldige skulle ha rätt - men inte skyldighet - att "fylla upp"sparavdraget. Följande scheraa skulle följas (exeraplet avser en ensamstående). Inkomst av kapital och underlag för skattereduktion En fördel raed denna lösning äratt den inte ger incitament till omplacering från aktier till banktillgodohavande o.d. Möjligheten att efter eget val behandla utdelningsintäkter som räntagör att metoden blir"neutral" i förhållande till de olika stimulansåtgärderna (dvs. sparavdrag resp. utdelningsavdrageller skattereduktion). En nackdel äratt den ställer de skattskyldiga inför sväradeklarationsproblem. Det är inte alls givet att det lönar sig att i exemplet föra över 1 300kr. Om nägon överföring inte sker, höjs inkomsten av kapital till (2 500 - 500 =) 2 000kr. men mot detta svarar att avräkning/skattereduktionfär beräknas på så mycket som . En höjningav den beskattningsbara inkomsten raed . kompenseras således av att underlaget för skattereduktion ökar med . Om skattereduktion medges , väger de bådaalternativen jämnt vid en marginalskatt på . Vid lägreraarginalskattesats är det fördelaktigare att inte föra överbeloppet. När vi i det föregäendeillustrerat olika alternativ har vi utgåttfrån att den skattskyldige är ensamstående.Det bör understrykas att förhällandena iregel blir mer koraplicerade när det är fråga om tvä raakar sora bådahar kapitalintäkter. Prop.1980/81:39 151 7.3.1.6 Slutsatser och förslag Vi liar i det föregående avvisat tanken på att i provisoriets form införaett avräkningssystem av kontinental raodell.Därefter har vi utan ställningstagande redovisat effekterna och den tekniskautformningen av två forraer av skattereduktion (modellernaA och B) sant ett utdelningsavdrag. Vi gårnu över till att jämföra de båda reduktionsmodellerna och utdelningsavdraget iolika avseenden. bör erinras om att vi har valt att i första hand belysa en lättnadsnivä om motsvarar avräkning föri princip halva bolagsskatten på utdelade vinstraedel.Detta innebär i sin tur en totalstatsfinansiell kostnadsrara på ca 225-270milj. (före eventuell samordning med sparavdraget). Vi har tidigare understrukit angelägenheten av att de provisoriska åtgärdernautformas så att de inte försvårar övergängen till ettpermanent system. Detta gäller inte rainst i fråga ora lättnadernasfördelning på olika inkomstklasser, dvs. vad vi har kallat åtgärdernasinkomstprofil. Vi har gjort bedömningen atten överensstämmelse med effekterna i ett avräkningssystem skulle vara en fördel frånden nu angivna synpunkten. Ett avräkningssystemger större nominella lättnader vid lågaän vid höga inkomster och lika stora relativa lättnader i alla inkomstlägen. Reduktionsmodell A har konstruerats med utgångspunkt i de principer som ligger till grund för ett avräkningssystem.Reduktionssatsen sjunker med stigande beskattningsbar inkorast. Modellensprofil är nära nog identisk med avräkningssystemets. Vid en skattereduktion enligt modell B är reduktionssatsen oberoende av den beskattningsbarainkorastens storlek. Detta medför i principatt den nominella lättnaden blir lika stor Prop.1980/81:39 152 i alla inkomstlägenmedan den relativa ökningen av behållen utdelning efter skatt är större vid höga inkomster. Härigenomkommer inkomstprofilen att avvika frånavräkningssystemets. Den föreslagna avtrappningen av reduktionssatsen tenderardock att minska avvikelserna. Avtrappningen innebär att den genomsnittliga reduktionssatsen blir lägre vid en högutdelningsinkorast än vid en låg. Eftersom utdelningsin-komsterna generellt sett är större vid högre beskattningsbar inkomst (jfr tabell 3:4), finnsdet även i modell B ett samband mellanreduktionssatsen och marginalskattesatsen. I detta saramanhang kan det finnas anledning attytterligare uppmärksamma de individuella effekternaav de båda reduktionsmodellerna. I tabell 7;14a-cvisar vi skatterainskningen i förhållande till nuvarande regler vid olika stora utdelningsinkomsteroch marginalskattesatser (tabellen avser effekterna för en ensamståendeperson; vi bortser från sparavdraget). I diagram 7:4 jämförsmodellernas verkningar i några olika inkorastlägen vid en lättnadsnivä av halv avräkning. Tabell 7;14a Skatteninskning' för ensamstående(kr. ), kostnadsnivå motsvarande uppräkningsfaktorn 1,69 (avräkning) Utdelnings- Statligt beskattningsbar inkomst (kr. )inkomst (kr.) 50 000 80000 110 000 150 000 250 000 (tab. 7:6) (tab. 7:9b) Om den skattskyldige antas ha utnytjat hela sitt sparavdragpå . blir skatteminskningen viden beskattningsbar inkomst av . (kr.) Skatteminskning (kr.) Modell A Modell B Skatteminskning förensamstående (kr. ), kostnadsnivå motsvarande uppräkningsfaktörn 1,5 (avräkning) Utdelnings- Statligt beskattningsbar inkomst (kr. )inkomst (kr.) 50 000 80 000 110 000 150 000 250 000 (tab. 7:7) (samtliga inkorastlägen) 175 250 550 790 2 310 4 310 rabell 7:14c Skatteminskning för ensanstående (kr. ), kostnadsnivå notsvarande uppräkningsfaktorn 2,0 (avräkning) Utdelnings- Statligt beskattningsbar inkonst (kr.) inkonst (kr.) 50 000 80 000 110 000 150 000 250 000 (tab. 7:7) (saintliga inkomstlagen) a)För varje utdelningsskikt på . har reduktionssatsen i tabell 7:l4b sänkts ned och i tabell 7:l4c ned ; dock inte lägre än till'8 resp. . '" «0/8/..39 Prop.1980/81:39 156 Beträffande utdelningsavdrag av olikaslag kan noteras att de ger störstanominella och relativa lättnader i höga inkomstlägen.Profilen avviker - även raed ett avtrappat avdrag -markant från avräkningssystemets profil. Vi gör följande bedömning. FrSn de utgångspunkter som vi har angett har i första hand reduktionsmodell A en lämplig inkomstprofil. Även reduktionsraodell B ståri god överensstämmelse med riktlinjerna för provisoriet. Såär däremot inte fallet med ett utdelningsavdrag. Vi vill här göra ytterligare ett påpekande. Konstruktionen av modell A medför att reduktionssatsen kan bli högoch reduktionsbeloppet betydande i de fall dären aktieägare har stora utdelningar men låg beskattningsbar inkomst. Denna effekt är inte någotspecifikt för den här förordade modellenutan kan lika väl uppkomma i de utländska avräkningssystemen.Det bör dock framhållas att modell B inte ger upphov till motsvarandeeffekter, eftersom reduktionssatsen i den modellen avtrappas relativt snabbtmed stigande utdelningsinkorast . Vi har ansett det önskvärt att de provisoriska åtgärderna får en bred inriktning i den meningen att de gerincitament till aktieplaceringar bådeför hushåll raed inget eller ett obetydligt aktieinnehav (småsparare) och förhushåll som redan har en större aktieportfölj. Reduktionsmodell B ger en hög reduktionssats vid låga utdelningsinkoraster.I likhet med ett lOO-procentigt utdelningsavdrag har modellen därför i dennadel en påtaglig småspa-rarinr iktning. Reduktionsraodell A inneljär att reduktionssatsen är hög vid låga beskattningsbara inkomster. Generellt sett är även dennautformning ägnad att ge stimulans åt småsparandet. Småsparare (eller potentiella smäsparare) i högre Prop.1980/81:39 157 inkomstlagen fårdäreraot en mindre skattelättnad nen äveni dessa fall torde modellen dock ge en tillräckligstimulanseffekt. Båda reduktionsnodellerna bör ge incitament till nya aktieplaceringar vid de större innehaven. Ett lOO-procentigt utdelningsavdrag (soramed nödvändighet mäste fä en begränsad storlek) får däremot bedömas som en ineffektiv ätgärd i detta hänseende, ävenom avdraget indirekt - via höjdaaktiekurser - kan fä en stimulanseffekt även för innehavareav större portföljer. Ett partiellt eller avtrappat avdrag utan -eller raed ett högt - tak skulle bli mer effektivt raenhar olägenheter från andra synpunkter. Vår slutsats är att de bådareduktionsraodellerna - raen däremotknappast ett utdelningsavdrag - uppfyller kravet pä bred inriktning. Vi vill i detta samraanhang beröra en närliggandefråga. Om en person finansierar enplacering genom län, har han rätt till avdrag förränteutgifterna.