prop · G40339 · 1980-12-31 00:00:00 — Att låta inkomst av aktievinst bliförmånligare behandlad än inkomst av arbete, ter sig mycket mer stötande sommottagare av utdelningsinkomster genomgående har större inkomster än de somenbart har inkomst av tjänst. Frågan omdubbelbeskattning av aktiebolag bör presenteras i ett genomarbetat och samlatutredningsförslag, som behandlar både beskattning av realisationsvinster ochbeskattning av vinster i form av utdelningar. Utredningen bör visa hurbeskattningen slår mellan olika företagsformer. Beskattningen av aktiebolag somsärskilt skattesubjekt kan vara motiverat med hänsyn till de förmåner somspeciellt utgår till aktiebolag, men också med hänsyn till det allmännasmöjligheter att använda beskattningen som ett instrument i den ekonomiskapolitiken. Sammanfattningsvisanser TCO att kapitalvinstkommittén bör fortsätta sitt arbete med en översyn avrealisationsvinstbeskattningen med beaktande av ovanstående synpunkter, TCO avstyrker kapitalvinstkommitténs förslag tillprovisorium. En minoritet inom anför att den i sakinte har något att invända mot förslaget till lättnader i beskattningen avhushållens utdelningsinkomster men ifrågasätter om det - när enåtstramning drabbar nästan alla samhällsområden - är lämpligt att ge generellaskattelättnader till aktieägarna, speciellt med tanke på att endast en litendel av hushållen äger aktier, att en ännu mycket mindre grupp äger störstadelen av aktiestocken och det tyvärr inte heller är troligt att gruppenaktieägare hastigt kommer att växa även om det blir skattelättnader. Frågan omde föreslagna lättnaderna är tillräckliga tas upp av bl, a, iMalmöhus län, som uttalar att det hade varit önskvärt att kommittén - trots dedärmed förenade svårigheterna - hade lagt fram en beloppsmässigt preciseradprognos vad gäller åtgärdernas inverkan på utbud av och efterfrågan på aktiersamt att en jämförelse mellan de föreslagna förmånerna och de förmåner skattefondsparandeterbjuder - med skralt utbyte - stämmer till eftertanke. Även lönspardelegationenuttalar att ytterligare analys av stimulanseffekterna hade varit av värde, Z./?Futtalaratt de föreslagna åtgärderna knappast är tillräckliga för att få avsedd effekt,att en väsentlig fråga är vad man främst skall sätta in skattelättnaderna samtatt ändringar i fråga om realisationsvinstbeskattningen sannolikt skulle fåstörre effekt på aktiesparandet än ändringar beträffandeutdelningsbeskattningen. Från NSD anförs att även efter ett genomförande avförslaget skillnaden i avkastning mellan de olika placeringsalternativ som stårhushållen till buds utfaller till aktiesparandets nackdel, särskilt så länge inflationenligger kvar på en hög nivå, och att beskattningen på detta område fortfarandeblir långt från neutral, Skåneshandelskammare, styrelsen för och Aktiespararna anför attden i betänkandet redovisade lättnadsnivån, motsvarande halv avräkning, ärotillräcklig och hänvisar till det av kommitténs ledamot ,sakkunnige och expert avgivna Prop, 1980/81:39 10 Kritisk mot slutsatserna i dettayttrande är däremot finansanalytikers förening, som anför: Utredningen har inte framlagt någon egen uppfattning omkurseffekten av de redovisade förslagen. Ledamoten , sakkunnige Herinoch experten har emellertid i ett särskilt yttrande gjort en egenbedömning. Mot bakgrund av de redovisade historiska trenderna för senaste 25-och 10-årsperioderna över värdestegringen för börsnoterade aktier drar manvissa slutsatser för börsnoterade aktier om hur olika avräkningsnivåer skullekunna påverka motsvarande trender . Man anser sig därvid kunna draslutsatsen att utredningens förslag inte är tillräckligt för att åstadkomma enverklig stimulans av aktiesparandet. Denna ståndpunkt bygger emellertid på ett tankefel. Denövervägda ändringen kommer att medföra en n/voförändring av aktiekurserna meninte primärt en förändring av tillväxttakten - låt vara att anpassningen tillden nya nivån inte sker blixtsnabbt utan kanske kommer att ta . Denlångsiktiga värdestegringen beror emellertid, allt annat lika, på utdelnings-tillväxlenoch inte på den andel därav som går till aktieägarna. För hushållens del innebär modell A avräkning attden behållna utdelningen efter skatt ökar med , En motsvarandehöjning av kursnivån kan emellertid inte väntas. Dels därför attrealisationsvinstbeskattningen inte ändrats på motsvarande sätt, dels för atthushållen endast står för av aktiemarknaden och en ännu mycket mindre delav den behållna utdelningen efter skatt. Ett grovt överslag av den kursökningsom motiveras av lindrad dubbelbeskattning leder till storleksordningen ,Men det bör framhållas att detta är ett mycket grovt överslag som bygger på detnågot tvivelaktiga antagandet att hushållens andel av behållen utdelning efterskatt också är ett uttryck för deras grupps relativa effekt på kurssättningen.Ännu mer betydelsefullt är emellertid att en lindring av dubbelbeskattningeninte bara skulle påverka vissa aktieägares avkastningskrav. Riksdagensställningstagande i denna fråga påverkar också i hög grad aktiemarknadensförväntningar om börsföretagets framtida verksamhetsbetingelser. Av dekontakter som vi yrkesmässigt såsom finansanalytiker har med kapitalplacerareframgår tydligt att många skulle tolka uteblivna ändringar som bekräftelse pålänge hysta farhågor att den svenska aktiemarknaden är på väg att dö. Det ärrisk för att ett väsentligt kursfall skulle bli resultatet, Å andra sidanskulle ett positivt besked utgöra ett tecken i motsatt riktning och därigenomutgöra en betydelsefull kursstimulans. Omfattningen av lindringen kan givetvis diskuteras. Detvore i och för sig önskvärt med en längre gående förändring. Uppenbarligenmåste emellertid en avvägning ske mellan en mängd olika hänsyn. Det framlagdaförslaget är ett steg i rätt riktning. Enligt föreningens uppfattning är detväsentliga att den i utredningsdirektiven gjorda ansatsen fullföljes.Sedan får erfarenheterna visa på vad sätt eventuella modifikationer skallutformas. Önskemål om längre gående lättnader framförs även frånAktiefrämjandet, , som hänför sig till det avkommitténs ledamot avgivna särskilda yttrandet. , SHIO-Familjeföretagenoch , som ansluter sig till detkompletterande Prop.1980/81:39 11 förslag som kommitténs ledamot framför iett särskilt yttrande. Styrelsen för , som också tar upprealisationsvinstbeskattningen, anför: förslag utgör enligt styrelsensuppfattning ett steg i rätt riktning. Man får emellertid ha klart för sig attde föreslagna åtgärderna inte är tillräckliga för att ge aktierna en ställningsom placeringsobjekt, som är fullt konkurrenskraftig med alternativaplaceringar. Målet för en skattereform på detta område måste vara att de somtillhandahåller riskvilligt kapital inte skall beskattas hårdare än de somplacerar sitt sparande på ett mera riskfritt sätt. Aktieplaceraren fyller enviktig samhällsekonomisk funktion genom att absorbera de risker, somofrånkomligen är förenade med all ekonomisk verksamhet. Endast om aktiespararnai genomsnitt för sina placeringar kan räkna med en avkastning efter skatt och korrigeradför inflation som medger en riskpremie, kan man i längden upprätthålla ett S3'stem,där riskkapital tillhandahålles av enskilda individer och institutioner. När beskattningen av värdestegring på aktier skärptes imitten , hade man bakom sig av tillväxt ochgodavinster i så gott som alla börsföretag. Utvecklingen har medförtstörre spridning- i tiden och företagen emellan - beträffande kursutvecklingenän vad som var fallet. varit förknippade med betydligt större förluster än . I konsekvens med vad som sagts omnödvändigheten av riskpremier kan det hävdas att beskattningen avrealisationsvinster på aktier radikalt lindras och att den i princip böravskaffas. Med tanke på de stora risker som aktieplacerarna tar bordei princip realisationsvinstbeskattningen på aktier helt avskaffas. I varje fallkunde man, såsom skett i , införa skattefrihet förrealisationsvinst på aktier som innehafts - en åtgärd sommotiverats med omsorgen om en väl fungerande aktiemarknad. De privatpersoneroch institutioner som tar risker med aktieplaceringar fyller en mycket viktigsamhällsekonomisk funktion som måste betalas. Att aktieplaceringar kan medföraförluster, inte bara värdestegringsvinster, bär de senaste tio årens utvecklingrikliga vittnesbörd om. Flera remissinstanser anser aft det är nödvändigt attomedelbara åtgärder vidtas. För att bryta den hittillsvarande negativa utvecklingen avaktiesparandet i måste - vilket var utgångspunkten i regeringenstilläggsdirektiv till kommittén - förslag om provisoriska stimulansåtgärderföreläggas . Skulle sådana åtgärder ytterligare uppskjutas, flnnsdet enligt bankföreningens mening risk för att aktiemarknaden intekan fylla sin viktigaste funktion, nämligen att kanalisera riskvilligt kapitaltill näringslivet. För att stimulansåtgärderna skall få avsedd effekt måstedessa vara så kraftfullt utformade, att därav tydligt framgår en klarviljeinriktning från statsmakternas sida att rätta till den nuvarandediskrimineringen i 1980/81:39 12 skattehänseende av aktier jämfört med andra mera gynnsamtbehandlade placeringar. Endast därigenom kan förtroendet för och viljan attplacera i aktier återställas i så stor utsträckning att någon mera betydandeöverflyttning av sparandet till aktier verkligen kommer till stånd. Svenska fondhandlareföreniiigen anför: Slutligen vill styrelsen understryka den centrala roll somaktiemarknaden har i en marknadsekonomi. Den har en viktig roll som förmedlareav riskvilligt kapital och också som mätare av de villkor och utsikter sområder för företagsamheten. Utvecklingen mot det sämre - lägre lönsamhet,stagnerande eller sänkt avkastning, försämrad soliditet, oförändrat börsvärdei trots kraftig inflation osv. - måste brytas, annars kommeraktiemarknaden inte att kunna fungera längre. Oavsett vilka reformerbeträffande företagens försörjning med eget kapital som på kankomma till stånd är det viktigt att åtgärder vidtages nu för att sänkaföretagens kostnader för anskaffning av riskvilligt kapital somavkastningen efter skatt på detta kapital i enskilda personers ellerinstitutioners händer förbättras. torde hushållen ha varit nettosäljare avaktier. Det är angeläget att denna utveckling snabbt bryts. Enligt vår bedömning skulle ett uppskov med åtgärder för att mildra diskrimineringen av aktiesparandet få starkt negativa effekter, Efter en lång sammanhängande period av sjunkande soliditetför börsföretagen och negativ direktavkastning på aktier står aktiemarknaden sannolikt inför ett avgörande. Om nu inte följer övriga europeiska länder och genomför lättnader i beskattningen av aktier i syfte att öka tillgången på riskkapital för företagen och stimulera hushällen att spara i aktier torde det få mycket allvarliga verkningar på aktiemarknaden, Vikten av omedelbara åtgärder framhålls även a\ fidlmäktigei riksbunken. som anför att man dock knappast kan vänta sig någon plötslig ochaccentuerad ökning i tillgången på riskkapital, FAR, LRF. NSD, som anför attdet framstår som ett minimum att det framlagda förslaget nu genomförs ochpresenteras för allmänheten som ett första steg till dubbelbeskattningensavskaffande samt att kommitténs fortsatta arbete påskyndas, styrelsen förStockholms fondbörs. , somanför att det kommer att leda till en kraftig negativ reaktion och kan heltrasera förtroendet för aktier som sparform, om stimulanser uteblir eller avaktiemarknaden uppfattas som obetydliga, finansanalytikers föreningoch , som anför: Konsekvensen av att riskkapitahnarknadenskapitalförsörjningsfunktion avstannar blir att den svenska ekonomin oavsiktligtförs in i ett läge, där näringslivets riskkapital måste fördelas viaadministrativa eller politiska beslut. Mot bakgrund härav vill under stryka den yttersta vikten av att en reformering av aktieplacerandets beskattning nu kommer till stånd. Prop.1980/81:39 13 Sammanfattningsvis vill föreningen framhålla den absolutanödvändigheten av att en förändring i aktiebeskattningen nu kommer till stånd.Aktieplacerarna har funnit aktier allt mindre attraktivt somplaceringsalternativ: en följd härav har för aktiefonderna blivit en markantökad andelsåterlösen. vilket väl torde spegla hushållens attityd till aktiemarknadeni sin helhet. 3 Den närmare utformningen Kammarrätten i SundsvaU anför att den förslagnaprovisoriska lagstiftningen inte föranleder någon erinran från de synpunkterkammarrätten har att företräda. Kommitténs uppfattning att lättnaderna i ett provisorisktsystem skall läggas på aktieägarnivå och inte på bolagsnivå delas av flertaletav de remissinstanser som har uttalat sig i frågan, nämligen iGöteborgs och län, som uttalar att de frågor som först måste övervägas imotsatt fall är invecklade och av fundamental betydelse för aktiebolagsbe-skaltningen.Aktiefrämjandet, som anför att skattelättnad hos aktieägarna också torde varalångt mer effektiv för att åstadkomma en spridning av ak.tieågandet.Advokatsamfundet och finansanalytikers förening. En annan meningredovisas av RRV, som nämner lättnader vid de utdelande bolagens beskattningsom exempel på åtgärder som är att föredra , eftersom de är väl ägnadeatt tillgodose de åsyftade målen och innebär endast begränsadeingrepp i nuvarande skattesystem, varför de kan antas medföra i stort settoförändrad belastning på skatteadministrationen. Fullmäktige i anför, efter att ha redogjort förkommitténs ställningstagande: Kommittén avvisar dock inte tanken att pröva ettsystem med lättnader i bolagsskatten. I förlängningen av ett sådant system kanman enligt fullmäktige tänka sig ett totalt avskaffande av bolagsskatten. Ensådan åtgärd skulle innebära en vä.sentlig förstärkning av bolagens soliditet.Ett eventuellt avskaffande av bolagsskatten måste dock ses isammanhang med hur beskattningen av arbete och kapital utformas. Vad beträffar den närmare utformningen avskattelättnaderna flnns bland remissinstanserna förespråkare för bådeutdelningsavdrag, modell A och modell B. Fullmäktige i anför: Fullmäktige har vid jämförelsen mellan de olika systemenför att åstadkomma en lättnad i dubbelbeskattningen på aktieägarnivå funnit attett system med skattereduktion har flera svagheter. Fullmäktige ställer sigdärför tveksamma till den av kommittén gjorda avvägningen att ett sådant systemvore att föredraga framför ett med avdrag från utdelningsinkomsten. 1980/81:39 14 Systemet med skattereduktion är både krångligt ochsvåröverskådligt. En risk flnns att stimulanseffekterna motverkas av attinkomsttagarna fär svårt att överblicka konsekvenserna av de föreslagnaåtgärderna. Detta gäller kanske särskilt inkomsttagare som tidigare saknaraktieinnehav. Ett system med avdrag från utdelningsinkomsten är enklare att seeffekterna av och mer överskådligt. Ett skattereduktionssystem enligt modell A har vidarenackdelen att det påverkar skatteuttaget på vanlig inkomst. En inkomstökningkan nämligen i detta system medföra att reduktionssatsen på utdelningsinkomsterfaller så att skattereduktionen minskas. Därigenom åstadkoms en icke åsyftadskärpning i skatteprogressiviteten för vanlig inkomst. Samordningen med sparavdragetmåste också av praktiska skäl lösas schablonmässigt i skattereduktionssystemet,vilket kan ge upphov till mindre tillfredsställande resultat. Vid avdrag frånutdelningsinkomsten ger samordningen med sparavdraget inte upphov till någrasvårigheter av detta slag. Fullmäktigeanser att ett avtrappat utdelningsavdrag av ungefär det slag som redovisas iutredningen borde vara att föredra. Detta skulle kunna ges en enkelkonstruktion med ett grundavdrag i botten och med ett avdrag av t, ex,storleken på den del av utdelningsinkomsten som överstigergrundavdraget. Från stimulanssynpunkt torde ett sådant system vara fördelaktigtgenom att det ger viktiga grupper av hushåll som tidigare saknar eller har småaktieinnehav incitament till en ökad placering i riskkapital. Ett avdragssystembör - rätt avpassat - i övrigt kunna ge samma stimulanseffekter som ettskattereduktionssystem. Fullmäktige i flnner modell A och modellB i stort sett likvärda, varvid en ökad svårighet att överblicka effekterna avmodell A kan uppvägas av att denna modell från incitamentssynpunkt kan hastörre fördelar än modell B, Kommittén har lagt fram två alternativa lösningar. Enligtbankinspektionens mening kan båda förslagen i och för sig läggas till grundför en lagstiftning av provisorisk karaktär. Båda alternativen leder till ihuvudsak lika stor total skattereduktion. Enligt inspektionens mening bör manvälja det alternativ som har den starkaste stimulanseffekten. Från densynpunkten anser inspektionen att det s, k, B-alternativet är att föredra.Detta alternativ synes dessutom ha fördelen av att vara något enklare atttillämpa, RRK betonar att önskemålet om snara effekter på tillgångenpå riskvilligt kapital bör renodlas, särskilt i en provisoriesituation och attandra synpunkter, t, ex, allmänt beskattnings- och fördelningspolitiska, fåranses vara av underordnat intresse. Det gäller, enligt RRV:s mening, att finnaen lösning som på enklast möjliga sätt tillgodoser huvudsyftet. Det är för detförsta väsentligt att så långt som möjligt undvika att införa tillfälligaskatteadministrativa rutiner som är komplicerade och som rör stora grupper. Fördet andra bör, som kommittén själv framhåller, provisoriet ges en flexibelutformning med avseende på de senare slutliga förslagen vilka inte börföregripas. Kommitténs förslag innebär att ytterligare ett regelkomplexgällande ett stort antal skattskyldiga tillförs skattesystemet. 1980/81:39 15 komma , RRV anser att kommittén mot dennabakgrund borde ha övervägt enklare provisorier och nämner som exempel - förutomlättnader vid de utdelande bolagens beskattning - ökat sparavdrag (oavsettsparform eller enbart avseende utdelningar) samt ökat sparavdrag, Rent allmänt vill RSV framhålla att tanken att gestimulans genom reduktion av skatten är tekniskt olämplig, F, n, finns treolika former av skattereduktion, nämligen skattereduktion enligt 2 §4 mom,uppbördslagen (UBL), särskild skattereduktion enligt 2 § 5 mom, UBL och sparskattereduktionenligt särskild lag härom (1978:423), Att tillföra ytterligare en form är redani sig självt en ytterligare komplikation av skattesystemet. Härtill kommer attingen av de nu föreslagna varianterna kan sägas uppfylla det grundläggandekravet för en faktor av detta slag, nämligen att vara enkel att beräkna - någotsom bl, a. motverkar dess avsedda stimulanseffekt och orsakar informationsproblem.De föreslagna lösningarna måste således betecknas som krångliga och kräverstora administrativa insatser för att kunna hanteras riktigt. Särskilt gällerdetta alternativ A, Mot att genomföra något av dem talar också att det skullebli ännu svårare för berörda skattskyldiga än det redan är att beräkna sinslutliga skatt. Det är otillfredsställande att den skattskyldige inte utanhjälp av experter eller myndigheter kan beräkna sin skatt. Av nu anförda skäl anser RSV att ingen av de föreslagna lösningarnabör genomföras. Om en stimulans av aktiesparandet ändå anses böragenomföras enligt något av alternativen anser RSV det nödvändigt att åstadkommaett system där underlaget för skattereduktionen kan fastställas på ett enklaresätt. Ett krav är därvid att hänsyn inte skall tas till det s, k, sparavdraget. En minoritet vid RSV anser att RSV bort inskränka sig tillatt i sitt yttrande, på sätt nu skett, redovisa de invändningar som frånskatteadministrativa synpunkter kan göras mot förslaget utan att ta ställningtill om förslaget bör genomföras eller ej. Även allmänna ombudet för mellankommunala mål ifrågasätterom inte ett avdrag vore att föredra trots de fördelningspolitiska aspekterna,eftersom nya arbetsuppgifter, delvis av komplicerad natur, läggs påskattemyndigheterna i båda modellerna samt påpekar att samtidig förekomst avrätten till avdrag för viss utdelning och av kommittén föreslagnaskattelättnader kan leda till att vinsten i ett bolag kan komma att underkastaslägre total beskattning än andra inkomster. Införandet av ett permanent avräkningssystemtorde därför aktualisera ett ställningstagande till huruvida nuvarande rätttill avdrag för lämnad utdelning skall finnas kvar. Till att börja med vill kraftigt understrykavikten av att nya eller ändrade regler i skattelagstiftningen blir så enkla sommöjligt. De bör vara lätta att förstå för de skattskyldiga och enkla atttillämpa för skattemyndigheterna. Särskilt viktigt är detta i fråga om reglersom berör ett stort antal skattskyldiga. Prop, 1980/81:39 16 De båda modeller som i betänkandet förs fram för att viabeskattningen stimulera aktiesparandet kan inte anses uppfylla det krav på enkelhet som måste ställas, I modell A knyts skattestimulansen till den totala beskattnings bara inkomsten. Detta innebär bl, a, att alla ändringar av taxeringen ledertill att även skattereduktionen måste ändras. Att relatera stimulansen till enbart utdelningsinkomsten, som i modell B, är därför avgjort bättre från administrativ synpunkt. Liksom i modell A kompliceras dock förfarandet av att storleken av skattereduktionen görs beroende av om och i vilken utsträckning sparavdraget utnyttjats för utdelningsinkomster. Det särskilda ställningstagande och den beräkning det innebär att beakta sparavdraget gör att även modellen B, med den utformning den fått av kommittén, blir alltför komplicerad att tillämpa, Skall aktiesparandet stimuleras via beskattningen bör detalltså ske genom regler som är betydligt enklare att tillämpa än de kommitténföreslår. Inte minst gäller detta mot bakgrund av att reglerna är avsedda attvara provisoriska. Särskilda rutiner med ett betydande merarbete skulle annarsunder behöva tillskapas såväl vid den granskningen som viddatabearbetningen för att sedan kanske avlösas av helt andra regler. Förslaget är avsett att vara ett steg på väg mot ett avräkningssystemav EG-modell, Anses särskilda stimulansåtgärder nödvändiga fram till dess endefinitiv omläggning av aktievinstbeskattningen har skett bör det eftersträvasatt åstadkomma detta med så enkla medel som möjligt. Eftersom ett provisorisktsystem som har effekter liknande de i avräkningssystemet då inte står att finnabör man enligt mening söka anknyta till redan befintliga regler.Från den utgångspunkten ser helst att skattefondsparandet görsmer attraktivt genom att procentsatsen för skattereduktion här höjs. Anses det ändå nödvändigt att införa en ny metod villlänsstyrelsen förorda en skattereduktion enligt modell B, men utan anknytningtill sparavdraget. Som kommittén anför- kan detta i vissa fall ge en"överstimulans", I enkelhetens intresse bör dock en sådan konsekvens kunnaaccepteras, särskilt som den uppstår enbart vid relativt lågautdelningsinkomster. Med en sådan metod skulle taxeringsnämndens åtgärd kunnainskränkas till att ange utdelningsinkomstens storlek. Ytterligare en metod som kan övervägas är att ha ettutdelningsavdrag vid sidan av sparavdraget. För att inte få de effekter med attmedel investerade i aktier flyttas över till banksparande, som kommitténpåtalar , så torde det vara nödvändigt att utnyttja sparavdraget förutdelningsinkomster sedan utdelningsavdraget utnyttjats fullt ut. Sammanfattningsvis anser de metoder förstimulans av aktiesparandet som kommittén för fram alltför komplicerade för attanvändas under en kort övergångsperiod. föreslår att stimulanseni stället utformas efter någon av de förenklade metoder som ovan redovisats. ifrågasätter om ändringar som rör deprincipiella grunderna i beskattningen bör ske genom provisorier, som skallutformas med sikte på att senare kunna anpassas till mera långsiktigaändringar. För aktieplacerare m, fl, måste det naturligtvis vara av vitalbetydelse att veta att skattereglerna inte kommer att ändras igen på ett meradrastiskt sätt . menar därför attkortsiktiga stimulansåtgärder i stället bör 1980/81:39 17 ansluta fill de åtgärder av sådant slag som redanexisterar. Ändringar som rör de mera fundamentala principerna i systemet bör få anstå till dess förslag till permanenta lagstiftningsåtgärder föreligger och kan diskuteras,