prop · G40362 · 1980-12-31 00:00:00 — DALK harmot denna bakgrund diskuterat dels ett alternativ som innebär all myndigheternafritt skulle få välja mellan de länsvisa regionala registren och SPAR, dels delförslag som fördes fram tidigare av DALK och som innebär en fullständigstyrning till SPAR. DALK har slufiigen stannat för en mellanlösning som innebärall myndigheter som endast bedriver verksamhet inom ett visst bestämt län kanvälja mellan att utnyttja registren hos eller SPAR i de fallbehoven är begränsade till regisleraktua-liseringar och urvalsdragningar. Dettabetyder alt statliga myndigheter med regionalt avgränsad verksamhet samlkommunerna och landstingen i stor utsträckning skulle kunna utnyttja registerhos i det egna länet. Prop.1980/81:62 12 Om en registeraktualisering eller en urvalsdragning krävertillgång till uppgifler om befolkningen i flera län, skall däremot myndighetenhänvisas till SPAR. Detsamma skall enligt förslaget gälla, om en myndighet villha uppgifter för någol av de övriga ändamål för vilket SPAR är inrättat, dvs. personnummersältningoch kontroll av personnummer. DALK föreslår också att vissa statliga myndigheter skallges möjlighet att för registeraktualisering i stället för SPAR utnyttja det nyariksaviseringsbandel som planeras av . Denna möjlighel skulleavse väl avgränsade och inte ifrågasatta aviseringsrutiner. Därtill kommer attförberedelsearbetet på riksaviseringsbandel har nått långt och att SPAR:skapacitet inte nu räcker till för även dessa uppgifler. Undanlaget skall enligtförslagel omfatta följande register resp. myndigheter, nämligen det centrala skatteregistrethos , civUförsvarsstyrelsen, värnpliklsverkel, statensinvandrarverk, , REX-systemet, AVG-systemet,, , rikspolisstyrelsenoch trafiksäkerhetsverket. DALK:s överväganden och förslag beträffande utnyttjandetav SPAR inom den offentliga sektorn har mottagits väl av remissinstanserna.Flera av dessa framhåller alt den grad av styrning som DALK har stannat förinnebär en lämplig lösning. Från kommunall håll betonas särskilt värdel av attkommuner och landsting fortsättningsvis skall kunna utnyttja del egna länelsregister. Jag vill för egen del peka på att det förslag som DALK nuhar lämnat i mycket tillgodoser den kritik som fördes fram från främstmyndighetshåll mot det tidigare förslaget. finner jag att enstyrning till SPAR inom den offentliga sektorn av främst praktiska ochekonomiska skäl måste förses med vissa undanlag. Någon invändning frånintegritetssynpunkt kan enligt min mening inte riktas mot den avvägning som DALKhar gjort. Jag ansluter mig därför lill kommitténs förslag. Till ett par mindreavvikelser återkommer jag i speeialmotiveringen till 28 §. Som DALK harföreslagit bör regeringen eller, efter regeringens bestämmande,datainspektionen kunna meddela föreskrifter om vilka statliga myndigheter somskall ges rätt att använda del s. k. riksaviseringsbandel i stället för SPAR. 2.4 Registerinnehåll m. m. Som jag har angett bör de grundläggande bestämmelsernaom SPAR las in i datalagen under det att det bör ankomma på regeringen altmeddela närmare föreskrifter om registret. Jag avser att senare återkomma fillregeringen med ett förslag till en regislerförordning om SPAR. Jag vill emellerfidredan nu klargöra hur jag mer allmänt ser på en del frågor som då kräver ettställningstagande. Genom statsmakternas beslul om SPAR har beslämtsvilka personuppgifter som skall ingå i registret. Prop.1980/81:62 13 DALK:s tidigare förslag framställdes önskemål om enutvidgning av regislerinnehållet med vissa yllerligare uppgifter. DALK har nuutgått från alt SPAR bör kunna erbjuda minst lika god service som det hillillsvarit möjligt alt få på annat håll. DALK uttalar också att regislerinnehålletinte bör vara fastlagt en gång för alla men att man av olika skäl noga börutreda behovet innan nya uppgifter förs in i registret. Som en riktlinje börgälla att uppgifter som kan bli föremål för sekretess inte bör ingå i SPAR. DALKhar föreslagit alt vissa uppgifter utgår ur registret och att andra, t. ex.sammanräknad inkomst, förs in (se bilaga 3). Vid remissbehandlingen har DALK:s förslag om ändringar iregisterinnehållet i stort godtagits. Från några remissinstanser har kommitfram önskemål om att yllerligare uppgifler förs in i registret medan andraframhåller att registerinnehållet med hänsyn till integritetsriskerna börhållas begränsat. Jag vill för egen del ansluta mig lill den principiellauppfattning om innehållet i SPAR som DALK har redovisat och som även har vunniistöd vid remissbehandlingen. Enligt min uppfattning uppfyller det nuvaranderegisterinnehållet i slorl det syfte som SPAR skall tillgodose. Behovet av uppgiflerkan naturligtvis ändras . Av inlegriletsskäl bör SPAR emellertid intetillföras uppgifler i sådan omfattning att registerinnehållet på ett avgörandesätt kommer att avvika från det innehåll som registret nu har. Sekretessbelagdauppgifler bör i princip inte föras in i registret. Dennaprincip kan emellertid med hänsyn lill reglerna om bl. a. folkbokföringssekrelesseninte tillämpas fullt ut. Enligt 7 kap. 15 § (se även 14 §) i den nyasekretesslagen (1980:100), som träder i krafl , gällersekretess i verksamhet som avser folkbokföringen eller annan liknanderegistrering av befolkningen. Sekretessen gäller för uppgifter om enskildaspersonliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskildeeller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. Denna regel gällerockså för uppgifter i SPAR. Enligt motivuttalandena (prop. 1979/80:2 s. 211)kan en sådan särskild anledning vara att uppgifter begärs om utlänningar med enviss nationalitet. Tyder omständigheterna på att utlämnandet av en förteckningmed adresser över utlänningar kan leda till aktioner mot t. ex. invandrare somdessa uppfattar som hotande eller påtagligt obehagliga, torde det begärdaurvalet alltså inte få lämnas ut. motivuttalande har enligl min meningbetydelse också i fråga om uppgifter i SPAR, även om SPAR inte medger att enpersons nationalitet kan fastställas med den exakthet som förutsätts iuttalandet. Ensärskild fråga är vad som bör gälla belräffande de spärrmarkeringar som finns ilänsstyrelsens register och som innebär alt vissa adressuppgifter lämnas utförst efter en noggrann prövning. Dessa spärrmarkeringar som sätts efter samrådmed polismyndigheten avser personer som kan vara hotade på ett sådant säll attderas personliga säkerhet skulle vara i fara, om adressen lämnades ul utan särskild prövning. Frågan har berörts av Prop.1980/81:62 14 statskontoret och i vidremissbehandlingen. I likhet med dessa myndigheter anser jag attspärrmarkeringen bör föras in också i SPAR. Sammanfattningsvis kan det alltså i vissa fall bli frågaom en prövning enligt sekretesslagen av huruvida uppgifter skall lämnas frånSPAR eller ej. Jag erinrar också om vad dåvarande chefen förjustitiedepartementet anförde om skadeprövningen vid s. k. massultag isekretesslagens förarbeten (prop. 1979/80:2 s. 81). I delta sammanhang vill jag också la upp frågan om den av DALKdiskuterade markeringen i SPAR av att en person inte önskar direktreklam. Ilikhet med DALK anser jag att en sådan markering bör kunna göras. Den börgrundas på en anmälan som den enskilde gör lill ett enda ställe. Jag återkommerlill delta i specialmotiveringen (27 § första stycket). I vilka situationer enmarkering skall innebära att adressuppgiften inte lämnas ut får givelvisbedömas från fall till fall. Man bör därvid särskilt beakta att de personer somhar anmält alt de inte önskar direktreklam inte bör undanhållas den informationfrån myndigheter och organisationer som i skilda sammanhang sänds ut. Jag ärmedveten om att gränsdragningsproblem kan uppkomma. Om det inte står klart attdet i ett vissl fall rör sig om direktadresserad reklam, bör den för SPAR registeransvarigamyndigheten -eller i förekommande fall - kunna utgå från att ävenden som har gjort en anmälan om att han inte önskar direktadresserad reklam börha försändelsen. Jag kan inte se all det är motiverat att, som trafiksäkerhetsverkethar föreslagit, i datalagen ta in regler om markeringar av ifrågavarande slag.Däremot bör sådana regler övervägas när regeringen beslular föreskrifter omSPAR. Huruvida ytterligare föreskrifter bör meddelas om markeringarna fårövervägas i annat sammanhang. F. ö. har DALK möjlighel att ta upp saken på nyttinom ramen för arbetet på en generell personregisterlagstifining. Enligt statsmakternas beslut om SPAR skall registret varasjälvfinansierande. Användarna betalar således a vgi f t e r för att utnyttjaregistret efter en taxa som fastställs av DAFA efter samråd med RRV. Taxanbygger på principen om full kostnadstäckning. DALK har inle funnit skäl attfrångå denna princip. DALK förordar vidare att den kostnadsfria avisering av uppgiftersom nu sker till SPAR från och länsstyrelserna också ifortsättningen skall ske utan kostnad för SPAR. Kommittén anser vidare attprissättningen av externa tjänster i det nya ADB-systemet för folkbokföringenbör samordnas med prissättningen för motsvarande tjänster hos SPAR. DALK:s överväganden i denna del har i allmänhet godtagitsav remissinstanserna. Nägra anser dock att principen om full kostnadsläckningäven bör medföra att DAFA skall betala kostnaderna för aviseringar frånlänsstyrelserna och . Från kommunalt håll påpekas attkommunerna f. n. i viss utsträckning får avgiftsfria utdrag från länsstyrelser- 1980/81:62 15 Man förutsätter att detta skall gälla ävenbeträffande tjänster fiån SPAR. har funnit bör även fortsättningsvisprincipen om full kostnadstäckning gälla för de tjänster som SPAR producerar.Av rent praktiska skäl menar jag dock alt de kostnadsfria aviseringarna tillSPAR tills vidare bör bestå. Principen om full kostnadstäckning medför naturligenalt någon avgiftsfrihel inte kan gälla för vissa kategorier av kunder lillSPAR, t. ex. kommuner. Med anledning av de synpunkter som har kommil fram frånkommunalt håll vill jag erinra om att det förslag som jag i det föregående harförordat innebär att kommunerna endast i begränsad omfattning kommer atthänvisas till SPAR. Jag finner inte anledning alt i detta sammanhang gå in påövriga frågeställningar om avgifter som DALK har berört. Registeransvaret för SPAR bör tillsvidare ligga kvar hos DAFA,som enligt min mening bör redovisa verksamheten som registeransvarig särskill.Också driflsansvarel bör ligga på DAFA. DAFA bör emellertid, inom ramen för vaddatalagen medger, kunna anlita utomstående för teknisk bearbetning. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till lag om ändring i datalagen(1973:289). Bestämmelserna om SPAR har placerats under en särskildrubrik i tre nya paragrafer i datalagen, 26-28 §§. I 26 § finns bestämmelser omregistrets ändamål och användning. I 27 § har tagits in föreskrifler omregisterinnehållet och i 28 § föreskrifter om hur registret skall utnyttjasinom den enskilda och den offentliga sektorn, den s. k. styrningen till SPAR. I förslaget saknas motsvarighet till bemyndigandet i 26 §fjärde stycket i DALK:s förslag. Som jag har utvecklat i avsnittet 2.2 i denallmänna mofiveringen faller regler om registrets innehåll och utformning i övriglinom området för regeringens normgivningsmakt. Bemyndigandet saknar därförsjälvständig betydelse. Förslaget motsvarar i princip DALK:s förslag efter enredaktionell bearbetning. Någon hänvisning i 3 a § datalagen tillbestämmelserna om SPAR har jag inte ansett erforderlig. I paragrafens första stycke anges att det finns ettstatligt person- och adressregister. Jag anser att det numera vedertagnabegreppet SPAR bör Prop.1980/81:62 16 användas i lagtexten. Vidare anges att registret förs medhjälp av automatisk databehandling. SPAR är alltså ell personregister idatalagens mening. I andra styckei anges i tre punkter de ändamål för vilka uppgifernai SPAR skall användas. Enligl punkl 1 får uppgifterna användas för registeraktualisering,registerkompletlering och kontroll av uppgifter, bl. a. personnummer, i andrapersonregister. Bestämmelsen avser det fall att den som anlitar SPAR för någotav de angivna ändamålen har ett eget personregister. Ändamålen kan tillgodosespå något av de sätt som har beskrivits i avsnitt 2.1. Kunden kan alltså frånSPAR få uppgifter beträffande alla personer som ingår i SPAR. Kunden kan ocksålämna en personförteckning lill SPAR och få nya uppgifter beträffande depersoner som finns i förteckningen. Kunden kan dessutom vid vissa på förhandbestämda tidpunkter få del av ändringar avseende de personer som ingår ikundens register. Den tekniska konstruktionen medger all den regisleransvarlgekan få uppgifter via terminal eller dator-datorförbindelse. Uppgiftslämnandet enliglpunkt 1 kommer i praktiken alt regleras genom det för kunden gällandetillståndet att föra personregister. Av punkt 2 följer att uppgifterna i SPAR får användas förkomplettering och kontroll av personuppgifter i övrigt. Avsikten här är attSPAR skall kunna användas av kunder som önskar informalion om endast ett fåtalpersoner och som ringer eller skriver lill SPAR och begär att få uppgifterna.Bestämmelsen öppnar också möjlighet för kunder att, oberoende av om de har egnapersonregister eller inte, få hämta informafion från SPAR via terminal.Terminalanslutning bör emellertid inte få ske utan datainspektionens prövningi varje särskilt fall. Som har framhållit bör restriktivitetiakttas i tillståndsgivningen så att man förhindrar en utveckling i inlegritetsholanderiktning (se KU 1976/77:21 s. 12). Bestämmelser om terminalanslulning kan meddelasav regeringen. I sammanhanget vill jag tillägga att en terminalanslutning inlebehöver medföra att den som innehar terminalen får tillgång till samtliga uppgifleri SPAR. Enligt punkl 3 får SPAR användas också för s. k.urvalsdragningar. Ändamålet har beskrivits på ett sätt som enligt min meningbättre överensstämmer med del angivna syftet än vad DALK:s förslag gör.Urvalsdragningar torde till övervägande del komma att avse uttag avadressuppgifter för direktreklam. Det bör påpekas att SPAR alltid måste utnyttjas inom ramenför vad som är medgivet enligt dalalagens övriga bestämmelser. Den som önskargöra en s. k. samköming mellan sitt eget personregister och SPAR för attaktualisera uppgifler i det egna registret få sålunda inte göra detta om intesamkörningen omfattas av ett för den registeransvarige gällande tillståndenligt datalagen eller står i överensstämmelse med föreskrifter som harmeddelats enligt lagen. Prop.1980/81:62 17 Det ankommer vidare på regeringen all meddela närmare föreskriflerom SPAR. Datainspektionen har också möjlighel alt med stöd av 6 § datalagenmeddela erforderliga föreskrifter fill skydd för den personliga integriteten.Sådana föreskrifter kan avse t. ex. vilka uppgifler som får användas somsökbegrepp i registret, s. k. söknycklar, och vilka bearbetningar som får görasi skilda sammanhang av uppgifter i SPAR. I klarhetens iniresse vill jag tillägga att den myndighetsom är registeransvarig för SPAR är skyldig att iaktta reglerna itryckfrihetsförordningen om tillgång till allmänna handlingar på samma sätt somandra myndigheter. Myndigheten är också skyldig att följa reglerna i 15 kap. 4och 5 §§ sekretesslagen. I tredje stycket slås fast att SPAR får användas avmyndigheter och enskilda. DALK har föreslagit all en sådan regel skall läs in iregisterförordningen om SPAR. Jag anser emellertid alt regeln är så väsentligatt den bör ha sin plals i lagen. Som jag har nämnl är möjlighelerna attutnyttja SPAR i slor ulräckning beroende av vad som är medgivet enligldatalagens övriga bestämmelser. Uppgifternai SPAR hämtas enligt paragrafens första stycke från de statliga personregistersom används för folkbokföring, inkomsttaxering och fastighetstaxering. Såvälcentrala som regionala register kan användas för ändamålet. Genom dennaföreskrift bestäms den yttre ramen för vilka personuppgifter som kan föras in iSPAR. Som jag har nämnl ankommer det Sedan på regeringen att meddela närmare föreskrifterom registerinnehållet. Jag har i den allmänna motiveringen angett hur jagprincipiellt ser på denna fråga. Innebörden av milt ställningstagande där äratt de föreskrifter som regeringen har att utfärda inte får medföra att regislerinnehålletpå något avgörande sätt avviker från del nuvarande. Del är emellertid uppenbartatt behovet av uppgifter kan ändras med liden. Innehållet i SPAR kan då inteändras om inte regeringen utfärdaren förordning om del. Den publicitet somföljer av detta är enligt min mening en garanti för att registerinnehållet inteundergår förändringar som inte ligger i linje med syftet med SPAR. F. ö. kandet bli aktuellt alt höra datainspektionen innan en sådan ändring sker. I första stycket andra meningen föreskrivs att i SPAR fårinföras uppgift om att en enskild person inle önskar adresserad direktreklam.Bestämmelsen saknar motsvarighet i promemorieförslaget. DALK har föreslagit att datainspektionen i samråd med DAFAoch .riksskatteverket skall pröva hur frågan om anmälningar om att personerinte önskar adresserad direktreklam skall lösas praktiskt. DALK anser all enanmälan helst bara skall behöva göras till ett ställe. En anmälan som görs tillSPAR bör få effekt inte bara såvitt avser SPAR utan också i fråga omlänsstyrelsens register, även om de senare i fortsättningen bara i undantagsfallkommer att få användas av dem som vill sända ut direktreklam. 2 1980/81. 1980/81:62 18 motsvarande sätt bör en anmälan till fåeffekt också beträffande SPAR. För egen del ansluter jag mig till den uppfattning som trafiksäkerhetsverkethar framfört vid remissbehandlingen, nämligen att SPAR i princip inle börinnehålla några primäruppgifter. Med primäruppgifter menar jag uppgifter sominte hämtas från något annat register utan som förs in direkt i SPAR. Denlösning som ligger närmast till hands är sålunda att föreskriva att den sominte önskar adresserad direktreklam kan anmäla detta för registrering hoslänsstyrelsen. Uppgiften kan därefter föras över från fill SPARtillsammans med övriga uppgifter som skall ingå i detta register. Jag haremellertid under hand inhämtat att DAFA som registeransvarig för SPAR f. n. taremot anmälningar av delta slag och för in uppgifterna i SPAR. Praktiska skälkan därför tala för att denna ordning tillämpas också i fortsättningen. Frågankräver enligt min mening ytterligare överväganden. Om den av DALK förordadelösningen väljs, måste emellerfid de nu ifrågavarande uppgifterna kunna förasin i SPAR direkt. Föreskriften i andra meningen öppnar en sådan möjlighel. I paragrafens andra stycke har tagits in ett bemyndigandeför regeringen att föreskriva att adressuppgifter skall hämtas från postverket.Bemyndigandet är föranleti av att det f. n. bedrivs en försöksverksamhet somkan visa att det kan vara lämpligt att hämtaadressuppgifter lill SPAR också från postverket. Jag hänvisar till vadpostverket och DAFA har anfört om försöksverksamheten (avsnitt 5 iremissammanställningen). I paragrafen ges regler om hur SPAR skall utnyttjas inomden enskilda och den offentliga sektorn. I fråga om paragrafens innebördhänvisar jag i första hand till den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3). Den som begär att få uppgifter ur en myndighetspersonregister för ett sådant ändamål som avses i 26 § andra styckei 1 och 3och som kan tillgodoses genom SPAR skall enligl/drsto stycket hänvisas till detlaregister. Hänvisningsregeln gäller således inte, om någon begär att fåuppgifter ur en myndighets personregister för sådan kompletlering och kontrollsom avses i 26 § andra styckei 2. Om hänvisningsskyldighelen skulle omfattaockså dessa fall, skulle den nämligen medföra slora praktiska konsekvenser ochinnebära påtagliga nackdelar för både myndigheter och enskilda utan att manskulle uppnå några motsvarande vinster från integritetsskyddssynpunkt. Jag villockså erinra om att del uppgiftslämnande som avses i den sistnämndabestämmelsen i praktiken i slor utsträckning kommer att ske enligtbestämmelserna om allmänna handlingars offentlighet och med tillämpning av 15kap. 4 och 5 §§ sekretesslagen. Av den valda formuleringen i första stycket framgår att tvåförutsättningar skall vara uppfyllda för att en hänvisning till SPAR skall ske.Dels skall Prop.1980/81:62 19 begäran avse någon av de tjänster som tillhandahålls avSPAR (aktualisering, kompletlering, kontroll av uppgifter i andrapersonregister eller urvalsdragningar av personuppgifter), dels skall denefterfrågade tjänsten kunna tillgodoses genom delta register. Det innebär bl.a. att de uppgifter som sökanden efterfrågar måste finnas i SPAR. Det är givetatt del här kan uppkomma situationer i vilka det är svårt alt avgöra om ensökande skall hänvisas till SPAR eller om hans önskemål bör tillgodoses av denmyndighet lill vilken han i första hand har vänt sig. Problem av detta slag fåremellertid lösas i rättstillämpningen. Ianslutning till det sist sagda vill jag peka på ett praktiskt viktigt fall somhar tagits upp av (se avsnitt 2.3).Enligt förbundet hämtar försäkringsbolagen f. n. adressuppgifter ur centralabilregistret i samband med andra uppdateringar. Detta fall, som säkert harmånga paralleller, visar att gränsdragningsproblem kan uppkomma i sådanasituationer då en begäran omfattar både uppgifler som finns i SPAR och andrauppgifter. Här kan till en början konstateras att hänvisningsskyldighetengivetvis inle kan omfatta den del av en begäran som inte kan fillgodoses genomSPAR. Någon hänvisningsskyldighet kan inle heller anses föreligga i fråga om uppgiftersom i och för sig skulle kunna hämtas från SPAR men som har ett omedelbartsamband med uppgifter som inte finns i detta register. De förstnämndauppgifterna bör dessutom i sammanhanget framstå som ett bihang till deuppgifter som inte finns i SPAR. Om syftet med en framställning till centralabilregistret sålunda avser att fillgodose sökandens behov av uppgifter om vilkapersoner som äger bil - något som inte framgår av SPAR - bör vid bifall tillframställningen också uppgift om bilägarnas adresser kunna lämnas från deltaregister. Myndigheterna bör dock vara restriktiva vid sin prövning i de angivnasituationerna. Del föreligger annars en påtaglig risk för att regeln iförevarande paragraf kringgås. Om det kan misstänkas att någon begär att få uppgiftersom inte ingår i SPAR i syfle att kringgå regeln, skall sökanden givetvishänvisas till SPAR. Som har påpekats av en del remissinslanser (se avsnitt 2.4i remissammanställningen) är uppgiftslämnadet ur myndigheternas personregisteri stor utsträckning författningsreglerat. Länsstyrelserna skall t. ex. enligt77 § folkbokföringskungörelsen (1967:495) underrätta statistiska centralbyrånom ändringar i register som är av betydelse förbefolknings-statistiken. Jag vill med anledning härav framhålla allbestämmelsen i förevarande paragraf endast avser det fallet att någon på egetinitiativ begär att en myndighels personregister skall användas för något av deändamål som avses med SPAR. Del författningsreglerade uppgiftslämnandet mellanmyndigheter berörs således inte. Enligtandra styckei hindrar inle föreskriften i första stycket en länsstyrelse frånatt låta myndigheter vars verksamhet är begränsad till länet utnyttjalänsstyrelsens personregister i stället för SPAR. Bestämmelsen gäller i förstahand kommuner och landsting. Även statliga myndigheter vars verksamhet Prop.1980/81:62 20 är begränsad lill ett vissl län faller under denna.Myndigheter vars verksamhet omfattar två eller fler län eller hela riket falleremellertid utanför bestämmelsen. Regeln tar sikte på myndighetens normalaverksamhetsområde och avser inle den situationen alt en myndighet begränsarsin framställning till att avse uppgifter om personer i ett enda län. Till skillnad från DALK:s förslag innebär andra styckeiatt myndigheter som bedriver verksamhet inom endast ett län ges möjlighet attutnyttja länsregistren också för registerkompletlering och regislerkonlroll.Enligt min mening talar nämligen praktiska skäl för alt de myndigheter det härär fråga om har möjlighet alt anlita tjänster för samtligaändamål som anges i 26 § andra stycket 1 och 3.