prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — I praktiken harnedskrivningsrällen begränsats lill av fastigheternasanskaffningsvärde. Åven i andra hänseenden, t. ex. beträffande skatteeffektervid arv, kan reglerna för fastigheter avvika frän vad som normalt gäller föromsättningstillgångar i rörelse. I brist på uttrycklig lagreglering har del blivit enuppgifi för skattedomstolama alt dra upp riktlinjerna för den skattemässigabehandlingen av byggnadsrörelse och handel med fasligheter. Domstolarnas praxisär myckel omfattande och inte sällan svär att tolka. Detta har gett upphov tillviss osäkerhet om del gällande rättslägel. Med tanke bl. a. pä de betydandevärden del kan vara fråga om är denna osäkerhet ofta myckel besvärande. Attmärka är ocksä att den höga inflationslakten gör altskillnaden mellan en nominellt beräknad rörelsevinsl och en indexom-räknadrealisationsvinst ofta blir ytterst belydande. Företagsskatleberedningen anser all en stor del av denuvarande problemen i samband med den skattemässiga behandlingen av byggnadsrörelseoch handel med fastigheter kan föras tillbaka på dels frånvaron av klaradefinitioner av begreppen byggnadsrörelse och handel med fastigheter, delsosäkerheten om när en fastighet skall anses utgöra lagertillgäng i sådanverksamhei. Beredningen har därför undersökt möjligheterna att genomlagsliflning klarlägga rättsläget. Beredningen har dock kommil lill slutsatsenatt det inte gär att finna en användbar definition avbyggnadsrörelsebegrep-pel. Någol sädanl förslag har därför inle lämnats.Däremol har beredningen föreslagit all begreppet handel med fastigheterdefinieras. Förslaget är utformat efler mönster av nu gällande bestämmelser omtomtrörelse. Sälunda föresläs att s. k. kvalificerad handel med fastigheterskall anses föreligga när någon bedriver försäljning av fasligheter vilkauppenbarligen anskaffats för yrkesmässig avyttring. S. k. okvalificerad handelmed fastigheter anses i princip föreligga om den skatlskyldige inom enfemårsperiod köpt och sålt minsl fem fasligheter. Beredningen har vidare lagt fram förslag lill en närmarereglering av gränsdragningen mellan ä ena sidan lagerfasligheter, dvs,fasligheter som utgör omsättningstillgång i rörelse, och å andra sidanfastigheter som ulgör anläggningstillgång i näringsverksamhet och privatafastigheter. Prop.1980/81:68 150 överensstämmer i huvudsak med nuvarande praxis. Vissa materiellaändringar föreslås doek. a. förordas att byggmästares privata bosladsfastigheter-vilkaf. n. normalt anses utgöra omsältningstillgäng i rörelsen (s. k.byggmästarsmitla) - i ökad omfattning skall kunna behandlas som en vanligprivat faslighel. innehåller förslaget emellertid ocksä bestämmelsersom tar sikte pä all hindra alt fastigheter förlorar sin karaktär avomsätlningstillgång om de övergår till ny ägare på grund av att den tidigareägaren avlidit. Beredningen behandlar också principerna för byggnadsföretagensresultatredovisning och utrymmet för uppbyggnad av obeskattade reserver. Jag kommer i del följande all la upp beredningens nunämnda förslag till behandling. Jag inleder med att diskutera om det är möjliglatt i lagtexten införa definitioner av vad som skall anses utgörabyggnadsrörelse och handel med fastigheter. Därefter lar jag upp frågan om ivilka fall en fastighet bör räknas som omsättningstillgång i rörelse. I de tvåavslutande huvudavsnitten diskuterar jag vad som bör gälla när en faslighet,som utgör omsättningstillgång, tillfaller en ny ägare genom arv e. d. samtvilka nedskrivningsregler som bör gälla för omsättningstillgångar ibyggnadsrörelse och handel med fastigheter. Fastigheter som utgör omsättningstillgångar i rörelse kanförekomma inte bara hos skattskyldiga som bedriver byggnadsrörelse eller handelmed fasligheter utan bl. a. också hos den som bedriver tomlrörelse. Genomlagstiftning infördes i punkl 2 av anvisningarna lill 27 S KL särskildabestämmelser om när tomtrörelse skall anses föreligga och hur inkomsten avrörelsen skall beräknas. I likhet med beredningen anser jag att det f. n.saknas anledning att genomföra nägra mer genomgripande ändringar av dessabestämmelser. Vad gäller exempelvis rätlen till nedskrivning ochskallekonsekvenser vid förvärv genom arv talar emellertid åtskilligt för attsamma regler bör gälla oavsett om fastigheten ulgör omsältningstillgäng itomtrörelse eller annan rörelse. Dessa spörsmål kommer jag därför alt behandlasamtidigt för alla typer av fastigheter som ulgör omsättningstillgångar irörelse. De frågor som har betydelse bara för tomlrörelse avser jag däremot altredovisa för sig (avsnitt 2.6). 2.5.2 Begreppen byggnadsrörelse och handel med fasligheter Skatlelagsfiftningen innehåller f. n. inga definitioner avvad som skall anses utgöra byggnadsrörelse eller handel med fastigheter. Sompåpekats av företagsskatleberedningen och vid remissbehandlingen ger deltaupphov till åtskilliga problem, framför allt når man skall avgöra om enfastighet ulgör en omsältningstillgäng eller inle. Beredningen har föreslagitatt begreppet handel med fastigheter skall definieras i skattehänseende.Beredningen har däremot inte ansett det möjligt all utarbeta en definition avbegreppet byggnadsrörelse. Prop.1980/81:68 151 För egen del kan jag ansluta mig till beredningensuppfattning att det vore önskvärt om lagtexten gav klart besked om när enverksamhei är alt bedöma som byggnadsrörelse eller handel med fastigheter. Vidutformningen av sådana definitioner uppkommer emellertid betydande svårigheter.Risken är all den valda definitionen blir för vidsträckt eller för snäv. Vadsärskilt gäller byggnadsrörelse torde del f. ö. vara relativt sällsynt altfrånvaron av en definition ger upphov till några problem. I de flesta falllorde del nämligen vara uppenbart om en skattskyldig bedriver byggnadsrörelseeller inte. De regler som jag i det följande kommer alt föreslå beträffandegränsdragningen mellan fastigheter som ulgör omsältningslillgångar och andrafastigheter kan vidare antas minska olägenheten av att byggnadsrörelsebegreppetinle är definierat. Jag är mol denna bakgrund inle beredd alt föreslå någonlagreglering av delta begrepp. Med hänsynfill de likheter som finns mellan tomtrörelse och handel med fastigheter kandet synas ligga nära fill hands alt - med reglerna om tomtrörelse som förebild- införa en definition av såväl kvalificerad som okvalificerad handel medfastigheter. Fastighelshandel i den okvalificerade formen skulle exempelvisföreligga om den skaltskyldige köpt och sålt ett visslminsta antal fastigheter. En regel av nu antytt slag har emellertid denallvarliga nackdelen att hänsyn inte tas fill omfattningen av denskattskyldiges verksamhet. Denna brist spelar mindre roll vid okvalificeradlomtrörelse, eftersom varje förvärvskälla i sådan rörelse normall avser ettbegränsat markområde. I en förvärvskälla avseende handel med fastigheter kandäremot ingå ett stort antal fasligheter som är belägna på olika platser ilandet. Det är därför enligl min mening inte rimligt alt basera bedömningen avom handel med fastigheter föreligger eller inte enbart på antaletfastighetstransaktioner. Innehar den skattskyldige - t. ex. ett av debörsnoterade fastighetsförvaltande bolagen - ett mycket stort antal fastigheter,kan ett visst antal köp och försäljningar framstå som en naturlig omplaceringav fastighetsbeståndet medan samma antal transaktioner måste bedömas somrörelse om den skattskyldiges fasfighetsinnehav är begränsat fill ett fåtalfastigheter. Enligl min mening bör således inte den av beredningenföreslagna regeln för bedömningen av om okvalificerad handel med fastigheterföreligger läggas fill grund för lagstiftning. a. praktiska skäl anserjag del vidare uteslutet alt införa andra former av schabloner, exempelvisregler som lar sikte på köpeskillingarnas storlek eller hur snabbtfastighetsinnehavet omsätts. Min slutsats blir att det liksom fåröveriämnas åt praxis att fastställa var gränsen går mellan handel medfastigheter och sådana fastighetstransaklioner som inte ingår som ett led irörelse. Beredningen har, som jag tidigare nämnt, föreslagit alt endefinition införs även för kvalificerad handel med fasfigheter. En sådandefinition fyller enligt min uppfattning knappast någon funktion om man avstårfrån att definiera begreppet okvalificerad handel med fastigheter. Förslagetbör därför inte genomföras. Prop.1980/81:68 152 2.5.3 Fastigheter som omsättningstillgång i rörelse2.5.3.1 Byggnadsrörelse Som jag inledningsvis nämnt är det vid den skattemässigabehandlingen av en fastighet nödvändigt att skilja mellan å ena sidanfastigheter som ulgör omsättningstillgångar i rörelse och ä andra sidanfastigheter som utgör anläggningstillgångar i näringsverksamhet eller harkaraktären av rent privata tillgångar. Avyttras en fastighet, som ulgör enomsättningstillgång, skall försäljningslikviden tas upp som inläkt av rörelse.Vid avyttring av andra fastigheter sker eventuell beskattning enligt deförmånligare regler som gäller för beräkning av realisationsvinst. Enomsätlningsfastighel kan -liksom andra lagerlillgängar - med verkan iskattehänseende utnyttjas som underlag för nedskrivning. Någon sädan rättföreligger inle beträffande en fastighet som är en anläggningstillgång. Frågan om när en fastighet skall anses utgöraomsättningstillgång i byggnadsrörelse har inte varil föremål för lagstiftning.Inte heller rättspraxis ger något uttömmande svar pä denna punkl. I huvudsaktorde dock gälla att en fastighet skall betraktas som lagertillgäng ibeskattningshänseende om den - oavsett användningsområde i övrigt - blivitföremål för annat byggnadsarbete i ägarens byggnadsrörelse än sedvanliga smärrereparationer. Vad nu sagls fär belydelse främst i fräga om fastighetersom används som bostad för rörelseidkaren eller som driflfaslighet ibyggnadsrörelsen eller annan av fastighetsägaren bedriven näringsverksamhet. Årfastigheten inle avsedd att nyttjas för sådant ändamål utan anskaffad i syfteatt upprustas eller bebyggas, betraktas fastigheten däremot somomsättningstillgäng även om de planerade åtgärderna ännu inle vidtagits. Enstark presumtion föreligger enligt praxis för att en byggmästare eller ettbyggnadsföretag förvärvar fastigheter för upprustning eller bebyggelse. Del kanockså förekomma alt den som bedriver byggnadsrörelse anses ägna sigåt yrkesmässig handel med fasligheter. Detla innebär att redan en enstakafastighetsförsäljning kan träffas av rörelsebeskatlning även om del står klartatt den sålda fastigheten inle haft någon anknytning lill byggnadsrörelsen. Harbyggnadsrörelsen karaktär av renodlad entreprenadverksamhet, lorde dock denskattskyldige normalt kunna köpa och avyttra en eller annan fastighet utan altfastigheten behandlas som omsättningstillgång. Beredningens förslag innebär till stor del en kodifieringav gällande rätt. Sålunda föreslås all en fastighet, som innehas av någon sombedriver byggnadsrörelse, skall utgöra omsätlningstillgång i denna rörelse omfastigheten varit föremål för omfatiande byggnadsarbeten i rörelsen. Även omden skattskyldige inle utfört omfattande byggnadsarbeten, skall fastighetenenligt beredningen utgöra omsättningstillgäng om fastigheten förvärvats i ochför rörelsen. Delta anses vara fallet om syftet med anskaffningen varit attupprusta, bebygga eller avyttra fastigheten eller att använda Prop.1980/81:68 153 fastigheten för stadigvarande bruk i byggnadsrörelsen.Fastigheter som förvärvals för att stadigvarande användas i jordbruk, skogsbrukeller i annan rörelse än byggnadsrörelse eller rörelse avseende handel medfastigheter skall dock inte anses som omsättningstillgångar. Beredningen föreslår vidare att särskilda regler införsför byggmästares egna bostadsfasligheler. F. n. gäller principen alt en av enbyggmästare ägd fastighet aldrig förlorar karaktären av omsättningstillgång omden en gäng blivit att anse som en sådan tillgäng. Enligt beredningen böremellertid en villafastighel kunna behandlas som en privat tillgång - och intesom omsättningstillgång - om byggmästaren ägl och varil mantalsskriven påfastigheten under minst tio är i följd. Som ytterligare förutsättningarföresläs gälla alt byggmästaren inte ulförl arbete pä villan eller medgivitsavdrag för nedskrivning pä den . Förslagen har till övervägande del lämnats ulan erinran avremissinstanserna. anlal remissinslanser har dock uppfattat uttrycketomfatiande byggnadsarbeten som en inte önskvärd liberalisering i förhällandetill nuvarande praxis. Beträffande förslaget alt en fastighet skall utgöraomsättningstillgång om den förvärvats i och för rörelsen har frän nägra hållyppats farhågor för alt en sådan anknytning till syflel med förvärvet kan kommaalt ge upphov fill tillämpningsproblem. För egen del är jag ense med beredningen att starka skällalar för alt lagtexten bör innehålla regler som anger i vilka situafioner enfasfighet, som ägs av den som bedriver byggnadsrörelse, skall anses utgöraomsättningstillgång i rörelsen. Det råder således ingel tvivel om att denosäkerhet som f. n. råder på detla område är ytterst besvärande för säväl deskattskyldiga som taxeringsmyndigheterna. I likhet med många remissinstanserbefarar jag emellertid alt beredningens förslag kommer alt leda lilltillämpningsproblem. Del kan exempelvis ofta vara mycket svårt att fastställai vilket syfte en byggmästare förvärvat en fastighet. Situationen är kanske denalt den skaltskyldige avser att utföra arbete på den inköpta fastigheten endaslom arbetstillfällen saknas på andra håll. I fråga om fastigheter som inleanskaffats i och för byggnadsrörelsen förutsätter beredningens förslag vidareall taxeringsmyndigheterna tar ställning lill om byggnadsarbetena päfastigheten varil omfattande eller inle. Även en sådan bedömning kanuppenbarligen, särskilt om arbetet utförs vid olika tillfällen, vara besvärligatt göra. Svåra praktiska problem kan vidare uppkomma vid prövning av om enbyggmästare nägon gäng före en avyttring ulförl arbete påsin villa eller utnyttjat denna som underlag för nedskrivning. Med hänsyn tilldet anförda anser jag det nödvändigt att i viss utsträckning avvika från den avberedningen föreslagna gränsdragningen mellan omsättningsfastigheter och andrafastigheter. Säviti gäller skattskyldiga som bedriver byggnadsrörelseframstår det enligt min mening som naturligl alt utgå frän alt ettfastighelsinköp normall sker för rörelsens räkning. Presumtionen bör alltsåvara att den skallskyldige 1980/81:68 154 förvärvat fastigheten för alt upprusta, bebygga ellerutföra annat arbete pä den. Som huvudregel bör därför gälla att en fastighetskall anses utgöra omsätlningslillgång i byggnadsrörelse om den genom köp, byleeller därmed jämförhgt fång förvärvas av en byggmästare eller annan sombedriver byggnadsrörelse. Fasligheter som förvärvas genom arv, gåva eller annatbenefikt fång omfattas således inte av presumtionsregeln. Jag återkommer senaretill vad som bör gälla vid sädana fönvärv (avsnitt 2.5.7). En regel av innebörd att varje fastighet som inköpts avexempelvis en byggmästare är att anse som en omsättningstillgäng skulleemellertid - som beredningen också funnit - föra alltför långt. Delta gällerframför allt när det är uppenbart all fastigheten inte förvärvats för altbebyggas eller renoveras och därefter säljas vidare. Fråga kan t. ex. vara omen fastighet som anskaffats för stadigvarande användning i jordbruk, skogsbrukeller rörelse som bedrivs av den skattskyldige. Ett annat fall då presumtionenkan ge ett otillfredsställande resultat är om fastigheten förvärvats för attstadigvarande användas som bostad åt den skattskyldige eller dennes make.Enligt min mening bör del därför uttryckligen anges att fastigheter, somanskaffats för nu angivna ändamål, inte får ställning som omsätlningstillgång iden skattskyldiges byggnadsrörelse. Med hänsyn bl. a. till de regler om närståendesfaslighelsinnehav som jag föreslär i det följande (avsnitt 2.5.4), börbestämmelsen vara tillämplig även då den verksamhei vari faslighetenstadigvarande skall användas bedrivs av den skattskyldiges make eller av ettfåmansföretag vari den skaltskyldige eller dennes make är företagsledare.Utöver nu angivna fall bör vidare undanlag införas för situationer då delframstår som uppenbart att den förvärvade fastigheten saknar anknytning tillden skallskyldiges byggnadsrörelse. Bedömningen av om en faslighet förvärvats för alt utgöraanläggningstillgång i jordbruk, skogsbruk eller rörelse, som bedrivs av denskattskyldige eller honom närstående rättssubjekt, lorde normalt inte ge upphovlill nägra problem. Vid prövningen av om fastigheten skall anses somomsättningstillgång eller inle bör skillnad inle göras mellan byggnadsrörelsenoch eventuell annan av den skaltskyldige bedriven rörelse. En fastighet somanskaffas för att användas som kontor eller lagerlokal i byggnadsrörelsen börsåledes kunna behandlas som anläggningstillgång. Den omständigheten att denskaltskyldige avser att i egen regi utföra byggnadsarbete på fastigheten bör ioch för sig inte spela någon avgörande roll i detta sammanhang. Omfattningenav avsedda byggnadsarbeten är emellertid en faktor som mäste beaktas när syftetmed förvärvet skall fastställas. Frågan om vilka skattekonsekvenser som skallinträda när den som bedriver byggnadsrörelse upprustar eller bebygger egnafasligheter som inte ulgör omsältningslillgångar återkommer jag till(avsnitt 2.5.6). Del finns enligt min uppfattning ocksä anledning attförmoda alt bedömningen av om en faslighet är avsedd att stadigvarande användassom bostad åt den skaltskyldige eller dennes make kommer att bli på del hela 1980/81:68 155 I kravet på alt fastigheten skallstadigvarande användas som bostad ligger alt fråga endasl kan vara om denskattskyldiges permanenta bostad och ell - eller i undantagsfall yllerligarenågot - fritidshus som den skatlskyldige såvitt kan bedömas kommer att innehaunder avsevärd tid framöver. Det kan självfallet i undantagsfall förekomma attden skatlskyldige med relativt korta mellanrum byter permanenlboslad ellerfritidshus och att det därför kan vara tveksamt om kravet på stadigvarandeanvändning är uppfyllt. Till saken hör dock att skillnaden mellanreali-sa-tionsvinslbeskattningen och rörelsebeskaltningen är relativt liten vidkortare innehavslider. En fastighet kan förvärvas för flera olika ändamål. Denskaltskyldige har exempelvis för avsikt alt använda en del av en nyförvärvadfastighet i sin rörelse medan återstoden av fastigheten skall hyras ut tillutomstående. En av den skaltskyldige ägd fritidsfastighet kan vidare i vissulslräckning utnyttjas för annat än bostadsändamål eller för bostadsändamål menav andra än den skattskyldige eller dennes make. I situationer av detta slagbör den förvärvade fasligheten anses som omsättningstillgång såvida det inte äruppenbart att fastigheten fill huvudsaklig del är avsedd för det kvalificeradeändamålet. En fasfighet som dels skall användas som anläggningstillgång i denskattskyldiges rörelse, dels hyras ut, bör alltså behandlas som anläggningsfillgångendasl om minsl av fasligheten kan anses avsedd för rörelsen. Som jagnyss nämnl bör en fastighet inte heller anses som omsättningstillgång om detframstår som uppenbart att förvärvet saknar samband med den av denskattskyldige bedrivna byggnadsrörelsen. Vid tillämpning av denna bestämmelsefär hänsyn tas fill samtliga föreliggande omständigheter. Stor vikt bör t. ex.läggas vid den lokala och funktionella anknytning som kan finnas mellanfastighetsförvärvel och byggnadsrörelsen. En byggmästare som på entreprenaduppför småhus inom ett lokalt begränsat område bör exempelvis kunna hamöjlighet att som kapitalplacering köpa en hyres- eller kontorsfastighet påannan ort utan att fastigheten anses smittad av byggnadsrörelsen. Det är vidaregivet att den skallskyldiges egen uppfattning om förvärvets karaktär måstebeaktas. Redovisas fastigheten som en omsättninglillgäng i byggnadsrörelsen börfastigheten också normalt anses som en omsåtlningstillgång i skattehänseende.Likaså bör en skatlskyldig, som fått avdrag för nedskrivning på fasligheten,inle i efterhand - t. ex. när .fastigheten säljs - kunna hävda att fasfighetenrätteligen varit en anläggningstillgång. Däremol bör inle del förhållandet attden skatlskyldige konsekvent hållit en nyförvärvad fastighet utanförbyggnadsrörelsens räkenskaper ulan vidare föranleda att den vid en framlidaavyttring skall behandlas som anläggningstillgång. Framkommer det attfastigheten haft ett samband med rörelsen - fastigheten har t, ex. upprustatsgenom den skatlskyldiges försorg eller använls som evakueringsbostad - skallfastigheten oavsett redovisningssätt behandlas som omsättningstillgång irörelsen. 1980/81:68 156 Förekomsten av egen arbetsinsats bör alltså här ha enavgörande betydelse vid bedömningen om fastigheten utgör omsättningstillgång irörelse eller inte. De föreslagna bestämmelserna om vilka fastigheter somskall anses utgöra omsättningstillgångar i byggnadsrörelse bör tas in i en nypunkt, punkt 3, av anvisningarna till 27 S KL. bör den nuvarandepunkten 3 av dessa anvisningar betecknas som punkt 5. 2.5.3.2 Handel med fastigheter Skattelagstiftningen innehåller f. n, inte någrabestämmelser om i vilka situationer en faslighel, som förvärvas av den sombedriver fastighelshandel, skall anses utgöra omsätlningstillgång i rörelsen.Gränsdragningen mellan omsättningsfastigheter och andra fastigheter har, liksombeträffande byggnadsrörelse, överlämnats ål praxis. Företagsskatleberedningen har föreslagit alt uttryckligaregler skall införas om smittans omfattning vid handel med fastigheter. Somhuvudregel bör enligl beredningen gälla all en fastighet skall anses utgöraomsätlningstillgång om den förvärvas av en skallskyldig som bedriver handelmed fastigheter. Undantag föreslås dock böra gälla i fräga om fastigheter somförvärvas för alt stadigvarande användas i jordbruk eller skogsbruk eller iannan rörelse än byggnadsrörelse och handel med fastigheter. För egen del ansluter jag mig lill beredningensuppfattning att det behövs regler som anger hur långt smittan sträcker sig närden som bedriver fastighelshandel förvärvar en faslighel. Jag delar ocksäberedningens uppfattning alt huvudregeln bör vara alt varje faslighel, somgenom köp, byte eller därmed jämförligt fäng förvärvas av den som bedriverhandel med fastigheter, blir att anse som omsättningstillgång i rörelsen.Däremot bör undantagen från denna huvudregel utformas pä ett delvis annat sättän vad beredningen förordat. I enlighet med vad jag föreslagit i. fräga ombyggnadsrörelse anser jag alt fastigheter, som anskaffas för alt stadigvarandeanvändas som bostad åt den skaltskyldige eller dennes make, inte skall omfattasav smittan. Detsamma bör gälla om en fasfighet förvärvas för att stadigvarandeanvändas i jordbruk, skogsbruk eller rörelse, som bedrivs av den skattskyldige,dennes make eller av fåmansföretag vari den skaltskyldige eller maken ärförelagsledare. Vid denna bedömning bör skillnad inte göras mellan den akluellahandelsrörelsen och eventuell annan av den skaltskyldige bedriven rörelse. Omen skaltskyldig, som bedriver handel med fastigheter, anskaffar en fastighetför all stadigvarande användas som kontor i handelsrörelsen, bör således dennafastighet anses utgöra anläggningstillgång - och inle omsättningstillgång - irörelsen. Även vad gäller utnyttjande av en faslighet för olika ändamål bör deprinciper som jag föreslagit för byggnadsrörelse tillämpas för handel medfastigheter. 1 fråga om skallskyldiga, som bedriver byggnadsrörelse,gäller enligt mitt 1980/81:68 157 förslag all smittan inte skall omfatta fastigheisförvärvsom uppenbarligen hell saknar samband med byggnadsrörelsen. En regel av dettaslag skulle emellertid kunna bli svär att tillämpa på den som bedriverfastighelshandel. Svårighetema hänger bl. a. samman med att handel medfastigheter - lill skillnad mol byggnadsrörelse - i regel inte är begränsadtill visst område eller lill viss typ av fasfigheter. Någon motsvarighet tillden nämnda undantagsregeln bör därför inte införas i fräga om skattskyldigasom bedriver handel med fastigheter.