prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Rådgivningen bör inriktas mot områden där godamöjligheter finns till energihushållning samt övergång till andra energislag änolja och där goda resultat kan åstadkommas snabbt. Det är vidare viktigt attden sakkunskap och de erfarenheter som finns samlade hos de rådgivande organenför näringslivets energihushållning i övrigt och för energihushållning i bostäderm. m. tas till vara och att ett meningsfullt samarbete utvecklas mellan derådgivande instanserna. Mot bakgrund av vad jag nu haranfört bör särskilda medel för energirådgivning till jordbruk ochträdgårdsnäring avsättas. Verksamheten bör - i likhet med energirådgivningentill näringslivet i övrigt - finansieras via oljeersättningsfonden. Jagberäknar behovet av medel för rådgivningsverksamheten till 9 milj. kr. förtreårsperioden /82-1983/84. För /82 kommer jag i detföljande att beräkna behovet av medel för verksamheten 3 milj. kr. Jag återkommer i det följande tilldessa frågor vid min behandling av anslagsfrågorna. Mot bakgrund av vad jag tidigarehar anfört om behovet av stöd till utveckling av metoder m. m. för provninginom energiområdet föreslår jag att lantbruksstyrelsen får disponera medel försådant stöd från tionde huvudtitelns anslag B 8. Bidrag tillträdgårdsnäringens rationalisering. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 86 Jag återkommer till denna fråga i samband med min behandling av övrigaanslagsfrågor. Fortsatta insatser för energiteknisk forskning ochutveckling inom jordbruk och trädgårdsnäring kommer i det följande (avsnitt15.2.3) att behandlas av chefen för industridepartementet när han tar uppfrågan om ett nytt treärsprogram för energiforskningen. Insatserna inomjordbruket inriktas mot bättre klimathållning och torkningsmetoder samt inomträdgårdsnäringen mot energisnålare växthus. Erfarenheter frånsolvärmefillämpning-ar kan därvid vara av intresse. Härutöver föreslås inomtillförselområdet betydande insatser avseende utnyttjande av energiinnehållet ilantbrukets produkter. När det gäller trädgårdsnäringen vill jag härutöveranföra följande. Växthusodlingen inom trädgårdsnäringen har i flera avseendenen särställning i energihänseende bland våra näringar. Odlingen bygger påmöjligheterna att ta till vara solenergi och på att då denna interäcker till, komplettera den med energi i form av främst olja. Kostnaderna förden tillförda energin uppgår till av de totala kostnadernai produktionen. Sedan oljekrisen har växthusodlingen haftekonomiska problem vilka har medfört omfattande förändringar iodlingsinriktning och företagsstruktur. Statsmakterna har vid ett flertaltillfällen genom särskilda län och bidrag stött företagensanpassning till nya marknads- och produktionsförhållanden. Som jag tidigare (avsnitt4.2.3) har anfört har trädgårdsnäringen enligt gällande bestämmelsernedsättning av energiskatten på elkraft och bränslen. Stöd tillenergibesparande åtgärder i trädgårdsnäringen lämnas f. n. enligt förordningen(1979:428) om statsbidrag till energibesparande åtgärder inomträdgårdsföretag. Stödet har haft stor betydelse för att underlätta företagensanpassning till höjda energipriser och har haft en god spareffekt.Energibesparingarna har kunnat åstadkommas till förhållandevis låga kostnader.Ett omfattande forsknings- och utvecklingsarbete pågår och har resulterat i enhelt ny teknik i fråga om både byggande och produktion. Omfattandeinvesteringar för energihushållning behövs inom näringen. För att åstadkomma en tidigareläggning av dessainvesteringar bör bidrag fill energibesparande åtgärder lämnas även /82. Bidragsgivningen under detta år bör ses som en avtrappningav bidragsverksamheten. Bidrag bör inte lämnas efter utgången av budgetåret1981/ 82. Bidrag bör få beviljas med sammanlagt högst 5 milj.kr. under /82. Jag återkommer i det följande till frågan vid minbehandling av anslagsfrågorna. De statliga satsningarna på information m.m. inomenergihushållningsområdet sker främst genom energisparkommitténs verksamhet.Energisparkommittén (I 1974:05) tillkallades med uppgift att 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 87 a. en energisparkampanj . Kommittén har senare genomtilläggsdirektiv fått sitt uppdrag förlängt och utvidgat till att omfatta bl.a. samordning av och stöd till myndigheternas information om energisparande vidsidan av egna informationsåtgärder. Kommittén har vidare i uppdrag att i samrådmed SIND fortlöpande följa energikonsumtionens utveckling och när det ärmotiverat, offentligt redovisa sina bedömningar samt att undersökaförutsättningar för att under icke krisförhållanden införa direktarestriktioner eller förbud mot vissa slag av energianvändning. En annanuppgift för kommittén är att efter samråd med lämnaföreskrifter för statliga energisparledares arbete och att samordnarapporteringen angående energihushållningsarbetet inom de statligamyndigheterna. Kommitténs informationsarbete är inriktat på att utarbetainformationsmaterial som vänder sig till olika målgrupper och att sfimulera bl.a. kommuner, organisationer och företag att bedriva aktiviteter som leder tillatt allmänheten, företag m.fl. genomför energihushäl-lande åtgärder. Kommitténhar också bedrivit projektverksamhet inom olika områden. Inom ramen för uppdraget rörande restriktionereller förbud har kommittén även utrett sådana områden där andra styrmedel änrestriktioner m. m. kan komma att bli aktuella. Kommittén lämnade i en rapporttill regeringen en lägesbeskrivning avseende uppdraget. I rapportenkonstaterade kommittén att det har visat sig vara mycket svårt att finnaområden där restrikfioner och förbud för icke krislägen kan föreslås. Ettkonkret förslag lades dock fram, nämligen att krav på obligatorisk startklockavid användandet av motor- och kupévärmare övervägs. Vidare har kommittén lagtfram förslag om bl. a. åtgärder för energihushållning inom förpackningssektorn. Enligt mina förslag om styrmedel för energihushållningsprogrammetunder bör inriktningen vara att restriktioner och förbud används medyttersta sparsamhet. blir dock givetvis åtgärder av dennatyp aktuella. Mot bakgrund av vad jag nu har anfört anser jag det inte ändamålsenligtatt utreda frågor rörande restriktioner eller förbud för vissa slag avenergianvändning annat än för krissituationer. Jag avser därför föreslåregeringen att energisparkommittén inte längre skall ha detta uppdrag. Enligt min mening har energisparkommitténsinformationsåtgärder tillsammans med energiprishöjningaroch andra faktorer -otvivelaktigt lett till ett ökat medvetande om behovet avenergihushållningsåtgärder och ökat kunskaperna om sådana åtgärder. Åtgärder för att spara energi, ersätta olja medandra energislag och införa ny teknik behöver genomföras föratt vi skall kunna minska oljeberoendet. Medverkan frän mänga olika människor,myndigheter, kommuner, organisationer m. fl. krävs för att vi skall röna framgångi ansträngningarna. Det är därför enligt min mening väsentligt att resurser Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 88 finns för en aktiv och snabb information tillenergianvändarna m. fl. Staten och kommunerna bör till stor del ta på sigansvaret för denna information. Det finns mot denna bakgrund behovav en sammanhållen statlig informationsfunktion inom energiområdet. Denna börha energipolitiska bedömningar som grund för sin verksamhet. En del avverksamheten bör vara att samordna och stödja informationsinsatser vidmyndigheter som arbetar med energihushållningsfrågor. Deninformationsverksamhet som har bedrivits av energisparkommittén börutgöra en del av arbetsuppgifterna för den nya energimyndighet som jag i detföljande kommer att föreslå skall inrättas fr. o. m. den 1 juli 1982.Grundprincipen för ansvarsfördelningen avseende informationen inomenergihushållningsområdet bör, liksom , vara att ansvaret åvilar demyndigheter som arbetar med energihushållning. Mitt förslag innebär att den nyamyndigheten i huvudsak tar över de uppgifter som energisparkommittén f. n. har.Energisparkommittén bör därmed upphöra . De ställningstaganden som jag nuhar redovisat innebär att jag, i likhet med flertalet remissinstanser, inte kanstödja det förslag som utredningen om myndighetsorganisationen inomenergiområdet har lagt fram om att ombilda energisparkommittén till enenergisparnämnd. Jag återkommer i det följande till denna fråga (avsnitt11.4.5). Den nya energimyndigheten föresläsinrättas . Under /82 bör energisparkommitténbedriva verksamheten enligt de riktlinjer som har gällt . Kommittén bördock, enligt vad jag har anfört, inte ha i uppdrag att utreda frågor röranderestriktioner eller förbud. Chefen för industridepartementet har ibudgetpropositionen 1981 (prop. 1980/81: 100 bil. 17) efter samråd med migberäknat 15 milj. kr. för kommitténs verksamhet under nästa budgetår. Jag går över till att behandlaenergisparkommitténs förslag om startklockor för elektriska motorvärmare ochom energibesparingar inom förpackningssektorn. Beredningen av kommitténs förslagom startklockor har visat att säkra uppgifter om bl. a. möjlig energibesparing,antalet berörda bilar och lämplig typ av klocka inte föreligger.Prisökningarna på el och det ökade energimedvetandet tordetillsammans med informationsåtgärder leda till att de reduceringar avelanvändningen som kan åstadkommas genom att begränsa inkopplingstiden förelektriska motorvärmare i tillräcklig utsträckning tas till vara utan attförbud eller restriktioner införs. Jag har tidigare anfört attrestriktioner och förbud bör användas med yttersta sparsamhet. Mot dennabakgrund anser jag att förslaget om att införa krav på obligatorisk startklockavid användande av motor- och kupévärmare inte bör genomföras. I rapporten (ESK 1979:01) Energioch förpackningar föreslår energisparkommittén olika åtgärder för att minskaenergiåtgången inom förpackningsområdet. Åtgärderna avser användning av oblektpapper för 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 89 förpackningar,övergäng till returnerbara dryckes- och transportförpackningar samt registeröver.förpackningars energibehov som grund för energideklaration. Rapporten hari de delar som rör frågor om returglas och engångsförpackningar för dryckeröverlämnats till utredningen (Jo 1980:05) om återvinning av vissadryckesförpackningar. I det följande kommer jag därför att uppehålla mig vid dedelar i rapporten som rör övergång till oblekt papper i förpackningar,returnerbara transportförpackningar och energideklaration av förpackningar. Ensammanfattning av förslagen och remissyttrandena över dessa delar av rapportenredovisas i bilaga 1.5. Energisparkommitténföreslår att man frän svensk sida initierar ett internationellt samarbete föratt undanröja konkurtensnackdelar vid övergäng till oblekt papper och anmäleratt kommittén avser att initiera förhandlingar med producenter med dominerandemarknadsställning för sina produkter i i syfte att påskynda enövergång till oblekt papper i produkternas förpackningar. Kommittén föreslärockså att något lämpligt organ får i uppdrag att initiera ett samarbete medberörda intressenter i syfte att förbättra och till nya varugrupper utvidgabefintliga system för returnerbara transportförpackningar. Slutligen föreslåsatt ett offentligt register över olika förpackningars energibehov upprättasunder en försöksperiod av som underlag för energideklaration avförpackningar. Ettflertal remissinstanser anser att det är nödvändigt att spara energi på allaområden och ställer sig positiva till de strävanden som kommit till uttryck irapporten. De påpekar emellertid också att den energibesparing som bedöms kunnauppnås om förslagen i rapporten genomförs utgör en förhållandevis liten del avlandets totala energianvändning. En del remissinstanser ställer sig heltavvisande eller tveksamma till vissa delar av de förslag som redovisas ochframhåller att ytterligare underlag måste tas fram innan beslut kan fattas. Avuppgifterna i energisparkommitténs rapport framgår att spareffekterna av deföreslagna åtgärderna uppskattas till förhållandevis låga värden och attsparresultaten i hög grad är beroende av vad som är praktiskt möjligt attgenomföra. I likhet med ett stort antal remissinstanser anser jag att det ärangeläget att spara energi pä alla områden. Det är emellertid nödvändigt attväga möjliga besparingar mot de insatser som behövs för att nä besparingarna. Jagutgår frän att de möjligheter till energibesparingar som kan finnas genomövergäng från blekt till oblekt papper i förpackningar bevakas av berördabranscher. Av rapporten framgår att en övergång frän blekt till oblekt papper iförpackningar kan innebära en försämrad konkurrenssitua-fion för svenskaförpackningsproducenter i förhållande till producenter i utlandet och attdärför denna fråga bör tas upp till behandling i internationella organ för attundanröja sådana nackdelar. Enligt min mening bör vi frän svensk sida stimuleratill att dessa frågor diskuteras i internationella sammanhang. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 90 Vi bör också försöka ta tillvara demöjligheter till användning av oblekt papper i förpackningar för produkter därföretagens internationella kon-kurtenssituation inte påverkas.Energisparkommittén bör i detta syfte ta upp överläggningar med sädanaproducenter på den svenska marknaden som har en dominerande marknadsställning isyfte att verka för en övergång till oblekt papper i förpackningar. I rapporten framhålls att inteoväsentliga energivinster kan göras genom att öka användningen av returnerbaratransportförpackningar. Remissinstanserna pekar bl. a. pä att det behövsytterligare faktaunderlag för att belysa bl. a. eventuella kostnadsbesparingar.Vidare framgår av yttrandena att en omfattande standardisering avtransportförpackningar har ägt rum och att arbetet härmed alltjämt pågår. För egen del anser jag det varaönskvärt att en ytteriigare standardisering av transportförpackningarna kommertill stånd om man därigenom kan bidra till besparing av energi fill rimligakostnader. Jag utgår frän att intressenterna inom aktuella branscher bevakardessa frågor och vidtar de åtgärder de anser befogade. Syftet med energisparkommitténsförslag om register över förpackningars energibehov är att inriktatillverkning och användning av förpackningar mot energisnålare sådana. Motbakgrund av att det finns ett stort antal olika processer för att framställaförpackningar och olika material i förpackningarna anser jag att möjligheternaatt åstadkomma rättvisande beräkningar av energiåtgången i olika förpackningarmåste betraktas som små. Genomförande av förslaget kan också leda till ettbetungande upp-giftslämnande. Det är vidare väsentligt att man i dettasammanhang beaktar förbrukningen av även andra resurser i samhället än energi.Bl. a. mot bakgrund härav är jag, i likhet med flertalet remissinstanser, inteberedd att förorda att energisparkommitténs förslag genomförs. Jag räknar medatt berörda branscher vidtar de åtgärder som de anser ändamålsenliga inom dettaområde. Utvecklingen av den framtidaenergianvändningen inom sektorn bostäder, service m. m. beror bl. a. påförändringar i antalet lägenheter, dessas storlek och standard, fördelningen avlägenheterna pä småhus och flerfamiljshus och utvecklingen av lokalbeståndet. Fördelningen på uppvärmningsform påverkar, som jagtidigare har nämnt, också storleken av den slutliga energianvändningen inomdenna sektor. En övergång el- eller Qärtvärme minskar den redovisade användningengenom att energiomvandlingsföriusterna efter en sådan övergångredovisningsmässigt sett hamnar utanför sektorns energianvändning. Dessutom kanen övergång till el- eller fjärrvärme i sig innebära en förbättradenergihushållning genom högre verkningsgrad i anläggningarna för produktion avQärtvärme än i enskilda pannor. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 91 För hushållens användning av energi till annat änuppvärmning har bl. a. inkomstutvecklingen betydelse. Somjag har nämnt har SIND dels gjort en prognos över den sannolikautvecklingen av energianvändningen , dels beräknatenergiutvecklingen i LU 80:s två huvudalternativ för ekonomisk utveckling tillär 1985. Bostads- och lokalbeständen antas utvecklas likartat i de tväalternativen. Energisparandet beräknas lyckas bättre i alternativ 1 än-»alternativ 2. SIND:s beräkningar visar pä en minskning av energianvändningeninom bostäder, service m. m. pä per är i genomsnitt i alternativ 1 och1,i alternativ 2 . Om korrigering sker för att år1979 var kallare än normalt, blir den beräknade årliga minskningen resp. 1,2 %och . SIND:sberäkningar av bostadsbeståndets utveckling följer i prognosen för perioden1979-1990 i stort de bedömningar som har gjorts av LU 80 för hela 1980-talet.SIND räknar med att antalet lägenheter i småhus ökar med i genomsnitt perår - motsvarande 23000-24000 lägenheter - och i flerbostadshus per är- motsvarande 9000-10000 lägenheter - . Andelen småhus beräknasalltså öka , vilket leder till att den genomsnittligaenergianvändningen per lägenhet i nya bostäder ökar. En viss tillväxt avlokalbeståndet antas också i beräkningarna. Förnya hus som uppförs enligt reglerna i SBN beräknas, som jag haranfört, energiåtgängen bli ungefär hälften mot energiåtgängen i hus uppförda ibörjan av . Mänga hus som uppförs uppfyller med god marginal kraven inu gällande bestämmelser. SIND antar att åtgångs-talen i nya bostäder minskarytterligare något mot slutet av perioden till är 1990 pä grund av effekter avökade energipriser. Den genomsnittliga energiåtgången i befintligabyggnader påverkas bl. a. av resultatet av energisparandet i befintligbebyggelse. SIND räknar i sin prognos inte med attsparåtgärder kommer att vidtas i befintliga byggnader i sådan utsträckning attså mycket energi sparas som omfattas av den av beslutadeambitionsnivån för energisparandet i befintlig bebyggelse. Verket räknar dockmed en sänkning av den specifika energianvändningen både i bostäder ochlokaler. Andelen el- eller fjärtvärmda småhus beräknasenligt SIND:s prognos öka från till 1990.Motsvarande uppgift för flerbostadshus är till . En övergång till el-eller fjärtvärme beräknas alltså ske både i småhus och flerbostadshus. Andelenenskild oljeuppvärmning minskar i motsvarande grad. Jag kommer attbehandla frågor om värmeförsörjning (kapitel 8). Av vad jag dä kommer attframhålla framgår att jag räknar med en större övergång till el- och Qärr-värmeän vad SIND har gjort. Utvecklingen av den privata konsumtionen påverkarden framtida energianvändningen hos hushållen. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 92 med i genomsnitt per är. väntasökningstakten bli betydligt mindre. Detta torde begränsa hushållens användningav energi. Energianvändningen inom sektornberäknas enligt SIND minska med i genomsnitt perär. temperaturkorrigeras beräknas minskningen blii genomsnitt . Oljeanvändningen beräknas minska medan användningenav el och andra bränslen än olja beräknas öka. Oljans andel av den totalaenergianvändningen inom sektorn beräknas enligt SIND minska från år 1979fill . Mot bakgrund av nyssnämndaprognoser och beräkningar samt de spar-program som föresläs för 1980-taletfinner jag efter samråd med chefen för det rimligt atträkna med en användningsnivå för bostäder, service m.m. på ,varav el och på , varav ca el. De undregränserna i intervallen har satts med beaktande av de förslag till besparingarsom chefen för kommer att lägga fram . Fördelningen mellan el och bränsleninom denna sektor bestäms framför allt av industrins elbehov. Vid en lågindustriell tillväxt och därmed ett lågt elbehov inom industrin finns störremöjligheter att använda el för att ersätta olja inom sektorn bostäder, servicem. Därför är inte t. ex. en låg energianvändningsnivå inom bostäder, servicem. m. nödvändigtvis förbunden med en låg elanvändningsnivä. De användningsnivåer som jag nu harangett innebär en genomsnittlig ärlig minskning av energianvändningen inomsektorn bostäder, service m.m. med 3,2-2,och med2,4-1,. Användningen av bränsle beräknas minskamedan elanvändningen beräknas öka. Om uppgifterna för är 1979 temperaturkorrigerasberäknas den genomsnittliga årliga minskningen av energianvändningen till2,3-1,och till 1,. 4.5 Energihushållningsprogram för transportsektorn Jag skall nu informera omriktlinjerna för energihushållning inom transportsektorn och om hur dessariktlinjer bör utvecklas. av den totalaenergianvändningen och av den slutliga användningen av olja i landetavser transportsektorn. All energianvändning för inrikes trafik samt denbunkring för utrikes sjöfart och flyg som sker i räknas in i sektornsenergianvändning. De inrikes transporterna svarar för och bunkring förutrikes sjöfart och luftfart för av transportsektorns energianvändning. Den övervägande delen av energianvändningen avserbiltrafiken. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 93 sonbilarna svarar för och lastbilarna för drygt20 % av de inrikes transporternas energianvändning. Järnvägar och bussar svararsammanlagt för , sjöfarten och flyget av inrikestrafikensenergiförbrukning. Sektorn är till beroende avoljeprodukter. Endast den spårbundna trafiken, dvs. järnväg, tunnelbana ochspårväg, använder elenergi. Energiåtgängen för transporter harvuxit snabbt . Den genomsnittliga årliga ökningstakten harvarit störte än för övriga sektorer vilket har lett till att transportsektornsandel av den totala energianvändningen har ökat. Sektorns energianvändningberäknas ha ökat per är från till 80TWh. Den snabba tillväxten av transportsektornsenergianvändning har framför allt berott på en kraftig ökning avpersonbilarnas transportarbete och i viss mån på en successiv utveckling mottyngre fordon med högre bränsleförbrukning. Tätortsbebyggelsen har blivitalltmer utspridd med ett ökat trafikarbete som följd. haremellertid medfört förändringar. Bilbeståndet har inte ökat i någon störteutsträckning och förbrukningen av bensin har minskat under densenaste tiden. 4.5.2 Program för energihushållning inom transportsektornunder I trafikpolitiska beslutvåren (prop. 1978/79:99, /79: 18, rskr 1978/79:419) angavsriktlinjer för ett energihushållningsprogram inom transportsektorn. Målet förde åtgärder som föreslogs var att minska energianvändningen inomtransportsektorn i förhällande till en beräknad energianvändning förår 1990. Som en allmän utgångspunkt betonades att valet av energibesparandeåtgärder måste grundas pä en helhetssyn, varvid inte enbart transportmedlensenergianvändning beaktas. I det trafikpoliuska beslutet angavs olika vägar för attåstadkomma energibesparingar. a. pekades på möjligheterna att minska transportbehovetoch trafikarbetet genom t. ex. bebyggelseplaneringen, bättre resandeplaneringoch effektivare transportorganisation. Vidare förordades en övergång till merenergieffektiva transportmedel där kollektivtrafikens betydelse och samåkningenbetonades. Tekniska förändringar av fordonen liksom ett bättre framförande ochunderhåll av fordonen borde också enligt beslutet medverka till en minskadenergianvändning. De åtgärder som därvid anvisades var bl. a. riktlinjer förnya bilars bränsleförbrukning och förbättrad information till bilisterna. Bilbranschens utprägladeinternationella karaktär samt industri- och handelspolitiska övervägandenutgjorde en vikfig grund för åtgärdsförslagen. I beslutet betonades attskärpta krav beträffande avgasutsläpp och trafiksäkerhet i vissa fall inverkarnegativt på bränsleförbrukningen. Hänsyn skulle tas inte bara tillbränsleförbrukningen utan också till miljö- och säkerhetskrav vid valet avåtgärder på personbilsområdet. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 94 Riktlinjerna för energihushållningsprogrammet harföljts upp genom en rad insatser. Det har enligt min mening inte sedan våren1979 framkommit något nytt underlag som motiverar en omprövning av deriktlinjer som då angavs. Jag kommer därför, efter samråd med chefen förkommunikationsdepartementet, att i det följande föreslå dels vissapreciseringar av riktlinjerna, dels ytterligare insatser som jag bedömernödvändiga. Energianvändningen inom transportsektorn bestårnästan helt av oljeprodukter. Det är angeläget med åtgärder som minskaroljeanvändningen. Detta kan åstadkommas bl.