prop · G40325 · 1980-12-31 00:00:00 — Informationsskyldigheten avser vidare endastden som har tillstånd att driva en reaktor. Innehavaren av den s. k.Ågestareaktorn omfattas därför inte av informa-fionsskyldigheten. I prakfikenkommer informationsskyldigheten all omfatta innehavarna av kärnkraftverken iBarsebäck, , Forsmark och . Begärd information kaninnehålla uppgifler som inte bör spridas till allmänheten. Det kan gällauppgifter om affärs- eller driftförhållanden, som rör inte bara kärnkraftverketulan ocksä utomstående, l.ex. en leverantör av utrusining lill verket. Frågor om tystnadsplikt idet allmännas verksamhet och om förbud alt lämna ut allmänna handlingarregleras i sekretesslagen (1980: 100) och sekretessförordningen (1980:657), somträder i kraft den . För säkerheisnämndernas verksamhet saknastillämpliga bestämmelser i fräga om sekretess med hänsyn främst till skyddetför enskilds ekonomiska förhållanden. Enligt min mening bör ett sådantsekretesskydd införas. En bestämmelse härom kan lämpligen införas 1 en ny 18 §till 8 kap. sekretesslagen. Eftersom meddelarfrihel bör råda, bör någonändring i 16 kap. I S samma lag inte göras. Jag anser att ett sekretesskyddinle kommer att inkräkta på nämndernas möjligheter all fullgöra sininformationsplikt. Den rält till insyn ikärnsäkerhetsarbelet vid kärnkraftverken som jag förordar medför enligl minmening fördelar för såväl allmänheten som innehavarna av kärnkraftverken.Allmänheten bereds genom nämnderna möjlighet att inhämta saklig informalion.Innehavarna av kärnkraftverken får möjlighet att föra ul information om och fåbelyst det säkerhetsarbete som har utförts eller planeras vid kärnkraftverken.Bättre förutsättningar skapas härigenom för en saklig debatt om de i mångadelar komplicerade säkerhetsfrågorna. Goda möjligheter bör enligl min meningföreligga för ell öppet och förtroendefullt samarbete mellan nämnderna ochinnehavarna av kärnkraftverken. Del kan emellertid inteuteslutas att en nämnd och en innehavare av ett kärnkraftverk har olikameningar om den skyldighet som i ett visst fall åvilar innehavaren av verket.Det kan gälla frågor om arten eller behovet av en viss upplysning, t.ex. omupplysningen är alt hänföra lill del kärntekniska säkerhetsarbetet eller inte.I sådana fall kan innehavaren få frågan prövad genom att överklaga nämndensbeslut. Besvärsrätlen bör intemedföra en formalisering av nämndens arbete ulöver vad som följer av allnämnden är en myndighet som bl.a. har att tillämpa bestämmelserna 1förvaltningslagen (1971:290). Men i de fall där nämnden och innehavaren avkärnkraftverket har skilda meningar om skyldigheten för innehavaren alt lämnainformalion eller tillträde måste krävas all nämndens beslul är dokumenterat.Besvärsrätlen anknyter lill fidpunkten när innehavaren av verket fick del avbeslutet all begära infor- Prop.1980/81:25 51 Besvär över nämndens beslut bör föras hos länsrätten. Dellamedför all lagen (1971: 289) om allmänna förvaltningsdomstolar börkompletteras med en bestämmelse om att länsrätterna skall pröva sådanabesvärsmål. Om en innehavare av ettkärnkraftverk uppsåtligen eller av grov oaktsamhet åsidosätter sinaskyldigheter alt lämna begärd informalion eller tillträde, bör straff kunnaådömas honom. Straffansvar bör föreligga också om innehavaren uppsåtligen ellerav grov oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter. Påföljden bör vara böter. För att ålägga Innehavarnaav kärnkraftverken informationsplikt i enlighet med vad jag har anfört krävssom nämnts föreskrifler i lag. 1 lagen bör därutöver tas upp bestämmelser ombesvärsordning och straff. I enlighet med vad jag nuhar anfört har inom industrldepartemenlet upprättats förslag till 1. lag om offentlig insyn isäkerhetsarbetet vid kärnkraftverken, 2. lag om ändring 1 sekretesslagen(1980:100), 3. lag om ändring 1 lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Förslagen bör fogas till regeringsprotokollel i detla ärende som bUaga9.1. De skyldigheter som ilagen föreslås bli ålagda innehavarna av kärnkraftverken har lagteknisktmotsvarigheter i bl.a. alomenergllagen, lagen (1974:890) om vissamineralfyndigheler och lagen (1978:160) om vissa rörledningar. Dessa lagar hargranskats av lagrådet. Med hänsyn härtill anserjag lagrådets granskning av delaktuella förslaget obehövlig. För informationvill jag la upp några frågor som rör nämnderna. Säkerhelsnämnderna bör somjag fidigare nämnl ha nära anknytning till berörda kommuner. tillgodosesgenom alt de kommuner där kärnkraftverken är belägna ges ett avgörandeinflytande på nämndernas sammansättning. De kommuner som således kommer ifråga är , , oeh . Jag anser vidare altnämnderna bör ha möjlighet att inom en faslslälld ekonomisk ram låta utförasädana utredningar som är nödvändiga för alt förstå betydelsen av vidtagnaeller planerade kärntekniska säkerhetsåtgärder vid kärnkraftverken.Utredningsprojekt av större omfattning bör dock underställas regeringen förgodkännande. Vidare vill jag nämna all nämnderna avses bestå av tio ledamöteroch all ett sekretariat skall knytas till varje nämnd. Det ankommer påregeringen all besluta om nämndernas sammansättning, uppgifler, arbetsformersaml om utseende av ledamöter. För innevarande budgetårberäknar jag medelsbehovet till sammanlagt . för de fyra nämnderna.Anslagel : Kärnsäkerhetsforskning bör i enlighet medriksdagens tidigare ställningstagande disponeras för att betala utgifterna förnämnderna. 1980/81:25 52 blir därmed finansierad genom avgifter som tas ul avkärnkraftverkens innehavare. Vid bifall till mina förslag avser jag att föreslåregeringen att medlen till nämnderna tas upp under en särskild anslagspostunder anslaget. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemsläller jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga förslagen fill 1. lag omoffenfiig insyn 1 säkerhetsarbetet vid kärnkraftverken, 2. lag om ändringi sekretesslagen (1980: 100), 3. lag om ändringi lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. [3] E 13. Ersättning för försenad idriftlagning avkärnreaktorer. Under denna rubrik finns inte något anslag uppfört islalsbudgelen för /81. De politiska partierna enades om att enrådgivande folkomröstning om kärnkraftens framtida användning borde hållassenasi . Med anledning därav lade regeringen den 3maj 1979 i prop. 1978/79:218 fram förslag om lagen (1979: 335) om förbud motalt tillföra kärnreaktorer kärnbränsle, den s.k. rådjujmsla-gen. I propositionen anförde föredraganden att det borde slåsfast att inga nya reaktorer skulle få laddas förrän kärnkraftens framlidaanvändning hade klarlagts. Oberoende av utgången av den prövning som skulleföretas enligl lagen (1977: 140) om särskilt tillstånd all tillföra kärnreaklorkärnbränsle, m.m., den s.k. villkorslagen, borde därför enligt hans meninginga reaktorer, som dittills inte hade tillförts kärnbränsle, l.v. få tillförassådant bränsle. Del rådrum som behövdes i fråga om laddning av reaktorer somdittills inte hade tillförts kärnbränsle borde enligl föredraganden skapas medslöd av en särskild lag, rådrumslagen. Förbudei föreslogs bli tidsbegränsat och gälla lillutgången av juni månad 1980. Det borde dock, enligl föredraganden, finnas enmöjlighet för regeringen att föreskriva en tidigare tidpunkt om kärnkraftensframtida användning blev klariagd. Fyra kärnkraftblock skulle därigenom - under förutsättningav att tillstånd enligl villkorslagen beviljades - komma alt bli berörda avden föreslagna lagen; och Forsmark I, som vid detla tillfälle varfärdigställda, och och , som enligt kraflförelagens planerskulle bli färdigställda . Föredraganden anförde vidare att ett förbud med detinnehåll som föreslogs Innebar en väsentlig inskränkning i rättigheterna fördem som innehade tillstånd enligt atomenergilagen (1956:306) all uppföra,inneha och driva kärnreaklor (2 §), Detta kunde också få omfattande ekonomiskakonsekvenser för de berörda företagen. Härigenom uppkom frågan om ekono- 1980/81:25 53 miskersättning från staten. I den föreslagna lagen borde enligt föredraganden slåsfast en rätt till ersällning av slalen för innehavarna av de reaktorer somomfattades av förbudei att tillföra reaktorer kärnbränsle. Ersättningen bordeavse de förluster som uppstår genom att reaktorernas idriftlagande fördröjdes. Föredraganden tilladevidare alt för det fall alt beslul med anledning av den förutsattafolkomröstningen skulle komma alt fattas om en avveckling av kärnkraftenersättning givelvis fick utgå såväl för de kärnkraftblock som var i kommersielldrift som för övriga block för vilka tillständ enligt atomenergilagen hademeddelats. Denna ersättningsfråga fick då behandlas i ett sammanhang. Föredraganden uppehöll sigdärefter ytterligare vid frägan om ersättning till reaktorinnehavarna. Hankonstaterade därvid att uttrycket föriusl hade använts även i villkorslagen.Ersättningsreglerna i den lagen avsåg emellertid avveckling av pågåendeprojekt medan den föreslagna rådrumslagen enbart syftade till att skapa rådrumi fråga om laddning av sådana reaktorer som ännu inle hade tillförtskärnbränsle. Del var därför naturligt alt i den akluella situationen somföriusl räkna de koslnader som skulle uppslå genom fördröjning av en reaktorsidriftlagande. Ersättningsfrågorna enliglden föreslagna rådrumslagen bedömdes av föredraganden komma att bli svårlösta.De borde därför i första hand lösas genom förhandlingar mellan staten ochreaktorinnehavarna. Som riktlinjer för sädana förhandlingar anförde han bl. Iprincip borde sådana koslnader som uppstår genom fördröjningen av en reaktorsidriftlagande vara ersättningsgilla. Hit räknade han i första hand koslnadersom måste läggas ned på anläggningarnas konservering och eventuellåterställning. Ersättning borde dessulom kunna utgå för ökade koslnader föranläggningarnas finansiering. Vidare skulle som ersältningsgill kostnad räknasökade koslnader föratt producera elektricitet på annat sätt eller för attanskaffa ersättningskrafl om ersättningsskyldigheten därigenom kunde begränsas.Däremot borde reaktorinnehavaren inte ersättas för utebliven vinst. Omen reaktorinnehavare lill följd av försenad idriftlagning fick slå förkostnader som annars hade omfattats av garanti från leverantören ansågföredraganden det rimligt alt som ersältningsgill kostnad räkna vad anläggningensinnehavare 1 ell sådant fall hade kunnal få ul av garantigivaren om garantinalltjämt gällt. Föredragandenpåpekade vidare att vid tillämpning av de föreslagna reglema ledning fick sökasocksä i allmänna ersättningsrättsliga principer, särskilt på skadeslåndsrättensområde. Han underströk att det endast var de merkostnader eller nytillkommandekostnader som uppstod lill följd av fördröjning av en reaktors idriftlagande pägrund av lagen som kunde komma i fräga för ersällning. Riksdagenantog det i propositionen framlagda förslagel till lag om 1980/81:25 54 förbud mol all tillföra kärnreaktorerkärnbränsle (NU 1978/ 79:62, rskr 1978/79:432). Ingen erinran gjordes därvidmot vad föredraganden hade anfört 1 fråga om ersättning tillreaklorlnnehavare. Den rådgivande folkomröstningen i kärnkraftsfrågen höllsden . Resultatet av folkomröstningen var sådant alt regeringen ibeslul och kunde föreskriva all ochForsmark 1 resp. och fick tillföras kärnbränsle ulanhinder av vad som hade förskrivits i rådrumslagen. Tillstånd att tillföra kärnbränsle enligt villkorslagenhade tidigare meddelats för och Forsmark I och meddelades den 10april 1980 för och . och tillfördes kärnbränsle undervåren och och befinner sig f n. under provdrift. Forsmark 2beräknas komma alt tillföras kärnbränsle och i april1982. Förhandlingar om ersättning från staten lillreaktorinnehavarna för försenad idriftlagning av de akluella reaktorernainleddes sedan en särskild statlig förhandlare hade utsetts.' Innehavareav de reaktorer som har försenats är dels slatens vatlenfallsverk (3och ), dels (Forsmark I och ).Förhandlingar om ersättning i formell mening har härigenom givelvis kunnalföras enbart med . Motsvarande kompensation till statensvatlenfallsverk får regleras i annan ordning. En överenskommelse om ersättning för förseningen avForsmark 1 och har , med förbehåll för alt fattar debeslul som behövs, träffats med (). Jag vill härredogöra för innebörden av denna överenskommelse och för regleringen avmotsvarande ersättning lill vallenfallsverkel för förseningen av ochRinghals 4. Enligtöverenskommelsen, som bör fogas till protokollet i detta ärende (bilaga 9.2),skall FKA erhålla ersättning för två olika slag av merkostnader till följd avalt kärnkraftblocken och har försenals, nämligen förökade anläggningskostnader och för merkostnader i kraftproduktionen. Den avförseningen föranledda ökningen av anläggningskostnaderna beror lill störstadelen pä de ersättningar, utöver vad som följer av tidigare ingångnaleveransavlal, som FKA enligl tilläggsavtal har fått betala lillhuvudleverantörerna av reaktor och lurbin, resp. . Ersättningarna avser kostnader för att konservera och avkonserveraanläggningar samt vidmakthålla erforderlig arbetsorganisation för insatser isamband med anläggningarnas idriftlagande. Prop.1980/81:25 55 talenomfattar också ersättriing för förlängning av tiden för vissa garantiåtagandenfrån leverantörernas sida. avtalade ersättningen för anläggningsmerkoslnader ingår också poster förökad ersättning lill vattenfallsverket (1 egenskap av huvudentreprenör) förmerkostnader för förlängd projekttid och konservering, för förnyadvarmprovdrift, för ökade uppvärmningskostnader m. m. Totaltuppgår den avtalade ersättningen för ökade anläggningskostnader av detslagjaghär har redogjort för till 48 milj. kr. för och till 21 milj.kr. Enligtöverenskommelsen förbinder sig staten vidare att efter utredning i del enskildafallet svara för eventuella koslnader som kan åsamkas FKA genom ökatrisktagande lill följd av minskad omfattning av leveranlörsga-rantin, ansvarför konserveringsdrlfl m. m. Enligtöverenskommelsen skall ersättning vidare utgä för utebliven kraftproduktionunder förseningstiden. Den förlorade produktionen skall därvid ersättas medbelopp som motsvarar ökade kostnader för all producera elektricllel på annatsäll och/eller för att anskaffa ersättningskrafl, om ersättningsskyldighetenhärigenom begränsas. Denmetod som tillämpas 1 överenskommelsen för att beräkna ersättningen i dennadel Innebär all den faktiska elproduktionen i efterhand jämförs medden hypotetiska elproduktionen som skulle ha skett om de berördakärnkraflblocken inte hade försenats. Den skillnad i rörligelprodukllonskoslnad som därvid erhålls räknas som ersältningsgill merkostnad.I såväl del hypotetiska som del verkliga kraflbalansfallet förutsättstillgängliga anläggningar ha körts optimalt. Med detta avses aft deanläggningar som har lägst rörlig kostnad, som vattenkraftverk och kärnkraftverk,beräknats bli använda i första hand och därnäst successivt de anläggningar somhar högre rörlig kostnad, som motlryckskraflverk, kon-denskraftverk ochgasturbiner, upp till den nivå som svarar mot den akluella eleflerfrågan. Merkostnadenuppstår således genom alt den uteblivna kärnkraftproduktionen frän deförsenade blocken har måst ersättas med, som regel, oljebaserad mottryckskrafloch/eller kondenskrafl. Beräkningsmetoden medför alt ersättningsbeloppet inlekan fastställas förrän i efterhand. Hur högt det blir påverkas bl.a. av sädanafaktorer som om man har riklig eller knapp tillgång tillvattenkraft, oljeprisernas utveckling, eleflerfrågans utveckling etc. Enkorrekt kalkyl erhålls i efterhand över hur de rörliga produktionskostnadernahar påverkats, och därigenom en riktig grund för utbetalning av ersättning. Föratt ersällning skall ulgå krävs således att under den aktuella månadenelenergi har måst produceras 1 anläggningar med högre rörlig produktionskostnadän de försenade kärnkraflblocken för all tillfredsställa efterfrågan. Jag villi sammanhanget stryka under att FKA enligl överenskommelsen är skyldig attutöva sill infiytande så alt dyrare former för elproduktion inte onödigtviskommer att användas. Prop.1980/81:25 56 Av stor belydelse för den ersättning som enligtöverenskommelsen skall utgå fill FKA är den förseningstid som för resp. blockär ersältningsgill. Denna har för Forsmark I räknats fr. o. m. t.o. m. och omfattar således . Motsvarandeförskjutning för omfattar perioden fr.om. juli1981, dvs. framgår närmare av de s. k. mognadstablåer somredovisas 1 bilaga till överenskommelsen. Som starltid anges i dessa tablåertidpunkten för kommersiell idriftlagning. Förseningstidenför block 2 bestäms bl.a. av del förhållandel att den Indirekt påverkas avförseningen av block I. Tillgängligaresurser medger nämligen inte att de båda blocken tas i drift alltför näravarandra i tiden. En förskjutning dem emellan om sex lill haransetts erf'orderlig. Bedömningen av den lill rådrumslagen hänförligaförseningen för block 2 försväras vidare av alt arbetstakten vidfärdigställandet, enligt FKA, i kostnadsbesparande syfte medvetet har dragilsned jämfört med den tid-plan som gällde före lagens tillkomst. Neddragningenhar skett sedan det blivit uppenbart all idriftlagning ändå inte skulle kunnakomma alt ske förrän tidigast sex fill efler det all block 1 hade tagitsi drift sedan rådrumslagen upphörl alt lägga hinder i vägen härför. Den totalaförseningen för block 2 uppgår därför . Vidare synes vissaförseningar av turbinleveransen ha uppstått som, enligt vad jag har erfarit,har inneburit att blocket inte skulle ha kunnal tas i kommersiell drift enliglden ursprungliga tidplanen även om rådrumslagen inle direki hade förhindratdelta. Den till rådrumslagen hänförliga förseningsliden låter sig under dessaförutsättningar givelvis inle fastställas med exakthet. Jag bedömer dock del idenna situation uppnådda förhandlingsresultatet, som innebär all avden totala förseningen anses ersältningsgill enligt rådrumslagen, vara rimligtoch godtagbart från statens synpunkt. Förseningstiden infaller sä att denomfattar tvä månader under vilka blocket även utan försening skulle ha varitavställt för revision. Ersättning för utebliven kraftproduktion kommer därföratt utgå endast för fyra av de sex månaderna. De närmare principerna och reglerna för hur ersättningentill FKA skall beräknas och utbetalas framgår av överenskommelsen. Som jag redan har redovisat har även idriftlagningen avstatens vatlen-fallsverks reaktorer och försenals tillföljd av rådrumslagen. Om ersättningen för dessa reaktorers försening kangivetvis Ingen överenskommelse i formell mening träffas. Rådrumslagens ersättningsreglerfår för vattenfallsverkets vidkommande tillämpas i annan ordning. Ersällningbör även för Ringhalsreaktorerna ulgå dels för anläggningsmerkoslnader med ettfast belopp för resp. block, dels för produktionsmerkostnader enligt deberäkningsprinciper som anges i bilagan till överenskommelsen mellan staten ochFKA. Genom ett sådant förfarande blir vattenfaUsverket och FKA lika behandlade. Prop.1980/81:25 57 Som underlag för ett beslul av regeringen om ersättningtill vattenfalls-verket för förseningen av och har jaglåtit granska vilka anläggningsmerkostnader som för resp. block är hänförligatill den av rådrumslagen betingade förseningen. De poster som kommer i frågaför ersättning är av samma slag som för Forsmarksblocken, dvs. ersättning förökade kostnader för reaktorleveranlör och lurbinleverantör, 1 detta fallWestinghouse Corporation resp. , enligt särskildatilläggsavtal samt för ökade egna utgifter för vattenfaUsverket. De ersättningsberättigademerkostnaderna har beräknats till 62 milj. kr. för och till 21 milj.kr. Vallenfallsverkelbör vidare efler utredning i del enskilda fallet kompenseras för eventuellakostnader genom ökat risklagande till följd av minskad omfattning avleverantörsgarantin m. m. på samma säll som gäUerför FKA enligl den med bolagetträffade överenskommelsen. Som jagtidigare har nämnt blir ersättningen direkt beroende av den förseningslid somär hänföriig lill rådrumslagen. Denna lid kan för fastställas tillatt omfatta räknat fr.o.m. t.o.m. . Förseningstidenför påverkas i sin lur av förseningen av . Eftersomtillgängliga resurser inte medger all tvä block vid samma kraftstation tas idrift har det som en direkt konsekvens av rådrumslagen inte varilmöjligt alt ta i drift tidigare än efter Idriftlagningenav . Dessa , som löper fr, o, m, t, o.m. maj1981, ulgör enligl min mening en försening som bör ligga till grund förberäkning av ersättning för utebliven kraftproduktion. 4beräknas emellertid i verkligheten las i drift först , dvs. 17månader senare än vad som hade varit möjligt om enbart restriktionen om sjumånaders förskjutning mellan de båda Ringhalsblocken hade varit beslämmande.Detta beror pä att vallenfallsverkel först vid denna senare lidpunkt räknar medatt ha tillräcklig personal med erforderlig ulbildning för alt kunna drivablocket. Det harenligt vattenfallsverkets mening inle varit möjligt all bibehålla och/ellernyrekrytera personal på framför allt vissa nyckelbefattningar för driften avkärnkraftverk som oklarhet har rätt om kärnkraftens framlidaanvändning och om yfterilgare block skulle få las i drift. Den tillgängligapersonalen har i denna situafion fått disponeras så att ett av de båda blockeni kunnal las i drift ulan ytterligare fördröjning. Den tidpunkt vidvilken kan tas i drift bestäms därför av den lid som krävs för attutbilda viss nyrekrylerad personal. Svärighelernaall rekrytera, utbilda och bibehålla kvalificerad personal i den omfattning somkrävs för att driva kärnkraftverken får enligl min mening snarare ses som eneffekt av den oklarhet som har rätt i fråga omkärnkraftens framlida användning i sig snarare än Prop.1980/81:25 58 som en följd av det hinder som rådrumslagen inneburit molall tillföra kärnbränsle till nya reaktorer. Den osäkerhet della har inneburitför berörd personal har givelvis gällt samtliga kärnkraftverk i landet ochbl.a. medfört svårigheter alt behålla viss personal. För de problem ochmerkostnader detta har inneburit för kärnkraftföretagen finns ingen grund försärskild ersättning eller kompensation. Jag anser att den ytterligare förseningav idrifltagandet av , som är hänföriig lill bristen pådrift-personal, bör ses i della vidare sammanhang. Det förhållandet all delarav den personal som från början har rekryterats till driftorganisationen förRinghals 4 har fält las i anspråk för alt fylla vakanser i driftorganisalionenvid andra kärnkraftblock i , och därmed upprätthålla driften av dem,lalar för delta synsätt. Jag anser däiför att merkostnader till följd av denförsening av som uppstår av sådana skäl som jag här har redogjortför inte skall anses ersättningsberättigade enligt rådrumslagen. Denersättningsberättigade förseningstiden bör således enligl min mening omfatta som idriftlagningen måste senareläggas med hänsyn lillidriftlagningen av . Jag förordar att regeringen dels inhämtar riksdagensbemyndigande att godkänna överenskommelsen med FKA i vad slalen därigenomikläder sig ekonomiska förpliktelser, dels föreslår att godkänna vadjag har anfört om ersättning fill vallenfallsverkel. Som framgått av det jag har anfört är det endast ersättningenför anläggningsmerkoslnader som kan preciseras. Vad gäller ersättning förmerkostnader i kraftproduktionen är det endast beräkningsprinciperna som nuföresläs bli fastställda medan beloppen blir kända först i efterhand. Merkostnadernai kraftproduktionen till följd av förseningarna beror framför allt på omkraflbalansen under ifrågavarande period har varil eller blir sådan att denunder förseningstiden uteblivna kärnkraflproduktionen ersätts medmottryckskrafl eller med kondenskraft. Delta beror i sin tur bl. a. på om detunder den akluella perioden blir riklig eller knapp tillgång lill vattenkraftsamt på eleflerfrågans utveckling. Det är därför nu endast möjligt alt redovisa en preliminärberäkning av hur stor den ersättning kan bli som kommer att få utbetalas tillföljd av uppgörelsen med FKA och vid tillämpning av motsvarande kompensationsreglerför vattenfaUsverket.