prop · G403103 · 1980-12-31 00:00:00 — att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde ål utredaren. 67 Kommittéer: Del II 8:3 Vidarehemställer jag alt regeringen föreskriver all kostnaderna för utredningen skallbelasta femte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hennes hemställan. 3.Tilläggsdirektiv till omsorgskommittén (S 1977:12) beträffande barn tillbegåvningshandikappade (S 1977:12) har i uppdrag alt göra en översyn av lagen (1967:940) angåendeomsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen). Efter en inledandekartläggning av omsorgernas omfattning och utformning skall omsorgskommitlénenligt sina direktiv (Dir 1977:89) bl.a. göra en analys av omsorgernas kvalitetoch av skillnaden i standard olika områden emellan. Enfråga som har uppmärksammats mycket är de svåra och känsligaförhållanden som kan uppkomma när begåvningshandikappade människor får barn.Jag anser det angeläget atl omsorgskommitlén belyser situafionen för föräldraroch deras barn. Kommittén bör också bedöma hur samhället tillgodoser desärskilda behov av trygghet för barnen och slöd fill föräldrarna som kanföreligga i dessa fall. Somhar framhållits i direktiven lill omsorgskommitlén är målet för samhälletsinsatser alt integrera handikappade i samhällsgemenskapen och ge dem sammalivsvillkor som andra. Enligt min meing måste man ulan alt göra avkall på deltamål kräva atl behovet av trygghet och omvårdnad hos barn tillbegåvningshandikappade blir tillgodosett. Jaghemställer att regeringen uppdrar ål omsorgskommitlén all särskilt övervägasituationen för begåvningshandikappade föräldrar och deras barn. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hennes hemställan. Del II 8:4 Skr. 1980/81:103 68 Utvärdering av abortlagstiftningen m.m. Abortlagen (1974:595, ändrad 1975:747) trädde i kraft den1 . upphörde bestämmelser omfosterfördrivning och lag om avbrytande av havandeskap alt gälla. Denäldre lagsfiftningen innebar att abort i princip var förbjuden men allhavandeskap fick avbrytas om någon av de abortindikationer som uppställdes i lagenvar uppfylld. Prövningen huruvida förutsättning för abort förelåg skeddeantingen av två läkare (tvåläkarintyg) eller av . Till grund förden nya lagstiftningen låg prop. 1974:70 med förslag till ny aborflag m.m.Propositionen jämte motioner i ämnet behandlades av socialutskottet ibelänkande SOU 1974:21, vilket godkändes av (rskr 268).Utgångspunkten för den föreslagna lagstiftningen var principen om kvinnans rättalt inom vissa gränser själv bestämma om en graviditet skall avbrytas eller ej.Frågan var föremål för ingående behandling i utskottet, som också utgick ifrånprincipen om kvinnans självbestämmanderätt. Utskottet var av den meningen allkvinnan som regel hade bällre möjligheter än en läkare eller särskild nämnd allbedöma de omständigheter som påverkar frågan om en graviditet skall fullföljaseller ej. Den förändrade synen på kvinnan och hennes roll i samhället sömredovisades i propositionen gav enligt utskottet yllerligare slöd för dennauppfattning. Utskottet betonade alt förutsättning för denna uppfattning var altsamhället pä elt effektivt sätt kunde erbjuda kvinnan all hjälp och allt slödsom hon kunde behöva för all fatta beslut i abortfrågan. Utskottet betonadeockså atl dess överväganden grundade sig på den höga anlikonceptionellastandarden i och på förutsättningen att särskilda åtgärder sattes inför att yllerligare förbättra möjligheterna alt få preventivmedel och atlsprida kunskap om deras användning. Abort fick endasi bli en nödlösning ochinle etl alternativ till anlikonceplionsmetoder. I betänkandet underslröksvidare atl ställningstagandet lill principen om kvinnans självbestämmande inlefick tolkas så alt ulskollel förordade en lösning som innebar en ovillkorligrätt för kvinnan att få abort utförd när hon begärde del. Tillbörlig hänsynmåsle givelvis tas fill atl varje aborfingrepp var förenat med mer eller mindreallvarliga risker för kvinnan och till att fostret under graviditetensuccessivt utvecklades till en livsduglig varelse, vars rätt lill liv måslerespekteras. Abortlagen innebär att frågan om abort före utgången av12:e havandeskapsveckan avgörs av kvinnan själv. Hon får vägras abort endastom åtgärden skulle innebära allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Dennaförutsättning prövas av en läkare. För abort efter den 12:e men före utgångenav fordras som regel - utöver vad som gäller vid fidigare abort-attdel företas en särskild kuralorsulredning. Om kvinnan inte medges abort, ärläkaren skyldig alt hänskjula frågan till socialslyrelsen för 69 Kommittéer: Del II 8:4 Efter 18:e havandeskapsveckan får abort företas endast iundanlagsfall. För abort krävs då tillstånd, som får lämnasendasi om del föreligger synnerliga skäl för åtgärden. Kan det antas altfostret är livsdugligt, får tillstånd lämnas endast om havandeskapet på grundav sjukdom eller kroppsfel hos kvinnan medför allvarlig fara för hennes liveller hälsa. beslut i abortärenden kan inte överklagas. Abortskall företas på sjukhus eller annan godkänd sjukvårdsinrättning. Sjukvårdspersonalensskyldighet all medverka vid abort regleras inle i aborfiagen eller i annanförfattning. I cirkulär med fillämp-ningsanvisningar tillaborfiagen (MF 1974:100 med ändringar SOSFS M 1976:14) förutsätter styrelsen,atl den som under åberopande av efisk eller religiös uppfattning önskar erhållabefrielse från skyldigheten atl medverka vid abort skall slippa detla och atlverksamheten måsle organiseras så alt sådan personal inle behöver tas ianspråk. Styrelsen erinrar om all della inle får innebära befrielse från attmedverka vid abort när situafionen är sådan att fara föreligger för moderns liveller hälsa. Vid sidan av abortlagenfinns i åtskilliga författningar regler som tillkommit i syfte all förebyggaaborter. Här skall nämnas lagen om ersällning för viss födelsekontrollerandeverksamhet (1974:525), varigenom läkarbesök och besök hos bl.a. barnmorska ärkostnadsfria om de görs i födelsekontrollerande syfte. Vidare medgerförordningen (1954:579) angående kostnadsfria och prisnedsatta läkemedelnumera prisnedsättning även av p-piller som förskrivs enbart ifödelsekontrollerande syfte. Isamband med abortlagen tillförsäkrades vidare nämnd förhälsoupplysning h-nämnden- ett anslag under för abortförebyggandeinformation. Riksdagensbeslut om utvärdering av abortlagen Riksdagenhar vid flera fillfällen behandlat motioner med yrkanden om en översyn ellerutvärdering av abortlagen. /har behandlatett flertal motioner i ämnet. I motion 1978/79:365 avAllan och yrkades atl en utredning tillsätts för attsnabbt arbeta fram förslag lill ny aborfiagstifining som tar hänsyn fillbarnens rätt fill liv. m.fl. begärde i motion 1978/79:1265 1. attriksdagen begär en utvärdering av abortlagen i enlighet med vad som anförs i motionen, 2. attriksdagen begär införande av lagfäst rätt för sjukvårdspersonal som av etiska eller religiösa skäl finner det oacceptabelt alt medverka vid abortingrepp, att avstå från medverkan vid sådana ingrepp. Imofion 1978/79:1824 yrkade och 1. alt begär en utvärdering av lagensverkningar, 2. atl begär åtgärder med en intensifieradinformation om de stödåtgärder samhället erbjuder abortsökande. Vidareefterlyste m.fl. i motion 1978/79:1846 en utvärdering avabortlagen. Socialulskoltetslog i sitt betänkande med anledning av dessa motioner (SoU 1979/80:10) fastall aborfiagen innebär én klar förbättring i förhållande fill tidigarelagstiftning av det lagfästa skyddet för livsdugliga genom att den tid,från vilken abort får ske endasi i undantagsfall, har sänkts från utgången av20:e till utgången av 18:e havandeskapsveckan. DelII 8:4 Skr. 1980/81:103 70 anfördeall i motsats lill vad som gällde före abortlagens tillkomst skall i principalla aborter efter utgången av 18:e havandeskapsveckan prövas avsocialstyrelsen. En uttrycklig bestämmelse finns vidare inlagen i lagen om alltillstånd till abort inte får lämnas om det kan antas alt fostret ärlivsdugligt. Undantag från denna regel får endasi göras då en fortsattgraviditet skulle medföra allvarlig fara för kvinnans Hv eller hälsa. Mol dennabakgrund ansåg utskottet alt det inte fanns skäl att göra en omprövning avbestämmelserna i abortlagen om förutsättningarna för sena aborter och avstyrktebifall till motionen 1978/79:365. Ifrågan om abortlagstiftningen skall ha som utgångspunkt kvinnans egenbestämmanderätt eller bygga på någon annan princip, ansåg utskottet alt varkenden förändring som skett ifråga om antalet legala aborter eller någon annanomständighet motiverade en omprövning av denna huvudprincip. Även om utskottetsåledes inle var berett alt förorda en omprövning av lagens huvudprinciperfanns enligl utskottet skäl som talade för alt en utvärdering av lagen kom tillstånd. Flera av motionerna innehöll yrkanden om en utvärdering av lagen ochangav en rad frågeställningar som borde belysas. Utskottet konstaterade isammanhanget att inte minst del förhållandet att lagen bygger på en helt annanprincip än fidigare lagsfiftning på området utgjorde motiv för all göra enutvärdering av lagens fillämpning och effekterna av denna. Även andra faktorerI.ex. regionala skillnader i fråga om aborlfrekvens och förekomst avaborlrådgivning utgjorde motiv för en utvärdering av lagen. Utskottet förordadedärför alt en utvärdering kom till stånd i enlighet med vad som anförts imofionerna 1978/79:1265, yrkande 1, 1978/79:1825 yrkande 1 och 1978/79:1846. 1fråga om yrkandet i mofionen 1978/79:1265, yrkande 2, om lagreglering avsjukvårdspersonalens skyldighet atl medverka vid abort konstaterade utskottetatt yrkanden härom avstyrkts av . Med hänvisningtill vad fidigare anförts i frågan avstyrkte utskottet även bifallfill motionen. Utskottet förklarade sig dock - liksom tidigare -berett alt pånytt pröva frågan om någon av sjukvårdshuvudmännen sökte tvinga personal medreligiösa eller etiska betänkligheter alt medverka vid abort i strid medsocialstyrelsens anvisningar i ämnet. Beträffandeyrkande 2 i mofion 1978/79:1824 rörande informafion om stödåtgärder förabortsökande konstaterade utskottet i sitt belänkande alt en utvärdering avabortlagen inle fick hindra alt preventivmedelsrådgivningen och andraaborlförebyggande ålgärder byggdes ul av huvudmännen. Mot den bakgrunden ochmed beaktande av den föreslagna utvärderingen av lagen ansåg utskottet allyrkandet inle påkallade någon åtgärd och avstyrkte mofionen i dennadel. Riksdagengodkände fill alla delar vad utskottet hemställt. Antaletlegala aborter uppgick lill 30.636. Under del första året abortlagengällde steg aborterna lill 32.526. Därefter har antalet aborter minskal framlill då de uppgick lill 31.918. Abortfrekvensen har visatregionala variationer. Förändringar i olika delar av landel kani viss utsträckning sältas i samband med utbyggnaden av 71 Kommittéer: Del II 8:4 prevenlivmedelsrådgivningoch upplysning i samlevnadsfrågor. Underår 1979 har aborttalen åter ökat - antalet aborter beräknas uppgåtill ca 34.000. Ökningen är störst i vissa storstadsområden och hänför sighuvudsakligen till kvinnor, som är eller äldre. Aborterna blandtonåringar, som alltsedan år 1975 minskat, har även sjunkit ihela landet. Medanaborttalen således legal på en relafivt nivå har födelsetalen minskatsedan mitten av 1970-talel från ca 110.000 födda barn fill 93.000 underår 1978. avbröts i genomsnitt var 4:e graviditet genom abort.Under år 1979 har antalet födda barn ökat något. De analyser som har gjortstalar för att det även fortsättningsvis kan komma alt ske en viss återhämtningbeträffande födelsetalen. I detla sammanhang kan nämnas all statistiska centralbyrånpå uppdrag utför en karlläggning av orsakerna till delminskande barnantalet. En delrapport - Barn, behov eller börda - har avlämnats.Vidare pågår vid sociologiska insfitutionen vid enintervjuundersökning för atl utröna inställningen dels till barnafödande ochorsakerna fill de attityder som förekommer, dels lill olika preventivmedel. Sedanabortlagen trädde i krafl har det skett en förskjutning mol fidigare aborteroch enklare utrednings- och operationsförfarande. av samtliga aborterulförs numera före utgången av 12:e havandeskapsveckan och av samfiigaaborter ulförs polikliniskl. Isamband med atl abortlagen antogs, beslutade också om ökade insatseri fråga om prevenfivmedelsrådgivning och andra förebyggande ålgärder. Dellaskedde mot bakgrund av ställningstagandet atl abort borde betraktas som ennödfallsutväg och atl födelsekontrollen borde ske med hjälp av preventivaåtgärder. Enhgt beslut ligger huvudansvaret förpreventivmedelsrådgivningen på sjukvårdshuvudmännen. Dessa har fått rätt tillersättning från den allmänna försäkringen för rådgivning och informafion.Motsvarande ersättning utgår lill organisationer som bedriver rådgivning med socialstyrelsenstillstånd samt till privatpraktiserande läkare. Sjukvårdshuvudmännensprevenfivmedelsrådgivning har vidare byggts ut väsentligt och ligger numera påen relativt jämn nivå i landet. I genomsnitt ligger rådgivningen f.n. på 300besök/år/ 1.000 fertila kvinnor. Delcirkulär med anvisningar till abortlagen som utfärdade år 1974innehåller anvisningar rörande preventivmedelsrådgivningen, i.ex.organisationen av rådgivningen, vilka personalgrupper som kan medverka däri,omfattningen av verksamheten och informafionen. Särskildakurser för läkare och barnmorskor i preventivmedelsrådgivning bekostas genommedel söm anvisas under anslaget för efterutbildning av viss sjukvårdspersonali statsbudgeten. har barnmorskor härigenom utbildats för attsjälvständigt bedriva preventivmedelsrådgivning. har barnmorskormed sådan utbildning rätt alt förskriva p-piller och sköts mer änhälften av rådgivningsverksamheten av barnmorskor. Vidarekan nämnas alt socialslyrelsen föreslagit sjukvårdshuvudmännen att utbildninganordnas för vissa yrkesgrupper som ofta möter frågor om födelsekontroll i sinverksamhet. Del II 8:4 Skr.1980/81:103 72 Enligtriksdagens beslut fick , h-nämnden,anslag för all bedriva abortförebyggande informafion.Därigenom möjliggjordes en brett upplagd upplysningsverksamhet om bl.a. sex-och samlevnadsfrågor enligt etl långsikfigl handlingsprogram. Med slöd avslalliga medel har vidare en omfattande aborlförebyggande informationförekommit genom kvinno- och ungdomsorganisationerna, däribland flerainvandrarorganisationer. Upplysningsverksamheti sex- och samlevnadsfrågor bedrivs även av . Viss sådan information förekommer också i skolorna och inomskolhälsovården. upplysningsarbete har ingått en försöksverksamhet på Golland i sex-och samlevnad . Satsningarna på har lett lill alt antaletrådgivningsbesök där varit dubbelt så stort som antalet igenomsnitt för landet i övrigt. har aborlfrekvensen påGolland sjunkit kraftigt. Denna utveckling har fortsall och var Gotlanddel enda område där antalet aborter minskal inom samfiiga åldersgrupper.Samtidigt har antalet graviditeler bland yngre tonåringar minskal. Under år1977 ökade födelsetalen på Gofiand dessulom . Idetla sammanhang bör även nämnas atl mödra- ochbarnahälsovårdsutredning i sill förslag till principprogram föreslår all huvudansvaretför såväl nämnda upplysnings- och informationsverksamhet sompreventivmedelsrådgivningen skall ligga på primärvårdens och mödrahälsovårdenspersonal. Utredningens förslag har mottagits positivt av sjukvårdhuvudmännen. Somframgår av vad jag nu har anfört har godkänt socialutskottetsförslag om en utvärdering av abortlagen. I Hkhet med utskottet anser jag -framför allt med hänsyn till den tid som har förflutit sedan abortlagenträdde i krafl och till del angelägna i alt försöka minska abortfrekvensen ilandel - atl skäl föreligger alt utvärdera lagen. Jag föreslår därför all enkommitté tillsätts för denna uppgift. Jag delar även utskottets uppfattning omavgränsningen av utvärderingen. Kommittén bör ulgå från den huvudprincip somlagen bygger på, nämligen kvinnans rätt alt inom vissa gränser själv bestämmaom hon vill fullfölja en graviditet eller ej. Vidare bör de tidsfrister somreglerar abortförfarandel gälla även i fortsättningen. Närdet gäller frågan om att lagreglera sjukvårdspersonalens skyldighet allmedverka vid abort erinrar jag om att socialutskottet vid flera fillfällenförklarat sig berett all på nytt pröva frågan om sådan lagreglering om någonsjukvårdshuvudman inte skulle följa anvisningar. Kommitténbör i första hand inrikta sitt arbete på all ge en mer djupgående bild av hurabortlagen kommit all praktiskt tillämpas i landet och kartlägga såväl positivasom negativa effekter av den nya abortlagstiftningen. Dennya abortlagen skiljer sig från tidigare lagsfiftning på området framför alltgenom all kvinnan fått den principiella beslutanderätten i en aborlsilua-lionoch genom atl ulredningsförfarandet vid aborterna avsevärt har förenklats. Detär därför av särskilt intresse att kommittén redovisar vilka konsekvenser dessaförhållanden har haft för de kvinnor som övervägt abort och sedan eventuelltgått igenom abort. I detta sammanhang bör även 73 Kommittéer: Del II 8:4 mannensroll i aborlsiluationen särskilt uppmärksammas. Riksdagenhar fäst stor vikt vid atl aborlrådgivningen noggrant utvärderas och pekat påde regionala variationer som förekommer. Kommittén bör i sin karlläggning avhela abortförfarandel särskilt undersöka hur den rådgivning varit utformad somgivils de abortsökande kvinnorna dels före, dels efter en eventuell abort. Isammanhanget bör om möjligt belysas hur kvinnan bedömer rådgivningen, kvinnorserfarenheter av olika utformning av rådgivning samt kuratorernas betydelse inomdenna verksamhet. Även familjens roll i abortsituationen bör undersökas. Vidarebör om möjligt belysas vilken betydelse den nuvarande lagstiftningensutformning och aborlrådgivningens innehåll och organisation har för attförhindra psykiska efterreakfioner hos kvinnor som gått igenom abort. Av stortintresse är givetvis att få del av sjukvårdspersonalens bedömning av vad somvarit positivt och negaiivt med abortförfarandet enligt den nya lagen. Abortutvecklingenoch de regionala, arbelsmarknadsmässiga och aldersmässiga variafionerna iabortfrekvensen bör analyseras. Särskilt den gynnsamma utvecklingenbelräffande tonårsaborter bör studeras. I det sammanhanget bör belysaseffekten av den aborlförebyggande satsning som skett samt h-nämndens roll iupplysningsarbetet om sexualitet, samlevnad och födelsekontroll. Kommitténbör studera hur förhållandena på arbetsmarknaden samt kulturella, sociala ochreligiösa faktorer påverkar möjligheten all fullfölja en graviditet och därmedinverkar på aborttalen. I sammanhanget måste även abortulvecklingen iförhållande lill födelsetal och prevenfivmedelsanvänd-ning uppmärksammas.Kommittén bör även belysa hur preventivmedelsrådgivningen fungerar ochbarnmorskans roll i rådgivningen. Kommittén bör särskilt uppmärksamma deproblem som gäller alt nå ul med information och rådgivning lill olika grupper.En viktig målgrupp i delta sammanhang är invandrarna. Kommitténbör med utgångspunkt i sin analys söka lägga fram konkreta förslag omabortrådgivningens utformning och innehåll saml abortförebyggande åtgärder isyfte att minska abortfrekvensen i landet. Om möjligt bör särskildaåtgärdsprogram föreslås för en förbättrad information om samlevnadsfrågor ochom abortförebyggande åtgärder. Kommitténbör i sitt arbete samråda med stafisfiska centralbyrån som har i uppdrag attutreda orsakerna lill del minskande barnantalet. Kommittén bör vidare la del avde forskningsprojekt som redovisats eller pågår inom området samt initiera nyaprojekt som bedöms kunna vara av värde för kommittén. mån kommittén berör frågor som hänger samman med den allmänna hälso- ochsjukvårdens omfattning, inriktning och organisation ske medföreträdare för sjukvårdshuvudmännen. Kommitténbör ta del av internafionella erfarenheter vad avser abortutvecklingen. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarmig attfillkalla en kommitté med högst 5 ledamöter med uppdrag atl göra en utvärderingav abortlagstiftningen saml föreslå ålgärder som syftar fill all Del II 8:5 Skr. 1980/81:103 74 minska aborlfrekvensen i landet, all utse en av ledamöterna lill ordförande, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt ulredningen. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar attkostnaderna skall belasta femte huvudfitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Översyn av reglerna om vård oberoende av samtycke inomsocialtjänst- och sjukvårdslagstiftningen m.m. Departementschefen, statsrådet , anför efter samråd medstatsrådet . Frågorna om vård utan samtycke fillhör de mest diskuteradei samband med reformeringen av sociallagsliftningen. finnsregler i barnavårdslagen (1960:97) om omhändertagande för samhällsvård av barnoch ungdom mol föräldrarnas eller den unges egen vilja. När det gäller vuxnamänniskor innehåller lagen om nykterhetsvård (1954:579) regler som gör detmöjligt all under vissa förutsättningar tvångsinta alkoholmissbrukare på allmänvårdanstalt. För vuxna narkotikamissbrukare finns del däremot ingamotsvarande bestämmelser. Alkoholmissbrukare liksom narkofikamissbrukare kanges vård oberoende av sitt samtycke inom sjukvården enligt lagen (1966:293) omberedande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). Detla sker också i betydandeomfattning. föreslog i sitt slutbetänkande, (SOU1977:40) Social Ijänsl och socialförsäkringsfillägg- lagar och mofiv, altbestämmelserna om vård av barn och ungdom ulan samtycke skulle las in i ensärskild lag men alt den framtida inte skulle innehålla någraregler om tvångsvård av vuxna människor. Man hänvisade beträffande vuxnamissbrukare lill de möjligheler till vård oberoende av samtycke i företrädesvisakuta skeden som slår fill buds enligl LSPV. En minoritet inomsocialutredningen förordade ett alternativt lagförslag som även medgav vårdutan samtycke av vuxna såväl alkohol- som narkotikamissbrukare under längst tremånader. Remissbehandhngen av socialutredningens belänkande visadealt opinio nen var starkt splittrad när del gällde frågan om vård oberoende avsamtycke av vuxna missbrukare. En särskild arbetsgrupp 1978 elt beslutsunderlag för regeringens slällningstagande ifråga om vård oberoende av samtycke inom och sjukvår den. Propositionen (1979/80:1) om innebär alttvångsvård av vuxna missbrukare inte skall finnas inom . Istället skall särskilda bestämmelser införas i LSPV om "avgiftning ochannan psykiatrisk 75 Kommittéer: Del II 8:5 vård"av vuxna alkohol- och narkotikamissbrukare. LSPV föreslås byta namntill lag om psykiatrisk vård i vissa fall (LPV). Belräffande barn ochungdomar behålls möjligheten all i vissa fall kunna bereda vård utom hemmetäven mot den unges eller hans föräldrars vilja. Även på detta område innebäremellertid förslagen en starkare markering av den enskildes rätt atl ta del ibeslut som rör honom själv. Den enskilde skall med förtroende kunna vända siglill med begäran om hjälp utan att riskera icke önskvärdakonsekvenser i form av olika tvångsåtgärder. råder enighetom, vilket har betonats i såväl propositionen som socialutskottets yttrandeöver denna, atl samhället i vissa fall måsle kunna använda sig avtvångsåtgärder mot den enskilde när delta erfordras för att avvärja eltomedelbart hot mot någons liv eller hälsa. Så kan vara fallet vid missbruk avalkohol eller narkotika. En missbrukare kan under längre eller kortare lid varaoförmögen alt själv ta itu med sina problem och la så aktiv del ibehandlingsarbetet som socialtjänsfiagen förutsätter. Delkan då uppstå nödsituationer när del är möjligt för samhället attacceptera en vägran atl ta emot erbjuden hjälp med de konsekvenser deltainnebär i form av mänskhgt lidande. I propositionen föreslogsatl en ny intagningsgrund, som särskilt gäller missbrukare, skulle införas iLSPV. Intagning med stöd av den föreslagna bestämmelsen skulle få beslå . I anslutning härtill föreslogs olika ändringar i LSPV:sförfaranderegler.