prop · G403108 · 1980-12-31 00:00:00 — Koncessionsnämndensförslag torde i praktiken inte innebära någon skillnad i förhållande fillförslaget i departementspromemorian, I fråga om brott som har medförtekonomiska fördelar för den som utövar verksamheten vill jag i sammanhangeterinra om att lagrådsremissen om ändringar i miljöskyddslagen innebär att ensärskild miljöskyddsavgift skall utgå. Gentemot LO:s förslag synes i enlighetmed vad som har antytts i departementspromemorian kunna invändas att ett rekvisitsom utgår från att någon har begått gärningen i uppsåt att skada inte tar sikte Prop.1980/81:108 20 påde praktiska fall som man här har att räkna med. Jag förordar därför den idepartementspromemorian angivna lydelsen med en redaktionell jämkning. Detövervägande antalet remissinstanser har godtagit de föreslagnabrottsrubriceringarna. Länsåklagarna i och samt LO har dockkrifiserat beteckningen miljöbrott, som i promemorian har föreslagits sombeteckning för normalfallet. Länsåklagaren i har föreslagit uttrycket"framkallande av miljöfara", och länsåklagaren i har invänt att"miljöbrott" närmast förefaller att syfta på brott mot miljövårdslagen.LO har föreslagit uttrycket "miljöförorening", med den motiveringenatt uttrycket miljöbrott i allmänt språkbmk har en vidare syftning än denföreslagna gärningsbeskrivningen. Motuttrycket "framkallande av miljöfara" kan invändas att det enligt sinordalydelse är alltför vidsträckt. Beteckningen "miljöförorening" gårmindre väl ihop med den del av brottsbeskrivningen som avser andra olägenheterän föroreningar, I likhet med den stora majoriteten av remissinstanser finnerjag beteckningen miljöbrott kunna godtas. Jag vill erinra om att miljöbrottinte förekommer som brottsbeteckning i miljöskyddslagen. Brottsbeteckningen"vårdslöshet med miljön" har kritiserats av koncessionsnämnden, somi stället föreslår beteckningen "vållande till miljöstörning", ochav , som anser att beteckningen inte blir kongment meduppbyggnaden av 13 kap. 9§ BrB i nuvarande lydelse. Mot koncessionsnämndensförslag kan invändas att beteckningen miljöstörning synes alltför omfattande.Det aktuella brottet synes lämpligen kunna betecknas "vårdslöshet motmiljön". Dei departementspromemorian upptagna straffsatserna utgör böter eller fängelse ihögst för miljöbrott och vårdslöshet med miljön samt fängelse och högst för grovt fall av miljöbrott. Enligt brottsbalkensbestämmelser om bortfallande av påföljd skulle därmed tiden föråtalspreskription bli för grovt miljöbrott och i övrigt. Vid remissbehandlingen harMiljögmppernas riksförbund föreslagit fängelse på livstid som maximistraff förgrovt miljöbrott och fängelse som maximistraff för övriga brott. RÄhar inte haft någon erinran mot de i departementspromemorian föreslagnastraffsatserna men har ifrågasatt om det inte är nödvändigt att i 35 kap. 4 § BrBföra in en särskild preskriptionsregel. Enligt vad RA framhåller kan nämligen tillförsel av förorenande ämnetänkas ha skett så långt före upptäckten att preskription då redan har inträtt. Föregen del anser jag de i departementspromemorian föreslagna straffsatserna välavvägda. Förslaget innebär en väsenfiig förlängning av nuvarandepreskriptionstider. Som jag redan har nämnt förordar jag beträffandeföroreningsfallen en lagteknisk konstmktion som innebär Prop.1980/81:108 21 attkriminaliseringen görs i tvä led. Det ena avser det fallet att handlingenfaktiskt har medfört en miljöskadlig effekt, medan det andra gäller fall då detkan styrkas endast att handlingen då den företogs kunde antasfå en sådan effekt. Har effekten faktiskt uppkommit, blir den tidpunkt dådetta inträffade utgångspunkt för preskrip-fionsfidens beräkning, fömtsatt attgärningsmannen har haft uppsåt som omfattade effekten. Är å andra sidan endastdet ledet i bestämmelsen tillämpligt som för straffansvar fömtsätter atthandlingen "kan antas" få miljöskadlig effekt, blirpreskriptionstiden att beräkna med fiden för handlingen som utgångspunkt.Såvitt gäller fall där betydande olägenhet har vållats genom buller, skakningeller strålning blir utgångspunkten för preskriptionstidens beräkning alltidden tidpunkt då denna verkan av handlingen inträdde. Denna ordning tordetillgodose de synpunkter som RÄ har anfört, 113kap, 11 § BrB finns bestämmelser om strafflindring och straffrihet för den som harfrivilligt avvärjt fara som har uppstått genom att han har ådragit sig ansvarför vissa i kapitlet upptagna brott innan avsevärd olägenhet har uppkommit, Ibestämmelsen görs hänvisning till bl,a, 8 och 9 §§, Strafflindring förtillbakaträdande bör omfatta även miljöbrott och vårdslöshet mot miljön. Somföljd därav bör en hänvisning även till 8 a § införas i 11 § och redaktionelllaändringar göras i sistnämnda paragraf. Länsåklagareni har vid remissbehandlingen ifrågasatt om inte straffbestämmelserna börkompletteras med en åtalsprövningsregel Enligt länsåklagarens förslag skulleåtal få väckas först efter anmälan eller angivelse av , RÄuttalar emellertid som sin mening att lagföringen av brott mot miljön inte börvara beroende av angivelse eller fillstånd från berörd myndighet och att detinte heller för åtal bör uppställas någon diskretionär prövningsregel. Jaginstämmer i RÄ:s synpunkter och finner inte skäl att föreslå någon särskild åtalsprövningsregel. Vadgäller förhållandet till andra straffbestämmelser hör först anmärkas att dennya bestämmelsen enligt vad jag har föreslagit blir subsidiär till detidigare bestämmelserna i 13 kap. BrB. Av det fömt anförda framgår också attden nya regeln i flera avseenden får ett mera vidsträckt tillämpningsområde änbestämmelsen om spridande av gift eller smitta i 13 kap. 7 § och bestämmelsenom förgöring i 13 kap. 8 §. Miljöskyddslagens straffbestämmelse 45 § föreslås i lagrådsremissen om ändringar i denna lag få straffmaximum höjt tillfängelse , vilket sålunda motsvarar vad jag har föreslagit i fråga ommiljöbrott och vårdslöshet mot miljön. 145 § ML har enligt förslagettagits in en uttrycklig bestämmelse om att straffansvar enligt denna lag inteskall ådömas om brottet kan föranleda straff enligt . Miljöskyddslagensstraffbestämmelser blir sålunda subsidiära till brottsbal- 1980/81:108 22 kens.Som har konstaterats i den nyssnämnda lagrådsremissen inverkar detta givetvisinte på möjligheten att i förekommande fall ta ut en miljöskyddsavgift. Enligt9 kap. I § lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg gälleratt den som bryter mot vissa förbud eller föreskrifter som har meddelats medstöd av lagen skall dömas till böter eller fängelse i högst , om integärningen är belagd med strängare straff i , Samma straffskalagäller enligt 9 kap, 2 § lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartygbeträffande vissa försummelser av fartygsbefälhavare, I lagen finns emellertidockså straffbestämmelser med böter eller fängelse (9 kap, 4§) resp. enbart böter (9 kap, 5 §) i straffskalan. Avvanliga principer om s,k, lagkonkurrens följer att om någon har gjort sigskyldig till brott mot nyssnämnda lag och handlingen samfidigt utgör grovtmiljöbrott gärningsmannen skall dömas enligt . Utgör brottetmiljöbrott enligt normalstraffskalan eller vårdslöshet mot miljön, skall ansvarådömas enligt lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg, om dentillämpliga straffbestämmelsen i denna lag har fängelse istraffskalan, och annars enligt bestämmelse. Övrigaspecialförfattningar på miljöområdet som här närmast kan bli aktuella, t.ex,lagen (1973:329) om hälso- och miljöfarliga varor, lagen (1971:1154) om förbudmot dumpning av avfall i vatten, naturvårdslagen (1964:822) ochstrålskyddslagen (1958:110), har genomgående straffbestämmelser med lindrigarestraffmaxima än de nu föreslagna bestämmelserna i . Det innebärsålunda att vid lagkonkurrens bestämmelser får företräde. Somhar anmärkts i departementspromemorian kan det finnas anledning att, där såinte har skett, i lämpligt sammanhang förse straffbestämmelserna i specialförfattningarnamed ett förtydligande tillägg av det innehållet att specialförfattningensregel gäller endast i den mån gärningen inte är belagd med straff enligtbrottsbalken. Ett sådant tillägg får dock inte någon självständig betydelse. Principernaför den rättsliga bedömningen i konkurrenssituationer kan emellertid leda tillatt i vissa speciella fall straffansvar skall ådömas såväl enligtnågon av de nya reglerna i , som enligt en straffbestämmelse i enspecialförfattning. Detta kan vara förhållandet när författningarna har skildaskyddsobjekt. Ett exempel erbjuder det under remissbehandlingen av lantbmksstyrelsenpåpekade fallet att en av de nya reglerna i är tillämpligsamtidigt som en straffbestämmelse i arbetsmiljölagen (1977:1160). Falletsynes dock vara av mera teoretiskt intresse. Somhar påpekats från flera håll vid remissbehandlingen erbjuder utredningsarbetetvid misstanke om miljöbrott ofta särskilda svårigheter. Prop.1980/81:108 23 Ienlighet med vad har framhållit torde det få ankomma påmiljömyndigheterna att i rimlig utsträckning biträda rättsväsendetsmyndigheter i sådana fall. Jag vill här särskilt peka på möjligheten att vid fömndersökningarnata till vara den sakkunskap som finns företrädd vid länsstyrelsernasnaturvårdsenheter och juridiska enheter. En ökad samverkan på detta områdeligger helt i linje med den samordning av insatserna mot s,k, ekonomiskbrottslighet som eftersträvas generellt. Slutligenvill jag anmäla att jag med hänsyn till ämnets speciella, karaktär och till attförslaget utgör ett led i den beslutade översynen avlagstiftningen om miljöskydd inte har funnit anledning att föranstalta om någranordiska överläggningar på området. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till lag om ändring i . Förslaget bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 4. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över det upprättade lagförslaget. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1980/81:108 24 Översynen av lagstiftning mot organiserad och ekonomiskbrottslighet Kriminalisering av föroreningar av miljön, m m Prop.1980/81:108 25 () har av regeringen fått i uppdrag att göra en översynav lagsfiftning mot organiserad och ekonomisk brottslighet. Rådet har ienlighet med uppdraget för översynsarbetet bildat en styrgmpp och tre arbetsgmpper.Dessutom har en särskild handläggare haft i uppdrag att undersöka fömtsättningarnaför åtgärder på områden som kan hänföras till ekonmisk kriminalitet utan attfalla in under de särskilda arbetsgmpperna, Styrgmppenbestår av rikspolischefen , ordförande, riksdagsledamoten , rättschefen , riksdagsledamoten ,riksdagsledamoten i , avdelningschefen , kanslichefen och riksdagsledamoten , Gmppenssekreterare är bitr skattedirektören , Den särskildahandläggaren är hovrättsfiskalen , Den särskilda handläggarenhar i denna promemoria utarbetat förslag roande kriminalisering av föroreningarav miljön, m,m, Styrgmppen har lämnatpromemorian utan erinran och föreslagit BRÄs verkställande utskott att fogapromemorian till rådets yttrande över miljöskyddsutredningens betänkande (SOU1978:80) Bättre miljöskydd I för beaktande i det fortsattalagstiftningsarbetet på miljöskyddets område, 1980/81:108 26 1 Inledning...................................................... 28 2 Gällande rätt................................................. 28 2.1 Ändamålet med samhällets miljövård............ 28 2.2 Miljölagstiftning ...................................... 29 2.3 Centrala miljölagar medstraffbestämmelser .. 30 2,4,1.Allmänt................................................ 33 2.4.2 De s k giftbrotten ............................... 35 3 Miljöbrottsligheten ........................................ 38 3.1 Omfattningen.......................................... 38 3.2 Brott mot specialbestämmelser................... 40 3.3 Brottsbalksbrott...................................... 41 3.4 BT Kemi................................................. 42 3.5 Miljöbrott .............................. 48 4 Utredningar inomkommittéväsendet................... 50 4.1 Utredningen om kostnaderna förmiljövården. 5 Överväganden ochförslag ............................... 53 5.1 Allmänt.................................................. 53 5.2 Kriminalisering i avmiljöskadliga gärningar 55 5.3 Övrigt .................................................. 60 Bilaga(författningsförslag) Prop.1980/81:108 27 Detär först som uppmärksamheten på allvar börjat riktas motförekomsten av miljöbrottslighet i , Den brottslighet som framträder i rättsHgaavgöranden består framför allt av nedskräpning och förfulning av naturen samtöverträdelser av dels bestämmelser om fillstånd för miljöfarlig verksamhet ochdels föreskrifter och villkor som prövningsmyndigheten sätter upp i de enskildafallen. Antalet sådana avgöranden har emellertid varit uppseendeväckandelitet. Rapporter och skrivelser av tillsynsmyndigheter utvisar att miljöbrottslighetentorde vara betydligt mera omfattande. Skador och menliga förändringar i miljöntyder även på att angrepp mot miljön sker utanför tillsynsmyndigheternaskontroll. Exempel därpå är oljeutsläpp till havs och lagring av avfall inaturen. Ofta begås dessa miljöskadliga gärningar för att bereda gärningsmanneneller någon i vars ställe denne är t,ex, genom att minskaproduktionskostnaderna, I denna promemoriakonstateras att de straffbestämmelser som finns inom miljölagstiftningen delsinte täcker alla miljöfarliga gärningar, dels inte tillräckligt effektivtmotverkar miljöbrott. För att höja miljöbrottens straffvärde och jämställa demmed s,k. traditionella brott föreslås att miljöfarliga gärningar kriminaliserasi den allmänna strafflagen, I denna promemoria läggs inte fram något förslagsom täcker alla allvarliga miljöbrott. Ett sådant förslag fömtsätter ettomfattande utredningsarbete som bör företas i annan ordning än inom översynenav lagstiftning mot organiserad och ekonomisk brottslighet. Föroreningar medfarliga ämnen av främst kemisk art framstår som de mest miljöhotandegärningarna och därmed angelägnast att motverka och beivra. Med hänsyn härtilldiskuteras i denna promemoria möjligheten att redan nu kriminaliseraföroreningar som är farliga för miljön. Förslaget har utformats med hänsyn delstill miljöbrottens speciella karaktär, dels till de krav som imiljölagstiftningen ställs på förorenarens aktsamhets- och undersökningsplikt. Förslaget innebär enkriminalisering av föroreningar av jord, vatten eller luft om gärningen*kanantas medföra icke obetydliga hälsorisker för människor, skador av icke ringabetydelse på djur eller växter eller annan betydande olägenhet i miljön iövrigt. Föratt kretsen av kriminaliserade gärningar inte skall bli alltför vid föreslåsansvarsfrihet vid vissa intressekollisioner. Bestämmelsenföreslås införd i förgöringsparagrafen (13 kap. 8 § ). Vissatypfall av grova brott inriktas på allvarliga miljöbrott. Bestämmelsen i 13kap. 9§ blir enligt förslaget tillämplig på gärningar som begås av grov oaktsamhet.Beteckningen på detta brott föreslås bli miljöförorening. Prop.1980/81:108 28 Inomramen för begreppet ekonomisk brottslighet ryms vissa brottsliga gärningar medmiljön som offer. Dessa gärningar karaktäriseras av att gärningsmannen ellerden i vars ställe denne är bereds ekonomisk eller åtminstonetillgodoses genom minskade kostnader. Inte sällan saknas direkta målsägande.Effekterna av gärningarna blir ofta inte synliga förrän ochgärningsmannen kan då vara svår att spåra. De allvarligaste riskernaför miljön orsakas oftast av företagen. Genom att inte investera ireningsanläggningar eller följa givna föreskrifter eller villkor kan företagundandra sig ökade kostnader och "illojalt" konkurrera med andralaglydiga företag på olika villkor. De miljörisker som under senare fid filldragitsig den största uppmärksamheten är i allmänhet förknippade med kemiska ämnensom tillkommer i mängder av nya former. Dessa ämnen kan även reagerakemiskt med varandra och ge upphov fill nya skadliga ämnen. Andra miljörisker,som kan ha samband med sådana ämnen, utgörs av de mängder av avfall som måstelagras eller renas för eventuell återanvändning. Icke seriösa företag ellerenskilda personer kan föredra att förorena miljön i stället för att underkastasig kontroll och kostnader för betryggande förvaring eller rening. Exempel påatt sådana överväganden förekommer finns i miljörättsligaavgöranden. Gärningar av denna art kanbekämpas genom en effektiv tillsyn av all miljöfarlig verksamhet.Miljöskyddsutredningen (Jo 1976:06) har till uppgift att bl,a, föreslå deytterligare lagstiftningsåtgärder m,m, som behövs för att förbättra samhälletsmöjligheter att kontrollera miljöfarlig verksamhet, Idenna promemoria diskuteras effektiviteten av sanktionssystemet ispecialförfattningarna på miljövårdsområdet och möjligheten att beivramiljöbrott av allvarlig art. Vad som därvid främst kommer att uppmärksammas ärde gärningar som har anknytning till kemiska föroreningar av miljön, 2.1Ändamålet med samhällets miljövård Ioch med industrialiseringens utbredning och konsumtionssamhällets tillväxt harsamhället drabbats av en rad miljöprobleni. Med miljö avses då här främst denfysiska miljön som omger människorna. På gmnd av bättre kunskap har även redantidigare påbörjad miljöförstörelse uppmärksammats. Mer och mer har även riskenför framtida generationers liv uppmärksammats. Intresset för den yttrelevnadsmiljön har under Prop, 1980/81:108 29 senareår med framväxten av en bred miljöopinion och en intensiv allmän debatt ökatbetydligt. Målet för samhällets miljövårdspolitik har bland annat formulerats idirektiven för utredningen om kostnaderna för miljövården (Jo 1971,08) och i proposifionen1972:111 om regional utveckling och hushållning med mark och vatten. Målet sägsvara att garantera alla en livsvänlig miljö. Miljöförstörelsen måste hejdas ochförstörd miljö så lång som möjligt återställas, I propositionen erinras om attav gmndläggande betydelse för den fysiska riksplaneringens inriktning är påvad sätt man i planeringen beaktar bedömningar av ekologisk art och frågor ommiljöutvecklingen i stort samt önskemålet om ekonomisk fillväxt. En ekologisk gmndsynhar dock inte ansetts möjlig att fillämpa fullt ut.Handlingslinjen har varit att restrikfivitet bör iakttas när det gällerytterligare påfrestningar på naturmiljön. Andra styrmedel i miljövården är de statsbidragsom lämnas till industrier för bl,a, nya anläggningar för att utveckla ochutpröva nya metoder att lösa olika miljövärdsproblem. Vidare ges bidrag ochsubventioner för återställande av vissa miljöfillgångar, I det följanderedogörs för vissa viktiga lagar som används som styrmedel. Under1960-talet har organisatoriska och lagliga möjligheter skapats att angripamiljöproblemen. inrättades som ett centralt organ inomnaturvårdsområdet. För den regionala tillsynen inrättades naturvårdsenhetervid länsstyrelserna. Miljölagstiftningen är dock splittrad på en rad lagar. Deviktigaste lagarna på området framgår av följande: Miljöskyddslagjämte kungörelse (1969:387) Vattenlag (1918:523) Lagen(1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten Lagen(1972:275) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg jämte kungörelse Lagen (1976:6)om åtgärder mot vattenförorening från fartyg inom Östersjöområdetjämte förordning Lagen (1973:1198) om ansvarighet för oljeskada sjöss Miljöskyddslagjämte kungörelse Byggnadslagen (1947:385) Byggnadsstadgan (1959:612) Fasfighetsbildningslagen(1970:988) Prop.1980/81:108 30 Expropriationslagen(1972:719) Naturvårdslagen (1964:822) jämte förordning Lagen (1976:1054) om svavelhaltigtbränsle jämte förordning Bilavgaskungörelsen(1972:596) Kommunalarenhållningslagen (1970:892) Renhållningskungörelsen (1974:1024) Förordningenom miljöfarligt avfall (1975:346) Hälsovårdsstadgan(1958:663) Lagen(1973:329) om hälso- och miljöfarliga varor jämte kungörelse Strålskyddslagen(1958:110) Livsmedelslagen(1971:511) Läkemedelsförordningen(1962:701) 2.3Centrala miljövårdslagar med straffbestämmelser Miljöskyddslagen(ML) reglerar med några undantag all användning av fast egendom som kan medförarisk för ytvattenförorening eller olika störningar för omgivningen. Med dessbestämmelser om tillstånd, förbud, villkor, föreskrifter m,m, ges ramarna förvilka föroreningar samhället skall tåla. Av totala antalindustrianläggningar, 13 000 st., utgör ca 5 500 miljöfarliga anläggningar, somär förprövningsskyldiga enligt miljöskyddslagstiftningen. För omkring 200speciella industriella verksamheter krävs tillstånd av regeringen enligtbyggnadslagen. Härtill kommer att omkring 3 500 andra anläggningar t,ex, djurstallaräven är förprövningsskyldiga enligt miljöskyddslagstiftningen. Med"enklare" miljöskyddsprövning avses anmälningsskyldighet tilllänsstyrelse, "Noggrannare" miljöskyddsprövning innebärtillståndsprövning av (), Därjämtetillkommer prövningar av dispens från förprövningsplikten. Tillkomst- ochlokaliseringsprövning görs av regeringen för vissa tyngre, miljö- och energikrävandeverksamheter enligt 136 a § byggnadslagen, I tillståndsärenden enligtML görs en vägning mellan olika intressen, vilket kan medföra att vissastörningar kan drabba omgivningen (5 § ML). Sedan myndigheten tagit ställningtill om företagets lokalisering är lämplig och vilka skyddsåtgärder somrimligen kan fordras skall den pröva om verksamheten skall tillåtas. Kan denbefaras medföra olägen- Prop.1980/81:108 31 hetav väsentlig betydelse, även om försiktighetsmått iakttas, fordras särskildaskäl för tillstånd och vid avsevärda skador på miljön får verksamheten inteutövas. Om KN emellertid anser att verksamheten är av synnerlig betydelse förnäringslivet eller för orten eller eljest från allmän synpunkt kan denunderställa regeringen frågans avgörande. Tillsynenav ML utövas av () centralt och (Istn)i övrigt. Dessa myndigheter har även fått möjlighet att meddela vissa dispenserfrån krav på tillstånd från KN, Dispensbeslutet kan vara förenat med villkor, SNVutarbetar allmänna råd och riktlinjer för den löpande tillsynen,kontrollprogram m,m. Om tillstånd till verksamheten inte meddelats enligt MLkan Istn meddela föreläggande om försiktighetsmått eller förbud efter att förstha lämnat råd och anvisningar som ej medfört rättelse, Lstn kan även undervissa förutsättningar förordna om rättelse på en tillståndshavares bekostnadeller förelägga honom att själv vidta rättelse. Föreläggandet kan förknippasmed vite, Lstn har fått vissa rättsliga möjligheter att vinna tillträde tillanläggningar och förmå innehavaren att utföra behövliga undersökningar. På SNVsbegäran kan KN besluta om förbud mot eller föreskriva villkor för verksamhetsom inte tidigare prövats enligt ML, På samma sätt kan KN föreskriva nyavillkor för en tillståndsprövad anläggning förflutit sedan beslutetvunnit laga kraft eller förhållandena ändrats väsentligt. Omsärskilda skäl föreligger kan KN ompröva tillstånd att släppa utavloppsvatten. Även vissa andra möjligheter fill förändringar i givna villkorfinns föreskrivna. Straffansvareti ML anknyter ej till lagens materiella innehåll, vars efterlevnadförprövnings- och tillsynsreglerna skall trygga. De straffrättsliga sankfionernainträder först när i det enskilda fallet förbud, villkor eller föreskriftmeddelade med stöd av ML har åsidosatts (blan-kettstraffbud). Vidare ärprövningsplikten straffsanktionerad (45 § ML), vilket även gällerunderlåtenheten att på begäran till tillsynsmyndighet lämna sådana upplysningarsom är erforderliga angående anläggningen. Påföljden för underlåtenhet attlämna erforderliga uppgifter är böter, 1 övrigt är påföljden böter ellerfängelse i högst , I subjektivt hänseende krävs uppsåt eller oaktsamhet.För att straffsanktioner skall inträda på gmnd av att villkor ellerföreskrifter åsidosatts krävs dessutom att på gmnd därav allmän eller enskildrätt kan kränkas, Lagenom hälso- och miljöfarliga varor har ersatt giftförordningen, bekämpningsmedelsförordningenoch P-C-B-lagen, Genom denna lag och kungörelsen om hälso- och miljöfarligavaror har tillskapats en möjlighet till kontroll över import, tillverkning ochövrig hantering av ämnen som kan utgöra fara för människors hälsa och förmiljön.