prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till det anförda anser jag att deskyldigheter som jag föreslår skall åläggas reaktorinnehavarna tas upp i ensärskild lag. Till ledning för avgiftens bestämmande bör deåtgärder som behövs för att omhänderta använt kärnbränsle och radioaktivtavfall från detta och för att avveckla och riva reaktoranläggningen anges.Detta bör ske i en plan. I lagen bör en skyldighet att upprätta en sådan planföreskrivas. Också i fråga om åtgärder som kan medföra kostnader för staten bören plan upprättas. I den föreslagna lagen bör vidare föreskrifterlämnas om bestämmande och beräkning av avgiften. Denna bör bestämmas årligenför nästföljande år. Härigenom kan avgiften anpassas allteftersom underlagetför dess beräkning ändras. Utgångspunkten för avgiftsberäkningen måste vara attde sammanlagda avgiftsbelopp som erläggs under en reaktors drifttid täckerkostnaderna för de åtgärder som behövs för att i reaktorn använt kärnbränsleoch radioaktivt avfall från detta skall kunna hanteras och slulförvaras ochreaktoranläggningen avvecklas och rivas pä ett säkert sätt. Hänsyn bör härvidtas till sådana omständigheter som kan påverka avgiftsberäkningen. Med hänsyntill behövliga åtgärder och kostnaderna för dessa och fill reaktorns beräknadedrifttid bestäms avgiften i förhållande till den från reaktoranläggningenlevererade energin. Om underiaget för avgiftsberäkningen är bristfälligt elleruppgifter i något hänseende saknas, bör avgiften bestämmas till skäligt belopp. Vidare bör i den föreslagna lagen tas införeskrifter om inbetalning av avgifter, användning av dessa och om utlåningtill reaktorinnehavaren. I lagen bör också anges de villkor som bör gälla förreaklorinnehavarens lån av avgiftsmedel. Det bör ankomma på regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer att pröva de frågor som uppkommer i samband med finansieringenav framtida utgifter för använt kärnbränsle m. m. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer bör härvid ha rätt att få de upplysningar,del av de handlingar och det tillträde som behövs för att kunna fullgörauppgifterna. En skyldighet i dessa hänseenden bör åläggas reaktorinnehavaren.Straff bör kunna följa om skyldigheterna åsidosätts. Vad jag nu anfört bör tasupp i lagen. Lagen bör träda i kraft . Skyldighetatt erlägga avgift första gången bör inträda för . En föreskrift härombör tas in i lagens övergångsbestämmelser. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 614 I enlighet med vad jag nu haranfört har inom industridepartementet upprättats förslag till lag om finansiering av framtida utgifter för använtkärnbränsle m. m. Förslaget bör fogas till regeringsprotokollet i detta ärendesom bilaga 4. I paragrafen läggs fast vissagrundläggande principer om ansvaret för hantering och förvaring av använtkärnbränsle och radioaktivt avfall. Principerna, som får anses vara allmäntaccepterade och som i sak svarar mot vad som f. n. anses gälla, tar sikte påden s. k. kärnbränslecykelns slutsteg och på kärnkraftanläggningar som hartagits ur drift. I enlighet med de överväganden somhar redovisats i den allmänna motiveringen föreskrivs skyldighet förreaktorinnehavaren att svara för att det kärnbränsle som använts i en reaktoroch det radioakliva avfall som härrör från det använda kärnbränslet hanterasoch slutförvaras pä ett säkert sätt. Föreskrifterna avser alltså det s.k.högaktiva avfallet. Föreskrifterna utgår från principen att den som driverindustriell verksamhet också skall ansvara för att de problem som verksamhetenger upphov till kan lösas. Denna princip ligger till grund för bl. a. lagen(1977: 140) om särskilt tillstånd att tillföra kärnreaktor kärnbränsle, m.m.,den s.k. villkorslagen (prop. 1976/77:53 s. 17). Som framgår av vad somuttalas i förarbetena till denna lag måste de krav som ställs påomhändertagande av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall frän detta mednödvändighet vara mycket långtgående. I paragrafen föreskrivs vidare enskyldighet att svara för att reaktoranläggningen avvecklas och rivs på ettsäkert sätt. Skälen härtill har redovisats i den allmänna motiveringen.Skyldigheten avser fullständig demontering och bortforsling av reaktorn och deövriga anordningar som ingår i reaktoranläggningen. Paragrafen innebär också attreaktorinnehavaren är skyldig att vidta alla de åtgärder som behövs för attanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall från detta skall kunna hanteras ochslutförvaras och reakloranläggningen avvecklas och rivas på ett säkert sätt.Häri ligger bl. a. etl ansvar för att klarlägga vilka åtgärder som behövs ochhur dessa åtgärder skall kunna vidtas. Det innebär att en reaktorinnehavare ärskyldig att bedriva den forsknings- och utvecklingsverksamhet som behövs föratt det använda kärnbränslet och det radioaktiva avfall som härrör från deltaskall kunna hanteras och slutförvaras på ett säkert sätt. Motsvarandeskyldighet gäller i fråga om avveckling och rivning av reaktoranläggningen.Reaktorinneha- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 615 vårenär vidare skyldig att ombesörja att bl. a. tekniskt kunnande, kompetens,utrustning och anläggningar finns tillgängliga i behövlig utsträckning ochockså utnyttjas. Reaktorinnehavaren behöver emellertid inte självbedriva forsknings-eller utvecklingsverksamhet eller annars vidta åtgärder. Detkan ske inom ett av kärnkraftproducenterna ägt bolag eller en av dem upprättadorganisation eller genom köp av tjänster. Ansvaret ligger dock hos reaktorinnehavaren.Detta har i paragrafen uttryckts så att reaktorinnehavaren skall svara för de ipunkterna 1-3 angivna åtgärderna. De åtgärder som behövs i fråga om använtkärnbränsle och radioaktivt avfall från detta skiljer sig från de åtgärder sombehövs för avveckling och rivning av reaktoranläggningar. Ämnen som ingår i denförst nämnda kategorien måste med hänsyn till den strålning som ämnena avgerhållas avskilda frän organiskt liv . För produkter frånavveckling och rivning av en reaktoranläggning krävs endast för vissa avprodukterna att de hålls isolerade. Isolering behövs för betydligt kortare tidbeträffande dessa jämfört med vad som krävs beträffande ämnen som hör till denförst nämnda kategorien. De skyldigheter som har angetts åvilar somnämnts dem som har tillstånd enligt atomenergilagen att inneha eller drivakärnkraftreaktorer, reaktorinnehavarna. Tillstånd som här avses har meddelatsför (3 reaktorer). (3reaktorer), (4 reaktorer) och (2 reaktorer). Skyldigheterna är således begränsade till innehavare avreaktorer som är avsedda för kraftproduktion. De gäller inte innehavare avtillstånd, som avser reaktorer som används för annat än kärnkraftproduktion,t. ex. forskningsreaktorer, eller som avser annan verksamhet påkärnenergiområdet. Ansvaret är inte begränsat till den tid varunder tillståndetgäller eller kärnkraftreaktorn faktiskt drivs. Ansvaret avser dock enbart detbränsle som förts bort från reaktoranläggningen under reaktorinnehavarensinnehavartid. I skyldigheten enligt 1 § att svara för åtgärdernabeträffande använt kärnbränsle och radioaktivt avfall från bränslet liggerockså en skyldighet att svara för kostnaderna för åtgärderna. Härutöverföreskrivs i paragrafen en skyldighet att svara för vissa statliga kostnader.Kostnader för staten uppkommer huvudsakligen i tre fall. Den reaktorinnehavarenåvilande skyldigheten att bedriva forsknings- och utvecklingsverksamhet kanbehöva kompletteras med insatser från statens sida. Vidare uppkommer vissaadministrativa kostnader för staten genom den verksamhet som behövs medanledning av reaktorinnehavarens skyldighet att vidta åtgärder och för attsäkerställa att medel finns tillgängliga för att bestrida kostnaderna föråtgärderna. Slutligen beräknas kostnader uppstå för åtgärder som be- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 616 hövervidtas till följd av statens övergripande ansvar för hantering och förvaring avanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Sådana åtgärder kan bli behövligafrämst vid slutförvaring av det använda kärnbränslet och det radioaktiva avfallsom härrör från detta. I paragrafens andra stycke anges vad gäller använtkärnbränsle vilka kostnader reaktorinnehavaren har att svara för. När kärnbränsle som har använts i en reaktor las urdenna, förvaras det för att svalna i de vattenbassänger som ingår ireaktoranläggningen. Detta förfarande ingår som ett normalt led i driften avreaktorn. En ny situation kan sägas uppstå när det använda kärnbränslet tas urbassängerna och förs bort från anläggningen. I paragrafens andra stycke anknytstill denna tidpunkt. Det föreskrivs att skyldigheten att svara för de kostnadersom är förenade med det använda kärnbränslet gäller sedan bränslet har förtsbort från reaktoranläggningen. Skyldigheten omfattar samtliga de kostnader somär förenade med det använda kärnbränslet, dvs. kostnader för hantering,lagring, upparbetning, annan bearbetning och slutförvaring,. Häri ingår ocksåkostnader för det radioaktiva avfall som härrör frän det använda kärnbränslet,t. ex. sådant radioaktivt avfall som uppkommer vid upparbetning av bränslet. Den föreskrivna skyldigheten att svara för dekostnader som är förenade med använt kärnbränsle gäller i fråga om allt detbränsle som har använts i reaktorn under dennas drifttid, förutsatt attreaktorinnehavaren har haft tillstånd enligt atomenergilagen att innehareaktorn . I förevarande paragraf föreskrivs attreaktorinnehavaren skall upprätta eller låta upprätta en plan för denforsknings- och utvecklingsverksamhet och de övriga åtgärder som anges i I S. Skyldigheten att upprätta en plan syftar till attklargöra vilka åtgärder som måste vidtas och vilka problem som dessa ger upphovtill. Problemen är i allmänhet gemensamma för samtliga reaktorinnehavare.Vidare kan åtgärderna antas vara sådana att de med avseende på t. ex.omfattningen av insatser lämpligen bör vidtas gemensamt av reaktorinnehavarna.Upprättande av en gemensam plan synes således kunna ha fördelar. En sådan plankan också läggas till grund för en samlad bedömning av behovet av åtgärder ochav forsknings- och utvecklingsinsatser. Möjlighet att upprätta en gemensam planges genom föreskriften att en reaktorinnehavare skall upprätta eller låtaupprätta en åtgärdsplan i samråd med övriga reaktorinnehavare. Llikhet med vadsom gäller i fräga om skyldigheten att vidta åtgärder är en reaktorinnehavareinte skyldig att själv upprätta planen. Reaktorinnehavaren svarar dock för atten plan upprättas. I planen skall anges vilka åtgärder som bedöms blibehövliga att vidta för att hantera och förvara använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall som härtör från detta samt för att avveckla och rivareaktoranläggningen. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 617 Bedömningenskall göras dels på lång, dels på kort sikt. Den senare tidrymden anges tillminst . Planen skall alltså innehålla en översiktlig del i vilken angessamtliga de åtgärder som kan antas bli behövliga att vidta och en meradetaljerad del som behandlar de åtgärder som avses bli vidtagna inom en periodom . På grundval av de i planen lämnade uppgifterna kanen uppskattning göras av de kostnader som är förenade med åtgärderna. Denteknik och de tekniska lösningar som åtgärderna ger uttryck för kan emellertidkomma att ändras. Ny teknik och nya lösningar kan framkomma. Planen skalldärför ses över . Planen skall insändas fill regeringeneller till myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen innehåller bestämmelser om att en plan äriigenskall upprättas för den kompletterande statliga forsknings- ochutvecklingsverksamheten och för de åtgärder som staten skall vidta förövervakning och kontroll av slutförvar. I paragrafen föreskrivs skyldighet för enreaktorinnehavare alt eriägga avgift till staten. Frågor som hänger samman medavgiftsskyldigheten har behandlats i den allmänna motiveringen. Som har anförts kommer utgifter föråtgärder för att hantera och slutförvara använt kärnbränsle och radioaktivtavfall från detta att uppstå långt efter det att produkfionen har upphört i denreaktor, där bränslet har använts. Det är i viss mån fallet också när detgäller åtgärder för att avveckla och riva reaktorn. Därmed saknas löpandeinkomster som kan disponeras för att bestrida utgifterna. Det innebär att medelför dessa framtida utgifter fortlöpande måste tas av intäkterna frånenergiproduktionen. Medlen måste vidare hållas samlade på ett säkert sätt föratt efter hand kunna användas för sitt ändamål. Medlen kommer att användassåväl som produktionen pågår som därefter. Med hänsyn till det anförda har föreskrivits attreaktorinnehavaren skall vara skyldig att så länge reaktorn är i drift årligenerlägga en avgift till staten. Syftet med avgiften är att säkerställa att medelfinns tillgängliga för att betala de kostnader som avses i 2 §. Med att reaktorn är i drift förstås att den användsför energiproduktion. Tillfälliga avbrott i driften för t. ex. underhåll ellerreparation medför inte avgiftsbefrielse. Kostnaderna som är förenade med det användakärnbränslet sedan detta förts bort från reaktoranläggningen kan variera mellanolika reaktorer. Motsvarande gäller i fråga om kostnaderna för avveckling ochrivning av reaktoranläggningen. För atl fä till stånd en rättvisande fördelningav Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 618 avgifterna bör dessa bestämmas med beaktande avförhållandena vid varje enskild reaktor. Alt avgifterna skall bestämmas pådetta sätt framgår av ordalydelsen i paragrafens första och tredje stycken. Den ärliga avgiften skall bestämmasså att de avgiftsbelopp som erläggs under en reaktors drifttid sammantagnatäcker de kostnader som avses i 2§. Avgiften utgår i förhållande tillden från reaktoranläggningen levererade energin. Den energimängd som producerasi reaktorn är större än den energimängd som levereras från reaktoranläggningen.Skillnaden består i omvandlingsförluster och egen förbrukning. Eftersomreaktorinnehavaren får ersättning endast för den energimängd som lämnarreaktoranläggningen skall avgiften beräknas med hänsyn härtill. Avgiften utgårsåledes med visst belopp per levererad kWh. Avgiftens storlek, dvs.avgiftsbeloppet, fastställs för nästföljande kalenderår av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer. I paragrafen ges föreskrifter om hur den årliga avgiftenskall beräknas. Utgångspunkten för avgiftsberäkningen är de planer somenligt 3 och 4 §§ skall upprättas för åtgärderna. Med ledning av dessa beräknasde utgifter som blir nödvändiga för att genomföra åtgärderna. Härvid beräknasutgifterna för använt kärnbränsle på allt det bränsle som används i en reaktorunder den tid som den är i drift. Den årliga avgiften bestäms genom attberäknade utgifter för använt kärnbränsle och för avveckling och rivning avreaktoranläggningen slås ut på det antal år som reaktorn beräknas ännu vara idrift. De sammanlagda avgiftsbelopp som erläggs under reaktorns drifttid skalltäcka kostnaderna för de åtgärder som behöver vidtas. En föreskrift härom ges i5 §. Vid beräkning av den årliga avgiften skall hänsyn tas tillomständigheter som kan påverka avgiftens storlek. Det kan gälla åtgärder somreaklorin-nehavaren har vidtagit för att ta hand om använtkärnbränsle. Sådana åtgärder kan vara t. ex. att avtal om upparbetning av detanvända kärnbränslet har träffats eller att ett centrallager för använt bränslehar uppförts. Andra omständigheter som kan påverka avgiftens storiek äromfattningen av en reaktoranläggning och de anordningar som finns inomanläggningen. I paragrafens andra stycke ges enföreskrift om att den årliga avgiften skall bestämmas till skäligt belopp omuppgifter saknas eller är så bristfälliga att de inte kan läggas till grundför avgiftsberäkningen. Detta är fallet bl. a. om den plan somreaktorinnehavaren skall upprätta och som skall läggas till grund föravgiftsberäkningen inte har upprättats eller om den saknar vissa uppgiftereller annars är bristfällig. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 619 I paragrafen föreskrivs att avgiftenligt 5 § skall inbetalas till myndighet som regeringen bestämmer.Avgiftsmedlen skall sältas in på räntebärande konto i . Genom systemet med avgifter säkerställs att medel finnstillgängliga för att betala kostnaderna för de åtgärder som behövs för attomhänderta i en reaktor använt kärnbränsle och radioaktivt avfall från dettaoch för att avveckla och riva reaktoranläggningen. Medel kommer också attfinnas tillgängliga för att läcka statens kostnader enligt 2 § första stycket.Genom avgiftssystemet uppnås vidare att medlen hålls samlade på ett säkert sättför att successivt kunna utbetalas för sitt ändamål. Det innebär bl.a. attmedlen inte kan tas i anspråk för reaktorinnehavarens förbindelser. Avgiftsmedlen kan komma att innestå på konto i riksbankenunder avsevärd tid. Genom alt ränta utgår på kontot och upplupen ränta skallläggas till kapitalet uppnäs en viss värdesäkring av de insatta medlen. I paragrafen ges bestämmelser om användningen av avgiftsmedlen.Frågan har behandlats i den allmänna motiveringen. Syftet med avgiftssystemet är, somtidigare har sagts, att säkerställa att medel finns tillgängliga och att dehålls samlade för att successivt utbetalas för sitt ändamål. Avgiftsmedlenskall alltså användas för att betala kostnaderna som avses i 2 § efter handsom kostnaderna uppkommer. För användning av avgiftsmedlen föråtgärd enligt I § krävs ett särskilt medgivande. Frågor om medgivande prövasenligt 10 § av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. I paragrafen öppnas vidare en möjlighet för enreaktorinnehavare att, om t. ex. ett tillfälligt behov av medel skulle uppkommahos denne, få det tillgodosett med de avgiftsmedel som han har inbetalat. Dettasker genom att avgiftsmedel lånas ut till reaktorinnehavaren. I nästföljandeparagraf ges föreskrifter om de villkor som härvid skall gälla. Paragrafen innehåller bestämmelserom villkor för lån till en reaktorinnehavare. För ett sådant lån skall ställassäkerhet. I övrigt får frågor om säkerhetens utformning och beskaffenhetbedömas i det enskilda fallet. På lånet skall vidare utgå ränta.Denna skall bestämmas sä att den inte understiger den ränta som utgår närmedlen är insatta på konto i . Om det i övrigt krävs villkor för atttillgodose syftet med avgiftssystemet, skall sådana villkor uppställas förlånet. Enligt paragrafen ankommer det päregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att pröva frågor omkompletterande forsknings- och Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 620 utvecklingsverksamhet, övervakning och kontroll avslutförvar, medgivande att använda inbetalade avgifter samt villkor för låntill reaktorinnehavaren. Att det också ankommer på regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer att fastställa avgiftens storlek framgår av 5 §. De uppgifter som ankommer påregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förutsätter, främst närdet gäller att fastställa avgifternas storlek, rätt att få vissa upplysningarav och tillgång till vissa handlingar hos reaktorinnehavarna och att fåtillträde till anläggningar eller platser där använt kärnbränsle ellerradioaktivt avfall som härrör från detta hanleras eller förvaras. i denna paragraf åläggs reaktorinnehavaren skyldighet att påanfordran lämna de upplysningar och låta regeringen eller myndighet somregeringen bestämmer ta del av de handlingar som behövs för alt kunnafastställa avgift. Reaktorinnehavaren skall också lämna tillträde till anläggningareller platser där använt kärnbränsle eller radioaktivt avfall från dettahanteras eller förvaras. I paragrafen ges bestämmelser omstraff för den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgifteller på annat sätt åsidosätter sina skyldigheter enligt 11 §. Om gärningen är belagd med straff i , döms inte till straffenligt denna paragraf. Skyldigheten att erlägga avgiftinträder för . Härigenom ges tid att vidta de förberedandeåtgärder som behövs för avgiftssystemets införande. Plan som anges i 3 § och som skallinsändas till regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan år 1981antas bli upprättad i förenklad form. Enligt 6 § andra stycket skall avgiftenbestämmas till skäligt belopp, om uppgifter saknas eller är så bristfälliga atlde inte kan läggas till grund för avgiftsberäkningen. Jag hemställer att lagrådetsyttrande inhämtas över förslaget till lag om finansiering av framfida utgifterför använt kärnbränsle m. m. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 621 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1980:14) Kärn-liraftensavfall, organisation och finansiering Regeringen bemyndigade den 30 november 1978statsrådet att tillkalla en särskild utredare med uppgift atl lämnaförslag till en samlad framtida lösning av organisations- ochfinansieringsfrågor rörande hantering och förvaring av använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall. Somsärskild utredare förordnades landshövdingen . Utredarenöveriämnade sitt betänkande (SOU 1980:14) Kärnkraftens avfall -organisation och finansiering. Ibetänkandet föreslås att den egentliga hanteringen och förvaringen av använtkärnbränsle och radioaktivt avfall i huvudsak skall samlas i en organisationmed gemensam ledning för de skilda leden i verksamheten. Detta kan åstadkommasgenom ett aktiebolag med ansvar för den direkta hanteringen och förvaringen avanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall och en ny myndighet för vissastyrande och kontrollerande uppgifter. Aktiebolagetskall enligt förslaget samordna, planera och vidta åtgärder för att åstadkommaen säker hantering och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.I verksamheten skall i första hand utnyttjas den kompetens och de resurser somdisponeras av delägarna, kärnkraftföretagen. Företaget skall ställa samman ett programför verksamheten och dess finansiering. Detta skall underställas myndighetenför bedömning och godkännande. Aktiebolaget skall bildas i samverkan mellan allakärnkraftförelagen, som också svarar för att verksamheten upprätthålls så längesom behövs. Till grund för företaget och dess verksamhet skallligga ett konsortialavtal som godkänns av regeringen. Medverkan i företagetskall vara en fömtsättning för att ett kraftföretag skall få drivakärnkraftverk. Myndighetenskall enligt förslaget vara central förvaltningsmyndighet för hantering ochförvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Den skall ha tillsynöver hela den verksamhet som bedrivs inom landet och befogenhet att vidta ellerföreslå de åtgärder som behövs för alt åstadkomma en säker hantering och förvaringav de radioaktiva restprodukterna. Detta avses i första hand ske genombedömning och godkännande av det program för verksamheten som bolaget skalltillställa myndigheten. Myndigheten skall även bedriva visst forsknings-och utvecklingsarbete inom området. Det föreslagna systemet för finansiering avkärnkraftens restkostnader innebär i korthet följande. Kärnkraftföretagen och det av dem ägda gemensammaföretagel för hantering och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivtavfall svarar själva för att erforderliga medel för att bestrida kärnkraftensrestkostnader avsätts och förvallas så att de finns tillgängliga när de behövs. Den föreslagna statliga myndigheten utövar allmänfillsyn över finansieringen och påverkar den genom att godkänna eller på annatsätt la ställning till vissa åtgärder m. m. Kraftföretagen avsätter i sina bokslut demedel som erfordras enligt aktuella beräkningar av de samlade restkostnaderna.De åriiga avsättningarna redovisas av varje företag i resuhaträkningen. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 622 radeavsättningarna redovisas i balansräkningen under en särskild rubrik. De avsatta medlen förvaltas av kärnkraftföretagensjälva. De avsatta medlen skall härvid i första hand användas för investeringari företagets egen verksamhet eller lånas ut till företagets ägare. I den mån så inte sker skall medlen placeras påbankkonto eller räntebärande konto i eller riksgäldskonloret. Förde avsatta medlen som kärnkraftföretagen placerar i egna investeringar ellerlånar ut till sina ägare skall ställas fullgoda säkerheter.