prop · G403183 · 1980-12-31 00:00:00 — Ett sådantunderlag är nödvändigt för att vi skall kunna ta ställning till vilka åtgärdersom behöver vidlas, såväl i den fysiska planeringen som i andra sammanhang, förau olika miljöproblem skall kunna lösas. har ett övergripandeansvar för att följa upp förändringar i den yttre miljön. Det är därför närmasten uppgift för att överväga formerna för redovisningar avmiljöförändringar av riksintresse. Prop.1980/81:183 36 1 rapporten konstateras beträffande försurningen av markoch vatten atl belastningen på miljön av försurande ämnen behöver reducerasyllerligare för atl de redan allvariiga försurningsproblemen inle skallförvärras eller spridas. Rapportens bedömning atl belastningen på miljön avförsurande ämnen är ett av våra allvarligaste miljöproblem har fått elt starktstöd av remissinslanserna. Särskill kommuner och länsstyrelser i södra alt åtgärder mot försurningen är brådskande. finnerdet i likhel med flera andra remissinstanser ytterst angelägel atl belydandestatliga resurser omgående sätts av för atl man skall komma lill rätta medförsurningsproblemet. Jag delar bedömningen alt försurningen av mark och vattenär ell av vårt lands största miljöproblem. Ålgärder mot försurningen vidtas iförsta hand inom ramen för miljöpolitiken, men även åtgärder inom andra områdenhar slor betydelse för försurningssitualionen. Påtagliga resullal av åtgärdermol försurningen förutsätter samarbete pä del internationella planet, eftersomen betydande andel av de försurande ämnena med luftströmmarna förs till vårtland från andra länder. 1 del europeiska samarbetet bedriver därför etlmycket aktivt arbele när det gäller försurningsfrågorna. Det föreligger stora skillnader mellan olika delar avlandet när del gäller påverkan pä mark och vatten av försurningen och vissaandra immissioner. 1 rapporten föreslås som riktlinje atl försurande utsläppfrån nya källor inte skall tillåtas, om de i väsentlig ulslräckning påverkarförsurningskänsliga områden i , , , samlGöteborgs och län. En stor del av remissinstanserna är positiva till den irapporten föreslagna riktlinjen beträffande försurande ulsläpp. Någrainslanser har dock invändningar mot förslagel. Bl.a. naturvärdsverket ärtveksamt till om man nu på detta sätt skall införa generella riktlinjer förlokalisering av olika typer av industri- och energianläggningar med försurandeulsläpp. anser atl försurande utsläpp liksomhittills bör bedömas från fall lill fall enligl miljöskyddslagen. Planverketansluter sig lill förslagels syfte men anser inte att frågan bör lösas genomriktlinjer i den fysiska riksplaneringen. Jag bedömer att underlaget f.n. inle medger att på ettmeningsfullt sätt göra en geografisk avgränsning av områden som ärförsurningskänsliga. Sedan rapporten publicerades har regeringen vidtagit enrad ålgärder för att minska belastningen av försurande ämnen och lindraeffekterna av del försurande nedfallet. Den europeiska konventionen om begränsning av långvägagränsöverskridande luftföroreningar, vilken i första hand är inriktad påfrågor om begränsning av svaveldioxidutsläpp, har ratificerats av genomriksdagens beslul med anledning av proposition 1980/81:31. kommerocksä att fortsätta att på det internationella planet arbeta aktivt för åtgärderi syfte att minska bl. a. svavelutsläppen. Detta arbete kommer att 1980/81:183 37 skedels inom ramen för den konvention som jag nämnde,dels genom direkla kontakter med andra regeringar. Som en uppföljning avFN-konferensen i om den mänskliga miljön har den svenskaregeringen ocksä tagil initiativ lill en särskild studie och en konferens iStockholm om försurningsproblemen. I regeringens proposition 1980/81:90 om riktlinjer förenergipoliliken föreslås begränsningar av svavelulsläpp från kraftproducerandeanläggningar. I propositionen uttalas också att del är önskvärt med enutbyggnad av fjärrvärme i en takt av ca I 000 MW per är ,vilkel skulle reducera utsläppen av försurande ämnen. För att motverka effekterna av försurningen har regeringeni budgetpropositionen (1980/81:100, bil. 13) föreslagil all de statligabidragen för kalkning av sjöar och vattendrag höjs frän 15 lill 23 milj. kr.för /82. och skall till den Ijuni 1981 till regeringen redovisa en utvärdering av den hittillsvarandekalkningen av sjöar och vattendrag och lämna förslag i fråga om fortsattaålgärder. Regeringen kommer mol bakgrund av bl.a. denna redovisning au prövaomfattningen och inriklningen av forlsalla åtgärder för alt motverka försurningen.Även resultat av den omfattande forskning som pågår i fråga om försurningen ochmöjlighelerna alt komma till rätta med denna är av betydelse i dettasammanhang. I rapporten behandlas även frågor om kväve förorening avmark och . Del framhålls atl det är viktigi all pågående ansträngningaratt minska utlakningen av kväve från jordbruksmark intensifieras bl.a. genomatt driftformer ulvecklas, som ger god hushållning med del tillförda kvävet ochgenom rådgivning och information. Vidare framhålls all orsakerna till denökade belastningen av kväve i behöver utredas. Behandlingen av kväveföroreningarna i rapporten får ihuvudsak slöd i remissbehandlingen. Ålgärder för atl komma lill rälla medproblemen rörande kväveföroreningar måste enligl min mening övervägas i förstahand inom ramen för miljöpolitiken. Jag vill erinra om att frågan omanvändningen av gödselmedel behandlas av utredningen (Jo 1979:09) omanvändningen av kemiska medel i jord- och skogsbruket m.m. Vid lantbruksuniversitetetoch pågår arbelen som avser alt bl. a. belysa hälso- ochmiljöeffekter av intensiv lillförsel av växtnäring. Dessa studier bör kunna geunderlag för en bedömning av inom vilka områden kväveutlakning kan medföramiljö- och hälsoproblem. Därigenom ges ylterligare underlag förställningstaganden till eventuella ålgärder inom ramen för den fysiskaplaneringen. 1 rapporten framhålls all ulsläpp av tungmetaller ochsvårnedbrytbara ämnen av giflkaraktär är oförenliga med en ekologisk grundsyn.Nästan undantagslöst betraktar remissinstanserna dessa miljöproblem somutomordentligt allvarliga. Frågorna övervägs bl.a. inom ochav den av mig nämnda utredningen om användningen av kemiska medel i jord-och skogsbruket. Prop.1980/81:183 38 Vad gäller de av mig behandlade miljöfrågorna har jagerfarit att jordbruksministern avser att framlägga förslag till åtgärder efterhand som underlag för beslut redovisas. 1 rapporten konstaleras att nägra mera utarbetade formerför miljökon-sekvenshedömningur inte finns i . Enligt rapporten är delangeläget atl överväga behovet av och formerna för sådana bedömningar så atttillräckliga ekologiska hänsyn skall kunna tas i den fysiska planeringen ochvid ärendeprövning. 1 rapporten föreslås alt i samräd medandra berörda myndigheter utvecklar former för miljökonsekvensbedömningar.Remissutfallet är i detla avseende i huvudsak positivt. Del stora flertaletremissinstanser stryker under att det är angeläget med mera genomarbetademiljökonsekvensbedömningar främsl vad gäller större induslriella ellerliknande anläggningar. Frågor om miljökonsekvensbedömningar har behandlals iproposition 1980/81:92 om ändring i miljöskyddslagen. Del föreslås ipropositionen atl miljöeffektbedömningar skall redovisas av sökanden somunderlag för koncessionsnämndens ställningslagande i lillständsärende enliglmiljöskyddslagen. Vidare övervägs sådana bedömningar bl.a. av utredningen (Jo1978:01) om den framlida naturresurs- och miljöpolitiken. Mot bakgrund häravfinner jag efter samråd med jordbruksministern all del inte nu finns skäl attvidta ytterligare åtgärder. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen dels föreslår att godkänna vad jag har förordat,såvitt avser formerna för fortsatt fysisk riksplanering, delsbereder tillfälle alt la del av redovisningen i övrigt. 1980/81:183 39 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå atl antaga del förslag som föredraganden harlagt fram. Prop.1980/81:183 40 Sammanfattning av rapporten (SOU 1979:54, 55) Hushållningmed mark och vatten 2 Framtida anspråk på landets naturresurser motiverar enliglrapporten alt den fortsatta fysiska riksplaneringen särskilt uppmärksammarföljande problemområden: Stor restriklivilel när det gäller att tillåta ytterligarebelastning på naturmiljön. Medvetna åtgärder för all hushålla med sötvalten och medhavets resurser. Ökad vaksamhetbeträffande miljöutvecklingen i stort. Ökad uppmärksamhet kring konsekvensernaför naturvården, friluftshvet och kulturminnesvården av de miljöförändringarsom orsakas av rationaliseringarna i jord- och skogsbruket. Fortsattsatsning på friluftsliv och alternativa fritidsboendeformer. måstereserveras för fritidsboende i sådana former som gör de attraktivarekreationsområdena tillgängliga för så mänga människor som möjligt. Handlingsberedskapinför introduktion av nya energikällor. Ett ökal utnyttjande av inhemskaenergikällor kräver atl resurser reserveras. Stor hänsyn måste lastill annan markanvändning och kraven på en god miljö. Bättreöverblick över och reservation av resurser för produktion. Naturresurser m.m.som är av särskill värde för industri och gruvverksamhet bör skyddas så atlett framtida utnyttjande inte försvåras. Lokali-seringsfömtsättningarna förolika verksamheter bör bedömas samlat med hänsyn till naturens känslighet förföroreningar och annan påverkan. Bättresamordning av bebyggelseutvecklingen och viktigare investeringar i transport-och energidistributionssystem. Samordningen mellan den fysiska riksplaneringen,den regionalpolitiska planeringen och den regionala trafikplaneringen börstärkas för att åstadkomma ett bebyggelsemönster och ett transport- ochenergidistributionssystem som tillgodoser krav på sysselsättning och servicesamtidigt som kraven på hushållning med mark och vatten tillgodoses. Förenkling av arbetsformerna. Riktlinjerna förhushållning med mark och vatten bör regleras i en ny plan- och bygglag och i ökad utsträckning fullföljas i det löpande planerings- och utredningsarbetet på i första hand nivå. I det följande sammanfattas behandlingen i rapporten avskilda verksamheter. Prop.1980/81:183 41 Areella näringar och bevarandeiniressen Jord- och skogsbrukels brukningsmetoder kan medförakonflikter med olika bevarandeintressen och få betydande konsekvenser förnaliirmiljön. Åtgärder inom ramen för den fysiska riksplaneringen kanendast till en del begränsa de oönskade konsekvenserna för markanvändningen ochmiljön av de areella näringarnas brukningsmetoder. 1 huvudsak måsle därfördessa problem lösas inom ramen för närings- och miljöskyddspolili-ken. Enväsentlig uppgift för den fysiska riksplaneringen är emellertid alt peka påregionala variationer i naturmiljöns tillstånd och känslighet och att föreslååtgärder mot bakgrund av dessa variationer. Användningen av handelsgödsel inom jordbruket har ökatkraftigt , vilket har medförl risker för föroreningav grundvattnet med bl. a. nitrat, vilket kan utgöra ell hälsoproblem. Inomområden med odlade lätta jordar är del därför angelägel all användningen avgödselmedel i jordbruket anpassas så atl grundvattnet inle förstörs som dricksvattenresurs.Det är en uppgift för lantbruksnämnderna och hälsovårdsnämnderna att genområdgivning och information verka för alt jordbruket bedrivs med hänsyn härtill.Del föreslås vidare atl användningen av kemiska bekämpningsmedel i jordbruketskall begränsas. Det bör övervägas om allmänna hänsynsregler bör införas ijordbrukets lagstiftning som ett komplement till naturvårdslagen på molsvarandesätt som har skett i skogsvårdslagen. Som exempel på hänsyn som borde kunna tasi jordbmket nämns i rapporten bevarande i rimlig omfattning av öppna diken,våtmarker, odlingsrösen och åkerholmar. För att stärka rennäringens ställning föreslås enriktlinje i en ny plan-och bygglag om särskilt hänsynstagande till rennäringen.Vidare föreslås att i samråd med lantbruksstyrelsen meddelarföreskrifter om skogsbmkets bedrivande i områden som är av väsentlig belydelseför renskötseln. Vissa naturtyper är mer än andra utsatta för anspråk påalt få utnyttjas för skilda ändamål. Det gäller bl. a. skog som är opåverkad avsenare liders skogsbmk (s. k. naturskog), ädellövskog och våtmarker. a.föreslås all länsstyrelserna utnyttjar möjligheten till samråd enligt 20 §naturvårdslagen i samband med planerad avverkning av natur- och ädellövskog.Det är en uppgift för att i samråd med planverket ange hurhänsynstagandet till faunan bör ske i den fysiska riksplaneringen. För att stärka kulturminnesvärdens ställning föreslås atlen särskild lagstiftning med möjlighet att bilda kulturreservat ellerkulturminnesvårdsområden övervägs. a. vissa odlingsbygder inom de s. k. slörre områdenaav betydelse för kuUurminnesvården finns sammanfallande intressen mellannaturvården, friluftslivet och kulturminnesvården som kräver elt skydd mol förändringarav landskapet. Vissa av dessa områden har ocksä angetts i regeringens beslutmed anledning av den fysiska riksplaneringens plane- Prop.1980/81:183 42 Även aktiva ålgärder i form av ett levandejordbruk är av grundläggande betydelse för atl kunna bibehålla områdenaskaraktär. En fortsatt hög efterfrågan på fritidsbostäder ochövernattningsmöjligheter kan förutses . Med hänsyn till brislen påmark tör ytterligare enskild fritidsbebyggelse vid kuster samtpå och finns särskild anledning alt uppmärksamma i vilkenutsträckning anspråk på mark för fritidsboende kan uppkomma i olikainlandsområden och om dessa anspråk går att förena med andramarkanvändningsintressen. Av redovisningarna i rapporten framgår atl anspråkenpå mark för fritidsboende i inlandet utanför områden med geografiska riktlinjerkan komma atl öka. Anspråk på mark för fritidsboende i inlandet kan främstförväntas uppkomma i områden som ligger relativt nära storstadsområdena och destörre tätorterna. I första hand inom inlandsområden som är av intresse förnaturvården, kulturminnesvården och friluftslivet finns del anledning atl vararestriktiv när det gäller utveckling av ytterligare enskild fritidsbebyggelse.Områden nära medelstora och större tätorter har ofta stor belydelse för friluftslivet,vilket gör dem mindre lämpliga för utveckling av enskild fritidsbebyggelse. Detär angeläget all kommunerna vid behov initierar en översiktlig planering avmarkanvändningen i sådana områden i landet där fritidsbebyggelse kan förväntastillkomma. En god planberedskap i sådana områden är angelägen för altefterfrågan på fritidshus skall kunna tillgodoses med hänsyn tagen till bl.a.friluftslivets och skogsbrukels intressen. I bl.a. södra fjällområdet bör, enligt regeringens beslutmed anledning av den fysiska riksplaneringens planeringsskede, samordnadeplaneringsprogram för bl.a. turismens och fritidsbebyggelsens utvecklingupprättas. Vidare betonas atl fritidsbebyggelsen i dessa områden bör utvecklasi sådana former som gör områdena tillgängliga för så många människor sommöjligt. Ytterligare rikllinjer för markanvändningen inom de primärarekreationsområdena föreslås inte i rapporten. Betydelsen av en bättre samordning av samhällelsinvesteringar i infrastrukturen med hänsyn såväl till kraven på hushållningmed mark och vatten som till kraven på att skapa gynnsammalokaliseringsförutsättningar understryks. Utbyggnaden av transportsystemet blir ofla starkt styrandeför näringslivs- och befolkningsutvecklingen och därmed även förmarkanvändningen. Det är därför angeläget all det underlagsmaterial somutarbetas i den fysiska riksplaneringen utnyttjas i den regionalatrafikplaneringen samt den planering av vägar, hamnar och flygplatser som skeri särskild ordning. 1980/81:183 43 Omkol introduceras i värt land i större skala kan det bli aktuellt att reserveramark för en cenlral kolhamn. Innan beslut fallas om en sådan hamn måstenoggranna studier av förutsättningarna för lokalisering ske. Åven en introduktionav gas kan ställa krav pä mark för terminal- och lagringsanläggningar. Förutbyggnader av kraftledningar som är av nationell betydelse är del väsentligtatt markreservationer sker i den kommunala planeringen. Om starka motståendeintressen föreligger beträffande viss kraftlednings-sträckning är det angelägetatl alternativa ledningsdragningar utreds närmare. bör i samrådmed bl.a. planverket och till regeringen redovisakraftförelagens planer på slörre kraftledningar som är av riksintresse.Regeringen kan därefter bedöma angelägenheten av större kraftledningsprojektoch uppdra ål länsslyrelserna all samråda med bl. a kommuner och kraftföretagom lämpliga ledningssträckningar. Ett liknande förfarande föreslås när del gällerplanering av gas- och helvattenledningar. Molbakgrund av främst kravet på hushållning med jordbruksmark är del angeläget attkommunerna analyserar tätortsstmkturen i samband med överväganden om fördelningav byggandet mellan olika tätorter. I den kommunomfallande planeringen börklarläggas hur kommunen har beaktat olika statliga intressen för markanvändningoch bebyggelse. Sådana redovisningar bör även tjäna som underlag förkommunernas aktiva medverkan i länsplaneringen, den regionala trafikplaneringen,vägplaneringen samt den särskilda hamn- och flygplalsplaneringen. Kommuner somligger i områden där del finns ett starkt samband mellan bostädernas och arbetsplatsernaslokalisering bör gemensamt överväga i vilka former ett samarbete bör bedrivas. fysiska riksplaneringen har energiproducerande anläggningar ochvattenkraftutbyggnader behandlats. Undersenare år har bl.a. utvinning av lorv, vindenergi och odling av energiskogblivil aktuella. Om en introduktion av sådana energikällor sker i större skalakrävs stora markområden, vilket kan medföra betydandemarkanvändningskonflikter. Del är därför angeläget all industriverket,och planverket fortlöpande följer utvecklingen inomenergiområdet och uppmärksammar regeringen pä sådana framtida utbyggnader avolika energislag som medför stora anspråk på mark och vatten. Detfinns starka skäl till att kvarvarande outbyggda älvar inte exploateras. Ävenen eventuell framtida utbyggnad av små vattenkraftverk och pumpkraftverk kräveruppmärksamhel i den fysiska riksplaneringen. Etableringoch utbyggnad av kondenskraftverk med myckel omfaltande utsläpp av försurandeämnen föreslås inte få ske vid , i eller i . Prop.1980/81:183 44 1 vissa fall skulle en utvinning av torv i större skalaleda till konflikter med främst naturvårds- och friluflslivsinlressen. 1områden med förutsättningar för torvutvinning bör genomföras sludier, somredovisar förutsättningar och restriktioner för utvinning av lorv. Behovel avriktlinjer för torvutvinning behöver övervägas yllerligare. Om vindkraft skulle utnyttjas i större skala kan del ivissa fall leda lill konflikter med bl. a. fritidsbebyggelse- ochfriluftslivsintressen. 1 områden med särskill goda vindförhållanden förutsällsall ytterligare sludier av möjligheler till och konsekvenser avvindkraftproduklion genomförs. Gmppstationer för produktion av vindkraft kankomma alt prövas enligt 136a§ byggnadslagen. När det gäller områden som skulle kunna vara lämpliga förodling av energiskog krävs det ytterligare utredningar om konsekvenserna förmarkanvändning och miljö. Det är f. n. osäkert om det kan bli aktuellt attodla energiskog i slörre skala i vårt land. I rapporten övervägs vidare översiktligt markanvändnings-och miljö-konflikter vid en eventuell framtida användning av bl.a. solvärme ochvågkraft. Etablering av sådan industri som behandlas i den fysiskariksplaneringen FRP-industri - medför en omfattande påverkan pä området ditden lokaliseras. har industri som är av väsentlig belydelse förhushållningen med mark och vatten prövats av regeringen enligl 136 a §byggnadslagen. I den fysiska riksplaneringen görs översiktligabedömningar av vilka platser som är lämpliga för FRP-industri. Dessabedömningar behöver kompletteras med mer utförliga naturundersökningar somnärmare belyser möjlighelerna lill och effekterna av olika elableringar. Eftersom det i inte finns några mer utarbetadesystematiska former för miljökonsekvensbedömningar i den fysiska planeringen päolika nivåer och vid ärendeprövning föreslås i samråd medandra berörda myndigheter utveckla innehållet i och formerna för miljökonsekvensbedömningar. Det är angeläget atl industriverket fortlöpande redovisarunderiag beträffande den framtida ulvecklingen av FRP-induslrin. Planverketfömtsätts redovisa erfarenheter från etablering och utformning av störte industriområden.En samordning av studier om industriutvecklingen mellan den fysiskariksplaneringen och andra planeringsformer eftersträvas. Del finns f. n. inte anledning att ändra gällanderiktlinjer för lokalisering av industri till kuster. 1 vissaavseenden föreslås dock ökade krav på redovisning av miljökonsekvenser isamband med ansökningar om etablering av FRP-industri vid södra Sverigeskuster. När det gäller finns det starka skäl attundanta vissa områden, som har litet inslag av miljöstörande industrioch där det finns slarka bevarandeiniressen, från etablering av FRP-industri.Det finns dock inle f n. anledning att från den fysiska riksplaneringensutgångspunkter anvisa särskilda lägen längs för FRP-industri.Det framhålls att det är angeläget att i den kommunala planeringen övervägamöjlighelerna att bevara handlingsfriheten på de platser vid Norrlandskustendär av länsstyrelserna utförda sludier visar all del finns goda lokaliseringsbetingelser. Utvinning av mineralråvaror medför ofta belydande ingreppi landskapet och konflikter med motstående intressen. kan utvinning i större utsträckning komma atlinriktas på stora läghaltiga fyndigheler som bryts i dagbrott. Efterhand somrika och gynnsamt belägna malmfyndigheler på land uttöms kan även förekomsterav bl. a. sand- och grusfyndigheter på havsbotten komma att utvinnas. För att planeringsunderlaget skall förbättras föresläs irapporten bl. a. all viktigare undersökningsresultat fortlöpande delgeskommuner och länsstyrelser. Indusiriverkel föresläs vidare i samarbete medSveriges geologiska undersökning sammanställa och till regeringen redovisaunderlag beträffande rävamintressen för att möjlighelerna alt bedömalångsiktiga anspråk skall förbättras. För att begränsa naluringreppen och hushålla medmineralråvaror är del viktigi atl i områden med slark markkonkurrens övervägamöjligheterna till fortsatt brytning i redan öppnade gruvor och takter. Del ärocksä angeläget att så långt möjligt utvinna biprodukter direkt eller urreslmas-sor. Innan prövning sker av planer på mineralutvinning är detväsentligt att miljökonsekvenser, frågor rörande omhändertagande avöverskottsmassor och restprodukter samt lämplig eflerbehandling avbrytningsområdet redovisas. Del är därför angelägel alt isamråd med andra berörda myndigheler lämnar förslag lill innehåll i och formför konsekvensanalyser för olika typer av mineralutvinning med särskildinriktning på de mest betydelsefulla aspekterna. Särskilda undersökningsprogramom miljöförhållanden m. m. kan vidare behöva upprällas för områden där mineralutvinningkan bli aktuell. Eftersom efterfrågan pä kalk bl.a. för jordbrukels ochmiljövärdens behov kan väntas öka starkt föreslås indusiriverkel isamråd med geologiska undersökning, lantbruksslyrelsen, naturvårdsverketoch berörda länsstyrelser belysa de framtida anspråken närmare och ge förslagtill lämpliga ulvinningsomräden. saknas tillräcklig kunskap även om andrainduslrimineral, t. ex. kvarts och kvartsii. För vissa områden föreslås att regionalagmsförsörjningsplaner upprättas av länsstyrelserna varvid såväl alternativaförekomster på land som Prop.1980/81:183 46 förekomster i sjöar och hav bör behandlas. 1 områden därkartering av havets sand- och grusförekomster redan har skelt finns detanledning att göra en avvägning mol andra inlressen. Anspråken på utnyttjande av vatten i floder och .sjöarsamt grundvatten har ökal i takt med den induslriella utvecklingen och denhöjda levnadsstandarden. Samlidigl har behovet av skydd av värdefullavattenmiljöer ökat. Olika intressekonflikter uppslår ofta till följd av mereller mindre oförenliga anspråk på samma vattenresurser.