prop · G403117 · 1980-12-31 00:00:00 — Man har positivaerfarenheter av bådadera och har med god behållning även kunnat sända personalmed mångårig erfarenhet av u-landshälsovård till den . Utbildningen inomde i anlal u-landsstationerade fyra siörsta organisationerna skiljer sig iuppbyggnad och omföng. , skiljer man på personal med längtids-ochkorttidsengagemang där det senare innebär en tidsbegränsad anställning, somregel . De långtidsengageradekan vara pastorsmissionärer, sjukvårdspersonal samt administratörer, teknikeroch lärare m. fl. I gmppen korttidsengagerade ingär bl. a. volontärer. Långtidsengageradpersonal fär utöver gmnd- och yrkesutbildning upp lill ett årsmissionärsutbildning vid förbundets teologiska seminarium pä . Tiden därägnas åt missionshistoria och missionskunskap och också ål språk ochförhållandena i . Prop.1980/81:117 30 harbibelutbildning, korta introduktionskurser, en u-landslinje med språkinslag påen termin, och inlensivutbildning i engelska, franska och swahili. Ävenpingstmissionen föriägger stora delar av sin språkutbildning utomlands, ochsamarbetar med kristna språkskolor i , och . Lokalspråksutbildningenär föriagd till stationeringsländerna. Den normala utbildningstiden förutresande personal är ca elt år. Detsvenska näringslivet satsar relativt sett mindre på planmässig information ochutbildning inför u-landstjänsl än man gör inom bistånd, enskilda organisationeroch mission. Man använder sig i högre grad av individuella personalutvecklingsåigärder,enstaka kurser och muntlig information där man kan finna den. Fördel storaflertalet svenskar som reser ut i näringslivets tjänst beslår den allmännaförberedelsen i eller högst några dagars information omförhållandena i stationeringslandet. Informatören är som regel en person sombor eller har vistats i landel. Informationen stöttas ofta av visslitteratur som utlandspersonalavdelningen skaffat fram. Etl viktigt element idenna briefing är de engelska Employment Conditions Abroad, på vilka mångaföretag prenumererar. Inomde flesta störte företag finns ett relativt stort utbud av språkutbildning,ofta i samarbete med Komvux och studieförbund. Inom några förelag har man byggtupp egna språkutbildningsenheler. I de små och medelstora företagen äremellertid även språkutbildningen eftersatt visar en utredning som genomförtsav .' Fråganom förberedelseutbildning har dock fått ökad aktualitet genom olika inträffadeincidenter med rättslig efterföljd och med hemsändningar och brutna kontrakt tillföljd. De fackliga organisationerna har därför börjat ställa krav på attutresande personal skall få nägon form av organiserad utbildning ellerinformation. En arbetsgrupp har bildats mellan SAF, LO och PTK för atldiskutera dessa frågor. Undersenare är har SIDA också i enlighet med beslut börjat ställa högrekrav pä att personal från företag som deltar i biståndsfinansierad verksamhet iu-land skall väljas ut enligt SIDA:s kriterier för urval av biståndspersonaloch att de skall genomgå någon slags förberedelseutbildning inför uppdrag. (Avsnitt 1.1 och 3.3.1.) med stora åtaganden i har förberedelsefrågorna påsenare tid uppmärksammals allt mer och viss utbildning förekommer i ökandeomfattning. LM har t. ex. genomfört ett omfattande utbildnings- och briefingprograminför sina stora engagemang i Saudi . Trots att svenska företag varitverksamma där i många är kunde man inte finna någon lämplig utbildning iSverige, utan anlitade istället det brittiska briefingcentret Farnham Castle(avsnitt 3.4.5). Ändra störte svenska företag anordnar nu också viss"kulturutbildning" på för utresande personal ochmedföljande vuxna familjemedlemmar. Svenskaexportföretag har också börjat samarbeta i u-landsutbildnings-frågor eftersomman som regel varje företag för sig har för få utresande Prop.1980/81:117 31 föriäggsdock utomlands till , och samt eller förlokalspråk som kikongo och hindustani fill stationeringsländerna. Dennaspråkutbildning kan ta upp till . Hälsovårdspersonal går också tropikmedicinskkurs i , eller och i utbildningen ingår också visspraktik vid sjukhus i stationeringslandet. De korttidsenga-gerades utbildningomfattar en kortare allmän förberedelsekurs kombinerad med egnalitteraturstudier och språkträning beroende på förkunskaper.Därtill kan viss kompletterande utbildning ges. Örebromissionenhar en egen missionsskola med en 17 veckors akademisk utbildning (20 poäng)under UHÄ:s överinseende. Budgeten för en sådan kurs uppgår till ca 80 000kronor. Kursen omfattar bl. a. missionskunskap, kultur och u-landsfrågor,psykologi och kunskapsöverföring, tropisk häl-solära och motorkunskap samt vissspråkutbildning. Huvuddelen av språkutbildningen ges separat under 6 månadertill i , och . Till detta kommer också där såbehövs lokalspråksutbildning av samma längd. Missionskursen i är öppenför deltagare utanför Örebromissionen, och genom att den står under UHÄ:söverinseende är deltagarna berättigade till studiemedel. i u-landbmkar Örebromissionen ge återkommande utbildning bl. a. för att samla upp erfarenheterfrån fältet. har man haft en kurs med 30 deltagare. Internationell kyrkotjänst([ICSD ansvarar för rekrytering och utbildningtill Mission, (SKM), ()och . Man rekryterar kyrkoarbetare, lärare, hälsovärdspersonal,tekniker, ekonomer etc. 1 den utbildning som ges ingår urvalskurser ochförberedelseutbildning av ungefär samma slag som de SIDA ger samt kompletterandefackutbildning och en omfattande språkutbildning både i de stora europeiskaspråken och i lokalspråk. Språkutbildningen omfattar främst engelska ochutresande missionspersonal sänds till öaks College i Birminghamn. Manutnyttjar inte enbart del senares språkutbildning som varit av ojämn kvalitetutan även en Training and Missions Course. Normalt är alt en hel familj far tillSelly Oak och går på olika kurser. För barn finns möjligheler atl följa vanligskolgång. Vanligtvis tillbringar deltagarna en termin i , men de sombehöver kan gå upp till tre terminer, vilket motsvarar elt läsår. Förutbildning i franska, spanska och portugisiska har olika modeller prövats medprivatundervisning i och intensivutbildning i , ochBrasilien. Lokalspråkskunskaper betraktas som synnerligen viktiga. Ansvaret förden utbildningen ligger huvudsakligen på mottagande kyrka, och den räknas somett led i anpassningen till de nya förhållandena. 1 swahili ges utbildning i 6månader i Moshi i . ICS har rekryterat elever frän Sandöskolan och hargoda erfarenheler av detta. Eleverna har dock problem med språkfärdigheter. SKMhar i samarbete med arrangerat en rekryteringsfrämjandeoch fackutbildande kurs för diakoner. EFS driver också missionsanknuten u-landsutbildningvid sin folkhögskola i . Pingstmissionenrekryterar samma personalkategorier som övriga missionssamfund. Derasutbildning i sker till största delen pä de till knutnafolkhögskolorna och där man 1980/81:117 32 förall kunna anordna adekvat utbildning. Genom att de utresande är få och oftaskall till många olika länder har man svårt att ge en land- eller regioninrikiadutbildning. En alltför generell förberedelse ses som mindre värdefull avföretagen. Samma svårigheter med för många länder och för oregelbundettillflöde av deltagare rapporteras för övrigt av både och /RATI somtrots flera försök inte lyckats få igång en gemensam förberedelseutbildning förnäringslivet. S/ifhrdärför tagit initiativ lill bildande av en grupp för u-landsut-bildningsfrågormed dellagande av utbildare från de större svenska exportföretagen i avsiktatt åstadkomma störte samordning i dessa frågor. Vissaföretag anlitar konsulter inom eller utomlands för genomförande avförberedelseutbildning. Några företag har i samband med svenska biståndsinsatseranvänt sig av SlDÄ;s förberedelseulbildning men denna har uppfattats som förallmän och för lång i förhållande till sitt innehåll och ibland som väl"indoktrinerande". Förutsättningenför att näringslivet skall kunna bli en regelbunden avnämare avförberedelseutbildning är att den är tillgänglig på kort varsel, land- eller regioninrikiadoch upplevs ha betydelse fördel kommande arbetet. Delbör slutligen noteras att personal i ledande ställning inom företagen i ökandeomfattning bereds möjlighet att resa ut till det tilltänkta stationeringslandetoch informera sig om förhållandena där. Annars begränsas ofta utbildningen i u-landtill en planmässig introduktion och viss ekonomisk medverkan tillspråkutbildning. Företagensspråkutbildning är mer omfattande men varierar myckel från företag fill företagi omfattning, uppläggning och genomförande. Det är dock svårt att få enuppfattning om hur mycket av språkutbildningen som är inriktad pä personer somskall på uppdrag i resp. i-länder och hur mycket som är del avföretagets ordinarie personalutveckling. För många företag är det dessulom så atlomfattningen varierar från etl år till ell annal på grund av att kontraktslutförs och nya upprättas med andra länder. Vår företagsenkäi visar alt vid 18stöne företag är engelska det klart dominerande språket även när del gällernuvarande utbildning., trots atl flera företag kräver goda kunskaper redan föranställning. I de 18 företagen får drygt 200 personer utbildning iengelska inför u-landsuppdrag, dvs. ca hälften av dem som rekryteras inom dessaföretag. Spanska tycks komma därnäst med ca 50, därefter portugisiska med ca 40och franska med ca 30. Företagens hela språkutbildning har betydligt stöneomfattning än vad ovanstående siffror visar. Över 1 000 personer i deundersökta företagen lär t. ex. undervisning i engelska. Dekostnader som budgeteras för språkutbildning av företagen uppgår till över 5 MKr.Det har i vissa fall varit svårt att fh fram uppgifter om detta på grund av enlångt gående decentralisering inom vissa koncerner. Budgetarna varierar från O tillca 1 MKr, kostnader för föriorad arbetstid ej inräknade, och de störstaföretagen svarar för stöne delen av det totala beloppet. Ett företag harangivit att det principiellt avsätter för språkutbildning perutresande person. Emellertidbekostar samhället en minst lika stor del av företagens organiseradespråkutbildning. Tolv av förelagen utnyttjar studieförbunden och Prop.1980/81:117 33 genomförstudiecirklar i språk delvis på betald arbetstid. Tre företag använder sigdessutom av den kommunala vuxenutbildningen för gymnasiekurser i framföralltfranska och spanska, likaså delvis pä betald arbetstid eller i direktanslutning till arbetstiden. 1 det antal personer som följer språkkurser inomföretagen ingår därför även sädana som följer studieförbundskurser ellerkommunala vuxenutbildningen i företagens regi. Någraföretag har egen språkutbildning i den meningen att de har språklärareanställda. Tre av dem som ingår i undersökningen har hel- ellerdeltidsanställda lärare och ytterligare tvä har regelbundet timarvoderade lärare.Samtliga dessa ca 25 lärare är väl kvalificerade för sina uppgifter. De har fördet mesta akademisk utbildning och har det språk de undervisar i till sittmodersmål. De känner företagsmiljön och utnyttjas därför också som översättareoch spräkkonsulter. Vissaföretag använder sig av olika slag av språktest bäde för anställning och förutbildningsplanering. Testen utgörs av allt frän informella intervjuer till formaliseradeskriftliga och muntliga prov för nivågruppering och annat slag av pedagogiskplanering. Förövrigt utnyttjar företagen flera av de språkutbildningsföretag som finns ilandet, framförallt när det gäller enstaka personer i ledande ställning. Förchefspersonal används också utbildningsmöjligheter utomlands. Äv de ca 200personer som flr språkutbildning i engelska för u-landsuppdrag går ca 25 påkurser i . Dämtöver följer ca 10 personer undervisning i varderafranska, spanska och portugisiska. Både svenska och utländska spräkutbildningsföretaganlitas. Behovetav olika lokalspråk anses vara litet. Två företag har nämnt ett behov avkunskaper i arabiska, tvä i vietnamesiska. De säger också attintresset bland medarbetarna att lära sig dessa språk inte är särskilt stort. Dettaberor sannolikt på att den tid som de har till sitt förfogande inte betraktassom tillräcklig, och atl de normalt anser att de klarar sig med engelska iarbetet. Dessa företag har också angivit engelska som första språk och arabiskaresp. vietnamesiska i andra hand. 3.3.5Militär FN-perso na I Utbildningenav personal till FN-bataljonerna varar för officerare och i tvåveckor för övriga anställda. I utbildningen ingår bl. a. förfredsbevakning. Efter inkallelse och i samband med avfärd tillkommer ytteriigareen vecka med tyngdpunkten lagd pä landkännedom med bl. a. den historiska,kulturella och politiska bakgrunden till situationen i landet. Utbildningen gesvanligtvis av befäl förtrogna med landel samt ett mindre antal inkalladeföreläsare. Under utlandstjänstgöringen erbjuds bl. a. språkutbildning päfritid. deltar av personalen i denna, undersommarhalvåret avsevärt färte. Ienlighet med utfästelser att hålla två bataljoner i beredskap -inklusive eventuella bataljoner i tjänst - utbildas ärligen 1 380 man i två omgångar. 3 1980/81. 1980/81:117 34 Observatörertill , och får särskild utbildning i samarbete medden finska arméns FN-avdelning. Utbildningen, United Nations Mililary StaffOfficer , anordnas i resp. och med 70 dellagarei varje omgång. Totall deltar från drygt 40 . Kursen drivs heltpå engelska. Den varar en månad och har en klar länderinriklning. Såväl civilasom militära lärare hämtas frän de nordiska länderna. Kursen bedöms mycketpositivt av arméstabens FN-avdelning- de nordiska observatörerna anses avmånga vara bättre förberedda än andra länders vars personal icke har tillgångtill motsvarande utbildning. Utbildningen förkatastroftjänst är kort, i form av ett katastrofspel.Avsikten har varit att sammanföra gmppen kring en relevant övning ochatt klargöra rollen. En mer omfattaiide utbildning kommer alt utarbetas, mendetta är förenat med stora problem eftersom man på förhand varken känner tillarten av katastrof, språkområde eller land. För dem som hitintills sänts ut påuppdrag har 1-2 dagars lan-dorieniering anordnats utomlands i samband meduppdraget. ArméstabensFN-avdelning undersöker möjligheten att etablera ettutbildningscenter för militär FN-tjänst föriagl till nägot regemente ellereventuellt en kursgärd. Den sammanlagda utbildningsvolymen i är omkring2 6(X) manveckor . 3.4 Andra länders utbildning för u-landsarbete Industriländersom lämnar bistånd eller har andra former av kulturellt, tekniskt ochekonomiskt samarbete med ger som regel någon form av förberedelseulbildningför utresande personal och ofta också medföljande makar. I det följande lämnasen kortfattad översikt över något av den utbildning som sker med statligmedverkan i de nordiska länderna samt i , , , ,och . Denordiska biståndsorganens utbildningsverksamheter är varandra ganska lika.Delta beror till del på att den allmänna synen på personalbistånd och förberedelsefrägornaär relativt lika och ocksä på att man kunnat enas om en gemensam målsättningför utbildningsverksamheten. (Statement bil 1.) Uppbyggnad avutbildningsverksamheten har i alla fyra länderna skett parallellt och utbytetav information och idéer har varit livligt. Det förekommer ettregelbundet utbyte av kursplaner och material och framförallt i språk har mansänt kursdeltagare till varandras kurser. Ungefär en gång brukar hållasen nordisk utbildningskonferens för ömsesidig information och utbyte av tankaroch idéer samt för uppföljning av gemensamma projekt. De konkretasamarbetsprojekten har emellertid varit fä. Språktestet i engelska harutarbetats av en nordisk testgmpp och används i alla fyra länderna. Även ifranska, spanska och portugisiska har test utarbetats i huvudsak av SIDA, meni samarbete med övriga länder. Prop.1980/81:117 35 mensamthar de fyra nordiska länderna också köpt in och pedagogiskt bearbetat ettomfattande videomaterial frän . Detdanska utbildning av biståndsarbetare är obligatoriskför alla bilaterala experter och biträdande experter inom FN-systemet somskall resa ut . De som tidigare gått den allmänna förberedelsekursenkan fl gå den om de tar nytt u-landsuppdrag. lägger vikt vid attmedföljande makar gär samma utbildning, vilket av dem gör. Kursdeltagamafår ersättning för mistad arbetsförtjänst och hemarbelande makar får bidragtill barnpassning. Antaletdanskar i bilateral eller multilateral tjänst 1979 var 465 personer och de somunder genomgick utbildning i regi var 136 personer, varav 92experter och 44 medföljande makar. LiksomSIDA:s utbildning omfattar den danska praktisk information före utresa, enorienteringskurs och språkutbildning samt, i vissa fall, kompletterandefackutbildning. Den praktiska informationen lämnas så snart en kandidat blivitgodkänd av mottagariandets myndigheter. Som regel ges den individuellt vidbesök på eller bara per brev eller telefon. Orienteringskursen är treveckor lång och syftar till att ge deltagarna ökad insikt iutvecklingsländernas situation och att förbereda dem på de samarbets-ochanpassningsproblem de kommer att ställas inför under vistelsen i landet och iarbetet tillsammans med människor med främmande kulturmönster. På varje kursfinns som regel deltagare som skall till många olika länder. Tyngdpunkten iutbildningen ligger därför mest på att ta fram och belysa problem ochförhållanden frän många olika håll för att ge deltagarna störte medvetenhet ochsjälvständighet inför det nya och främmande de kommer att möta.Språkutbildningen bygger pä varje persons testresultat. Den är obligatorisk föralla som inte uppnår för arbetet uppställd målprofil. Utbildning i engelskasker vid kurscenler, medan den i franska, spanska och portugisiska ärav så liten omfattning att den brukar anordnas individuellt eller på någotprivat språkinstitut. Utbildningstiden i engelska varierar från en till sexveckor. Medföljande makar får högst . Utbildning i swahili ärobligatorisk för experter till och den ges vid den danska fredskårsorganisationenskursgärd, i . Experter till som önskar swahili kan fåsådan utbildning på plats. kan vidare låna ut text- och bandmaterial förytteriigaife 8-10 lokalspråk och har en gång anordnat en sexveckorsintensivkurs i bengali för experter till . Kompletterandefackutbildning kan ges på individuell basis, normalt dock inte längre än tväveckor. Danidahar ett kurscenter norr om med plats för ca 40 deltagare.Kurscentret är väl utrustat med bibliotek, språklaboratorium, video ochbildmaterial. För orienteringskurserna är tre kursledare anställda, varav ensamtidigt är chef för centret. För engelskundervisningen har man två utländskalärare. Hälften av personalstyrkan är fast anställd och hälften på ivåårskontrakl.Därutöver används på varje orienteringskurs tio till femton personer somföreläsare och till engelskutbildning inkallas efter behov ytteriigare lärarkrafler. Prop.1980/81:117 36 Utdrag ur betänkande (SOU1980:33) Utbildning för uppdrag i U-land 7.1 Översikt över utredningens förslag Sverigeskontakter med länderna i den tredje väriden har blivit mermångsidiga och ökat i omfattning. I takt härmed har det svenska samhällettillförts kunskaper av betydelse för medvetandet om det ömsesidiga beroendetmellan industri- och utvecklingsländer. Mänga uttalanden från statsmakterna,nya samarbetsorgan och utredningar som t. ex. konsultexportutredningen vittnarom ett intresse för en bredare u-landspolitik och för nya former av samarbete.Detta motsvaras också av en önskan från många om nya former av svenskmedverkan i utvecklingsprocessen med bland annat insatser av näringsliv och stafiigamyndigheter. Biståndet har skapat good-will. Den svenska solidaritetspolitikenoch frånvaron av större koloniala engagemang är faktorer som i många uppfattaspositivt. Det bör finnas goda förutsättningar för vidare insatser i u-ländernafrån svensk sida. Insatsenav svensk personal i och vid mellanstatliga organ är omfattande. Denuppgår till omkring 6 (XX) anställda jämte 3 (X)0 medföljande vuxna och 4 500barn som för näringslivets, enskilda organisationers, biståndets eller olikadepartements och myndigheters räkning stationeras i för perioder överett år (kapitel 2). Därtill kommer en styrka på 1 100 man militär FN-personal.Insatsen i form av personal, som arbetar med i och sådana somutför kortare uppdrag i , kan icke preciseras, men antalet berördapersoner uppskattas till minst 20 000. Antalet u-landsstationerade har ökatmarkant under 60 och 70-talen, främst på gmnd av ökningen i svenska bilateralaoch multilaterala biståndsinsatser och näringslivets aktivitet i några av de oljeproducerandeländerna. Personalinsatserna i de fattigaste länderna beror till en viss delpä att SIDA allt oftare ger företag och organisationer i uppdrag att genomförabiståndsinsatser. Sammantaget har företagen fördubblat sina personalinsatser iu-länderna och svarar nu för halva antalet stationerade. Någon prognosför framtiden är icke möjlig att ge, men inget antyder att personalinsatsernaskulle minska radikalt (avsnitt 6.3). Ökningeni antalet arbetstillfällen för svenskar i har dock icke motsvaratsav efterfrågan på u-landsarbete frän svenskar. Tvärtom har flera företag,enskilda organisationer och SIDA betonat att det är svårare att re- Prop.1980/81:117 37 kryteraidag än (avsnitt 6.4). Bland centrala problem nämns attmedföljande maka eller make måste lämna sitt arbele och sällan kan beredasarbete på den nya bostadsorten, bekymmer för barnens skolgång och vanan vid enhög levnadsstandard med välordnade förhållanden. Oro över säkerhetsproblem,politiska och sociala förhållanden och varuknapphet i vissa länder bidrar. del är detta en attitydfråga. Men tillgången på kvalificerade kandidaterreduceras också starkt med ökande krav på nya språk parat med det svenskasamhällets anglophona inriktning. Detta har medfört svårigheter atl rekryterapersonal till andra språkområden. Inom samarbetet med har också börjatefterfrågas personal med yrkeskunskaper för vilka ingen motsvarande utbildningfinns i (avsnitt 6.5.2.3). Arbetei främmande miljö är heller icke problemfritt (kapitel 5). För alt kunnaföreslå lämpliga utbildningsåtgärder har vi företagit en probleminventeringmed avseende på svenskars arbete och liv i främmande miljöer. Resultatet ärpositivt i så måtto att de flesta synes behärska sin situation och upplevatillfredsställelse i arbetet. Intet tyder heller pä att svensken fungerar sämreän andra i-landsmedborgare. Höjs ambitionsnivån blir resultatet ett annat: Ikarikatyr kan man säga att mänskliga samarbets-, kommunikations- ochumgängesproblem är så vanliga att de uppfattas som normala och undanträngs. Endasitoppen på isberget syns i form av öppna konfrontationer eller från endera sidanavbmtna kontrakt. Problem med den egna eller familjens anpassning, praktiskafrågor säsom bostad, skolgång etc. är icke heller ovanliga. Bristandespråkkunskaper, framför allt i de lokala språken sätter gränser för mångautlandssvenskars arbetseffektivitet och sociala umgänge. För mänga familjerresulterar del i en social isolering och handlingsföriamning. Det framgår vidareatt svensk yrkesutbildning och praktik icke alltid svarar mot arbetsuppgiftenskrav. Avvikande klimat, jordarter, materialtillgång, lokala bestämmelser äruppenbara problemkällor. Mer allvariigt är troligen förekomsten av en etnocentrismi yrkestänkandet -många är inle medvetna om i hur hög grad svenska tekniskalösningar, produktionssätt och arbetsmetoder är ett resultat av miljö,samhällssystem och värderingar. Sammantagetleder dessa problem inte bara lill enstaka stora problemprojekt som når tidningarnasframsidor, utan till en allmänt sänkt effektivitet. Dämtöver skadar de allvariigtutbytet över kullurgränserna. Vi är övertygande om att dessa problem till endel kan undvikas genom en bättre rekrytering och utbildning. Påkort sikt är en förbättrad rekrytering och utbildning inför utresa viklig. Blandframträdande svagheter som bör åtgärdas (avsnitt 6.5.1) har vi noterat följande: (a) Beslut om anställning och utresa gmndas i mängafall pä otillräcklig information.