prop · G40388 · 1980-12-31 00:00:00 — Lagrådet har förståelse för denna krilik;flera grupper av tvister som mäste handläggas som fastighelsmål ärsäkerligen inle av den nalur all de inle kan bedömas av lingsräll i vanligsammansättning. Föredragande statsrådet framhåller ocksä, all handläggningenav mål om krav pä hyra eller arrende inle torde kräva nägon särskild sakkunskapi eller erfarenhet av fastighetsförhållan-"den. Del är också troligt, attflertalet sädana kravmål las upp lill behandling i summarisk form. Trots nuangivna förhällanden ifrågasätter lagrådet om de nuvarande reglerna bör ändrasi detla sammanhang. 1 remissprolokollet framhålls, all den allmänna frågan omfastighetsdomslois kompelens inle kan lösas nu ulan all saken mäsle las upp isamband med den pågående översynen av hyres- och arrendelagstiftningen. Att förslageltrots denna allmänna inställning innefattar en låt vara partiell men ganska omfaUandereform, som dessulom avviker från del av flertalet remissinslanser godtagnapromemorieförslaget, motiveras inte närmare. Föredragande statsrådet säger i slorlsell endasl. alt när del gäller mäl enligl den föreslagna handräckningslagen fräganbör lösas redan nu och att övervägande skäl lalar för all frägan om forum i mälenligl lagsökningslagen om bl.a. hyra och arrende las upp . Därjämle päpekarhan, all koncentrationen av mål lill fastighetsdomstol medför organisaioriskasvårigheter för vissa lingsrätler, medan behovet av personalförstärkningar kanbegränsas om mälen fördelas pä samtliga lingsrätler. Enligl lagrådets meningbör emellertid forumfrågan inle lösas ur en sådan mera snäv synvinkel.Avgörande bör i första hand vara, inte forumregelns inverkan på domstolarnasinbördes arbetsbelastning, utan vilka domstolar som är bäst ägnade all prövamålen i fråga. Från denna ulgångspunkl framstår det som betänkligt att utannärmare utredning vidta en partiell reform, som kan föregripa en samlad lösningav frågan om forum för sädana mäl som hänförs lill fastighelsmål. Delförtjänar framhållas, alt förslagel har ett helt annat principielll synsätt än defsom anlades när speciella forumregler för fastighelsmål infördes för omkring lioär sedan. 1980/81:88 169 Dä ansågs, att tvister om arrende, hyra och bostadsrättöver lag var av sä särpräglad beskaftenhet att de undantagslöst borde upptasvid speciallora. An göra undanlag för mål som behandlades i summarisk ordningvar främmande: ivärlom nämnde deparlemenlschefen uttryckligen, all forumreglernaskulle gälla också i mål om lagsökning eller betalningsforeläggande (NJA II 1968 s. 385). I rätlspraxis har ocksäfäsls särskild vikt vid alt reglerna om måls behandling vid faslighelsdomslol upprätlhälls(NJA 1 1979 s. 107). Att liksom förslaget läla domslolskompetensen varaberoende av. ej tvistens grund, ulan formen för dess handläggning medföruppenbara svårigheter. Om den summariska processen skall övergå i ordinärrättegång, kan det nämligen bli nödvändigt alt överflytta målel frän dendomstol där del upplagils lill annan domstol med speciell behörighet. Enligl förslagelgäller också all i sädana fall mäl om arrende, hyres- eller bosiadsräil skallöverföras lill tingsrätt som är fastighetsdomstol. En sädan uppdelning avprocessen på skilda domstolar åstadkommer olägenheler i skilda hänseenden.Förutom adminislrativl besvär kan denna ordning med byte av domstolar medföra svårigheierför parterna. HärliU kommer, alt ett övertlyl-tande av mälel frän den ena domslolenlill den andra kan uppfällas som om den senare domstolen, ehuru sidoordnad medden förra, dock intar en överordnad ställning. Processlagberedningen uttaladesig pä sin tid emot en sädan ordning (se NJA II 1943 s. 117). En överilyitningav mäl mellan olika domstolar förutsätter också en betydligt mer ingripande ochkomplicerad lagreglering än den förslaget innehåller: härtill återkommerlagrådet vid behandlingen av 14 § i förslagel lill handräckningslag. angivna nackdelar kan självfallet undvikas, om ell målsom har handlagts i summarisk väg vid viss lingsräll fär, då mälel skall övergåi vanlig räiiegång. prövas av samma lingsräll. även om denna inle är fastighetsdomstoloch följaktligen enligl annars gällande regler inle är behörig att prövatvisten. Mol en sädan lösning talar emellertid med styrka, att kompetensfråganskulle bli beroende av sättet för ett måls anhängiggörande; den part somväljer all anhängiggöra sin talan i summarisk väg kan få denna lalan prövad iordinär rättegång vid tingsrätt som ej är faslighelsdomslol, medan den somväljer slämningsvägen måsle vända sig lill fastighetsdomstolen. Pä grund av del anförda kan lagrådet inle tillstyrka, alltvister om arrende, hyra eller bostadsrätt, när de behandlas i en summariskprocess som kan direki övergå i ordinär rättegång, föriäggs lill annan domstolän den som har all uppla sädan tvisl efter slämning. För handräckningsmälens del kommer forumfrågan i ell hellannat läge, om lagrådels förslag lill handräckningsprocess genomförs. Dessa mälkommer dä all handläggas i ell sammanhållet, strängt summariskl förfarande,som är hell skilt från den vanliga civilprocessen, och rällskrafl skall inle fillkommaavgörandet. Med denna lösning möler inle något hinder mol an Prop.1980/81:88 170 frigöra faslighelsdomsiolama från behandlingen av dessamål och läla målen uppläs av tingsrätt enligl de allmänna forumreglerna i RB.En sädan reglering av forumfrågan för handräckningsmälens del medför, att det iförevarande sammanhang saknas anledning alt ompröva forumreglerna ilagsökningslagen. En annan betydelsefull fräga gäller de speciellahandräckningsregler som finns i lagsliflning ulanför UL. Enligl förslagel skallden befogenhel att meddela handräckning som enligl sådana regler tillkommer överexekutor- liksom överexekutors befogenhel enligl UL - överflyllas lill domsiol.Lagrådet har inte någon principiell erinran häremoi. Införandel av enhandräckningslag med ell mer vidslräckl lillämpningsomräde än 191 och 192!)!) ULaktualiserar emellertid frågan om och i vad mån en särreglering, som lar siktepå vissa speciella situationer, är ertbrderlig vid sidan av handräckningslagen.Frågan är självfallet beroende av hur handräcknings-lagens lillämpningsomrädebestäms. Eftersom det remillerade förslaget avgränsar tillämpningsområdet tillfall då förlikning är tilläten, är del lydligl all vissa specialregler fordrasför handräckningsälgärder av offenlligrättslig nalur. Men i åtskilliga av,defall som speciellt har reglerats är del fräga om sådana tvister som kan varaföremål för förlikning. Som exempel kan pekas på beslämmelserna om handräckningi 12 kap. 21 JB och 29§ Iredje styckei bosladsrättslagen. En vissdubbelreglering blir alltså följden. En effekl av delta blir, med delremitterade förslagel, att det i enskilda fall kan vara ovissl huruvida rällsmedlelskall vara återvinning eller besvär och om avgörandet skall ta äl sig rältskrafleller ej. Med lagrådets förslag, som innebär att en och samma processordningalltid skall lillämpas, inlräder inte nägra sådana olägenheler. Frågan i vilken ulslräckning del är nödvändigl att vidsidan av handräckningslagen ha särskilda regler om befogenhel för lingsrällatt meddela handräckning har inle närmare berörts i remissprotokollel. De därföreslagna ändringarna i de olika lagarna betraktas i slort sell endast somjämkningar betingade av all överexekutors handräckningsbefogenheier överflyllastill domstol. Nägon utredning har inle föregäll, och lagrådet saknar alltsäunderlag för en mer ingående bedömning av frågan. Med hänsyn lill alt den nya handräckningslagsliflningenfär provisorisk karaktär anser sig lagrådel likväl inle böra motsätta sig alt endaslde nu föreslagna ändringarna i det rådande syslemet genomförs. Lagrådel ulgåremellertid härvid frän, all hithörande frågor blir prövade i anslulning lillall den summariska domslolsprocessen får sin slulliga ulformning. 1 åtskilliga av de remitterade lagförslagen har vidtagitsvissa ändringar som inte har samband med frägan om tingsrätts befogenhet att beslulaom handräckning utan är en följd av den nya utsökningslagstiftningen. Flerlalelav dessa ändringar är av formell nalur, men nägra av dem aktualiserar frågor avprincipiell betydelse. Enligl flera av de lagar varom nu är fråga harutmätningsman befogenhet Prop.1980/81:88 171 all i vissa situationer vidta handräckningsåtgärd,antingen pä anmodan av (106!) andra slyckel lagen om enskildavägar m.fl. lagrum) eller efter eget bedömande (13 kap. vattenlagen tich 72!j andra stycket väglagen), Beslämmelsen i 13 kap, 9!) vattenlagen ger dessutomutmätningsman befogenhel all la ut kosinaden för handräckningsälgärden av denförsumlige. Enligt förslagel skall dessa ulmälningsmans befogenheler överföraspå kronofogdemyndighet. Regleringen innebär, att i vissa fall länsstyrelsenäger fatta beslut om handräckning och föranstalta om beslutets verkslällighetgenom kronofogdemyndigheten medan i andra fall denna myndighel själv kan. utanslöd av någon exekutionstitel, vidla handräckningsålgärd och - i ell fall -även utla kosinaden härför. I vad mån denna reglering vid sidan av UB ochhandräckningslagen är erforderlig och huru den låter sig förena med UB:s verkslälligheissyslemär en fräga som hör nära samman med följdlagsliflningen lill balken i övrigl.Delsamma gäller frågan hur den enligl exproprialionsrättslig lagstiftninggällande ordningen för uttagande av ersällning som inle belalas i räll lid(jfr förslaget till ändring av 4 kap. 36 § gruvlagen) förhåller sig till UB:sverkställighets-regler. Granskningen av förslagel i nu angivna delar kommer därtorenligl vad lagrådets ledamöter samfällt har besläml all verkställas av denavdelning av lagrädet som har all yllra sig över förslagel lill följdlagsliftninglill UB. I enlighel härmed lämnar lagrådel i detla yllrande älsidan förslagen lill ändring i 10 och 36! )§ lagsökningslagen. ), 11 kap. 83 § saml 13 kap. 9 och 17!)! ), alll vallenlagen, 40!) Ijärdestycket och 106!) andra slyckel lagen om enskilda vägar. tredje stycket miljöskyddslagen. 72 § andra och tredje siyckenaväglagen, 4 kap. 36 § andra stycket gruvlagen och 8!) andra styckei lagen ompåföljder och ingripanden vid olovligt byggande m.m. ävensom de övergångsreglersom hänför sig till dessa lagrum. Belräffande de särskilda bestämmelserna i de remitteradelagförslagen -med angivna undanlag - fär lagrådet anföra följande. '5 Förslagel innebär, i jämförelse med 191 och 192§!) UL.en viss utvidgning av lillämpningsomrädel för handräckning. I vart fall medlagrådets utformning av processordningen, där avgörandet inte vinner rättskraft,torde hinder inte föreligga mol utvidgningen. Med den nuvarande regleringen av handräckningsföifarandelhar yppats tvekan huruvida inom den ram som 191 och 192 §!) UL uppdrar överexekutorär behörig alt uppla varje yrkande som kunnal prövas av domstol i den förtvistemål föreskrivna ordningen (JO 1977/78 s. 276 f; jfr prop. Ioch med alt överexekutors befattning med handräckningsmäl flyllas till domstolförfaller denna frågeställning; i samma mån som dom- Prop.1980/81:88 172 slolen kan i ivislemål pröva en sädanl yrkande om fullgörelsesom avses i förevarande paragraf kan den självfallet pröva motsvarande yrkandei handräcknings väg. Den begränsning av lagens tillämpningsområde som åsyftas medbeslämmelsen i paragrafens andra siycke torde böra uttryckas sä. all lagen ejgäller, om ivisl angående förpliktelsen enligl särskild föreskrifl skall upptasav annan domsiol än lingsräll. 2 och 16 § Vid sin behandling av frågan om behörig domsiolför prövning av handräckningsmål ulgår föredragande statsrådet från alt deforumregler som enligt RB eller annan lagsliflning gäller för tvistemäl skalltillämpas också i fräga om handräckningsmälen. Av hans uttalanden iremissprotokollet framgär emellertid, att som allmänt undantag skall gälla alt faslighelsdomslolinle i nägol fall skall vara laga domsiol i handräckningsmäl: delsamma tordeavses gälla beträffande vallendomslol. Föredraganden uppehåller sig i detta sammanhang särskillvid frägan om behörig domstol för prövning i handräckningsmäl av arrende-, hyres-och bosladsrättslvisler. Sådana tvister skall enligl särskilda föreskrifleri 8 kap. JB, 12 kap. lagen om fiskearrende resp. 77 § bostadsrällslagen,jämförda med 10 kap. 10ii första stycket sista meningen och 17 § första styckeiRB, las upp av den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten är belägen,såvida inte tvisten ankommer på arrende- eller hyresnämnds prövning.Föredraganden förordar i enlighel med vad sagls, att dessa föreskrifler inleskall lillämpas, när ivisl av angivet slag skall prövas enliglhandräckningslagen, och alt i sädana fall i stället skall gälla beslämmelsernai 10 kap. första slyckel RB om s.k. faslighetsforum. Lagrädet har på lidigare anförda skäl funnit sig inlekunna tillstyrka alt tvister av nu angivet slag, när de behandlas i ensummarisk process som kan direki övergå i ordinär rättegång, förläggs tillannan domstol än fastighetsdomstol. Om emellertid lagrådets förslag i fråga omhandräckningslagens ulformning godias, bör handräckningsmäl av della slag, säsomlagrådet lidigare har uttalat, upptas av lingsräll sorn är faslighetsforum.Lagrådels förslag aktualiserar således lika väl som del remillerade förslagelfrågan hur en sådan ordning lagtekniskt skall åstadkommas. Problemet har i det remitterande förslaget lösts på det sätlelalt till huvudregeln i förevarande paragraf av innebörd, all belräffande lagadomstol i handräckningsmäl skall gälla vad som är föreskrivet om tvistemål, knylsen undantagsbestämmelse, enligl vilken de särskilda föreskrifterna om lagadomstol i arrende-, hyres- eller bostadsrättslvisler inle skall lillämpas i mälenligl handräckningslagen. Samlidigl föresläs, all i de angivna lagrum sominnehåller dessa särskilda forumbeslämmelser - dock ej i 17 § lagen omfiskearrende - las in en erinran om all del i handräckningslagen (ochlagsökningslagen) finns beslämmelser belräffande laga domstol i arrende-, hyres-resp. bostadsrättslvisler. 1980/81:88 173 Med hänsyn till den utformning de nu gällandeforumreglerna för ivisier av förevarande slag har fäll kan del emellertid enligllagrådets menig ifrågasällas, om den föreslagna regleringen verkligen leder lilldel äsyfiade resultatet. Hänvisningen i 2 !) handräckningslagen lill "desärskilda föreskrifterna om laga domstol" i detta slags tvister kommerotvivelaktigt all omfalla de speciella forumreglerna i JB. lagen omfiskearrende resp. bosladsrällslagen. Med lillämpning av sedvanlig laglolkningsleknikmedför däremol hänvisningen knappasl. all undantagsbestämmelsen i K) kap. 10 ! )första styckei sisla meningen RB inle skulle bli gällande beträffande sådanahandräckningsmål som gäller arrende-, hyres- eller bosiadsrältstvister; dennaundanlagsregel kan nämligen knappast anses ulgöra nägon "särskildföreskrift om laga domstol". Resultatet blir då. all hänvisningen ihuvudregeln i förevarande paragraf i förslagel lill vad som är föreskrivet om tvistemälkommer all avse endasl de allmänna reglema om ivislemäls-forum i 10 kap. RB.dvs. i forsla hand bestämmelserna i 1-6 !)!) men däremol inle -just på grund av undanlagsbeslämmelsen i 10 kap. 10 !) första slyckel sislameningen - reglerna i sisinämnda paragraf om faslighelsforum. Regleringenskulle således leda lill att handräckningsmål som gäller arrende-, hyres- ellerbostadsrällslvisl. i slrid mol vad som är åsyftat, i åtskilliga fall skall anhängiggörasvid annan tingsrätt än den som är faslighelsforum. Som framgär av del nu sagda är det undanlagsbeslämmelsen i10 kap, 10 !f första styckei RB som ulgör hinder mot att välja den lagtekniskalösning som har föreslagits. Denna undantagsbestämmelse - vilken ursprungligenavsäg endast hyrestvisler och infördes första gängen i samband med 1968 årsreform av hyreslagsliftningen - lorde emellertid i själva verket numera varobehövlig. Alt beslämmelserna i 10 kap. 10 !) förslå slyckel RB om faslighelsforuminle skall tillämpas i arrende-, hyres- eller bosladsrällslvister lorde med fillräckliglydlighel framgå av reglerna i 10 kap. 17 !) RB sammanställda med de nyssberörda särskilda forumreglerna i JB. lagen om fiskearrende och bosladsrällslagen.Undantagsbestämmelsen i 10 kap. 10 § första slyckel RB saknar sälunda självsländigbelydelse och kan såsom överflödig utgä. Ettupphävande av denna undantagsbestämmelse måsle uppenbarligen föranleda, alläven stadgandet i andra stycket av samma paragraf upphävs, stadgande lillkomår 1977 och syftade till att överföra bl.a. tvister rörande skyldighel allbetala parkeringsavgifi frän faslighelsdomslol lill lingsräll som är faslighelsforum.Enligt lagrådets mening kan emellertid denna fråga med fördel direki regleras ide berörda lagrum i JB som innehåller de speciella forumreglerna förtvister av della slag. 1 8 kap. 32 !) och 12 kap. 71 !) JB bör således detnuvarande andra stycket ges del innehållet att faslighelsdomslol inle pä grundav vad som sägs i förslå styckei är behörig att uppla tvist med anledning avtillfällig upplåtelse av nyttjanderätt till mark eller hus eller del av hus föruppställning av fordon. Prop.1980/81:88 174 som 10 kap. K) !) andra styckei RB bör upphävas.En sådan lagleknisk lösning har även den fördelen all man undgår all i laglexlbeteckna vad som sakligt sell ulgör arrende- eller hyreslvisler som Ivister av annaislag. Vidtas nu förordade ändringar i K) kap. 10 !) kanforumfrågan för handräckningsmålens del i princip lösas på del sätt som harföreslagils i remissprotokollel. Den beslämmelse i förevarande paragraf av förslagelvarigenom handräckningsmäl undanlas från fastighetsdomstols kompetensområdehar emellertid enligl lagrådels uppfallning getts en alltför begränsadräckvidd. Som lidigare framhällits har föredragande stalsrädet i remissprolokoUelintagit den sländpunklen all faslighelsdomslol och vattendomstol inte i någolfall skall vara laga domstol i handräckningsmäl. Fastighetsdomstol haremellertid genom föreskrifler på skilda håll i lagstiftningen tillagtsexklusiv behörighel all pröva även andra Ivisler än sädana som utgör arrende-, hyres-eller bosladsrällslvister. Molsvarande gäller belräffande vallendomslol, som enliglvattenlagen har ell omfallande kompetensområdet. Med del vidsträcktatillämpningsområde som den nya handräckningslagen får kan det inle uteslutas,att lagen kan bli all tillämpa även på sådana ivisler. Denna uppfattning delassynbarligen av föredragande stalsrådel, som i remissprotokollel har uttalat,all valtenmål och fastighelsmål visserligen bara undanlagsvis torde falla underhandräckningslagens tilllämpningsområde, eftersom lalan i sådana m?A som regelinte går ul på fullgörelse av annan förpliktelse än betalningsskyldighet, menall i den mån en sådan lalan skulle förekomma, del knappasl finns nägonanledning att föreskriva undanlag frän lillämpning av handräckningslagen. Den akluella undantagsbestämmelsen i handräckningslagenbör således - vare sig man godtar det remitterade förslagets utformning iövrigt eller lagen ulformas i enlighet med vad lagrädet förordar - ges delinnehållet att de särskilda föreskrifierna om behörighel för fastighetsdomstoleller vattendomstol ej skall lillämpas i mäl enligl handräckningslagen. Det bör tilläggas, att för den händelse del remitteradeförslagets ståndpunkt all även mäl enligl lagsökningslagen alllid skall lasupp av den tingsrätt som är behörig enligl RB: s forumregler skulle godias, dennu av lagrådel förordade lagiekniska lösningen bör väljas också för lagsökningslagensdel. Del innebär, alt i lagsökningslagen bör tas in en undanlagsregel molsvarandeden som lagrådel har föreslagil för handräckningslagens del. Enligl del remitterade förslagel skall i de lagrum i JBoch bosladsrällslagen som tillägger fastighetsdomstol behörighel all ta upparrende-, hyres-eller bosladsrättstvisl tas in en erinran om fommbeslämmelsernai handräckningslagen. I sak finns visserligen inte anledning till erinran mot förslageli denna del, som tillgodoser ell pedagogiskt ändamål. En sådan lagleknik lordeemellertid förutsätta, all motsvarande hänvisningar görs i samtliga de lagarsom tillägger fastighelsdomstol behörighet att ta upp vissa slags Prop.1980/81:88 175 tvister samt i vallenlagen; de föreslagna hänvisningarnaskulle annars kunna ge upphov till oberättigade motsatsslut. Svårigheterna attöverblicka all den lagstiftning som berörs - eller kan komma allberöras - lalar emellertid emot att denna lagteknik används. Trots del olillfredsslällandei all sädana specialbeslämmelser om laga domstol som det här gäller inte gerupplysning om att deras lillämpningsomräde genom beslämmelser i annan lagsliflningär underkasiade betydelsefulla inskränkningar, vill lagrädet därför förorda allde föreslagna hänvisningarna utgär. Ges undanlagsbestämmelsen i 2 ! )handräckningslagen den av lagrådel föreslagna utformningen, torde någramissförstånd inle kunna uppkomma. Vad lagrädet sålunda har föreslagit angående reglerna omforum för de nya handräckningsmålen innebär, att tingsrätterna generellt skalltilläggas kompelens alt handlägga sädana mål. Det föreligger uppenbarligenvarken någol behov av särskilda kvalifikationer eller nägol annai specielllförhällande som aktualiserar tanken alt ge tingsrätt, när den handlägger handräckningsmål,ställningen av specialdomstol; dvs. särskild domstol i : s mening.Lagreglerna för handläggningen av mälen kan sålunda ulformas med utgångspunkt iatt fråga är om uppgifler som tillkommer tingsrätten såsom allmän underrättenligt RB. För rättegången vid allmän domstol gäller reglerna i RB. att del kan finnas avvikande regler för vissa mål vid sidan av RB. 1 denmån sådana regler finns skall de, enligl 4 § andra styckei Rp, gälla i ställetför vad som föreskrivs i balken. RB:s regelsystem vilar vidare på uppfallningenall ell mål vid allmån domstol, vilket inte är all hänföra lill brotlmål enligtRB och ej heller pä grund av sakens beskaffenhet skall handläggas enliglsärskilda processregler vid sidan av balken, behandlas som tvistemål enligl RB(jfr bl.a. mofiven till 20 !) Del nu sagda innebär all, i den män särskild beslämmelseom förfarandel i handräckningsmål inle meddelas i förevarande lag. vad som sägsi RB om tvistemål kommer all gälla. Någol behov av ett stadgande i lagen av delinnehåll som är upptaget i 16 § av det remillerade förslagel föreligger såledesej. Ett sädanl stadgande kan snarare verka missledande i den meningen att detkunde ge anledning till tolkningen all tingsrätten här vore att uppfatta somsärskild domstol (jfr 4 § första slyckel Rp). Lagrådet förordar således, attstadgandet i 16 § utgär. Den sälunda förordade laglekniken överensstämmer med densom används i lagsökningslagen. I frägan vilka från RB avvikande regler sombehövs för att förfarandel i handräckningsmäl skall få en önskvärd ulformningkan, vid en jämförelse med regleringen i lagsökningslagen, konslateras alldenna reglering är utformad från den utgångspunkten att lagens summariskaförfarande under vissa förutsättningar kan övergå i vanlig process utan atttalan väcks ånyo. Förfarandet har därför kunnal ges karaktären av ettskriftligt procedere som ersätter del inledande skriftliga skedet i en ordinärrättegång låt vara all handläggningen inte alltid Prop.1980/81:88 176 behöver drivas sä långl som fill sådan rättegång. Enhandräckningsprocess enligt de principer som lagrådel här har förordat får enannan karaktär och inriktning. Enligl lagrådets förslag avses handräckningsprocessenbli en frän ordinär rättegång frislående skriftlig och summarisk processform.För alt processen skall fä åsyftad ulformning. krävs en delvis annan särregleringi förhållande lill RB än den som är upptagen i lagsökningslagen. Av samma skälbör i nya handräckningslagen las in vissa kompletterande bestämmelser. 3 Det lorde inle föreligga någol hinder alt åberopa viilnesintygi den nuvarande handräckningsprocessen hos överexekutor. Om vid överflytt ningen av handräckningsmålen lill domstol processen där ulformas enligl lagrädet förslag, bör möjlighel lill sädan bevisning finnas även i denna process.