prop · G403122 · 1980-12-31 00:00:00 — Enligl ulredningen kan kulturhistoriskt värdefullabyggnader sägas få en förhållandevis generös behandling i avdragshänseende. Ulredningenvill dock få till stånd en ändrad tillämpning i vissa fall. Enligt utredningen lillämpasnämligen avdragsreglerna sä att avdrag i allmänhet inle medges för utbyte avdelar som ingär i en bärande konstruktion. Kostnaderna för sådanaingrepp betraktas då i stället som ombyggnadskoslnader. Fastighetsägaren får idessa fall kompensation genom årliga värdeminskningsavdrag. Vad gäller gmndförbätlringarpä t. ex. äldre hus i i och på liknande ställen villutredningen införa den ordningen alt ägare av bl.a. byggnadsminne skall få draav också kostnader för sädana gmndförbätlringar som reparationskostnader. Ingelbör dock hindra all fastighetsägare avstår från all yrka avdrag ochi stället lägger kostnaderna till avskrivningsunderlaget för byggnaden. RSV och i anser atl ulredningenssynpunkter inte är förenliga med vissa principer inom beskattningen. RSV menaratt avdrag för kostnader för grundförbättringar är främmande förinkomsttaxeringens vidkommande. anser alt valrätten förfastighetsägaren, att antingen göra avdrag eller atl läggakostnaderna till avskrivningsunderlaget, strider mot både skatlemässiga och bokföringsmässigaprinciper. Länsstyrelserna i och lillslyrker förslagelom utvidgad avdragsrätl men anser all del måsle övervägas om inte rätten tillårliga värdeminskningsavdrag skall slopas så alt risken för dubbelavdragelimineras. i kan i vart fall inte godta all fasfighetsägarenskall ha frihet all välja hur kostnaderna skall behandlas skattemässigt. En sädanvalfrihet skulle enligt länsslyrelsen vålla problem vidrealisationsvinstbeskattningen. Ocksä i lar uppfrågan om vilka begränsningar i rätlen till värdeminskningsavdrag som föranledsav utredningens förslag. På det material ulredningen presenterat anser sigdock inte kunna tillstyrka alt särskilda regler om koslnader för arbelenpå kulturhistoriska byggnaders varaktiga delar las in i skattelagstiftningen. Prop.1980/81:122 71 Länsslyrelsen i vill framhålla atlutredningen inte har beaktat konsekvenserna för beskattning av andra faslighelerän sådana som har kulturhistoriskt värde. För dessa fastigheter medges f. n. inte någol direklavdrag för reparalions-och underhållskostnader. När del gäller kulturhistorisktintressanta byggnader vill utredningen införa en omedelbar avdragsrätt i ellpar avseenden. . Utredningen tar först upp s.k. överioppsbyggnader påjordbruksfastighet, dvs. byggnader som inle fyller nägon funktion ijordbruksdriften. Utredningen anser det vara negativt ur byggnadsvårdande synpunklatt en byggnad som är belägen på en jordbruksfasfighel kan taxeras som annanfastighet vid fastighetstaxeringen och därmed som regel bli schablonbeskattadvid inkomsttaxeringen. För det fall byggnaderna pä en jordbruks-faslighet genomsitt inbördes samband bildar en enhetlig kulturhistoriskt värdefull miljö av allmänlintresse, ser ulredningen del som naturligt alt de också behandlas som en enheti taxeringshänseende. Ulredningen föreslär en lagändring av innebörd alt enfastighetsägare under vissa förutsättningar skall kunna få samtliga byggnadersom bildar en sådan miljö hänförda till jordbruksfastighet. Ulredningen föreslår dessutom att ägare till en schablontaxeradfaslig-hel, där det finns byggnadsminne, skall kunna begära all få faslighetenlaxerad enligl särskild schablonmelod. Intäkten skall höjas med I % avtaxeringsvärdet och avdrag medges för reparations- och underhållskostnader.Intäktshöjningen skall motsvara den reducering för generella reparations- ochunderhållskostnader som enligt utredningen kan sägas ligga i intäklsprocenlenför vanliga byggnader. Den fastighetsägare som valt atl utnyttja denna form avschablonbeskattning måste enligt förslaget fortsätta med den . RSV anser all förslaget inle bör genomföras. Beträffandeöverloppsbyggnader på jordbruksfastigheter uttalar RSV atl en fastighetsbeskattningsnatur skall bestämmas pä objektiva grunder och hänvisar till deöverväganden i detta hänseende som gjorts av 1976 årsfastighetstaxerings-kommitté i det numera genomförda förslagel till fastighelslaxeringslag.Samma uppfattning som RSV rörande överloppsbyggnaderna har skattechefen iStockholms län. Vad gäller förslaget om schablonbeskatlade fasligheler iövrigt strider della enligt skattechefen mot allmänt vedertagna principer. Denökade underhållsskyldigheten får i slällel beaktas vid åsättande avtaxeringsvärde. Några remissinsianser anser alt förslaget är svårt allförena med önskemålen att förenkla skattereglerna och del praktiska taxeringsarbetel.I stället uppstår nya besvärliga avvägningsfrågor för skattemyndigheterna.Denna uppfattning företräds av länsstyrelserna i . Vad gäller den särskilda schablonmelod som utred- Prop.1980/81:122 72 ningen presenterai anser länsslyrelserna atl orättvisorkan uppkomma vid beskattningen. Länsslyrelsen i menar alt delfinns en stor risk för atl ägare till kulturhistoriskt värdefulla byggnader kanbli oberättigat gynnade skaltemässigl i förhållande lill andra faslighelsägare.Länsslyrelsen i är av den uppfallningen all stödel i fullutsträckning bara kommer sädana fastigheter lill del som lämnar en godavkastning. Däremot missgynnas fastigheter som visar underskön. Enligtlänsstyrelsen i län uppslår ojämna effekter genom att den faktiskaskattelättnaden blir beroende av fastighetsägarens marginalskatt. Sistnämndalänsstyrelse anser dock alt avdragsrällen är en smidig och obyräkratiskbidragsform som gör det möjligt atl i slörre utsträckning stödja enskilda bevarandeinsalserän vad som annars skulle vara möjligt. Delta uppväger enligt länsslyrelsen desvårigheter som uppkommer om förslagel genomförs. i ifrågasätter om inle denföreslagna särskilda schablonregeln lill viss del kan komma all motverka sitt egelsyfte. Regeln kommer enligl länsslyrelsen atl leda lill all de ifrågavarandebyggnaderna inte kommer atl underhållas kontinueriigt. Underhållet kommer istället atl ske då det blir ekonomiskl förmånligt för fastighetsägaren attutnyttja den särskilda schablonregeln. I motsätter sig inte i princip ellsyslem med kompensation för överkoslnader vid skatteavdrag. En förutsättninganges dock vara all del inte är möjligt alt koncentrera samhällsstödet lill bidragsgivningeller förmänliga lån. kan dock inle tillstyrka lagstiftning pägrundval av den metod som utredningen föreslagit. förordar alt fräganuireds yllerligare. i län, som avslyrker förslaget, pekarpä atl ulredningen inte berört de frågeställningar som uppkommer om enfastighet byter ägare då den särskildaschablonberäkningen skall lillämpas. Länsstyrelserna i och Väslernorrlands lön anseratt grundtanken i förslagel enklast tillgodoses genom att byggnadsminnen i ställethell undantas från beskalining enligt schublonmetoden. Inkomstberäkningenskulle då ske enligl den s. k. konventionella metoden där avdragsrätlföreligger i full utsträckning. 1 likhet med nägra andra remissinsianser nämnerlänsslyrelsen i all utredningens förslag bara skulle ylterligarekomplicera skattelagstiftningen och ställa krav pä fiera ta.xeringsblanketter. 5.8.1 Byggnadshyllor st)in vårdinodell Begreppet byggnadshylta har medeltida anor och näraanknytning till uppkomsten av den byggnadstradition som de gotländska kyrkornarepre- 1980/81:122 73 I princip följde allt byggnadsarbete denmedeltida hyttans möns-ler i ända till 1800-lalels mitt. i ävennågot längre. Bygg-nadshytlorna var lag av arbetsledare och hantverkare som inära samverkan utförde alla förekommande byggnadsarbeten. Utredningenföreslåratt byggnadshytlor med liknande funktioner inrättas i första hand påGotland. Ulredningen har haft som målsättning alt la fram förslag lillstödformer av allmän giltighet. För kyrkor har man dock funnitförhållandena sä extraordinära alt ell särskill förslag för denna byggnadsgruppvarit nödvändigt. Förslaget om all inrätla en byggnadshylla pä harväckt tankarom liknande hyttor i andra delar av landet. Utredningen finner t.ex.starka skäl för all inrälta en byggnadshylta i Bergslagen men anser inteförhållandena där vara sä akuta som på Golland. Därtill återstår en del frägor atlnärmare klarlägga. Utredningen vill dock betona att frågan om t. ex. ulbildningav hantverkare är angelägen all lösa . Mänga remissinsianser delar utredningens uppfattning omalt utbildningen i äldre byggnadsteknik och andra specialistutbildningarliksom bristen på byggnadsmaterial måste få en lösning. Mänga serliksom utredningen de akuta problemen pä som sä stora att de tillstyrkerförslagel lill byggnadshylla där. De anser också att erfarenheten därifrånskall utvärderas innan fier hyllor inrättas. Elt tiotal remissinsianser ser en byggnadshyltaäven i Bergslagen som myckel angelägen eller föreslår andra områden som angelägnat.ex. saml , och . Länsslyrelseni anser det motiverat all en hylla inrättas i länet. Man serdärigenom en möjlighet att samordna yrkesutbildningen i en sådan byggnadshyltamed en renoveringscenlral efter modell från Kulturarvet i . Länsslyrelsentänker sig all man till en sådan institution också skall knyta en "byggnadsdelsbank"dit olika äldre inredningsdetaljer - även virke och annal malerial - fränrivningshus kunde föras för kommande återanvändning. Åven länsslyrelsen i Väslernorrlandslän föreslär regionala depåer för atl råda bot på det stora slöseri medgammalt byggnadsmaterial som sker. Länsslyrelsen i län menar atl förslagelom byggnadshyttor pä och i Bergslagen sannolikt kommer atl väckasakligt välmotiverade anspråk på inrättande av byggnadshyttor pä flera häll ilandet. Enligl uppfattning bör dock verksamheten vid hyllornapä Golland och i Bergslagen prioriteras och verksamheten där utvärderas innanutbyggnad i landet i övrigt sker. Åven länsslyrelserna i Ösiergöllands ochGävleborgs lön. Svenska föreningen för byggnadsvärd. Föreningen tillstyrkerförslaget om byggnadshyllor i Bergslagen och på Golland. De anser alt ertarenheternafrån verksamheten kan fä myckel slor betydelse för landels byggnadsvård och geunderlag för atl man i framliden skall kunna inrätta byggnadshytlor även iandra delar av landet. i anser del synnerligenangelägel och 1980/81:122 74 brådskande atl fä till sländ en ulbildning enligl denmodell som skisserats för de bägge byggnadshyttorna. stöder utredningens förslag om byggnadshytlormed hänsyn lill behovet av atl upprätthålla yrkeskunnandet för denna typ avreparations- och underhållsverksamhet. Slalens råd för byggnad.forsk-ningtillstyrker ulredningens förslag men menar alt den forskning om och utvecklingav nya material och metoder som kan ske vid hyttan bör ha nära konlakl medmodern malerial- och teknikutveckling. Statens insiitut för byggnadsforskninganser alt byggnadshyttorna har positivt värde frän Ivå synpunkler dels skulleett värdefullt och av förfall hotat byggnadsbestånd, som har få vårdmöjligheleralt lila till. kunna fä betryggande omvårdnad, dels skulle en försvinnandehantverkskunskap vidmakthållas tills en förbättrad ulbildning hinner komma lillstånd. Vitlerhetsakadeinien anser atl båda förslagen om byggnadshytlorär väl underbyggda. Akademin framhåller atl om dessa visar sig framgångsrika ärdel motiverat alt inrätla liknande hyttor på andra håll i landet, i första hundi där reslaureringsverksamheten är livlig och brislen päskickliga erfarna hantverkare växer. Akademin nämner ocksä eftersombyggnadsteknik och byggnadsmaterial där präglas av andra förutsättningar än i landeli övrigl. menar slutligen all en icke oviktig social effektuppnäs genom alt äldre byggnadsarbetare som inle längre passar för hårtackordsarbete kunde få en uppskattad användning för sina kunskaper och erfarenhelerutan känsla av att genom tillfälliga beredskapsarbeten ligga samhället tilllast. Folkparkernas cenlralorganisalion menar atl de kunskapersom finns bör las lill vara och föras vidare innan del är . SARanser atl byggnadshyllorna skulle kunna vara en viktig del i enspecialistutbildning som bygger pä samverkan mellan arkitekter, antikvariskexpertis och hantverkare av olika slag. Förbundet stöder tanken atl hyttornabör byggas ut regionall bl.a. för alt föra lokala byggnadstraditioner vidare. Någraremissinstanser anser att rekryterings- och utbildningsfrågorna måste ges enannan lösning. Några föreslär ylterligare ulredningar. anseralt utbildningsproblemet för hantverkare och andra tekniker mäste utredasytterligare. Enligt museet borde yrkesutbildning och vidareutbildning ske påflera platser i landet eventuellt länsvis. Svenska föreningen jör byggnadsvårdföreslär ocksä atl hantverks- och materialsidan uireds vidare och kopplas tillnuvarande förslag så atl säväl ekonomiska och lekniska förutsättningar finnsför byggnadsvård i framliden. Svenska museijöreningen menar all lydliga brislsituationerredan nu kan påvisas exempelvis i (korsvirkeskonslruktioner.halmtak), i städernas tätbebyggelse av äldre dalum (murare, kakelugnsmakare.smeder) och i (timmermän). Föreningen pekar också på de speciellaproblem som kan uppstå I.ex. i fråga om bevarande av samernas byggnader.Sveriges museimannaförbund är posilivt lill förslagel att inrätta byggnads- Prop.1980/81:122 75 hyttor men menar alt detta inte är tillräckligt för attlösa hela problemel. Ulbildning i äldre byggnadsteknik måste enligt förbundetäven finnas med inom ramen för den vanliga yrkesutbildningen om man pä elt antikvariskttillfredsställande sätt skall kunna klara upprustningen av den kulturhistoriskabebyggelsen. LO anser att hantverksulbildningen mäste kopplas till nuvarandeutbildningsformer och byggarbetsmarknadens funktionssätt. LO anser attförslaget om hantverksulbildning behöver vidareutvecklas i samarbete medberörda fackliga organisationer. Jernktmioret ser det som utomordentligtangelägel alt hantverksutbildningen närmare utreds. Del gäller också denspecialistutbildning som krävs av arbetsledare och antikvarier för framtidavård av industribyggnader. Arkiiekiunnuseei betonar viklen av altbyggnadsvården inte görs till nägon exklusiv verksamhet och isoleras frånbyggnadsverksamhet utbildning och forskning i allmänhet. Tvärtom, menar man,måste synen pä byggnadsvård vara en integrerad del i byggnadskunnandel medräckvidd långl ulöver den s.k. kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen. Museet tillstyrkerbyggnadshyltan pä men anser inle all den bör ses som någon generelllösning. Museet ifrågasätter slutligen benämningen byggnadshylta som man anserjust understryker del exklusiva i verksamheten. i Södennanlundslän känner tveksamhet inför inrättandet av byggnadshytlor. Man anser alt riskenfinns att en stor del av vårdanslaget förs över till de regioner där sädanainrättas. föreslär i stället att man överväger möjlighelerna atlskapa lämplig utbildning och fortbildning för ingenjörer, arkitekter,byggarbetsledare och hantverkare i landel. Länsslyrelsen i anserall den för kulturminnesvärden väsentliga frågan om utbildningen avhantverkare och tekniker i hela landet inte kan lösas genom de föreslagna byggnadshytlorna.Länsstyrelsen anser att en byggnadshylta på måsle ses som en tillfälliglösning. I slällel för byggnadshyttor anser man alt möjligheterna alt skapalämplig utbildning och fortbildning bör studeras varvid pågåendebyggnadsarbeten kan tjäna som praktikplatser. föreslår ocksä byggnadsvårdsulbildningsom påbyggnad lill de lekniska gymnasierna. i och Bt>-huslän framhåller atl del är nödvändigt alt överväga hur gymnasieskolan ochhögskolan i sin ordinarie verksannhet kan bidra till byggnadsvärdsutbildning.Länsstyrelsen påpekar att det är viktigt att i sin ulredningom hanlverkels situation belyser denna aspekt i samarbete med berörda myndigheler.Länsslyrelsen i anser att man för atl lösa byggnadsvårdensproblem pä sikl mäste genomföra utbildning av hantverkare och tekniker i helalandet. Länsslyrelsen anser alt frågan bör las upp till övervägande i sambandmed att konservatorsutbildningen omorganiseras. Länsslyrelsen i länanser att frågan om var en byggnadshytta skall förläggas bör utredas vidare.Med hänsyn till de mänga industriminnena i Bergslagen så kan den föreslagnalokaliseringen dit synas lämplig. menar dock all om man ser lillbyggnads- 1980/81:122 76 beståndet i slorl i landel. när det gällerjordbruksbebyggelse och äldre stadsbebyggelse så kan en lokalisering tillKopparbergs län inte vara utesluten. Man ser Rommehedslägret som en lämplig förläggningsplalsför byggnadshyltan. Konsiakadcmien menar alt en god ulbildning aren förutsätlningför all rådgivning om restaurering skall fungera. Man framhåller ocksä atlkonsthögskolan under en följd av år begärt medel för alt vidga sin ulbildningoch alt man nu inom sina hårt begränsade anslagsramar förbereder en kvalificeradutbildning i restaureringskonst. Den riktar sig lill projektorer ochantikvariska kontrollanter. seren utveckling av denna verksamhetsom nära förbunden med utredningens syften när det gäller utbildningsfrågorna. 5.8.2 Vården av Gollandskyrktnna Enligl ulredningen bör även kyrkobyggnader inordnas i detallmänna stödsystemet. Med hänsyn till att de små gotländska församlingarnainte ekonomiskl orkar med att ta hand om sina medeltidskyrkor föreslås att en statligbyggnadshylta inrättas pä . Dess fiämsta uppgift skulle vara all ta handom de mer krävande restaureringarna. Den föreslagna organisationen kanbetraktas som en fortsättning och utveckling av den verksamhel AMS tidigarebedrivit pä Golland. Den samlade kostnaden för första verksamhetsåret beräknarutredningen lill ca 1,5 milj. kr. Kammarkollegiet, AMS, , bostadsslyrelsen.statens råd för byggnadsforskning, slalens institut .för byggnad.\l'orskning. Göleborg och ,, , FPC, , och LO m.fl. anser i likhel medulredningen all exlra stödälgärder för värd och underhäll av Gotlandskyrkornai hög grad är motiverade. Länsslyrelsen i anser det vara av sloit allmänliiUrcsse alt inrätla en byggnadshylta pä med hänsyn lill det oskattbarakulturvärde som kyrkorna där ulgör. i anser alt förslageltill byggnadshylta på iir väl motiverat. Den är en viklig insats för atlrädda del gotländska kulturarvet. bedömer dock inlekostnadskalkylen som lealislisk. Man anser inte heller de nödvändigaforskningsinsatserna i sammanhanget t.ex. i fräga om sten-konservering tillräckligtbelysta. Länsslyrelsen i Gt)ilands län betonar slarkl betydelsen av en byggnadshyttapä och tillstyrker tillsammans med alla regionala lemissinstanserförslaget. Länsslyrelsen framhåller särskill hur viktigt det är ait restaiueringenav Gotlandskyrkorna kan fortsätta genom byggnadshyttan då möjligheterna att utföraarbeten som beredskapsarbeten med lOO-pioccntiga statsbidrag försvinner. Domkapitleti Göleborg ser inrättandet av byggnadshytlor som en värdefull möjlighel all lillrimlig kostnad garantera en hantverksmässig vård anpas- 1980/81:122 77 sad efter de särskilda behov som varje byggnad har.Domkapitlet i finner det nödvändigt alt en byggnadshylla inrättaspå huvudsakligen i överensslämmelse med utredningens förslag. finner frägan om en byggnadshylta päGotland väl utredd. Museet anser atl de myckel speciella vårdproblem som de gotländskakyrkorna ulgör därmed fått en lösning som ger erfarenheler som kankomma andra delar av landet till godo. LO tillstyrker förslagel bl. a. med hänsyn till Gotlandssärpräglade byggnadskultur och att det närmast innebär permanentande av enredan uppbyggd organisation. 5.8.3 Byggnadshylla i Bergslagen Utredningen anser atl del finns starka skäl för atl ocksä inrätlaen byggnadshylta i Bergslagen. Uppläggningen skulle vara likartad den gotländskamen med slörre inriktning pä hantverksutbildning. För all närmare utredahuvudmannaskap och program för ulbildningen har i Västmanlandslän beviljats särskilda medel. Man undersöker där förulsältningarna för altstarta och till Karmansbo i förlägga en byggnadshylla.Statens industriverk utreder f.n. hantverkets silualion och framtidsutsikteroch kommer atl bevaka förslagel om hantverksulbildning i byggnadshyltan iBergslagen. Flera remissinsianser avslår med anledning av dessa ulredningarfrän atl yttra sig i fräga om byggnadshyltan i Bergslagen. Elt tiotal remissinsianserslödjer, som lidigare nämnls bägge hyllorna. Nägra slulligen har vall all endasiyttra sig i fräga om Bergslagshyllan. som inleuttalar sig om Gotlandshyllan biträder förslagel lill byggnadshytta iBergslagen och menar atl man i samband med inrättandet av hyttan bör beaktasituationen vid Rommehedslägret vid . anser detönskvärt atl byggnadshyllan kommer till stånd. menar atl förslagellill byggnadshylta kräver mer ingäende överväganden än de som framgår av ulredningen.Jernkontoret ser Karmansbo bruk som etl angeläget bevarandeobjekt men menar atlden frågan inle får vara avhängig av om där inrättas en byggnadshylla eller ej.Länsstyrelsen i anser del angelägel alt påpeka all byggnadsbeslånderinom Bergslagen är allmängiltigt för slora delar av vårt land. Länsslyrelsenmenar atl de erfarenheler som skulle vinnas vid en byggnadshylta i Bergslagenär direkl överförbara lill liknande objekl på andra häll. anser ocksäatt en satsning pä hantverksutbildning tillsammans med de ätgärder i övrigl somulredningen föreslär för all bevara och rusla upp kullurhisloriskl värdefullbebyggelse ulgör goda förutsäitningar för elt framgångsrikt resullal på sikl. Prop.1980/81:122 78 5.8.4 Huvudmannaskap för byggnadshytlorna m. m. Några remissinstanser är kritiska mot ulredningens förslagom RAÄ som huvudman för byggnadshytlorna. Utredningen nämner också som tänkbarai sammanhanget , i och . RAÄfinner själv det lämpligl alt staten genom ämbetet i varje fall i etlinledningsskede blir huvudman. Ämbetet anser att verksamheten bör bedrivas isamråd med en leferensgrupp med hl. a. representanter för församlingarna ochlänet/kommunen och i nära samarbete med fornsal som tillsammans med RAÅ:sGollandsundersökningar förulsätts svara för antikvarisk expertis och kontroll.Länsstyrelsen i anser att frågan om huvudmannaskapet för byggnadshyltanbör diskuteras vidare. Länsslyrelsen menar atl del vore prakfiskt och psykologisktsaml i linje med de allmänna decentraliscringssträvandena atl förläggahuvudmannaskapet till någon myndighet eller institution på Golland. Man anserdock inle alt någon av dem som utredningen nämner har erfarenhet av den typ avarbete som hyttan skulle komma att behöva. anser att fornsalhar det och- föreslär att man knyter huvudmannaskapet till fornsalen. Dimikapiileli anser att byggnadshytlans organisation och administration skall speglaförhållandena på Golland. I den klassiska bygghytlan spelade kompetensregleroch turordningsregler en underordnad roll menar . De beslut sombehövs, las efter beredning i kyrkans egna organ. På fär man räkna medall företrädare för mer än hundra objekt konkurrerar om hyllans resurser.Domkapitlet anser att RAÄ som huvudman enligl ulredningens förslag och sombeslutande i kyrkobyggnadsärenden får en dubbcl-slällning. Från församlingarna mästedel därför enligt vara ett oavvisligt krav alt byggnadshyttansverkställande organ - dess "styrelse" får en stark lokalförankring. menar atl den samrådskom-millé som fördelar de statligamedlen för kyrkorestaureringarna pä kan tjäna som förebild. När detgäller verksamhetsformen föreslår atl en stiftelse övervägs redan isamband med hyttans inrättande. Ulredningen föreslär alt ansvaret för driftenbör läggas på RA.A:s vårdbyrå och att byggnadshyttans verksamhet skall drivas imyndighetsform. menar att det inte framgår hurkompetensfördelningen skall ske mellan värdbyrån och hyttan. ställersig tveksam lill om myndighelsformen gär alt förena med den lokalt förankradestyrelse som de föreslår. pekar pä atl stiftelsebildning förekommiti flera olika sammanhang inom kulturområdet och föreslår såledesall alternativet stiftelse övervägs. LO förutsätter i sill yttrande atlhuvudmannaskapet blir regionalt.