prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — konstaterar medtillfredsställelse att en utredning är genomförd och atl i denna föreslås attinnan någon myndighet företar en avveckling i sin kustbaserade verksamhet ennoggrann utredning måsle göras där konsekvenserna för såväl statlig somkommunal liksom enskild verksamhet beaktas. Enligt förbundel kommer dockutredningen åtskilliga år . Flertalet av de svenska fyrplalserna och enhel del lotsplatser har dragits in eller sammanslagits utan atl entillfredsställande samordning med andra myndigheter har kommit lill stånd.Därmed har också möjligheterna starkt försämrats att kontinueriigt tillföra,utbilda saml behålla en yrkeskunnig personal, vilket utgör grundförutsättningenför att verksamheten skall kunna bedrivas. 3 Förslag till ny handläggningsordning 3.1 Förslaget i stort Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker utredningensförslag till handläggningsordning eller lämnar det uttryckligen ulan erinran.Till denna grupp remissinstanser hör , och statenshistoriska museer, , , ,statens planverk, domänverket, statens brandnämnd, samtliga länsstyrelser,flertalet kommuner och landstingskommuner. , statstjänstemannaförbundet, /SR, sjösportens samarbetsdelegation,stiftelsen , fritidsområden,och naturvård i län och . Flera av dessa remissinstanser menar att desamhällsintressen som de har atl företräda lättare skulle kunna hävdas om denföreslagna handläggningsordningen genomförs. att inslilulel i flera sammanhang under senare är framhållit vikten avatt frågor rörande bemanning längs kusterna blir föremål för en så allsidigbedömning som möjligt. Institutet har också i vissa fall tagit initiativ till fortsattbemanning vid för institutet särskill intressanta kustposleringar. Som resultathärav bemannas flera ulsjö-platser gemensamt av de myndigheter som harbehov av fortsatt verksamhet på platsen. Sådan samverkan har skettinformellt. välkomnar ulredningens förslag, som skulle kunna leda till atlen fast handläggningsrutin skapas. Statskontoret anser att den föreslagnahandläggningsordningen möjliggör en förbättrad avvägning mellan olikaintressen samt en klarare redovis- Prop.1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 450 ning av gränserna mellan enskilda myndigheters åtagandenoch regionalpolitiska hänsyn. Kontoret framhåller dock att del är viktigt attutredningsarbetet inte blir så omständligt och tidskrävande alt det hindrarmyndigheterna från atl genomföra anpassningar i verksamheten med rimligtidshorisont. Liknande synpunkter framförs även av bl.a. Landstingsförbundetoch . Fiskeristyrelsenkonstaterar att utredningen har valt atl lägga fram förslag till nyhandläggningsordning endast för indragning av tjänster. Rutiner för utökning, omstationeringetc. har således lämnats utanför. Då en omstationering av en tjänst mellan enmyndighets olika enheter, exempelvis till följd av arbetsbrist i den mening somavses i lagen (1976:600) om offenlhg anställning, kan medföra samma effektersom en indragning, utgår från alt samma eller likartaderutiner skall gälla även i omstationeringsfallen. Liknande synpunkler redovisasav överbefälhavaren, länsstyrelserna i och län.Örnsköldsviks kommun saml tulldirektionen i norra regionen. Enligt i förefaller denföreslagna handläggningsordningen väl motiverad. ifrågasätterdock om inte förordningen (1979:637) om länsplanering är tillräcklig. Därföreskrivs att statlig myndighet skall lämna redovisningav den planering inom myndighetens verksamhetsområde som kan påverka utvecklingeni länet. Om befintliga regler inte anses tillräckliga i det här avseendet voredet enligt uppfattning kanske naturiigare att skärpa reglernagenerellt i stället för att införa en speciell ordning för vissa delar av denoffentliga verksamheten. Man kan enligt också se det så, alt härföreslås en mer strikt modell för handläggning som, om den fungerar väl, börföras över från kusl verksamhet till även annan offentlig verksamhet.Länsstyrelsen i län anser också att den föreslagna modellen bör kunnatillämpas i andra sammanhang. 3.2 Närmare om informationsskyldigheten Enligl uppfattning kan informationoch samråd mellan myndigheterna säkert minska problemen med att indragningarvid en myndighel kan leda till att andra myndigheter måste öka sin bemanning idel aktuella området. Verkel förutsätter emellertid att sådant samråd sker utanatl särskilda föreskrifter därom behöver meddelas. har inget principiellt all erinra mot förslagelatt införa informationsskyldighet. För att handläggning av personalfrågorna ide olika verken inte skall bli för omständlig och byråkratisk, bör indragningarav mindre betydelse undantas från informationsskyldigheten. Det bör anförtrosmyndigheten själv atl bedöma om den planerade indragningen innebär atl eltsamhällsintresse som företräds av annan myndighet eller organisation blirlidande i sådan utsträckning atl informationsskyldighet Prop.1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 451 I de fall personalinskränkningar geranledning till information till andra myndigheter bör dessa åläggas att inomviss tid, förslagsvis , ange om behov av utredning föreligger ellerej. varnar också för en alltför långtgåendeformalisering av informationsskyldigheten eftersom detla skulle kunna ledatill onödigt extraarbete för såväl den informationsgivande myndigheten sominformationsmottagaren. Informationsbehovet och frågan om lämplig form förinformationen bör bedömas från fall till fall. I många fall - i synnerhet närdel gäller indragning av enstaka tjänst vid en organisationsenhet som avsesbibehållen i övrigl - torde det enligt styrelsen vara tillfyllest med muntligakontakter i frågan. och statens vägverk ifrågasätter om derasmedverkan i det föreslagna systemet är motiverad. anför sålunda attdess kust-radiostationer numera inte är lokaliserade till sådana platser ikustbandet där det kan vara aktuellt med den typ av tillsyns- och övervakningsuppgiflersom behandlas i betänkandet. Dessutom är arbetsuppgifternas karaktär ochomfattning vid kuslradioslationerna av sådan art, att det inte är praktisktmöjligt eller lämpligl alt integrera verksamheten med de tillsyns-ochövervakningsuppgifter som avses i utredningen. Enligt synes det intemöjligt alt ålägga dess personal utökade uppgifter med hänsyn lill attbemanningen på färjor och vid bemannade broar är mycket låg. föreslår att informationsskyldighetenäven skall omfalta postverket och domänverket. Förbundet framhåller att postservicenär en nödvändighet för att kunna behälla en fast befolkning i skärgården ochatt domänverkets lillsynsuppgifler ofta utförs som bisyssla av den bofastaskärgårdsbefolkningen, som därigenom kan få kompletterande sysselsättning. Värmdökommun har samma uppfattning. Även i anser attpostverket bör omfattas av informationsskyldigheten. 3.3 Närmare om utredningsskyldigheten Flertalet remissinstanser tillstyrker att länsstyrelsenskall svara för den ulredning som vid behov skall göras för att klarläggaverkningarna av personalinskränkningar. Främst regionala och lokala organframhåller att med sitt breda sektorövergripande ansvar översamhällsutvecklingen bör ha de bästa förutsättningarna att göra en allsidigutredning. De menar att dessutom har större anledning än centralaorgan alt bevaka de lokala och regionala intressena. Uttryckligen negativa lill förslaget är endastgeneraltullstyrelsen, och havsresursdelegationen. Generaltullstyrelsenmenar att inte befinner sig i samma position när det gällerprövning av hithörande frågor som de för verksamheten ansvariga centralamyndigheterna. De centrala myndigheterna har 1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 452 atlgöra sina bedömningar utifrån den minskning av resurserna som ingår imyndigheternas planering för framtiden. Styrelsen har den erfarenheten attlänsstyrelserna ofta slår vakt om i resp. län stationerad personal även omövervägande skäl talar för att tillgängliga resurser kan utnyttjas merarationellt för övervakning och tillsyn inom ett större geografiskt område ompersonalen t. ex. omlokaliseras till elt intilliggande län. Generaltullslyrelsenvill för sin del förorda den cenirala modellen, dock med vissa modifikationer.Styrelsen anser att vederbörande centrala myndighel själv skall kunna beslutaom de ifrågasatta personalminskningarna även om det vid remissbehandlingen harkommit fram krav på fortsatt bemanning från annan central myndighet eller frånlänsstyrelse. Styrelsen erinrar om alt har besvärsrätt i dylikafrågor enligt 38 § länsstyrelseinslruk-lionen och sålunda har möjlighet altunderställa frågan regeringens prövning. Det bör övervägas om inle motsvarandebesvärsräll bör tillkomma berörda centrala myndigheter. Innan regeringen avgörärenden i vilket besvär anförts kan lämpligen yttrande inhämtas från havsresursdelegationen. Riksrevisionsverketifrågasätter om den handläggningsordning som föreslås slår i rimlig proportionlill de evenluella vinster som den förutsätts ge. Behovet av bemanning inom etlvisst verksamhetsområde torde de centrala myndigheterna bäst kunna bedöma. Vadgäller frågan om de regionalpolitiska konsekvenserna av en indragning finnsdet enligt mening en uppebar risk för att den föreslagnahandläggningsordningen leder till att etl stort anlal ärenden hänskjuts lillregeringen. Havsresursdelegationenanser atl den regionala handläggningsmodellen med som samordnandeorgan inle odelat är all föredra framför den centrala. Enligt delegationensbedömning torde etl centralt samordningsorgan ha bättre möjligheter änlänsstyrelsen atl arbeta förutsättningslöst med aktuella avvägningar mellanskilda intressen. Fiskeristyrelsenföreslår för sin del en kombinalion av den regionala och den centrala modellen.Det förefaller styrelsen naturligast att anställningsmyndigheten gör en ulredningom länkbara effekter av en ifrågasatt indragning, inbegripet även omstationering.Att även de cenirala verken därvid har att verka för de regionalpolitiska målenframgår av förordningen (1979:639) om skyldighet för statlig myndighet attfölja riktlinjerna för regionalpolitiken. Vederbörande myndighet bör åläggasatt remittera sin utredningsrapport till , som gör dekompletteringar som kan finnas påkallade efter samråd med kommuner och andralokala intressen-ler. återställer därefter med egel yttrandeärendet lill anställningsmyndigheten. Om och denna myndighet harolika uppfaUning bör frågan om indragning etc. underställas regeringens avgörande. Sjöfartsverketförordar den regionala handläggningsmodellen. Verkel förutsätter atllänsstyrelsens utredning görs snabbt så all den i regel kan 1980/81:119 Bilaga3.8 Kommundepartementet 453 föreliggainom från informationstidpunkten. Utredningsarbetet bör vidaregöras i så nära kontakt med övriga intressenter, att någon remissbehandling avlänsstyrelsens förslag inte erfordras. Ungefärhälften av remissinstanserna uttalar sig i denna fråga. Av dessa tillstyrkerflertalet ulredningens förslag att den statliga myndighet, som bedöms ha störstintresse av att en plats är bemannad, åläggs huvudmannaskapet. Domänverkettillstyrker ulredningens förslag atl den myndighet som har störst intresseockså ska svara för huvudmannaskapet. Verket vill dock förorda atl samtligaintressenters engagemang och delaktighet fastläggs för t. ex. en femårsperiod itaget. Efter en sådan period skall nya delaktighetsavtal kunna beslutas omförhållandena så motiverar. förordar inte något särskill alternativ när det gällerhuvudmannaskapet men betonar att det är av stor betydelse atl frågan klarläggs.Verkel menar att problem annars kan uppstå när det gäller lönesättning avtjänster. Problemen kan dock lösas inom ramen för befintliga avtal och gällanderutiner om ansvars- och partsfrågan ut. Naturvårdsverketoch i anser att om en ny kustmyndighet bildas genomsammanslagning av och , vilket föreslås av MIST-ulredningeni betänkandet (SOU 1979:4345), så skall denna myndighet alltid geshuvudmannaskapet för ifrågavarande bemanningar. Om en sådan myndighet intetillkommer tillstyrker utredningens uppfattning i huvudmannafrågan.Länsstyrelsen i anser däremot att i så fall skallges huvudmannaskapet i samtliga bemanningsfall. Statstjänstemannaförbundetoch sjöräddningssällskapet anser att skall vara huvudman förbemannade fyr- och bevakningsplatser. framhålleratt sjöfartsverkel tillbaka har haft ett övergripande ansvarför i landet och alt verket därför har stor erfarenhet och ettinbyggt intresse av resurs- och bemanningsfrågorna utefter kusterna. Ett samlathuvudmannaskap medför enligt förbundet också större anställningstrygghet samtbättre möjligheter till utveckling och flexibilitet i arbetet för de anställda.Då det kan förväntas att flertalet av de myndigheter som har intresse av kustensbemanning, av bl.a. kostnadsskäl försöker finna argument för alt slippahuvudmannaskapet, torde svårigheter uppstå för berörd länsstyrelse att frånfall till fall avgöra vem som skall vara huvudman för verksamheten. Del ärdärför viktigt att huvudmannafrågan redan från början är klart och entydigtuttalad. Övriga verk och myndigheter med verksamhel vid kusterna bör sedanköpa behövliga tjänster av . Prop.1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 454 kommun anser atl huvudmannaskapet för en bibehållenbemanning med flera intressenter bör åläggas . Kommunenframhåller alt redan har elt ansvar för den reguljäraövervakningen till sjöss. Därutöver har sådana uppgifter som sjöräddning,jakt- och fisketillsyn, sjötrafikövervakning, skyddsområdestillsyn m. m. Motdenna bakgrund anser kommunen att borde anses väl skickad attäven fungera som arbetsgivare och administratör för ytterligaremyndighetsutövning. Ulredningens förslag all lösa huvudmannaskapsfrågan genombildande av särskilda stiftelser när det gäller att kombinera statligverksamhet med sådan verksamhet som bedrivs av kommuner eller enskildaorganisationer kommenteras endast av fyra remissinsianser. Riksrevisionsverketanser att inrättandet av stiftelser inte innebär någon lämplig lösning avhuvudmannaskapsfrågan. Verket föreslår i stället atl någon av berördaintressenter ålar sig huvudmannaskapet på uppdragsbasis och mot ersättning frånövriga intressenter. för fritidsområden och naturvård i län, anser däremot attmöjligheten atl bilda stiftelser bör beaktas. 5 Kostnader och finansiering Flertalet remissinstanser lämnar utredningensfinansieringsförslag utan erinran. Statskontoret, havsresursdelegationen,länsstyrelserna i och , fiskenämnden i ,, stiftelsen ,och naturvård i län samt , ,, , och kommuner tillstyrker förslagel i desshelhet eller lämnar det uttryckligen utan erinran. Enligt lånsstyrelsen i får finansieringsfråganinle bli någon huvudfråga. anger som ett alternativ tillutredningens förslag att någon av de berörda statliga myndigheterna genomregeringens beslut får svara för kostnaderna inom ramen för ordinarie ellerextra anslag. I den del förslaget rör försöksverksamhet med regionalanpassning av statlig verksamhet är även samtlänsstyrelserna i och positiva. iKalmar län är däremot negaliv till införandet av båt- och oljeavgifter. Tankenpå sådana avgifler avvisas även av i ochSkellefteå kommun, vilka anser att genomförandet av utredningens förslag intebör göras beroende av dessa delvis kontroversiella frågor. ställer sig också tveksam till tanken på attfinansiera utredningens förslag med hjälp av båt- resp. oljeavgifter. Verkettror inle på modellen med en sådan öronmärkning av pengar från punktskatter och Prop.1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 454 kommun anser att huvudmannaskapet för en bibehållenbemanning med flera intressenter bör åläggas . Kommunenframhåller alt kuslbevakningen redan har etl ansvar för den reguljäraövervakningen till sjöss. Därutöver har sådana uppgifter somsjöräddning, jakl- och fisketillsyn, sjötrafikövervakning, skyddsområdestillsynm. Mot denna bakgrund anser kommunen atl borde anses välskickad att även fungera som arbetsgivare och administratör för ytterligaremyndighetsutövning. Utredningens förslag atl lösa huvudmannaskapsfrågan genombildande av särskilda stiftelser när del gäller all kombinera slalligverksamhet med sådan verksamhet som bedrivs av kommuner eller enskildaorganisationer kommenteras endast av fyra remissinstanser. Riksrevisionsverketanser atl inrättandet av stiftelser inte innebär någon lämplig lösning avhuvudmannaskapsfrågan. Verket föreslår i stället atl någon av berördaintressenter åtar sig huvudmannaskapet på uppdragsbasis och mot ersättning frånövriga intressenter. för fritidsområden och naturvård i län, anser däremot attmöjligheten atl bilda stiftelser bör beaktas. 5 Kostnader och finansiering Flertalet remissinstanser lämnar ulredningensfinansieringsförslag utan erinran. Statskontoret, havsresursdelegationen,länsstyrelserna i och , fiskenämnden i ,, stiftelsen , stiftelsenför fritidsområden och naturvård i län samt , ,, , och Lysekds kommuner tillstyrker förslaget i desshelhet eller lämnar det uttryckligen utan erinran. Enligt i får finansieringsfråganinle bli någon huvudfråga. anger som elt alternativ tillutredningens förslag att någon av de berörda statliga myndigheterna genomregeringens beslut får svara för kostnaderna inom ramen för ordinarie ellerextra anslag. I den del förslaget rör försöksverksamhet med regionalanpassning av statlig verksamhel är även samtlänsstyrelserna i och positiva. iKalmar län är däremot negativ till införandet av bål- och oljeavgifter. Tankenpå sådana avgifler avvisas även av i ochSkellefteå kommun, vilka anser atl genomförandet av utredningens förslag intebör göras beroende av dessa delvis kontroversiella frågor. ställer sig också tveksam till tanken på attfinansiera utredningens förslag med hjälp av båt- resp. oljeavgifter. Verkettror inte på modellen med en sådan öronmärkning av pengar från punktskatter och 1980/81:119 Bilaga 3.9 Kommundepartementet 456 Översiktlig beskrivning av i operativt bruk varande systemför upptagning på mekanisk väg av till sjöss löskommen olja Användaförkortningar A = arbetsplattformar, L = anordningar för in-länsning, U =anordning för upptagning av oljan ur vattnet, F = materialanordning förförvaring av ur sjön upplagen olja. SystemM 1 (upplagningskapacitet upp till 100 m' olja/tim.) A: Miljöskyddsfartygav slörre lyp () jämte arbets- och U: Oljeupptagare av skimmertyp (ulriggad) F: Tankbål, oljepråm, containers SystemM 2 (upplagningskapacitet upp till 40-50 m olja/tim.) A: (ca 25ton) jämte arbetsbåtar L: Kustlänsor; båtmed högsjölänsa kan medföras genom bogsering U: 1) Oljeupptagareav skimmertyp (fasl inbyggd) 2)Oljeupptagare av typ pater-nosler-band (fast inbyggd) F: Tankbåt,oljepråm, containers SystemM 3 (upptagningskapacitet upp till 20 m olja/tim.) A: Miljöskyddsfartygav medelstor typ, (Sea Truck, 60-125 lon) jämte arbetsbåtarL: Högsjölänsor eller kustlänsor U: Oljeupptagare av lyp pater-nosler-band(mobil) F: Oljepråm, containers eller tomfal SystemM-(upplagningskapacitet upp till 15 m' olja/tim.) A: Flertalet fartygunder ca som har lämpliga arbetsutrymmen pådäck jämte arbelskran; arbetsbåtar L: Kustlänsor U: Oljeupptagare av mindre skimmertyp (ulriggad) F: Oljepråm, containerseller tomfat A: Miljöskyddsfarlyg, kustbevakningsfartyg m.fl. F: Pråm, däckconlainers m. m. 1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 455 Om det bedöms viktigt från samhällets synpunktatt bemanning skall upprätthållas på vissa utsjöplalser bör enligt verketsmening ordinarie budgetmedel användas för all täcka kostnaderna. Tanken på en särskild oljeavgift avvisas bestämt även avSveriges redareförening och . anser alt detvore diskriminerande mot lankernäringen atl belasta den med en avgift för enservice som i första hand är av regional och sysselsätlningspolitisk karaktär.Servicen kommer inte heller på någol säll lankernäringen tillgodo. Föreningenförutsätter atl ett avgiftssystem för övervakning av kusterna baseras på debidrag som olika intressenter är beredda all tillskjuta. När det gällerfinansiering av regionalpoliliska och arbetsmarknadspolitiska ålgärder bördessa enligl föreningens uppfattning bäras av samhället. Fråganom införande av en båtavgifl avvisas bestämt av sjösportens samarbetsdelegation,sjöräddningssällskapet och . är direkt negaliv lill ulredningensfinansieringsförslag i dess helhet. Styrelsen betecknar förslagen som fögarationella bl.a. mot bakgrund av de effektivitetskrav som i dagens budgetlägemåste ställas på statsförvaltningen.