prop · G403103 · 1980-12-31 00:00:00 — I flertalet länder inom OECD-området görs motsvarandesatsningar. Samtrafikmöjligheler kommer efterhand atl finnas mellan del svenskaaHmänna datanätet och Hknande nät i dessa länder. Liksomannan ny eller förbättrad teknik kan datatekniken ge posifiva effekter bl.a.genom ökad effekfivitet inom olika verksamhetsområden. 1980/81:103 166 ökadeeffekfivilelen är emellerfid ofta förknippad med genomgripande omställningar.Användningen av elektronik och ADB och den ökade överföringen av dalanationellt och inlernationellt aktualiserar frågor om bl.a. integritet,sårbarhet, säkerhet, sekretess, sysselsättning och arbetsmiljö samt ekonomiskaoch sociala effekter i övrigt. omfattande utredningsarbete ägnas ål all studeradalateknikens effekter och utvecklingsmöjligheter inom skilda samhällsområden.Som exempel på sådant utredningsarbete av mer övergripande natur och avbelydelse för enskilda medborgare och för samhället i stort kan följandenämnas. Datalagsfiftningskommitlén(Ju 1976:05) redovisade i deibetänkandet (SOU 1978:54) Personregister- Datorer- Integritet en översyn av dalalagen och förslag fill vissa ändringar i lagen.På grundval härav har beslut fatlats om vissa begränsade ändringar i dalalagen(1979:334). Kommittén utreder f.n. i enlighet med direktiven en förstärkning avden s.k. offentlighetsprincipen i fråga om ADB-upptagningar. Kommittén skallockså lägga fram förslag till lagregler som föranleds av internationellaöverenskommelser på området eller som annars påkallas av hänsyn till deninternalionella datatrafiken. Kommittén har fått i uppdrag atl ocksåutreda frågan om en generell personregislerlagstiflning. Sårbarhelskommillén(Fö 1977:02), som haft lill uppgift alt utreda sårbarheten hos del datoriseradesamhället och att föreslå åtgärder för alt minska denna, lämnade i januari 1980slutbelänkandel (SOU 1979:93) ADB och samhällets sårbarhet - överväganden ochförslag. Belänkandet innehåller bl.a. en beskrivning av olikasårbarhelsfaklorer, deras art och verkningar saml överväganden och förslag tillålgärder för atl motverka sårbarheten i samhället. Kommittén föreslår bl.a. ensårbarhetslag och all en befintlig myndighet, datainspekfionen, får dethuvudsakliga ansvaret för sårbarhels-frågor. Utredningen(I 1978:04) om datateknikens och elektronikens effekter på näringsHvetsutveckling har till uppgift bl.a. atl kartlägga i vilken utsträckningnäringsliv och samhälle utnyttjar datorer eller annan utrustning föravancerad automation saml bedöma i vilken omfattning delta kan tänkas ske iframtiden och vilken effekt sådan användning kan få på fem, tio och femlon årssikt. I uppdraget ingår även att kartlägga vilken produktion av produktionsutrustningsom finns inom landet och analysera vilka utveckHngsmöj-ligheter fillverkare avsådan utrustning kan förväntas ha. slora beroende av omvärlden skallsärskilt beaktas. (A 1978:05) studerar datateknikens effekter på sysselsättning och arbetsmiljö.Kommittén skall analysera effekter på sysselsättningen för såväl olikayrkesgrupper som olika näringsgrenar och i olika delar av landet vid olikatänkbara förlopp av den framfida lekniska och ekonomiska utvecklingen. I frågaom effekter för arbetsmiljön skall såväl direkta ergonomiska problem somkontaktproblem på arbetsplatser, ökad kontroll av anställda och risk förbristande arbetstillfredsställelse i vid mening belysas. Vidare skall bedömasde förbättringar som kan göras i.ex. genom alt ensidiga eller farligaarbetsmoment röjs undan. Kommittén skall vidare diskutera datateknikenseffekter på informationsflödet inom förelag och förvaltningar samt deanställdas möjligheter att hävda sitt medbestämmande. Utredningen skallsamarbeta med den nämnda dala- och elektronikkommittén. () har av regeringen fåll i uppdrag atl isamarbete med styrelsen för leknisk utveckling (STU) utreda 167 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:4 svenskelektronikindustris nuläge och utvecklingsmöjligheter. Utredningen, somsamarbetar med de två senast nämnda utredningarna, har avgivit en delrapportElektronikindustrin i , del 1, Komponenter och utbildning. (U 1978:12) härtill uppgift alt studera utvecklingsmöjligheter och problem somsammanhänger med ny informationsteknologi såsom text-TV, teledata (dala-TV)och telefaksimil. Ulredningen har lämnat en kartläggningsrapporl (SOU1979:69) Nya Vyer - Datorer och nya massmedier - hot eller löfte? Den1 inrättades delegafionen för vetenskaplig och lekniskinformationsförsörjning (DFl). DFl är central myndighet för övergripandeplanering och samordning av informationsförsörjningen till forsknings- ochutvecklingsarbete och Hknande verksamhet i samhället. DFl har också enövergripande och samordnande uppgift när del gäller atl la inifiativ fill ochfrämja ulbildningen på området saml svara för internationell bevakning ochsamverkan. Ulredningen (B 1979:01) omorganisafionen för de cenirala myndighetsuppgifterna avseende rationaliseringoch ADB har i sitt betänkande Ratio-nahsering och ADB i statsförvaltningen (SOU1979:72) bl.a. lämnat förslag om former för melodförbättringsarbele och förgranskning av ADB- och rafionaliseringsverksamhet inom statsförvaltningen.Regeringen kommer all förelägga förslag rörande bl.a. dessafrågor. Härutöver förekommer enhel del utredningsarbete som primärt avser mer avgränsade frågor och delar avden offentliga sektorn såsom utveckling och förändring av ADB-system hos vissamyndigheter m.m. Exempelvis behandlas frågan om dalordriftens organisation av utredningen (S 1977:10) om ADB inomden allmänna försäkringen m.m. Utredningen skall bl.a. närmare belysa olikaallernaliv för dalordriftens organisation i tekniska, organisatoriska, säkerhetsmässiga,ekonomiska, tidsmässiga och driflsmässiga avseenden. Internalionelllarbete där deltar och som bl.a. rör problem och effekter av dalaflödeöver gränserna bedrivs inom , och . När detgäller inlegritelsfrågor sker samarbetet på del nordiska planet främst i formav överläggningar mellan resp. lands datamyndighet. forScienfific and Technological Policy (CSTP) följs utvecklingen på dalateknikensoch elektronikens område. En av arbetsgrupperna under CSTP, Working Party onInformafion, Computer and Communication Policy (ICCP), behandlar bl.a. frågorom dalaflöde över gränserna, datanälspolitik, inlegrilelsskydd, sårbarhet,information för industrins behov, ekonomiska och sociala effekter avinformationsteknologin, nationen datapolitik i medlemsländerna saml överföringav information fill utvecklingsländer. Inom utarbetas vidare riktlinjerför dataflöde över gränserna och skyddet för persondata och personligintegritet. Jämsides med arbelel iOECD pågår ell arbele inom med att utarbeta en konvention om skyddför individens personHga integritet vid automatisk dalabehandling. Vidare ärvissa internationella frågor direkt eller indirekt aktueHa i FN, i FN-organ somUNESCO och i sammanslutningar av utvecklingsländer m.fl. Detenskilda näringslivet bedriver internationellt arbete rörande ADB-frågorhuvudsakligen inom och i . Internalionella handelskammaren (ICC)arbetar bl.a. med frågor om dataflödet över gränserna. 1980/81:103 168 Riksdagenhar fallat beslut i frågan om användning av ADB i statsförvaltningen (prop.1978/79:121, FiU 1978/79:34, rskr 1978/79:339). I propositionen redovisaderegeringen sin syn på ADB för administrativa ändamål inom den offentligasektorn. Bl.a. redogjordes för åtgärder som regeringen avser atl vidta för atlförbättra statsmakternas insyn och styrmöjligheter på området, hursystemulvecklingsarbetet bör bedrivas och hur dalordriften i statsförvaltningenbör organiseras. Finansutskottetfann vid sin behandling av propositionen starka skäl tala för atl endaladelegalion knuten till inrättas med huvuduppgift atlbl.a. bevaka utvecklingen av datoriseringen, främja kunskapsutvecklingen påområdet och föreslå åtgärder för atl garantera en positiv utveckling avdatoranvändningen i samhället under demokratisk styrning och konlroH.Inrättandet skulle göra del möjligt för representanter för riksdagspartierna,arbetsmarknadens parter, kommunförbunden m.fl. atl på etl övergripande sättfölja utvecklingen av datafrågorna, inklusive ADB i statsförvaltningen. Endatadelegation bör därför nu inrättas. När de lidigare nämnda utredningarna haravslutats - om uppskattningsvis tre eller - bör delegationens arbeteutvärderas. Delegationenbör följa del utredningsarbete som pågår och ta initiativ till annalutredningsarbete och andra ålgärder som behövs för atl följa ADB-ocheleklronikutvecklingen såväl nationellt som internationellt. Med utgångspunkt idetla bör delegationen utarbeta förslag lill principer och riktlinjer fördatateknikens utveckling och användning i samhället. Vidare bör övervägas i vilkenform andra åtgärder bör sältas in från slalens sida för att trygga en positivutveckhng av datoranvändning i samhället. Delegationen bör för sinaöverväganden och förslag ägna stor uppmärksamhet åt den ökade användningen avADB, telekommunikation och elektronik inom olika områden, t.ex. inom industri,handel, offenfiig förvaltning, forskning, sjukvård, utbildning ochkommunikation samt effekterna härav för effektivitet, ekonomi, sysselsättning,arbetsmiljö, integritet, sekretess, säkerhet, sårbarhet, inflytande,kompetensutveckling och jämställdhet mellan kvinnor och män. Delegationen börsärskilt uppmärksamma effekter för samhällsfunktioner som är väsentliga såväli fred som under beredskap och krig, exempelvis sådana som har belydelse förlandels försörjning. Delegationen bör vidareför sill arbete översiktligt granska och utvärdera effekterna av störreADB-investeringar som gjorts inom den statliga förvaltningen. Ävenutbildningsfrågor i vid mening som gäller datateknik bör ägnas storuppmärksamhet av delegationen liksom forskning avseende datateknikens framlidaanvändning och konsekvenser i syfte atl öka samhällets handlingsberedskap. Datateknikenseffekter och utvecklingsmöjligheter studeras från en rad olikautgångspunkter . Skilda utredningar behandlar i många fallfrågeområden som berör eller överlappar varandra. Arbelel inom en utredning kani vissa avseenden ha direkt belydelse för utredningsarbetet inom andra. Medhänsyn härtill bör delegationen verka för att samarbete mellan bl.a. pågåendeutredningar underlättas saml all deras förslag kan samordnas. Därmed skapasförutsättningar för en mer samlad datapolitik. Delegationenbör för fullgörande av sina uppgifter ha nära kontakt med de 169 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:5 myndigheter,utredningar och organisationer m.fl. som arbetar med frågor som berördelegationens arbetsuppgifter. Delegationenbör vara remissorgan i viktigare ADB-frågor. Med hänsyn lill den snabbautvecklingen inom dala- och elektronikområdet är del angeläget altdelegationens arbete bedrivs så alt resultat och förslag lill åtgärder kanläggas fram inom en relativt snar framtid. Del kan exempelvis ske idelrapporter eller genom framställningar i olika delfrågor. Delegafionenbör senast den 31 augusfi lämna regeringen en redogörelse för sinverksamhet under det föregående budgetåret. Med hänvisning fill vadjag nu har anfört hemställer jag att regeringen bemyndigar mig attfillkalla en daladelegalion med högst 15 ledamöter, allbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annat biträde åt delegationen. Vidare hemställer jag atlregeringen beslutar att kostnaderna skall belasta åttonde huvudtitelnskommitttéanslag. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Regeringenförordnar statsrådet atl vara ordförande i delegationen. 5.Direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare angående finansieringav reformer Departementschefen,statsrådet , anför. Enligtfilläggsdirekfiv (Dir 1978:40) som utfärdades ålades samfiigakommittéer och särskilda utredare atl noga överväga hur eventuellakostnadskrävande förslag skulle kunna finansieras genom omprövning av pågåendeverksamhet och omfördelning av befinlliga resurser inom det område kommitténsförslag avser. Kommittéerna skulle också göra en prioritering mellan angelägnaönskemål inom ulredningsområdet och så omsorgsfullt som möjligt belysa deindirekta effekterna i form av exempelvis ökad administration och byråkrati förmyndigheter och enskilda som förslagen kunde medföra. I budgetförslaget /81 (prop. 1979/80:100 bil. 2) anförde jag följande: "Enväsenfiig faktor bakom statsutgifternas slegringslakl är de utredningar medförslag lill reformer på olika områden som tas fram i kommittéform eller påannat säll. I ett kärvt statsfinansielll läge kan del finnas skäl att nogapröva på vilka områden och med vilken inriktning utredningsresurserna börsättas in. gäller såväl inom som inom myndigheter ochnu pågående ulredningar. Del kommer enligt min mening alt bli nödvändigt all iökad utsträckning använda dessa resurser i effektivitetsfrämjande ochomprövande syfte". Del II B:5 8kr. 1980/81:103 170 I budgetförslaget framhålls också atl det under denärmaste åren inle kommer atl finnas något utrymme för en politik präglad avkostnadskrävande reformer eller löften. Det är i nuvarande ekonomiska lägeangelägel all gällande slalliga utgiftsåtaganden ges en förulsältningslösprövning. Intresset bör sålunda inte i första hand koncentreras på förslaglill i och för sig befogade ökningar av existerande anslag och nya insatserulan övervägandena bör i stället avse möjligheterna lill begränsningar ochomprioriteringar inom ramen för gjorda åtaganden. Enligt anvisningarna för myndigheternasanslagsframställningar avseende /82 skall myndigheterna förvarje förslag som innebär en höjd ambitionsnivå redovisa besparingsförslag somnormall motsvarar minst kostnaden för ambilionsnivåhöjningen. Mot bakgrund av vad jag nu har redovisat finner jag alt dekommittéer som arbetar f.n., på samma sätt som , bör få ytterligareriktlinjer för sitt arbete för att detta skall kunna bli meningsfullt i rådandestatsfinansiella läge. Därigenom kan undvikas alt ett anlal förslag tillålgärder presenteras för regeringen för vilkas genomförande saknas resurser.Kommittéernas arbele bör i stället utnyttjas i effektivitetshöjande ochomprövande syfte. Även de kommilléer som tillkallas i fortsättningen måslegivelvis arbeta under realistiska ekonomiska förutsättningar. Deras direktivfår utformas med hänsyn härtill. Utgångspunktenskall vara all alla förslag som kommittéerna lägger fram skall kunna genomförasinom ramen för oförändrade resurser inom det område som förslagen avser. Detinnebär att om kostnadskrävande förslag läggs fram måsle visas hurförslagen kan finansieras genom besparingar i form av rationaliseringar ochomprövning av pågående verksamhet inom ulredningsområdet. Kostnadsberäkningarnaskall vara väl genomarbetade och ta hänsyn lill alla kostnader som kan uppståoavsett om de drabbar staten, kommuner eller enskilda. Kommittéerna bör såomsorgsfullt som möjligt belysa de indirekta effekter i form av exempelvisökad administration och ökat krångel, som förslagen kan medföra för myndigheteroch enskilda. I budgetförslaget för /81 framhålls attregeringen för sin del är inriktad på alt i slörre utsträckning än lidigarevara restriktiv med krav på kommunala insatser. har i samband därmeduttalat (FiU 1979/80:15) atl en självklar utgångspunkt för riksdagensställningstaganden bör vara att kommuner och landstingskommuner inte annal änundantagsvis åsamkas nya utgifter till följd av statliga beslut. Iregeringsförklaringen betonades också alt regeringen avser attnoga granska de ekonomiska verkningarna för den kommunala sektorn av slalligabeslut. Det är därför nödvändigl all olika reformers effekter på den kommunalaverksamhetens volymutveckling och på den kommunala ekonomin klarläggs. Motdenna bakgrund måste kommittéerna noga beakta de kommunalekonomiskakonsekvenserna av lämnade förslag och redovisa ell genomarbetat underlag sommedger bedömningar i dessa avseenden. De förulsällningar för utredningsarbetet som jag nu dragitupp bör gälla för samtliga kommittéer och särskilda utredare oavsett vad somhar sagts i enskilda kommiltédirekfiv. De kommittéer som på grund av särskildaskäl inte anser sig kunna uppfylla kravet på alt alla förslag skall hållas inomramen för oförändrade resurser skall anmäla della lill detstatsråd till vars ansvarsområde den hör. Del ankommer på regeringen attbesluta om undantag i något särskilt fall kan medges. 171 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:6 Jag hemställer all regeringen beslutar all kommittéernaoch de särskilda utredarna genom departementens försorg ges fill känna vad jag anförti della ärende. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hemställan. Utredning om forsknings- och utvecklingsinsatserrörande offentlig ekonomi Departementschefen, stalsrådel Mundebo, anför. Under senare årtionden har den offentliga sektorn vuxitkraftigt i alla väsfiiga industriländer. I sysselsätter stat, kommuneroch landstingskommuner numera mer än 1.400.000 personer. Den kommunala ochlandstingskommunala verksamheten har genomgått en snabbexpansion. Även transfereringsutgifterna och socialförsäkringssektorn harsnabbt vuxit i omfång. De totala slalliga utgifternas volymökning har under1970-lalet uppgått till 6 ä . Som andel avbrullonafio-nalprodukten har de offentliga utgifterna under perioden 1970-1979ökal från . Den offentliga sektorn intar således en betydelsefullställning i samhällsekonomin. Genom lagstiftning, beskattning,resursöverföringar och offentliga insatser utövar staten och kommunerna ettväsentligt inflytande på våra levnadsbetingelser. De politiska besluten fyllerhärvid flera olika syften. En vikfig uppgift är att bidra till etl effektivtutnyttjande av samhällets resurser, en annan alt påverka fördelningen avinkomster och välfärd. En tredje väsentlig funktion är alt bidra till atl densamhällsekonomiska balansen vidmakthålls. I Sverige- liksom i flertalet av - har finansieringen av de offenfiigautgifterna berett stora svårigheier. Den offentliga sektornsfinansiella sparande har minskal under 1970-lalel vilkel avspeglas i växandebudgetunderskott. är underskott av nuvarande storlek inle förenliga medvåra strävanden all upprätthålla hög sysselsättning, stabila priser och externbalans. Det råder därför bred politisk enighet om all en dämpning av denoffentliga sektorns tillväxt nu är nödvändig. 1980-talels ekonomiska problemställer krav på en fortsatt förnyelse av skattepolitiken och på en medvetenutgiftspolitik som bl.a. innebär atl redan befinlliga resurser genom omprövningkan frigöras för nya insatser. Den offentliga sektorns framlida finansieringsproblem hardiskuterats av flera offentliga utredningar, bl.a. kommunalekonomiskautredning (KEU), långtidsutredning (LU), sysselsältningsulredningenoch skatteutredning. Vissa förslag rörande utgiftspolitiken harframlagts av förvallningsulredningen. Förändringar i skattesystemet uireds f.n.av bl.a. fasfighetslaxeringskommitté,Iraklamenlsbeskallningssakkun-niga, realbeskattningsutredningen, bruttoskattekommittén, kapitalvinst- Del II B:6 Skr. 1980/81:103 172 kommittén och energiskattekommitién. Ytterligare några skatlepolitiskakommittéer kommer alt tillkallas. Vid sidan av det väsentliga utredningsarbete som utförsinom ramen för kommittéväsendet är del enligt min mening viktigt alt del ocksåbedrivs ell bredare forsknings- och utvecklingsarbete kring offenlligekonomiskafrågor. Sådana insatser kan syfta bl.a. fill atl belysa effekfivilelen i deskattepolitiska och ulgiftspoHtiska modeller som valts och ge uppslagtill nya lösningar. Till de frågor som förtjänar uppmärksamhet hör samspeletmellan statliga och kommunala finanser liksom effekterna av olika anslagsformeroch anslagsvillkor. Jag vill erinra om att i skrivelserna 1975/76:409och 1977/78:20 har påtalat behov av forskning kring statsbudgeternasfördelningspolitiska verkningar. Inom en rad sektorer har del inrättatssärskilda organ för all initiera och samordna forsknings- ochutvecklingsinsatser. Några av dessa har givits en fristående ställning, medanandra knutits antingen till det ansvariga departementet eller lill något avdess ämbetsverk. Inom budgetdeparlementets område förekommer fou-insalser inomramen för verksamheten vid vissa myndigheter, I.ex. riksrevisionsverkei,och statskontoret. Forskning i offentligekonomiska frågorbedrivs också med slöd av humanistiska samhällsvetenskapliga forskningsrådet,forskningsrådsnämnden, riksbanksfonden och del nordiska skatlevetenskapligaforskningsrådet. Det är angelägel all forskningen på dessa områden präglas avmångfald så alt beslutsfattarna får tillgång lill alternativa bedömningar,Hksom att finansierande organ får bedöma aktuella projekt med utgångspunkt isinsemellan olika ansatser. En instans med överblick över hela fältet saknasemellerfid och åtskilliga av de problem som f.n. ler sig särskilt brännandeägnas alltför ringa uppmärksamhet. Med hänsyn till de betydande problem som vi står inför ärdet enligl min mening angeläget att forsknings- och ulvecklingsarbelel rörandeskilda offentHgekonomiska frågor intensifieras. Av särskild betydelse ärkonstruktivt inriktade undersökningar som kan ge bidrag lill det politiskabeslutsunderlaget. En utredare bör därför tillkallas för atl kartlägga denforskning som f.n. bedrivs och utarbeta förslag lill verksamhetsprogram ochformer för vidgade insatser. Utredningsuppdraget bör avslutas senast den 15november 1980. Som en utgångspunkt för kommitténs arbele skall gälla altalla förslag som läggs fram skall kunna genomföras inom ramen för oförändraderesurser inom det område som förslagen avser. Det innebär alt omkostnadskrävande förslag läggs fram måste visas hur förslagen kanfinansieras genom besparingar i form av ralionaHseringar och omprövning avpågående verksamhet inom ulredningsområdet. Även i övrigt gäller de direkfivsom utfärdats till samtliga kommittéer och särskilda utredare angående finansieringav reformer (Dir. 1980:20). Med hänvisning fill vad jag nu anfört hemställer jag atlregeringen bemyndigar chefen för budgetdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utredaformer och uppgifter för forsknings- och utvecklingsinsatser rörande offentligekonomi, och all besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag alt regeringen föreskriver altkostnaderna skall belasta åttonde huvudtitelns kommilléanslag. 173 Kommittéer: Budgetdepartementet Del II B:7 Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. Deprinciper som har tillämpats vid prövning av frågan om rätt lill pension förpolifiskt tillsatta tjänstemän som entledigats i anslutning till etl regeringsskiftegrundas på en överenskommelse mellan representanter för den avgående och dentillträdande regeringen i samband med regeringsskiftet . Bara politiskttillsatta tjänstemän som lämnade sina anställningar då har fått rätt lillpension. Flerlalel av dem var statssekreterare. Ifrågavarandestatssekreterare har tillförsäkrats rätt till pension under förutsättning attde under har innehaft antingen statssekrete-rartjänst ellerslalssekrelerarljänsl och föregående lägre kanslihusljänsl. Pensionen harbestämts bara med hänsyn till lönen i den lägre tjänsten, om innehavet av denhar utgjort en förutsättning för rätlen till pension. Ianslutning lill de regler som enligt förordningen om förordnandepension(1959:288) gäUer vid beräkning av pension åt landshövdingar, generaldirektöreroch vissa andra tjänstemän med förordnande på bestämd lid harstatssekreterarpensionen fastställts att utgå oavkortad efter en anställningstidav och alltid med ell belopp som svarar mol av helpension. Vid bestämmande av pensionen har alltså vart och ell av de sex förstaåren räknats som inemot 1.3/och vart och etl av de följande upp tillsammanlagt tolv som något mer än 1/. Pensionenbetalas inte ut om den f.d. statssekreteraren har lön från statligt regleradanställning som i lönehänseende är likvärdig med eller högre än tjänsten somstatssekreterare. Någon annan väsentlig begränsning i rätten att uppbärapensionen finns inte. I andra fall betalas alltså pension ut jämsides meduppburen lön.