prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — Slangbrott förekommer ibland men leder vanligtvis till jämförelsevissmå utsläpp (se fig 2, sid 8). x)Vid processer av olika slag sker kontinuerliga, tillåtna ochotillåtna utsläpp. Dessa behandlas inte här. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 300 7 UTBLÅSNINGAROCH TILLBUD I På norsksockel har inte före Bravo-utblåsningen inträffat någon utblåsning. Det har dock tidigare skett tvåexplosioner på plattformar i Ekofiskr området. Denförsta skedde 75 på produktionsplattformen Alpha och orsakades av läckage pgakorrosion pä ett teströr. Läckaget medförde en explosionsartad brand som snart upphörde dä ettautomatiskt avstängningssystem trädde i funktion. Den andraexplosionen inträffade på borrplattformen "Deepsea Saga" i mars1976. Under slutarbeten med testborrning blev en gassamling i en ficka under högt tryckfrigjord och gav upphov till en explosionsartad brand. Branden pågick enkort tid tills gasfickan tömts. Någramindre gasutblåsningar på brittiska och västtyska socklarna samt enundervattensutblåsning på danska sockeln är kända. Påbrittiska sockeln har förekommit fyra gasutblåsningar. Den allvarligasteinträffade på en produktionsplattform när man oavsiktligtborrade in i en redan gasproducerande brunn. Man tappade kontrollen över,borrhålet och måste undsättningsborra för att fä gasutflödet under kontroll. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 301 Beskrivning av Ekofiskfältet ochBravo (B-14) Installationernainom Ekofiskområdet framgår av fig 7. Fig7 Installationerna- inom Ekofiskområdet Ekofiskfältet, somtillsammans med sex andra fält, ingår i Ekofiskområdet har en reservoar om . Reservoaren är somtjockast 210 m och delad horisontellt av ett tätt skikt. Vattendjupet är ca 70 m. Trycket och temperaturen i reservoarenvar vid Bravoutblåsningen ca 440 kp/cm respektive 130°C.Motsvarande värden vid plattformsnivå var 270kp/cm och . Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet Oljanärav mycket god kvalitet raed en densitet av 0,835 och en svavelhalt av endast0,2 viktsprocent. Olja och gas produceras från 40 brunnar, fördelade på treplattformar, A (Alpha), B (Bravo) och C (). Totaltinom Ekofiskområdet kommer antalet brunnar att bli 163, fördelade på 11plattformar. Fig8 Bravoplattformen från sidan Vidutblåsningstillfället hade plattformen Bravo 15 brunnar. En av dessagår vertikalt och övriga snett för att täcka reservoaren på bästa sätt. Denaktuella brunnen, B-14, går i vinkel från vertikalen och träffar reservoaren ca 670 m sydväst omplattformen. Hur brunnen är anordnad i övrig framgår av fig 5, sid 13. Produktionen frän B-14var ca 160 kbm olja och ca 100 000 kbm gas . Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 303 Utblåsningen började i samband med att produktionsröret skulle dras upp. Flera faktorer samverkade tillhändelsen, i första hand den s k mänskliga faktorn samt i viss månäven tekniska brister. Vid uppdragningen av produktionsröret måste ventilträdet tas bort och ersättas med en BOP. Under det att ventilträdet är borttaget, tills BOP är monterad, ärproduktionsröret öppet. Olja och gas hålls dä tillbaka med borrslam samt DHSV och/eller en mekaniskplugg. Vid Bravoutblåsningen hade man, före det att ventilträdet togs bort, som enda säkringsatt ned en DHSV ca 50 m under havsbottnen. Utblåsningen skedde medan BOP skulle monteras. BOP låg i tvådelar om på två olika däckpå Bravo. BOP hade bort hänga på plats, färdig förmontering redan innan ventilträdet togsbort. DHSV, som inte hade blivit fastlåsti en härför avsedd nippel i produktionsröret,återfanns efter utblåsningen påplattformen. (Bakom detta fel fanns flera orsaker.) Olyckan skulle sannoliktinte inträffat om man tagit varning av uppåtströmning avborrslam i produktionsröret och stängt brunnen. Utblåsningen började ochhejdades genom s k capping, dvs avstängningmed en ventil, sju och . Denna ventil monterades sedan BOPfelaktigt monterats upp och ned. Ca olja och 1,5 milj kbm gassprutade ut . Oljeutflödet underutblåsningen var totalt drygt 22 000ton. Gasen och oljan hade, då de sprutadeupp över plattformen, en temperatur avca 75°C.- För att minska brandrisken, som bedömdessom stor, begöts Bravo för kylning med vatten frän ett fartyg. En säkerhetszon runt Bravo fastställdes. 1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 304 Parallellt med arbetet med capping vidtogs förberedelser förundsättningsborrning. förflöt emellertidinnan utbogsering av plattform för undsättningsborrning påbörjades. 4 Oljans förändringar, spridning, drift m m På grund av den höga temperaturen avdunstade av oljangenast, dvs utan att nå havet. Ca (ca 1 700 tonper dygn) av den totala mängden utblåst olja, drygt , föll således ihavet. Vid nedslaget spred sig oljan till en '-.unn hinna, max . Iytterkanterna på hinnan bildades snabbt en gulbrunvatten-i-olja-emulsion. Sannolikt bidrog den kraftiga vattenbegjutningén' av Bravo (/tim) till den snabbaemulsionsbildningen. Vatteninnehålleti emulsionen översteg till en början . Den mesta oljan blev till sådan emulsion och betecknades som "huvudflaket".Beteckningen "huvudflak" var dock missvisande i det att det inte rörde sig om ett sammanhängande flak utan 1-2 långa,smala emulsionsränder med en tjocklek mellan. 1 och20 mm. Avståndet mellan ränderna var ca 10 m i närheten av Bravo och 100 - 1 000 m i de centrala delarna av"huvudflaket. Den nybildade vatten-i-olja-emulsionen var instabil. Efternågon vecka stabiliserades emulsionenoch blev brunare till färgen. förekom den mest i klumpform med en diameter av 1-3 mmoch ett vatteninnehåll av . I stora området runt"huvudflakets" emulsionsränderförekom en tunn oljefilm (s k blåskimmer) med en tjocklek av 0,001-0,. Vid ökande vind bildade även denna oljefilm smala ränder. Under utblåsningen blevområdet med blåskimmer ca 2 och onuradet med tjockare ansamlingar ca Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 305 Den mesta oljan beräknasförsta tiden ha drivit norrut ochsenare mot ost. Därefter drev den förbi Ekofisk ochvidare söderut. 2 inom ett område. De största koncentrationerna fanns dock inom 400 1cm . Beräkningar antyder att oljeresterna därefter drev vidare i sydsydostlig riktning. Under perioden 22 april-15 juni var vinden växlande mellan nordlig och sydlig med vindstyrkor upptill . Den efter det att utblåsningen börjadevar vindstyrkorna mestadels , . Den jämna växlingenmellan nordliga och sydliga vindar medfördeatt oljan uppehöll sig länge i Nordsjönutan att nå kustområden eller områdenmed ström som kunnat föra oljan i land. Ingen olja har rapporterats ilandfluten. Kringdrivandeklumpar sågs dock fram till augusti.Teoretiska beräkningar visar dock att om utblåsningen skett någottidigare eller senare hade risk förelegatför kustföroreningar i resp . Viskositeten hos oljan pä vattenytan ökade mycket snabbt, beroende på inemulgering av vatten samt avdunstning. Densiteten hos oljan (vatten-i-olja-emulsionen) ökade påtvä dygn till 0,95. Utblåsningen pågick under en frånmiljösynpunkt gynnsam period. Det haruppgivits att förhållandena knappast kunde ha varit gynnsammare. Det fanns nämligen endast lite fågel, fisk, fiskyngel och fiskäggi området då utblåsningen skedde. 20 1980/81. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 306 5 Bekämpningsberedskapen,ledning m m Vid tillfället för Bravoutblåsningengällde i huvudsak följande. Rättighetsinnehavarna,i aktuellt fall , var ålagda att ha beredskap för att vid olycka bringa situationen under kontrolloch begränsa skadeverkningarna. Phillipshade upprättat ett utkast till beredskapsplan.Någon av norsk myndighet fastställd plan förelåg dock inte. Enligt särskilda bestämmelser hade rättighetsinnehavarna det primära ansvaret förbekämpningsoperationer med anledning avutblåsningar o d. Myndigheternasuppgift skulle vara att överta ledningen endast om det behövdes. Statens forurens-ningstilsyn (SFT) som varansvarig myndighet i frågor rörande operatörernas beredskapsplaner i vad avsåg oljebekämpninghade ställt specificerade krav på operatörernabeträffande utrustning för mekanisk oljebekämpning. Dessa krav innebar utveckling av ny utrustning. Operatörerna hade fåttanstånd tiil med attuppfylla kraven. Då utblåsningen inträffade hade bara en upptagare och enlänsa tagits fram i prototyp.Phillips hade inte den organisation och de resurser som var nödvändiga för att genomföraen större bekämpningsoperation. hade beslutat om attbygga upp den statliga oljebekämpningsberedskapen.Denna beredskap skulle vara en kustberedskap och en komplettering främst i de fall oljebolagen inte kunde hindra olja attdriva in mot kusten. Under Bravoutblåsningenvar en statlig aktionsledning sammankallad. I ledningen ingick företrädare för olika berördamyndigheter. Företrädare för och aktionsledningensammanträdde . Staten satte snartin egna styrkor i bekämpningen. fråntogs emellertid aldrig ledningen och ansvaret för bekämpningen. 1980/81:119Bilaga 3.1 Kommundepartementet 307 Flera norska myndigheter, bl a sjö- och luftförsvarenmedverkade vid bekämpningen. och lämnadebekämpningshjälp på begäran av norsk myndighet. Brittiska styrkor mobiliseradesmen sattes aldrig in. US Guard förklaradesig beredd att sända bekämpningsgrupper med utrustning. Observatörer frånUS Guard informerade sig genom besöki om läget. för besöketstoppades utblåsningen varvid man ansåg att behov av hjälpfrån inte förelåg. Ca 200 personer deltog i bekämpningen. 25 fartyg, 6 000 m länsor och 7 oljeupptagare sattes in. Sammanlagt togs1 oljeemulsion upp. Denna innehöll870 ton ren olja. Den upptagna mängden utgör av de drygt olja somföll på vattnet. Sammanlagt förbrukadesknappt 60 kbm dispergeringsmedel. Dispergeringen skedde endast för att minska brandrisken vid plattformar på Ekofiskfältet.Sammanlagt torde ungefär olja ha dispergeratsmed hjälp av kemiska medel. Aktionsledningen har uttalat bl a följande. Bekämpningenbar prägel av improvisation och utprovningpå grund av att personalen, utom densvenska, var outbildad och otränad och dä beredskapsplaner saknades. Kommunikation ochsamordning mellan olika enheter fungerade inte tillfredsställande. Operationen visar att det är fullt möjligtatt ta upp olja på öppet hav under rimliga förhållanden. Operationen illustrerar dock de svårigheter som man Ställs inför, begränsningar hos materielen och att operationerna är resurskrävande.Det tog innan den förstautrustningen nådde platsen. Större snabbhet kan åstadkommasgenom bl a samövningar och förbättring avplaner. Tekniska svagheter, haverier. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 308 dåliganpassning av utrustning samt bristande praktisk erfarenhet bidrog till attupptagningen inte blev optimal. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 309 Gemensamtför så gott som alla nordsjöoljor är att dehar en jämförelsevis hög avdunstnings- och själv-dispergeringsgrad.Nästan alla studier i fråga om dessa egenskaper hos nordsjöoljornahar gjorts på olja från Ekofiskfältet. Erfarenheter av oljans beteende i nämndaavseenden efter utsläpp under vattenytan och/eller i samband med brandfinns inte redovisade. Utsläpp under sädana förhållanden medför också att oljan till viss dél hamnarpå vattenytan samt sprids och driver vidare. 9.1 fältstudier av olja från Ekofisk Mellanjuli 1975 och gjorde (WSL) tre separatautsläpp av Ekofiskolja i forskningssyfte. Ett var på 0,5 tonoch två på . WSL konstaterar bl a följande. Oljansdrift pga vinden är för tjockare oljeskikt av vindhastighetenoch för tunna . För prognoser ora oljedrift ger en vindfaktor pä 3procent sannolikt bra resultat. Modellerför spridning av olja kan vara användbara för uppskattning av storleken av det vattenområde somdrabbas av ett oljespill och den tid det kan ta för oljan att bli så utspriddatt den inte allvarligt skadar stränder eller fåglar. Avdunstningenav olja från vattenytan går fort i början och man kan räkna med att avdunstarinom . Bildandetav vatten-i-olja-emulsioner är mycket starkt beroende av väder ochvind. Om vinden överstiger bildas en instabil emulsion med 80procent vatteninnehåll på . Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 310 Självdispergering,dvs bildandet av olja-i-vattenemulsioner, är även undernormala väder- och vindförhållandenen mycket väsentlig process som bidrar till att snabbteliminera olja på ytan. Efter kan omkring hälften avoljan ha själv-dispergerat. Sammantagetkan man ur försöken konstatera att har oljan förloratsin identitet och till största delen försvunnit från ytan genom avdunstning och dispergering. Mellanden och gjorde WSL fältstudier av oljan frånBravoutblåsningen och konstaterade att halveringstiden för oljan är istorleksordningen , beroende på vilka väder-ochvindförhållanden som är för handen. Endast ca en procent av den utsläppta mängdenfinns kvar på ytan efter . Vidare konstaterar WSL attde långa avstånden från Ekofisk till land åt olika håll kräver enomfattande förflyttning av oljan och rum innan den kan nå land. 9.2 Fältstudier av sökningar av oljan frän Bravoutblåsningen för kontinentalsockelunder-sökningar(IKU) gjorde beträffande oljan från Bravoutblåsningenobservationer dels mellan och , dels mellan den 10 ochden . IKU konstaterar bl a följande. av den utströmmande oljan avdunstade innan den nåddevattenytan. på vattnet hade avdunstningen ökat och till . För att övervakaoljans drift och spridning kastades åtskilliga bojar i vattnet. Resultaten av dessaexperiment visar att användning av satellitpositione- Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet radebojar kan vara till god hjälp vid sådan övervakning. Bojarnas driftegenskaper måste dockgöras jämförbara med oljans.. Underutblåsningsperioden utarbetades två- och tredygns prognoser. Driftprognoser ochverkliga observationer visade god överensstämmelse. Flakets prognosticerade utbredning var dockgenomgående för liten. För attanalysera observationerna av oljan användes en interaktiv beräkningsmodell(OILSIM) för oljans drift, spridning och självdispergering.Modellen är uppdelad på "tjockolje-område" och blåskimmerområde.Observationerna av oljans drift användes för att i modellen korrigera restströmbilden.Resultaten visade relativt god överensstämmelse med observationer både avtjockolje- och blåskimmerområdet. En sammanställning avberäkningar och observationer antyder att det fanns ca olja ivattnet varav pä ytan då utblåsningen stoppades. totalmängd olja pä vattenytan beräknad mängd olja korrigerad för av- dunstnina beräknad mängd olja korrigerad för av dunstning och själv- _disperqerina mängd oljaobserverat: åvattenytan Fig9 Variation i oljemängd, på vattenytan Observationernaantyder att det efter ut-blåsningens stopp fanns ca på ytan och30 dygn senare ca . Detta pekar på att deti Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 312 slutetav juni kan ha funnits på ytan. Halveringstiden för oljan pä ytan varca . Jämförelsermellan observerad mängd på ytan och variationerna i vindstyrka tyder på attdelar av den olja som blandades ned i vattnet i ökande vind flöt uppigen när vinden mojnade. Detäringa större skillnader i WSLs och IKUs resultat från fältobservationernaefter Bravoutblåsningen när det gäller oljans beteende . Oljan fördes ner i vattenmassorna relativt snabbt. 50procent av oljan var kvar på ytan . WSL anger dock att ca enprocent återstod påytan . IKU angeratt först fanns ca en procent kvar pä ytan. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 10 BEREDSKAP FÖRBEKÄMPNING TILL SJÖSS AV OLJEUTSLÄPP FRÅN ANLÄGGNINGAR I Beredskapen förbekämpning till sjöss av oljeutsläppfrän anläggningar i kan delas upp enligt följande. - beredskap hosvederbörande oljebolag - samfälld beredskap hos oljebolagen pä aktuell sockel - beredskapssamverkanmellan oljebolag på samtliga socklar - beredskap hosvederbörande nation - beredskapgenom, samarbete mellan länderna 10.1 Beredskapen i och på den norska sockeln Inriktningen i frågaom bekämpningsmetod till sjöss i och påden norska sockeln är primärt upptagning, dvs mekanisk bekämpning. I säkerhetsföreskrifter om undersökning, oljeborrning och oljeproduktion på den norska sockeln har bestämts att oljebolagen skall hälla beredskap förbekämpning av oljeutsläpp som kan uppståtill följd av sådan verksamhet. Bolagen skall ha dels godkända planer förbekämpningsinsatser, dels utrustning avsådant slag och i sådan mängd somvederbörande norska myndighet bestämmer eller godkänner.Principen är att bolagen skall svara för erforderliga bekämpningsinsatser till havs och att staten skall gripa in endast då det behövs. För bolagens beredskap har föreskrivits att materielen skall kunna opereras i2,vågor (signifikant våghöjd) och i 1,5 knops ström samt finnas i sådanmängd att oljan från en utblåsningom kan tas upp till sjöss. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 314 Bolagensberedskap bygger på samverkan dem emellan, bl a utnyttjande av fartygsom används i den normala verksamheten på sockeln. Sju supplyfartyg (runt ) harpå olika sätt anpassats för att kunna tas i anspråk för oljeupptagning.Mindre m.ängder bekämpningsutrustning finns påplattformar. I huvudsak förvaras bolagens utrustning i depåer iStavanger och Bergen. Där finns bl a ett par tusen meter s k havslänsor,drygt 10 större oljeupptagare, dispergeringsmedel och dispergeringsutrustning. Denstatliga oljebekämpningsberedskapen är främstavsedd som en kustberedskap för insatser mot fartygsutsläpp. Destatliga resurserna skall dock kunna tas i anspråk om oljebolagen på sockelnbehöver förstärkning eller om staten övertar ledningenför oljebekämpningen efter ett utsläpp från en anläggning på sockeln. Beredskapsfrågornahandläggs av statens forurensnings-tilsyn (SFT). SFT är detorgan till vilket inrapportering av oljeutsläpp skall ske. SFT, somsaknar egen personal för egentligt bekämpningsarbete, har till uppgiftatt initiera och leda bekämpningsinsatser i mindre fall. På SFTankommer vidare bl a att pröva oljebolagens beredskapsplaner och frågor ommaterielresurser. Denstatliga materielen förvaras i 12 depåer längs kusten.I varje depå finns bl a 500 - 1 000 m av vardera slaget stora,medelstora och små länsor samt en stor och tvä småoljeupptagare m m. Fartygsbehovettäcks delvis med statligt ägda fartyg som är specialbyggda för oljebekämpningoch i övrigt med fartyg tillhöriga institutioner, fiskare m fl. Staten räknar medatt genom särskilda avtal snart ha knutit ett hundratalkonventionella fartyg i enskild ägo till oljebekämpningen. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 315 Avtaleninnebär beträffande fartygen dels att de utrustas, ev byggs om,sä att de kan användas i oljebekämpning, dels att de med besättningaromedelbart vid behov får tas i anspråk för insatser mot olja. SFT, som företräderstaten i avtalsuppgörelserna, bedriver även en omfattande kurs- och övningsverksamheti oljebekämpning. Detkan nämnas att 1978 beslutade ett program förforskning och teknisk utveckling på oljebekämpningsområdet. Genomförandet, som påbörjats, är upplagtpä och belöper på drygt 40 .milj Skr. Till viss del finansieras verksamhetenav oljebolagen på den norska sockeln. Enligten särskild författning skall en aktionsledning sammankallas vidolyckor som kan leda till omfattande oljeföroreningar eller materiellaskador. .Uctionsledningen är sammansatt av företrädare för olikadepartement och myndigheter, bl a SFT. Till ledningen knyts de rådgivaresom behövs. För verkställighet av ledningens beslut finns ocksä enoperationsstab. Ledningens uppgift är att följa händelseförlopp och operationer samt, om det bedöms nödvändigt, taöverledningen för operationerna. Efter övertagandehar aktionsledningen de befogenheter som normalt tillkommer ett flertal olikamyndigheter. Såsom nämnts i annat avsnitt sammanträddeaktionsledningen under Bravoutblåsningen, dock utan att ta överledningen för operationerna. 10.2 Beredskapen i och på den brittiska sockeln Inriktningeni fräga om bekämpningsmetod till sjöss i och på denbrittiska Nordsjösoc-keln är dispergering, dvs kemisk bekämpning.Denna metodinriktning kräver betydligt mindre resursmängd, såväl i fråga omm.ateriel som personal, än en inriktning på mekanisk bekämpning. 1980/81:119 Bilaga3.1 Kommundepartementet 316 Liksompå den norska sockeln gäller att vederbörande bolag har det primäraansvaret för att adekvata bekämpningsinsatser efter fastställdaplaner görs vid oljeutsläpp från en anläggning iNordsjön. Bolagen på den brittiska sockeln har på olikaplatser på fastlandet lagt upp gemensamma förråd meddispergeringsmedel, spridarutrustning ra m. Statensuppgift vid ett oljeutsläpp från en anläggning i är att övervakaatt erforderliga insatser görs av ansvarigt bolag samt att lämna råd ochanvisningar vid behov eller, om det visar sig nödvändigt, taöverledningen för bekämpningsoperationen. I mindre fall utövarstaten denna funktion genom chefen för vederbörande sjöfartsinspektionsområde och i större fallgenom the Unit, som är ett nybildat organ. För denstatliga beredskapen för bekämpning av olja från fartyg svarar chefen för vederbörande sjöfartsinspektionsområde.Storbritannien är indelat i nio sådana områden.Beredskapen grundas på kontrakt med ägare till bogserbåtar och andra fartyg. Åtskilligaav dessa fartyg för ständigt dispergeringsmedel i sina barlasttankar.Marinens och andra myndigheters fartyg kan också tas i anspråk vidoljebekämpning. Ettomfattande forsknings- och utvecklingsarbete rörande oljebekämpning pågår sedanflera år inom (WSL) har WSL i samarbete med ett svenskt företagarbetat med utveckling av ett enfartygssystem för svepning och upptagning avolja. 10.3 Beredskapeni och på den danska sockeln Inriktningeni fräga om bekämpningsmetod till sjöss i och på dendanska sockeln är primärt upptagning, dvs mekanisk bekämpning. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 317 Oljeutvinning påden danska sockeln i pågår f n endastpå Danfältet. Vederbörande rättighetsinnehavare är ålagd att hålla viss beredskap för oljebekämpning. Något genom författningfastlagt ansvar för denne att svara för bekämpningaoperationerfinns dock inte. I svarar staten genom miljöstyrelsen föroljebekämpningen till sjöss. Beredskapen grundas till stor del på att andra myndigheters resurser kan tas i anspråk vid behov. 1977 beslutades en avsevärd uppbyggnad av den danska beredskapen för oljebekämpningtill sjöss genom anskaffning avspecialfartyg och annan materiel förtotalt ca 60 milj Skr under drygt tre år.Denna anskaffning beräknas vara avslutad i mitten av1981. Den avser bl a två större fartyg om , tvås k seatruckar om , högsjölänsor och sexstörre oljeupptagare. Miljöstyrelsen ärdet organ till vilket inrapportering av oljeutsläpp skall ske. .Miljöstyrelsen,som saknar egen personal för egentligt,bekämpningsarbete, har till uppgift attinitiera och leda bekämpningsinsatser. Personal frän i huvudsak marinen bemannar miljöstyrelsens fartyg. _10j_4 Samarbetet mellan Nordsjöländerna Länderna runt , dvs , , , , ,, och Västtysklandsamarbetar i oljebekämpning genom avtalet 1969 omsamarbete vid oljeförorening i (SÖ 1969:21),det s k . Avtalsinnehålletär i huvudsak följande. Avtalet skall tillämpasnär olja eller väntad förekomstav olja i utgör en allvarlig fara föravtalsstats kust eller därmed förknippade intressen. Länderna skall underrätta varandra om sina orga- Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 318 nisationerför oljeskyddsberedskap, vilka myndigheter som handlägger frågor avaktuella slag och om metoder och åtgärder för oljebekämpning. Myndigheterna i staterna skall larmavarandra om hotande oljeutsläpp. Fartygsbefälhavare och piloter skall uppmanas att rapporteraiakttagelser om oljeförekomster. Varje land har skyldighet att inom bestämdavattenområden göra vissa bedömningar av oljebälten, bl a i fräga omoljemängd, drivriktning och drivhastighet. Om en stat behöver hjälp för att bekämpa oljasom flyter på havet eller som förorenar dess kust skall övrigastater lämna hjälp efter bästa förmåga. I första hand skall hjälpen begäras hosstat sora också hotas av oljan. Ettomfattande planeringssamarbete mellan samtliga avtalsstater har förekommit,särskilt .