prop · G403103 · 1980-12-31 00:00:00 — a.vissa regler rörande återbetalning vid ändring i lagerhållningen. Från ÖEF harockså anförts alt utformningen av dessa regler är onödigt komplicerad.Kommittén bör pröva även denna fråga. Detvångslager som finns hos oljeförelag och storförbrukare harfinansierats dels av landels oljekonsumenler genom erläggande av avgifter, delsav staten genom lån och bidrag. När en lagringsskyldig minskar sin försäljningeller förbrukning, minskar också del beredskapslager som denne är skyldig allhålla. Elt tvångslager som har finansierats av oljekonsumenter och staten kandärigenom säljas ul och lösgjort kapital fritt disponeras. Mol denna bakgrundbör kommittén utreda frågan om dispositionsrätten lill dessa lagertillgångar. Kommittén bör i sill arbele samråda med 1978 årsförsvarskommillé (Fö 1980/81:103 230 Kommittén bör beträffande den första utredningsetappenlämna rapport före . Kommitténs slutredovisning bör föreligga i sådan lid atlstatsmakterna med anledning därav kan fatta beslut i samband med 1982 årstotalförsvars-beslut. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag allregeringen bemyndigar chefen för alttillkalla en kommitté med högst sju ledamöter med uppdrag atl pröva det löpandeoljelagringsprogrammet m. m., atl utse en av ledamöterna all vara ordförande, atl besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annalbiträde åt kommittén. Vidare hemställer jag att regeringen föreskriver all kostnaderna skall belasta elfte huvudtitelnskommillénslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Utredning om bestämmelser avseende ursprungsmärkning avkläder Beslut vid regeringssammanträde . Departementschefen, statsrådet , anför. Enligl kungörelsen (1933:670) angående märkning av vissavaror av utländskt ursprung förelåg krav på alt vissa varor skulle varaförsedda med märkning varav framgick varans ursprung eller all varan varimporterad. Kungörelsen omfattade mer än 100 statistiska nummer i tulltaxan.Kungörelsen upphävdes (SFS 1957:553). Fram tillutgången av fanns vidare två särskilda lagar om oriklig geografiskursprungsbeteckning, nämligen lagen (1913:159) angående förbud mol införselfill riket av varor med oriklig ursprungsbeleckning saml lagen (1914:422)angående förbud i vissa fall mot varors förseende med orikfigursprungsbeteckning och saluhållande av oriktigt märkta varor. Genom sittinnehåll och än mer genom den praxis som utvecklades kom framför allt 1913 årslag alt medföra krav på imporlmärkning i viss utsträckning. I sambandmed införandet av lagen (1970:412) om ofillbörlig marknadsföring upphävdes denyss nämnda lagarna. Föredragande departementschefen uttalade i propositionen(prop. 1970:57 s. 110) med förslag till lagen, atl önskemålet all motverkavilseledande geografiska ursprungsbeleckningar tillgodoses väl av denföreslagna lagen. Vidare åberopades all man med slöd av den i lagen intagnageneralklausulen om otillbörlig marknadsföring vid vite kunde förbjuda näringsidkareatt använda sådana beteckningar vid marknadsföring av varor, och all en i lageninlagen straffbestämmelse om vilseledande framställningar kunde lillämpas molden som uppsåtligen 231 Kommittéer: Del II H:2 lämnar vilseledande uppgifter om en varas geografiskaursprung. Dessa bestämmelser återfinns numera i marknadsföringslagen(1975:1418). Vid bedömning enligt generalklausulen om sådan otillbörligmarknadsföring som avser ursprungsbeteckningar på importerade varor tordeavgörande vikl fästas vid om beteckningen kan anses vilseleda konsumenterna omvarans geografiska ursprung och därigenom påverka efterfrågan på varan. Isådanl fall kan förbud meddelas mol vidare marknadsföring av varan, om inle denvilseledande beteckningen avlägsnas eller förses med tillägg -däriblandursprungsmärkning - som undanröjer den vilseledande effekten. Sverigehar i internationella överenskommelser,, t. ex. enligl EFTA-konvenfionen ochfrihandelsavtalet med , utfäst sig atl inle tillämpa eller införakvantitativa importrestriktioner eller ålgärder med motsvarande verkan. Häriinbegrips även en rad olika s. k. icke tariffära handelshinder, som t. ex.olika lekniska och administrafiva handelshinder orsakade av föreskrifteromutformning, märkning, provning osv. av varor som är föremål för internationellhandel. Delta innebär inte hinder för regleringar som syftar till atl skyddamänniskors liv, hälsa och säkerhet under förutsättning all sådana bestämmelserinte ulgör etl medel för godtycklig diskriminering eller innefaltar en förtäcktbegränsning av handeln. Ulöver nämnda bestämmelser finns såväl i som EFTAsärskilt anlagna rekommendationer mol användande av ursprungsmärkningssyslem. Inom ramen för de slutförda multilaterala handelsförhandlingarnai har slutits en särskild överenskommelse avseende lekniska handelshinder.Överenskommelsen som för del träder i kraft ,innehåller bl. a. bestämmelser vad gäller lekniska föreskrifter (varmed ävenförslås olika märkningskrav för varor) som kan ha väsentlig inverkan på andraparters handel. Enligtkungörelsen (1973:233) skall myndigheter, om inle synnerliga skäl föreligger,samråda med kommerskollegium när det finns anledning antaga atl en föreskrifteller anvisning kan medföra handelshinder av väsenllig belydelse. Kungörelsenhar genom regeringsbeslut denna dag fåll en delvis ny lydelse. I samband med behandlingen av prop. 1977/78:42 om ålgärderför försörjningsberedskapen på tekoområdel ställde sig bakom följandeuftalande av näringsutskottel (NU 1977/78:41, rskr 1977/78:172). För atl hindra all importrestriktionerna på tekoområdelkringgås bör enligl motionen 1977/78:47 en ursprungsmärkning införas. Av dennaskall framgå var och av vem produkten har tillverkats. Motionärerna tänker sigall denna fråga i första hand skall lösas genom frivilliga överenskommelsermellan och tekobranschen. Om delta visar sig vara omöjligtanser motionärerna all tvingande bestämmelser bör utfärdas. Utskottet finner del rimligt all importvaror är märkta meduppgift om ursprungsland liksom med fiberdeklaralion och skötselråd. Del ärenligl ulskollels mening ell konsumentintresse all sådana upplysningar lämnas.Utskottet vill vidare erinra om atl ursprungsmärkning av importvaror förekommeri flera andra länder, bl. Del bör ankomma på att isamråd med branschens organisafioner utarbeta riktlinjer för en sådan märkning.En framställning lill regeringen av denna innebörd är sålunda mofiverad. Regeringen gav i uppdragall i samråd med kommerskollegium och efter hörande av näringslivelsorganisationer 1980/81:103 232 söka lillgodose uttalande. I skrivelse till regeringen framhöllkonsumentverket all flerlalel företrädare för näringslivet motsatte sigursprungsmärkning av textilier. Även kommerskollegium ochnäringsfrihelsombudsmannen ställde sig negativa. För en märkning uttalade sigendast /och . Med hänsyn härtill anmälde all deförutsättningar som krävdes för atl verkel skulle kunna utfärda riktlinjer förursprungsmärkning av textilier inte förelåg. Mot denna bakgrund anslöt sig vid behandlingenav prop. 1978/79:145 om ålgärder för tekoindustrin till följande uttalande avnäringsutskottet (NU 1978/79:48, rskr 1978/79:390). Enligt utskottets mening bör vidhålla deninställning i fråga om ursprungsmärkning som kommit lill uttryck i betänkandetNU 1977/78:41. Eftersom någon överenskommelse om sådan märkning inle kunnatträffas på frivillig väg återstår endasi all tillgripa lagstiftning. Utskottetföreslår därför att hos regeringen begär förslag till bestämmelserrörande ursprungsmärkning av kläder. Regeringen bör enligl utskottets meningdärvid bl. a. överväga i vilken utsträckning en sådan märkning bör varaobligatorisk för olika typer av konfeklionsvaror. Utskottets ställningstagandeinnebär atl utskottet delvis velat lillgodose yrkandet i m_olionen 1978/79:2303om ursprungsmärkning. Utskottet föreslår all i etl uttalande lillregeringen ansluter sig lill vad ulskollel anfört. Jag förordar mot denna bakgrund alt en särskild utredaretillkallas för att utarbeta förslag lill ursprungsmärkning av kläder. I sinaöverväganden bör utredaren bl. a. redovisa de skäl som lalar för och emol ensådan märkning. Vidare bör hänsyn las till erfarenheterna av denursprungsmärkning som krävs i vissa andra länder och den som lidigare i vissutsträckning krävdes också i . Hänsyn bör härvid las till Sverigesinternationella förpliktelser framför allt i , EFTA och frihandelsavtaletmed EG när det t. ex. gäller utfästelser all avstå från all införa icketariffära handelshinder. Vidare bör ålgärder på delta område vägas mot vårtallmänna handelspolitiska intresse av all kunna påverka andra ländersursprungsbestämmelser i syfte alt underlätta den svenska exporten. Utredaren skall studera vilka problem som i övrigt kansammanhänga med en ursprungsmärkning. Hit kan t. ex. höra svårigheter alldefiniera ursprungsland, dvs. alt ange vilka ursprungskrilerier som skall gällaför märkningen. Därvid bör också beaktas de komplikafioner sotn följer av atldel redan finns olika syslem för ursprungsbeslämning. Utredaren bör övervägahur regler om ursprungstnärkning skall bli kända i olika exportländer. Avbelydelse är vidare regler om ursprungsbeleckningarnas placering, beskaffenhetoch anbringande saml avgränsningen av de varuslag soin skall omfattas avmärkningen. Frågan om i vilket distributionsled märknings-kravet skall varaiakttaget skall klarläggas. Uppmärksamhet bör även ägnas frågan hur kontrollskall utövas när det gäller dels importerade och dels svensktillverkade varor.Även sankfionsbeslätnmelser för omärkla, eller felaktigt märkta utländska ochinhemska varor bör utredas. De olika slag av kostnader som sammanhänger med altursprungsmärka kläder skall uppskattas. Del förekommer att kläder märks med etiketter som Swedishdesign, Swedish style etc., vilka kan ge elt intryck av atl klädernatillverkats i ulan all delta har varit fallet. Utredaren bör övervägaom del finns skäl all 233 Kommittéer: Del II H:2 införabestämmelser rörande denna typ av märkning. Utredaren skall beaktatilläggsdirektiv lill samtliga kommittér och särskilda utredare angåendefinansiering av reformer (Dir. 1978:40). Härvid skall förutsättas all deeventuella kostnader som följer av framlagda förslag inte skall medföra en ökadbelastning på statsbudgeten. Med hänvisning fill vadjag nu har anfört hemställer jag atl regeringen bemyndigar chefen förhandelsdepartementet atttillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till bestämmelserom ursprungsmärkning av kläder och allbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annal biträde åt utredaren. Vidarehemställer jag all regeringen föreskriver altkostnaderna skall belasta elfte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 1980/81:103 234 Vissa organisatoriska frågor med anledning av lagen(1979:1118) om jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet antog regeringens förslagtill lag ora jämslälldhel mellan kvinnor och män i arbetslivet (prop.1979/80:56, AU 1979/80:10, rskr 1979/80:117). Lagen skall träda i kraft den 1juli 1980. Den antagna jämställdhetslagen (SFS 1979:1118) föreskriverbl.a. atl regeringen skall utse en jämställdhelsombudsman och enjämställdhels-nämnd. De organisatoriska frågorna i samband med inrättandet avdessa organ förutses bli förberedda i en särskild organisationskommitté. Jagföreslår därför all en sådan organisationskommitté nu tillkallas. Kommittén börmed utgångspunkt i vad som anförs i proposifionerna 1978/79:175 och 1979/80:56samt utskollsbelänkandena AU 1978/79:39 och 1979/80:10 belräffandejämställdhelsombudsmannens och jämställdhels-nämndens uppgifter utarbetaförslag till instruktioner för ombudsmannen och nämnden. I detla sammanhang börkommittén uppmärksamma avgränsningen av ombudsmannens verksamhet i förhållandetill den statliga verksamhet som i övrigt bedrivs på jämställdhetsområdel.Organisafionskommittén bör även överväga och lämna förslag lill hur samverkanskall ske mellan ombudsmannen och andra organ, inom såväl den offentliga somden privata sektorn av arbetsmarknaden, som medverkar i strävandena atl främjajämställdhet i arbetslivet. Kommitténbör vidare utarbeta förslag till kansliorganisation för de nya organen. Jagvill därvid erinra om vad som anförs i regeringens tilläggsdirektiv tillsamthga kommittéer och särskilda utredare angående finansiering av reformer(Dir. 1978:40). Jämställdhelsombudsmannenbör ha ell eget kansli. Kommittén bör emellerfid överväga omkansliorganisationen kan genomföras stegvis på elt säll som medger atl denslutliga utformningen får bero av de erfarenheler som görs i inledningsskedet.Vad avser jämslälldheisnämndens behov av kansliresurser bör kommittén i förstahand pröva om någon annan myndighet eller domstol kan bidra med erforderiigtarbetsbiträde. Kommittén bör även lämna förslag lill lokaliseringen avombudsmannens kansli. Kommittén skall även i övrigt förbereda inrättandet av denya organen och ange vilka praktiska åtgärder som kan erfordras härför. I frågaom planering och anskaffning av lokaler för ombudsmannens kansli bör kommitténsamråda med . Kommittén bör lägga fram förslag lill anslagsframställningför jämställd- 235 Kommittéer: Del II A:2 hetsombudsmannensoch jämställdhetsnämndens verksamhet för /81.1 delta sammanhangbör kommittén även uppmärksamma behovel av resurser för deninformationsverksamhet som jämställdhetsombudsmannen har alt bedriva. Utredningsarbetetbör bedrivas skyndsamt så att de nya organen kan börja verka i enlighet medstatsmakternas intentioner . Medhänvisning fill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigarmig atttillkalla en kommitté med högst nio ledamöter med uppdrag att förberedainrättandet av en jämställdhelsombudsman och en jämslälldhetsnämnd, altutse en av ledamöterna atl vara ordförande, attbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt kommittén. Vidarehemställer jag att regeringen föreskriver atlkostnaderna skall belasta tolfte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hennes hemsfällan. 2.Administrativa och juridiska konsekvenser av inrättande av en särskildmyndighet för kontroll av hybrid-DNA-teknikens användning Chefenför , statsrådet anför. Endelegation för hybrid-DNA-frågor har inrättats vid arbelarskyddsstyrelsenfr.o.m. 1979/80:10, SoU 1979/80:18, rskr 1979/80:107,SFS 1979:1173). Delegafionen har fill uppgift alt genom rådgivande verksamhetfrämja säkerheten vid användning av hybrid-DNA-tekniken och alt sprida kunskapom utvecklingen på hybrid-DNA-området. Delegationenskall följa utvecklingen inom hybrid-DNA-teknikens område och särskilt beaktanya förhållanden som har eller kan få betydelse för samhällets tillsyn avanvändningen av tekniken och ta initiativ i frågor som rör riskklassificeringoch övriga säkerhets- och skyddsfrågor. Den skall vidare yttra sig lill berördafillsynsmyndigheter liksom även fill andra myndigheter saml lill offentliga ochprivata institutioner och förelag i frågor som rör riskklassificering ochövriga säkerhelsoch skyddsfrågor saml informera dessa om sådana förhållandeninom hybrid-DNA-områdel som kan vara av värde för deras verksamhet.Delegationen har vidare fill uppgift alt informera allmänheten om utvecklingeninom hybrid-DNA-områdel på etl sådanl säll atl intresset för säkerhetsfrågornaupprätthålls och den allmänna debatten stimuleras och alt uppmärksamma behovetav utbildning av personal som arbetar eller skall arbeta medhybrid-DNA-tekniken. Delegationen skall anmäla lill regeringen om någotanvändningsområde eller 1980/81:103 236 någon planerad användning av hybrid-DNA-tekniken kanifrågasättas från efiska eller humanitära synpunkter eller om området församhällets tillsyn behöver utvidgas till all omfalla andra frågor än dem som nuär föremål för fillståndstvång eller offentlig kontroll. har i sitt betänkande SoU 1979/80:18 - medanledning av propositionen 1979/80:10 om konlroll av hybrid-DNA-teknikens använd ning, jämte motioner - uttalat all regeringen bör särskilt låta pröva de administrativa och juridiska konsekvenserna av inrättandet av en särskild myndighet för kontroll av hybrid-DNA-teknikens användning enligt försla get i mofionerna 1979/80:64 yrkandet 2 och 1979/80:84 yrkandet 2 i motsvarande del. I fråga om vilken organisationsform sora kan fungerasmidigast och utan onödig byråkrati anförde socialutskottet bl.a. följande. Hela arbetsmiljöområdet är efter etl fiertal reformerunder ell väl sammanhållet fält, med arbelsmiljölagen som norm ochmed i princip elt enda administrativt organ, arbeiarskyddsverkel, för besluts-och tillsynsfunktioner. Om man inrättar elt särskilt administrafivl organ förhybrid-DNA-frågor är etl allernaliv atl den nya myndigheten får fillämpanuvarande skyddslagsfiflning för inre och yttre miljö jämsides med arbelarskyddsstyrelsenoch, såvitt gäller den yttre miljön, och koncessionsnämndenför miljöskydd. Etl annal allernaliv är all arbetsmiljöfrågor ochmiljöskyddsfrågor som har direkt samband med hybrid-DNA-frågor bryts ul urnuvarande skyddslagstiftning och sammanförs till en särskild lagstiftning,enligl vilken kontrollorganet har alt fatta beslut. Oavsett vilket alternativ man väljer föreligger risk församordningsproblem mellan de olika inblandade myndigheterna, och det är inlesannolikt all inrättandet av ytterligare en myndighet på arbetsmiljö- ochmiljöskyddsområdet leder lill mindre byråkrati än propositionens förslag. Etl vägande skäl för alt inrätta en särskild myndighet förkonlroll av hybrid-DNA-tekniken är emellerfid som utskottet framhållit ovan atlfrågorna kring tekniken inte kan begränsas till enbart arbetsmiljö- ochmiljöskyddsområdet. Utskottet anser därför atl motionärernas förslag börbeaktas genom atl regeringen särskilt låter pröva de administrativa ochjuridiska konsekvenserna av förslaget. Kontrollen av hybrid-DNA-teknikens användning baseras påredan tidigare befintlig lagsfiftning. Skyddet av den yttre miljön har dockförstärkts, genom etl tillägg lill 2 § miljöskyddskungörelsen (1969:388, ändradsenast 1979:1175) som innehåller en uppräkning av inrättningar som kräverförhandsprövning av innan inrättningarna fårlas i bruk för viss verksamhet. Förhandsprövningen när del gällerhybrid-DNA-tekniken avser därvid såväl forskningslaboratorier som inrättningardär tekniken används industriellt. Skyddet av dem som arbetar med hybrid-DNA-tekniken baseraspå arbetsmiljölagen. I förordningen (1979:1174), som trädde i kraft den 1januari 1980, om förhandsprövning enligt arbetsmiljölagen av användning avhybrid-DNA-leknik föreskrivs all tillstånd fordras av arbelarskyddsstyrelsenför arbetsmetod som innefattar en sådan användning av hybrid-DNA-leknik, altanvändningen får anses utgöra en oprövad inriktning av forskningen inomhybrid-DNA-områdel eller av den industriella tillämpningen av tekniken.Tillståndet har förenats med villkor för användningen. Den av begärda prövningen av administrativa ochjuridiska konsekvenser av inrättandet av en särskild myndighet för konlroll av 237 Kommittéer: Del II A:3 hybrid-DNA-teknikensanvändning bör nu komma fill stånd. Jag förordar alt en särskild utredare utsesför atl la fram beslutsunderlag för detla. Utredaren bör dels följa upperfarenheterna av den nyinrättade delegationen för hybrid-DNA-frågor, dels närasamråda med den parlamentariska utredning om etiska m.fl. frågor kringhybrid-DNA-tekniken som regeringen i enlighet med beslut inom kortavser all tillsätta. Utredarenskall under arbetets gång informera berörda personalorganisationer och beredadem tillfälle alt framföra synpunkter. Omutredaren kommer fram till all en särskild myndighet bör inrättas skall kontaktlas med decenlraliseringsdelegafionen innan förslag om lokaliseringen av dennya myndigheten avlämnas. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarchefen för alttillkalla en särskild utredare med uppdrag atl utreda de administrativa ochjuridiska konsekvenserna av inrättandet av en särskild myndighet för kontrollav hybrid-DNA-teknikens användning samt inkomma med de förslag som föranledsdärav atlbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde ål utredaren. VidarehemstäHer jag alt regeringen beslutar atl kostnaderna för ulredningen skallbelasta tolfte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemsläHan. 3.Kartläggning av arbetsmarknaden för korttidsanställda på kontorsområdet m.m. Departementschefen,statsrådet , anför. Iprincip handhas förmedling av arbele av del allmänna i . I begränsadomfallning och i noggrant reglerade former kan del dock få förekomma privatarbetsförmedling. Bestämmelser om detta finns i lagen (1935:113) med vissabestämmelser om arbetsförmedling (arbelsförmed-Hngslagen, ändrad senast1976:156). Lagen innehåller inle någon allmän definition av vad som ärförmedling av arbele ulan omfattar all slags arbetsförmedling som bedrivs avandra än offentliga arbelsförmedlingsan-slaller. Under lagen inbegripsemellertid, enligl en ullryckHg bestämmelse, uthyrning av arbetskraft. Harmellan en utövare av verksamhet för arbetsanskaffning och en arbetssökandeträffats avtal om anställning av den arbetssökande hos verksamhetens utövareeller av utövaren hos arbetssökanden, skall nämligen verksamheten anses somarbetsförmedling, om del framgår av omständigheterna all det huvudsakligasyftet med anställningen är förmedHng av arbete åt arbetssökande. Enligtarbelsförmedlingslagen får arbetsförmedling normall inte bedrivas i DelIIA:3 Skr, 1980/81:103 238 Arbetsförmedling molsjälvkoslnadsersätlning får däremot bedrivas efter tillstånd avarbetsmarknadsstyrelsen (AMS). Etl sådanl fillstånd får inte ges till enskildperson. AMS fastställer maximiavgifler och meddelar de yllerligare föreskriftersom behövs för dessa fall. När det finns anledning till det kan AMS återkallatillstånd. Likaså kan AMS meddela ändrade villkor eller bestämmelser förverksamhetens bedrivande. Helt avgiftsfri förmedling får bedrivas ulanfillstånd, men anmälan om verksamheten skall göras fill AMS inom tre månaderfrån det verksamheten har tagit sin början. Del är endasi när del gäller arbetsförmedling för musikeroch sceniska artister som förmedling får ske i förvärvssyfte. Tillstånd får idet fallet också beviljas enskild person. Tillståndet får dock endasi avseverksamhet som innefattar förmedling av anställning utomlands åt den som ärbosall här i riket eller av anställning här i riket åt den som är bosattutomlands. En ylterligare förutsättning är all sökanden ulfäster sig all vidförmedlingen inle uppställa villkor som begränsar förmedlingssökandens möjligheleratl anlita den offentliga arbetsförmedlingen. Tillstånd får beviljas i sänder. AMS har fillsynen över arbetsförmedlingslagensefterlevnad. Den som bedriver enskild arbetsförmedling med eller ulan avgifl ärskyldig all föra anteckningar över verksamheten, hålla dessa anteckningartillgänghga för AMS samt i övrigt lämna de uppgifter om verksamheten som AMSbehöver för sin tillsyn och för samordningen med övrig arbetsförmedling. Den som utan tillstånd bedriver arbetsförmedling i förvärvssyftestraffas med böter eller fängelse . Den som annars ulantillstånd bedriver arbetsförmedling mol ersättning eller försummar sinanmälningsskyldighet fill AMS kan dömas fill böter. Även den som berederarbele åt någon efter anvisning genom arbetsförmedling som ulan tillståndbedrivs i förvärvssyfte kan straffas med böter eller fängelse i högst sexmånader. Åtal för sådan delaktighet i olaga arbetsförmedling får dock väckasendasi efter anmälan av AMS. är bundet av den av () antagna konventionen (nr 96) angåendeavgiflskrävande arbetsförmedlingsbyråer. Genom ratificering av konventionenhar förbundit sig atl successivt avskaffa avgiflskrävandearbetsförmedlingsbyråer som bedrivs i vinstsyfte och alt reglera övrigaarbetsförmedlingsbyråers verksamhet.