prop · G40320 · 1980-12-31 00:00:00 — I samma riktning verkar den förkortning avamorteringstiden på bilar lill 18 månader som genomfördes den 10 januari 1980.En ytterligare begränsning av den privata konsumtionen kommer också till ståndgenom det åtagande som kontokortsföretagen gjort att under perloden 1 januaritill förändra sina betalningsvillkor så att förstaamorteringen på föregående månads köp höjs till av inköpsbeloppet. 1980/81:20 40 Inom ramen för den strama kreditpolitiken har bankernakunnat öka sin inhemska kreditgivning till företagssektorn relativt starkt. Denårliga ökningstakten uppgick jämfört med 14%vid halvårsskiftet 1979. För industrin är motsvarande tal resp. . Dettaförhållande samt företagens relativt goda likvidilelsläge och deras möjligheteratt disponera utlandskrediler lalar enligt min mening för allkredllälstramningen inte har haft nägra nämnvärda negativa effekterpå invesleringsulvecklingen. I syfteatt stimulera till kapitalimport inom den privata sektorn har del svenskaränteläget inte kunnat anpassas lill den någol nedåtgående internationellaränteutvecklingen. Diskontot har inte förändrats sedan ijanuari 1980, då dethöjdes till . Differensen mellan den korta och långa räntenivån vidgades iaugusti, dä den långa räntan pä stals- och bosladsob-ligalioner höjdes med enprocentenhet till 12,. Därigenom ökar möjligheterna att få till stånd enlångfristig finansiering av statsskulden som utvidgningen avbosladsobligalioner underiättas. har räntesättningen påindustriobligationer och andra oprioriterade obligationer blivit friare ochkunnat bättre anpassas till marknadsläget. Den räntenivå som utbildats försädana obligationer avses inte bli påverkad av den höjning av den långa stats-och bosladsobligalionsräntan som genomfördes . Stalsskuldspolitiken har liksom inriktats päall placera så slor del av statsskulden som möjligt hos allmänheten. Undersommaren utgavs ell extra sparlån som drog in närmare I miljard kr. För att del ordinarie sparlänet under förvintern skall ge så storlikvldilets-indragande effekt som möjligt kommer teckningsfiden alt förlängasjämfört med tidigare län. Med dennainriktning av statsskuldspolitiken i kombination med en dämpning av bankernaskreditgivning räknar jag nu med all likviditetslill-växten i ekonomin, uttryckti penningmängdens ökning, skall begränsas till . Delta ärväsentligt mindre än de som jag räknade med i den revideradefinansplanen. Skillnaden sammanhänger dels med den stramare kreditpolitik somjag redogjort för, dels med det lägre budgetunderskott som jag nu räknarmed. En bidragande orsak är även det slörre valulaulflöde som förutses inomden privata sektorn lill följd av del växande bytesbalansunderskotlel.Därigenom dräneras företagens likviditet. Stora bytesbalansunderskoll utgörsjälvfallet ej nägon långsiktigt hållbar metod för alt hålla tillbakallkvldltelslillväxten i ekonomin. Till följd av obalansen i den svenska ekonomin kommerkredilpoliliken att ställas Inför stora krav såväl under återstoden av 1980 somunder 1981. De statliga budgetunderskotten ger upphov lill en belydandelikvidisering av ekonomin som bytesbalansunderskotlel för med sig ettstort valutautflöde. För att dämpa likvidiseringen av ekonomin och samtidigtstimulera den privata sektorn kapitalimport mäste den inhemska kreditpo- Prop.1980/81:20 41 litikenvara stram och ränteläget relativt högt. Trots denna huvudinriktning avkredilpoliliken måste den konkurrensutsatla sektorns kredilefterfrågan bl. a.för Investeringsändamål tillgodoses. Detta är en förutsättning för alt vi skallkunna bygga ut vår exportkapacitel och vär hemmamarknadsindustri för attdärmed komma lill rätta med våra bylesbalansprob-lem. Det är därförockså angeläget, all ränteläget inte drivs upp alltför högt. Regeringensförslag om besparingar på statsbudgeten och om höjning av mervärdeskatteninnebär en finanspolitisk åtstramning, vilken enligl min mening är nödvändig omen rimlig utveckling pä kreditmarknaden skall kunna säkerställas. Dennärmare utformningen av kreditpolitiken kan självfallet inte angesnu. Klart står emellerfid all fortsatta ansträngningar måste göras att ökastatens Inhemska upplåning utanför bankerna, dvs. i första hand hoskapilalmarknadsinslltuten och hushällen. Med en sådan statsskuldspolitik ochmed en stram kredilpolilik räknar jag med att penningmängdlill-växten under1981 skall bli relativt begränsad. Deninternationella bakgrund som jag tidigare skildrat visar alt de tongivandeindustriländerna kommer att föra en myckel restriktiv ekonomisk polifik tillinflationstakten dämpats påtagligt. Om inte ytteriigare oljeprisstegringar pånytt driver upp inflationen förefaller möjligheterna dock relativt goda att deninternationella prisstegringstakten avlar under loppet av nästa är. Därmedskulle den återhämtning som förutsatts ske i ocksåkunna följas av en uppgång i produktionstillväxten i övriga undersenare delen av 1981 och . Trots alt återverkningarna och1980 års oljeprisstegringar pä fillväxt och sysselsättning tycks bli mindre äneffekterna av den förra oljekrisen blir produktionstillväxten myckel blygsamunder 1981 eller inom OECD-området. För världshandeln har jag räknat meden tillväxt om . Kostnadsutvecklingenunder innevarande år medförde ingen förbättring av de svenska förelagenskonkurrenskraft och därmed inle heller några marknadsandelsvinster. Del äremellertid viktigt att vi börjar avveckla bytesbalansunderskottet. Omkonkurrenskraften förbättras kan vår export åtminstone följa världshandelnstillväxt och grunden bör läggas för marknadsandelsvinster under den följandekonjunkturuppgången. Densvaga tillväxten i omväriden sätter dock gränser för hur snabbt vår export kanöka. Med hänsyn lill att rävaruexporten med all sannolikhet kommer alt falla ivolym kan vår totala export beräknas öka med drygt 1,1981. Det är därför avså mycket större betydelse att det svenska näringslivet kan vinna marknadsandelarocksä på hemmamarknaden. erfarenheter visar att för att detla skallvara möjligt mäste bäde 1980/81:20 42 kostnadsökningarna och den inhemska efterfrågetlllväxtenvara långsamma. Med en alltför snabbt expanderande hemmamarknad invaggasföretagen i en falsk känsla av att ansträngningar för att både kostnadsmässigtoch genom exempelvis marknadsföringsinsatser hävda sig inte är så nödvändiga. Det är heller inle ovänsentligt vilka delar av deninhemska efterfrågan som ökar. Enligt den tolkning som konjunkturinstitutetgjort av den senaste investeringsenkäten skulle industriinvesteringarna liggakvar nivå. De investeringsstimulerande åtgärderna som jag tidigaretalat om och som kommer att sältas i kraft gör att jag finneranledning räkna med en viss invesleringsuppgång. Detta gäller 1 första handindustrin men även andra delar av näringslivet. Investeringsfondfrisläppet ärbegränsat till den konkurrensutsatla sektorn. Härigenom uppnås en inriktning avresursernas användning mot sådan verksamhei som kan bidra till att förbättrabytesbalansen. Jag räknar med all industriinvesteringarna skall öka med ca 7%och investeringarna i det övriga näringslivet med . När det gäller bostadsbyggandet tyder nu tillgänglig statistikpå all den snabba ökningen i ytstoriek och ulruslningsslandard brutits undersenare år. Detla innebär att ett givet antal lägenheter kan produceras med enlägre insats av resurser vilket är positivt ur bostadspolitisk synpunkt. Volymmässigtberäknas bosladsinvesteringarna sjunka något 1981 men igångsättningen av nyalägenheter väntas ligga kvar nivå. Trols att igångsättningen av nyalägenheter beräknas ligga kvar nivå kan detta ske vid en sjunkandeinvesteringsnivå i fasta priser. Förändringar i den privata konsumtionen har visat sig hakraftiga och snabba återverkningar på importen. Särskilt gäller delta närkapacilelsutnyltjandel i ekonomin är högl. Detla var en anledning till attälstram-ningsålgärderna inriktades mol den privatakonsumtionen. Bylesbalanslägel tillåter ingen ökning av den privata konsumtionennästa är. De inkomster som består av pensioner och bidrag av olika slag ökarnägot 1981. även efler det alt hänsyn tagits till besparingspaketet. Deltamedför att en viss försämring av reallönerna inte torde kunna undvikas. Skullekraftiga lönekostnadsökningar trols detta drivas fram blir följden bara atttemporär lättnad köps lill priset av en ännu sämre reaUöneutveckling längrefram. Kraftiga kostnadsökningar försämrar förutsättningarna för näringslivetoch sedd över nägra år blir reallöneulveck-llngen sämre än vad som hade varilnödvändigt. Prisgenomslagel från stora kostnadsökningar torde f.ö.göra det svårt att ens kortsiktigt behålla de reallöneförbättringar som högalöneökningar skulle ge pä papperet. Konjunkturinslilutet räknar i sin höslrapport med tvåalternativ för löner, priser och konsumtion. Det lägre alternativet höjerlönekostnaderna med . Eftersom vissa delar av 1980 ärs avtalfaller ut i sin helhet först kommer den angivna kostnadsökningenlill stånd 1980/81:20 43 även om de nya avtalen Innebär i slorl settoförändrade lönenivåer. Det högre alternativet Innebär en lönekostnadsökningpå ca 10,, vilket är klart över vad som kan påräknas i vårakonkurrentländer. Sedan hänsyn tagits till all de besparingar som föreslås idenna proposifion bidrar till alt hålla tillbaka de totala disponiblainkomsterna kan man förutse att dessa i det lägre alternativet minskar med ca1/under I98I. Mot denna bakgrund har jag räknat med ungefäroförändrad konsumtionsnivå. Jag har tidigare redovisat den oväntat höga tillväxten avden statliga konsumtionen som den av statistiskacentralbyrån framtagna statistiken tyder pä. Med hänsyn tagen lill sparplanenberäknas statens egen konsumtion 1981 öka . När det gäller den kommunalakonsumtionen har jag tidigare redovisat alt jag tills vidare arsell mig böralägga den av kommunförbunden angivna ökningstakten till grund förförsörjningsbalansens beräkningar. Om de stora industriländerna för en sä stram politik altde internationella prisstegringarna stannar vid 1981 torde förutsättningarföreligga för att i lägre kostnadsalternativ hälla våraexportpriser oförändrade i internationell jämförelse. Osäkerheten Ifråga om den internationella prisutvecklingenär emellertid stor och man kan inte utesluta att framgångarna i kampen mot deninternationella inflationen fördröjs. Skulle de internationellaprisstegringarna bli högre än som här antagits är del ändå angelägel alt densvenska kostnadsökningen stannar vid vad som följer av det lägrelönekoslnadsalternalivel. Det utrymme som en snabbare internationell inflationskapar måste utnyttjas för att förstärka vär konkurrenskraft inför kommandeär. Om de internationella priserna inte avlar i styrka så snabbt som antagitsär riskerna nämligen avsevärda att den restriktiva politiken i vår omvärldkommer alt förlängas och kanske också tillta i styrka. Skulle detla inträffablir kraven pä vår konkurrenskraft och industriella kapacitet än slörre. De ulvecklingslal för olika delar av den svenska ekonominsom jag här angivit leder till att den inhemska efterfrågan totalt ökar meddrygt . Importen torde vara oförändrad eller minska svagt. Den långsammaim-porlulvecklingen sammanhänger bl.a. med alt lageruppbyggnaden av råvaroroch insatsvaror som har ett högt imporlinnehåll, blir påtagligt lägre 1981. Vidden antagna anpassningen av våra exportpriser som är möjlig vid en lågkostnadsökning skulle förhållandet mellan export- och importpriser sjunka medca . Delta beror bl.a. på att priset på de råvaror vi exporterar beräknas ökalångsammare än priset på Importerade råvaror. Kombinationen av en långsammare internationell prisökningoch en mer dämpad inhemsk kostnadsökning medför en påtaglig avsaktning av inflationstakten.Vid del lägre kostnadsallernativet lorde ökningen av konsumentprisindex fränslutet av 1980 till slutet av 1981 stanna vid . 1980/81:20 44 -0,9 Statliga myndigheter och affärsverk 10,3 -4,0 -1,8 1,4' -0,3' -1,8 -0,1' 0,1' Förändring i procent av föregående års BNP. har härvid tagits lill att besparingsåtgärderna på kortsikt höjer prissteg-rlngslaklen med ca 3/. Pä efterfräge-dämpning som besparingsåtgärderna innebär en bromsande effekt påinflationslakten. Vid den högre lönekoslnadsökningen torde inflationstaktenbli åtminstone ett par procentenheter större. Prisökningen mellan årsgenomsnittenkan beräknas bli mera än eller 8,. Detta är i underkant av prognosen förkonsuinentprisslegringarna i genomsnitt för OECD-området. Skulle det högrelönekoslnadsalternalivel förverkligas kommer pris-stegringstakten att liggaklart över OECD-genomsnittet. Totalproduktionen, BNP, beräknas öka med 2 3/. För1981 torde BNP-tillväxlen stanna vid drygt 1,. Underskottet i bytesbalansen beräknas trots den långsammaInterna eftertYågeökningen 1981 uppgå till mer än , vilketInnebär en försämring pä . Försämringen skulle dock ha blivitavsevärt större utan de ätgärder som beslutats av den urtima och somföreslås i denna proposilion. Förklaringen lill alt underskottet ökar är delsalt bl.a. räntebetalningarna pä utlandsskulden snabbt ökar, dels altimportpriserna ökar snabbare än exportpriserna. Med en sådan situation för denyttre balansen finns det inget utrymme all höja kapacitelsutnytljan-del ochminska arbetslösheten genom en generell stimulans av den inhemska efterfrågan. 1980/81:20 45 kr., löpande priser Export av varor Imporl av varor Handelsbalans 131500 143 600 -12100 Den möjlighet som finns att förbättra sysselsättningslägelligger, som jag tidigare utvecklat, i att den utlandskonkurrerande sektorn kanexpandera. En sådan utveckling och en aktiv arbetsmarknadspolitik kan avsevärtbromsa försvagningen av arbetsmarknadsläget. Bytesbalansläget och derestriktioner som budgetunderskottet sätter för den finanspolitiska handlingsfrihetenmedför likväl risk för en viss ökning av arbetslösheten. En omstrukturering iden riktning som angivils kan emellertid både reducera omfattningen av denarbetslöshet som inle kan undvikas och avsevärt förkorta den tid somarbetsmarknaden kommer att vara svag. och under 1982kan del bli fråga om en återhämtning. Skulle del högre kostnadsalternalivel bli verklighet lordebytesbalansläget bli sämre än i del lägre alternativet. Ensådan utveckling är helt oacceptabel, bl.a. därför att den skulle medföra enuppgång av arbetslösheten. Konjunkturinstilutet har mot bakgrund bl.a. av den svagainternationella konjunkturutveckling som kan förutses räknat med en uppgångi arbetslösheten till ca 3,vilket kan beräknas motsvara en ökning med ca70000 personer. Med hänsyn bl.a. till de invesleringsfrämjande åtgärder somföreslås och till alt regeringen håller en hög arbelsmarknadspolitisk beredskapbör uppgången i arbetslösheten bli avsevärt lägre. Jag har i del föregående tecknat bakgrunden lill debalansproblem som under 1970-talel kommit att prägla den svenskasamhällsekonomin. Den inhemska efterfrågan har under en följd av år ökat längtsnabbare än tillväxten av våra resurser. Den offentliga sektorn har tagit 1anspråk en stigande andel av våra tillgångar i arbetskraft och kapital.Induslrisysselsältningen har minskal medan den offentliga sysselsättningensnabbt ökat. Den privata och offentliga konsumtionen har stigit och harfått en i förhållande till imporlulvecklingen otillräckligproduktionskapacitet. Det underskott som till följd härav uppkommil i vårbytesbalans har ökat lill följd av de kraftigt höjda oljepriserna. 1980/81:20 46 ogynnsamma kostnadsutvecklingen och 1976. Den svenskaexportindustrins internationella konkurrenskraft försämrades och belydandemarknadsandelsförluster gjordes. De åtgärder som vidlogs i anledning häravhar, bl.a. lill följd av nya oljeprishöjningar, inte i full utsträckning lettlill återställd konkurrensförmåga och återvunna marknadsandelar. Utvecklingen måsle brytas, underskottet i bytesbalansennedbringas och jämvikten 1 ekonomin på sikl återställas. Detla kan åstadkommasgenom alt exporten ökar snabbare än importen. En grundläggande förutsättninghärför är att vi förfogar över våra inhemska tillgångar på sådant sätt, attkonsumtionen inle ökar snabbare än produktionen, all exportindustrins och de importkonkurrerandeföretagens konkurrensläge i förhållande till omvärlden förbättras samt attindustriinvesteringarna och induslrisysselsältningen ökar. En betydande del av de kommande årens produktionstillväxtmåsle tas i anspråk för ökad export, fortsatta industriinvesteringar ochförbättrad bytesbalans. Utrymmet för privat konsumtion och reallöneutvecklingkommer alt bli beroende av i vilken mån den offentliga konsumtionen ochutgiftsökningen kan begränsas. Gynnsamma förutsättningar mäste skapas för produktivainsatser och ekonomisk tillväxt. Genom ett målmedvetet saneringsarbete måstestyrkan i samhällsekonomin återställas och en ny fast grund läggas för fortsattvälfärd och sysselsättning. De förslag till besparingar och åtgärder för attförbättra den svenska samhällsekonomins funktionsduglighet som regeringen nuföreslår, skall ses i detta perspektiv. De utgör ett betydelsefullt led i enoffensiv ekonomisk-politisk strategi. - Genombesparingar i statsbudgeten skall statsulgiflernas ökning hållas nere ochinkomstförstärkningar hållas inom gränserna för vad den ekonomiska tillväxtenmedger. - Den kommunalaulgiftsexpansionen mäste dämpas. - Fortsattainsatser görs för att förbättra vårt skattesystem och stimulera till arbete,initiativ, företagande och sparande. - Åtgärder sättsin för att trygga näringslivels försörjning med riskvilligt kapital och föratt främja dess investeringar. Endast om den utlandskonkurrerande sektornbyggs ut kan sysselsättningen långsiktigt tryggas inom de olikasamhällssektorerna. - Arbetsmarknadensfunktionssätt förbättras bl.a. i syfle att tillvarata arbetskraftsresursernaoch öka produktiviteten i förelagen. - Oljeberoendetminskas genom fortsatt sparsamhet med energi och utveckling av alternativaenergikällor. - En stramkredilpolilik upprätthålls som industrisektorns kredilefterfrågan förbl.a. Genom en successiv minskning av detstatliga budgelunderskoltel begränsas del statliga upplänlngsbehovet. Om del ekonomiskt-politiska saneringsarbelel skjuts påframtiden, blir resultatet ökad obalans 1 vär ekonomi. Ju längre de nödvändigaåtgärderna Prop.1980/81:20 47 fåranslå, desto slörre blir de problem som lill sist mäste lösas. Desto störreblir de uppoffringar för folkhushållet som då blir nödvändiga. Enavgörande förutsättning för framgång är allmän insikt om arten och vidden avvåra ekonomiska problem och förståelse för de åtgärder som fordras för attvända utvecklingen i positiv riktning. Företrädare för statsmakterna måsteinformera medborgarna och teckna en realistisk bild av det läge vårt landbefinner sig 1. Beslul inte minst på utgiftspolitikens område måste utformas påett sådant sätt, alt de grupper i vårt samhälle som har det sämst inte drabbas.Del ekonomiskt-politiska arbetet att återställa den samhällsekonomiska balansenär också angeläget därför all utan en stark samhällsekonomi kan vi inte ilängden garantera social välfärd. En stark samhällsekonomi är också ettgrundläggande villkor för den fulla sysselsättningen som utgjort och alltjämtulgör ell centralt mål för det politiska arbetet i vårt land. 1980/81:20 48 Chefen för budgetdepartementet, statsrådet , anför:3 Budgetpolitiken 3.1 Den offentliga sektorns tillväxt ochbudgetunderskottet De offentliga utgifterna har under de senaste årtiondenavuxit snabbi i hela västvärlden. Tillväxten har trendmässigt varil högre äninom övriga delar av ekonomin. I har således de offentliga utgifternaökat sin andel av BNP från ca en tredjedel till närmaretvå tredjedelar . En viktig förklaring härtill är att en allt större andelav efterfrågan med stigande inkomster riktats mot sädana tjänster som utbildning,sjukvård och social service. Denna tjänsteproduktion har vuxit snabbi 1 allaindustriländer, oavsett hur den fördelats mellan privat och offentlig sektor. ISverige, liksom i flera andra länder, har det allmänna pä dessa områden svaratför huvuddelen av produktionen. Delta är givelvis ingen slump utan framför alltett uttryck för fördelnlngspoliliska ambitioner. Åven transfereringarna somsvarar för en växande andel av de offentliga utgifterna har ett uppenbartfördelningspolitiskt syfte. Åven om den offentliga tillväxten således 1 förstahand måste förklaras av grundläggande politiska ambitioner kanutgiftsutvecklingen beskrivas också från andra utgångspunkter. Sedan beslut omreformer av olika slag väl faltals finns del flera faktorer som utan nyapolitiska beslul driver upp utgifterna. En viktig faktor är den automatik som styr mångautgiflsanslag. Utgifterna utvecklas i många fall oberoende av resurstillväxteni samhället. Styrande blir i stället andra faktorer såsom den allmännaprisstegringstak-len, efterfrågeförändringar inom olika verksamhetsområden ochförskjutningar i befolkningens åldersstruktur. Den sistnämnda faktornförklarar en icke obetydlig del av utgiftsutvecklingen i eftersomandelen ålderspensionärer i totalbefolkningen har ökat och fortsätter all öka. Även densnabba kostnadsstegringen inom offentlig sektor i jämförelse med den övrigaekonomin driver på utgiftsutvecklingen. Den offentliga sektorn, som ju 1 mycketstor utsträckning är tjänsleproducerande, har jämfört medtillverkningsindustrin mindre möjligheter all hälla tillbaka kostnadsstegringargenom produktivitetsförbättringar. Under enföljd av år har kostnaderna för produktion av offentliga varor och tjänsterstigit betydligt snabbare än den s. k. BNP-deflatorn, dvs. Ser man t.ex. på ökade kostnadsnivån Inomden offentliga verksamheten med , medan ökningen av BNP-deflatornuppgick till . Denna utveckling återspeglar säkerligen till en del enstigande kvalitet 1 tjänsteproduktionen. Konsekvensen blir likväl alt det krävsett stigande skattetryck för alt finansiera den offentliga verksamheten även omdenna i volym räknat inte växer 1 snabbare takt än totalproduktionen. Prop.1980/81:20 49 Enjämförelse av den offentliga sektorn i olika länder försvåras av en radgränsdragnings- och definitionsproblem. Som jag påpekat kan samma typ avtjänster i vissa länder ligga inom den offentliga sektorn medan den i andraräknas till den privata sektorn. Detta förklarar till viss del de belydandeskillnader som föreligger mellan länderna såväl när del gäller tillväxttakteni de offentliga utgifterna som deras absoluta nivå. Trols dessa metodproblemkan en översiktlig jämförelse vara av iniresse. Ettmätt på expansionsbenägenheten inom den offentliga sektorn erhålls omutgiftsökningen ställs i relation till den totala tillväxten i ekonomin. Jämförman i detla avseende , finner man altSverige tillsammans med hamnar i en särställning. Tillväxten av deoffentliga utgifterna har här varit avsevärt snabbare än ökningen av de totalaresurserna. Med tanke på transfereringarnas stora andel av de offentligautgifterna i och den snabba ökningen av dessa hade mankunnat vänta att dessa skulle utgöra den främsta förklaringen till vår särställning.Sä är emellertid inle fallet. Åven om man enbart ser till den offentligakonsumtionen har vi den högsta relativa utgiftsökningen. Denhöga relativa tillväxttakten i våra offentliga utgifter har lett till all dessasom andel av totalproduktionen ligger högre än i andra industriländer. Som enföljd härav är ocksä det svenska skattetrycket bland de högsta i världen. Vidsidan av har även de andra skandinaviska länderna, liksom flera av deövriga mindre industriländerna, ett högt skattetryck och stora offentligautgifter 1 förhållande till totalproduktionen. De stora industriländernadäremot, och i synnerhet de utomeuropeiska, har en betydligt lägre offentligutgiftsnivå. Dessutom kan man notera tendenser till en divergerande utveckling1 detta avseende mellan de stora och de små industriländerna. Serman lill utvecklingen av olika utgiftskategorier i skilda länder, framkommervissa allmänna drag. Sålunda ökar transfereringarna genomgående mycketkraftigt. I några länder - , , och - ulgörde nu 25 ä av BNP. Utvecklingen av den offentliga konsumtionen är merdämpad.