prop · G40388 · 1980-12-31 00:00:00 — Avbeslämmelsen framgår att rällen alltid skall bereda sökanden tillfälle all avhjälpabristen innan beslul om avvisning enligl första stycket meddelas. I andra stycket anges att en ansökan även skall avvisas omden avser ett yrkande som inte kan prövas enligt handräckningslagen ellerhinder i annat fall möter alt ta upp ansökningen. Ordalydelsen har jämkatsnågot i förhållande lill promemorieförslagel. Avvisning enligl andra stycketskall ske t.ex. om yrkandet går ut på annat än fullgörelse eller om det avserbetalningsskyldighet. Annat hinder som kan möta all ta upp ansökningen är atten tvist om samma sak redan är anhängig vid domstol eller att saken redan ärrättskraftigt avgjord. Ett annat exempel har nämnts under 4 §, nämligen atträtten inte är behörig och det av ansökningshandlingarna inte framgår tillvilken annan domstol handlingarna kan sändas. 1980/81:88 S| Frågan om avvisning bör las upp så snart som möjligl. Denfär emellertid prövas på vilkel stadium som helst av handläggningen (jfr NJA1977 s. 827). Någon särskild beslämmelse härom, vilkel en remissinslans har föreslagil.lorde inle behövas ulan följer av 16 !) jämförd med 34 kap. 1 S RB. Ävenpartiell avvisning är möjlig. 6 § Är del uppenbart att sökandens talan är ogrundad,skall ansökningen genasl avvisas. Paragrafen innehåller en beslämmelse om avvisning i falldå det är uppenbart all sökandens lalan är ogrundad. Den motsvarar 6 !) Förslagel i promemorian om avvisning av en uppenbariogrundad ansökan har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av de fieslaremissinslanserna. Del har emellertid mött kritik från en del remissinslanser.Enligl hovrätten för Nedre saknas anledning alt i den summariskaprocessen införa ell för vår rättsordning okänt element, avvisning på materiellgrund. läns norra tingsrätt ifrågasätter om man gör någon egentligvinst med all upprätthålla distinktionen mellan avvisning på materiell grund iprocessens inledningsskede och ogillande på samma grund i ett senare skede. Enligl rättegångsutredningen är syftet med den föreslagnabestämmelsen gott. Problemen i fråga om ansökningar som innehåller uppenbartobefogade påsiåenden och yrkanden är emellertid slörre i den vanligatvistemälsprocessen än i den summariska processen. Frågan hur man i den vanligaprocessen bör hantera problemen har lagils upp i direkliven förrättegångsutredningen. Enligt ulredningen bör frågan få en samlad lösning underulredningens fortsalla arbele. anser alt beslämmelsen ärprincipiellt oriklig och dessulom olämplig, varför förbundel molsäller sigförslagel i den delen. För egen del får jag anföra följande. Förslagel ipromemorian om avvisning på materiell grund skall ses mol bakgrund av densamlade reform av den summariska processen som föreslås där. Enligl promemorieförslagelskall den summariska belalningsprocessen i viss ulslräckning öppnas förskadeståndsfordringar. En fömtsättning härför har ansetts vara att rätlen fårmöjlighel all molverka att svaranden åläggs betalningsskyldighet förskadeståndskrav som är uppenbart ogrundade eller slarkl överdrivna. En bestämmelse om avvisning på materiell gmnd äremellertid av värde även i en lagsliflning som är begränsad tillhandräckningsprocessen. Med en sådan beslämmelse vinner man den fördelen altsvaranden slipper att besväras med delgivning av ansökningen och att komma inmed skriftligt svaromål i fall då ansökningen ändå inte har någon utsikt tillframgång. Eftersom sökanden kan bli ersältningsskyldig för svarandens koslnader Prop.1980/81:88 52 (se 10 !)) ligger del också i sökandens intresse all en sådanansökan avvisas på ett tidigt stadium. Inle heller i övrigl lorde enbestämmelse av den innebörden innebära någon nackdel för sökanden. Ettavvisningsbeslut vinner inle rättskraft i den meningen alt del ulgör hinder försökanden all återkomma med en ansökan om handräckning som är bättre underbyggdeller all väcka talan i vanlig ordning. Jag vill vidare erinra om alt det redan nu finns enmotsvarighet lill bestämmelsen i handräckningsprocessen enligl UL. Enligt 195 §2 mom. UL kan nämligen överexekuior utan kommunikation avslå en ansökan omhandräckning om han finner all sökanden saknar skäl för ansökningen. De problem som rällegångsutredningen har att behandlahänför sig inle bara lill de fall då sökanden har åberopat en juridiskt settohållbar grund. De gäller också den vidare frågan hur domstolen skall hanleraansökningar från mentalt skadade personer eller andra som har oklara motiv försin lalan. Del är inle ovanligt att lalan anhängiggörs mol kända personer isyfle att väcka uppmärksamhet. Problem av den arten är, som rättegångsutredningenhar påpekat, säkerligen större i vanlig civilprocess än i summarisk process.Frågan i vad mån dessa fall kräver en särskild reglering i den summariskaprocessen bör avgöras försl sedan resultatet av rätlegångsutredningens arbeteföreligger. Begränsar man frågan lill de rena fallen av uppenbartogrundade anspråk finns del emellertid inle någon anledning att uppskjuta ettställningstagande för handräckningsprocessens del. I förevarande paragraf hardärför lagils in en bestämmelse om avvisande av en ansökan när det är uppenbariall sökandens anspråk är ogrundat. 1 enlighet med vad en remissinslans, RSV,har föreslagit anser jag all beslämmelsen bör innehålla all ansökningen underangivna förutsättning sAa// avvisas. Avvisning enligl förevarande paragraf kan inle äga rumsedan ansökningen har lagils upp och kommunicerats med svaranden. I så fallskall domstolen i stället förklara att ansökningen inte kan bifallas.Avvisnings-grunden skall givelvis beaklas självmant av domstolen. Avordalydelsen framgår att rällen inle har någon skyldighet att försöka utreda omen ansökan är grundlös eller inle. Bestämmelsen gäller alltså bara fall när detdirekt av ansökningshandlingarna framgår all sökanden inte har någon utsikt lillframgång om talan skulle ha prövats i vanlig rättegång. Uttrycket all talan äruppenbart ogrundad bör ges samma innebörd som motsvarande uttryck i 44 kap. 8 §andra slyckel andra meningen RB. Avvisning enligt förevarande paragraf kan, liksomavvisning enligt 5 §, avse en del av ett anspråk. Fömtsättningen är givetvisatt den uppenbart ohållbara grunden inle avser hela anspråket. Därutöver måsteemellertid uppställas del kravel alt inte yrkandet ulgör en odelbar enhet. Jag vill understryka att den nu aktuella bestämmelsen inteinnebär något slulligl ställningstagande lill frågan hur domstolarna i olikasammanhang skall hantera ansökningar som innehåller uppenbart obefogadepåståenden 1980/81:88 53 1 enlighel med vad jag har anfört(avsnitt 2.1) kan andra lösningar komma alt väljas när resultatet avrättegångsutredningens arbete föreligger. 7 § Upptas ansökningen, skall svaranden föreläggas altinom från del att han delgivits ansökningen skriftligen yltra sig överden. Tiden får inte ulan särskilda skäl bestämmas längre än till två veckor.Svaranden skall upplysas om alt målet kan avgöras vare sig han har yttrat sigeller inle. Om det behövs, skall sökanden beredas tillfälle attskriftligen yttra sig över vad svaranden har anfört. Ytteriigare skriftväxlingfår inle äga rum. Återkallas ansökningen, avskrivs målel. Paragrafen innehåller beslämmelser om den fortsattabehandlingen av en handräckningsansökan som inle har överlämnats lill en annandomstol eller avvisats. Den molsvarar i huvudsak 7 !) och 8 § andra slyckelpromemorieförslagel. Enligl första meningen i första styckei skall rälten. omansökningen tas upp, förelägga svaranden alt från del alt handelgivils ansökningen skriftligen yttra sig över den. Del har inle ansettsnödvändigl all la upp någon närmare föreskrift om hur föreläggandet skallutformas. Svaranden bör lämpligen uppmanas alt ange om han medger ellerbestrider ansökningen och alt. om ansökningen bestrids hell eller delvis, angeskälen för bestridandet, Enligl andra meningen i första slyckel får liden föryllrande inle ulan särskilda skäl besiämmas längre än till två veckor.Anledning alt bestämma en längre lidsfrist kan finnas om svaranden kan anlasbehöva längre lid på sig. t.ex. därför all han är bosall ulomlands. annatskäl kan vara all målel rör flera svarandeparler som kan behöva viss lid församråd. I fall dä utslag får meddelas först viss lid från delgivning, l.ex. vidunderrättelse enligl 12 kap. 44 § jordabalken, kan tidsfristen också förlängas. Del finns ingenting som hindrar alt tvåveckorsfristenunderskrids i enkla fall. Vidare kan rällen på begäran av svaranden förlängalidsfristen, om den skulle visa sig otillräcklig. I iredje meningen sägs all svaranden skall upplysas om altmålel kan avgöras vare sig han har yttrat sig eller inle. Del bör därvidsärskill anges vad som blir följden om bestridande inle kommer in. Del förekommer i mål vid domstol eller hos överexekuiorall svaranden kommer in med yllrande efter frislens ulgång men innan målel haravgjorts. 1 allmänhet brukar då yttrandet ändå beaktas. Förslagel lägger intehinder i vägen för en sådan lillämpning även i det nya förfarandel. Enligl första meningen i andra slyckel skall sökanden, omdel behövs, lämnas tillfälle att skriftligen yttra sig över vad svaranden haranfört. Jag vill underslryka att beslämmelsen bör lillämpas endaslundanlagsvis. 1980/81:88 54 Normalt bör inte mer än en skrift från vardera sidanutväxlas. Ett ullryckligt förbud mol ylleriigare skriftväxling sedan sökandenhar inkommit med yltrande har lagits upp som andra mening i slyckel (jfr 7 ! )andra meningen lagsökningslagen). En skrift som efter föreläggande har inkommit från en partbör givetvis översändas till molparlen för kännedom, även om denne inleföreläggs all yttra sig över den. Tredje styckei innehåller en särskild bestämmelse för delfall alt sökanden återkallar sin ansökan. Målet skall då avskrivas. Svarandenhar alltså inte som i vanlig rättegång möjlighet all trots återkallelsen fåsaken prövad (jfr 13 kap. 5 § RB och SvJT 1955 rfs. Sker återkallelsensedan svaranden har inkommit med yllrande, skall sökanden, om inle särskildaskäl föranleder annat, åläggas all ersätta svarandens koslnader (10 § andrastycket). Innan målel skrivs av bör i den situationen svaranden beredastillfälle alt inkomma med ell koslnadsyrkande. Som närmare skall beröras ianslulning lill 10 § andra styckei bör svaranden som regel inle ha räll tillersättning i fall då återkallelsen beror på all svaranden har fullgjort förpliktelsenefter ansökningen eller träffat uppgörelse med sökanden. 8 § Föreläggande enligl 7 § första styckei skall jämteansökningshandlingarna delges svaranden på del sätt som är föreskrivet omstämning i tvistemål. Paragrafen innehåller en beslämmelse om delgivning avföreläggandet jämte ansökningshandlingarna. Den molsvarar 23 § första meningenpromemorieförslagel. Ett föreläggande i mål om handräckning enligl 191 och 192§§ UL delges f.n. på del sätt som är föreskrivet om stämning i tvistemål (195 a§ UL). 1 överensslämmelse härmed sägs i paragrafen all föreläggande enligt 7 §andra stycket skall jämte ansökningshandlingarna delges svaranden på det sällsom är föreskrivet om stämning i tvistemål. Delta innebär alt delgivningslagen(1970:428) skall tillämpas. Enligl 33 kap. 6 § andra slyckel RB gäller dock delundantaget all surrogatdelgivning, dvs. delgivning genom all handlingenöverlämnas lill annan än den sökte, endasl får ske om anledning förekommer attden sökte har avvikit eller eljest håller sig undan. Delgivning får ske genoinkungörelse under de förutsättningar som anges i delgivningslagen. I samband med ändringar i delgivningslagen, som iräder ikrafl , har nuvarande ovillkoriiga rält för sökanden att självombesörja delgivning i bl.a. mål om handräckning enligl UL tagits bort. 1fortsättningen får partsdelgivning ske under de förutsättningar som anges i 2§ delgivningslagen. 9 § Sökanden skall styrka de omständigheter som hanåberopar till stöd för sin ansökan. Hans framställning av omständigheternaskall läggas fill 1980/81:88 55 gmnd för prövningen, i den mån framställningen har lämnatsulan invändning av svaranden och del inle är uppenbart att den är oriklig. Bestrider svaranden ansökningen får den inle bifallas omsvaranden visar sannolika skäl för sin invändning eller sökandens rätt annarsframstår som oklar. Invändning om betalning beaklas endasl om den styrks. Paragrafen innehåller bestämmelser angående beviskravet imål enligl handrackningslagen. Den molsvarar 8 § första slyckel andra meningenoch 17 § promemorieförslaget. Enligl första meningen i första styckei skall sökandenstyrka de omständigheter som han åberopar till stöd för sin ansökan. I principkrävs sålunda full bevisning. Vid lillämpning av beslämmelsen skall rättengivetvis bortse från omständigheter som sökanden har åberopat men som saknarbelydelse för utgången i målel. Frågan hur pass ingående sökanden behöverutveckla sin lalan har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6). Ett viktigt undantag från beviskravet i första meningenföljer av andra meningen i slyckel. Enligt vad som sägs där skall sökandensframställning av omständigheterna läggas till grund för prövningen i den månframslällningen har lämnats ulan invändning av svaranden. Hör svaranden inleav sig skall alltså ansökningen bifallas, förutsatt att framställningeninnefattar laga skäl för sökandens talan. Den reservationen måste emellertidgöras alt prövningen inle får gmndas på uppgifter som uppenbart är oriktiga.Även detta har kommit till uttryck i andra meningen i första stycket. Sökanden kan ha begränsat sin talan till all avseingripande mot en egenmäktig besittningsrubbning. I del fallet skall parternasmateriella räll i princip lämnas utanför prövningen. Härifrån anses dock f.n.gälla del undanlaget att ansökningen inte skall bifallas om det är uppenbartatt svaranden har den maleriella rälten på sin sida. Någon ändring på denpunkten är inle avsedd. När del gäller frågan vilket mått av bevisning som börkrävas av svaranden får man skilja mellan olika fall. Är svaranden enligtallmänna processuella regler bevisskyldig för invändningen måsle han för atthindra bifall lill ansökningen visa åtminstone sannolika skål för invändningen.Är det däremot sökanden som har bevisbördan för att den av svaranden åberopadeomständigheten inte föreligger, är redan det förhållandet att invändningen harframståOts tillräckligt. Härvid förutsätls givelvis aU den åberopadeomständigheten utgör ett relevant motfaktum och att den inte heller i övrigl ärsådan alt den kan lämnas ulan avseende. Bestämmelser angående beviskravet i fråga om svarandensinvändningar har tagits upp i paragrafens andra stycke. Enligt första meningenfår ansökningen, om den bestrids av svaranden, inte bifallas om svaranden visarsannolika skäl för sin invändning eller sökandens rätt annars framstår somoklar. Bestämmelsen gör det möjligt att ta hänsyn till allmänna regler 1980/81:88 56 Den har utformats efter mönster av 12 § andra stycketlagsökningslagen (jfr prop. 1939:166 s. 155). Ullrycket all sökandens rätt äroklar syftar på de faktiska omständigheterna. Det förhållandel att rättsfråganär oklar utgör inte i och för sig skäl till all ansökningen skall lämnas ulanbifall. Av bestämmelsen följer vidare all ell bestridande utan att grunden harangetts i allmänhel inte kan tillmätas någon belydelse i målet. Eninvändning av särskilt slag är att betalning har skell. Del anses åligga densom gör en sådan invändning all styrka den. I promemorieförslaget har lagitsupp en bestämmelse härom (17 § andra styckei), som syfiar på det fallet att ennyttjanderätt påstås vara förverkad till följd av dröjsmål med betalning. Enbetalningsinvändning kan' emellertid tänkas ha belydelse även i andra fall.Beslämmelsen har därför gjorts generell. Den har lagits upp som andra mening iandra slyckel. 10§ Bifalls en ansökan om handräckning, skall svaranden ersätta sökanden för hanskostnader i målet. Ersällning utgår, enligt vad regeringen närmareföreskriver, för sökandens egel arbete med anledning av målet och för arvodetill ombud eller biträde, allt med skäligt belopp, samt för ansökningsavgifloch andra nödvändiga utgifter med anledning av målet. Bifallsinte ansökningen eller avvisas eller återkallas den sedan svaranden harinkommit med yttrande, skall sökanden, om inte särskilda skäl föranleder annat,åläggas att ersätta svarandens kostnader enligt vad rälten finner skäligt. Paragrafeninnehåller beslämmelser om koslnader i handräckningsmål. Den motsvarar ihuvudsak 9 § första och andra styckena promemorieförslagel. Kostnadsbestämmelsernahar behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.10). Paragrafens förstastycke rör sökandens rätt lill ersättning. Där anges först att om en ansökan omhandräckning bifalls, skall svaranden ersätta sökanden för hans koslnader imålet. Därefter anges vilka koslnader som ersätts. Avsikten är att regeringenskall meddela närmare föreskrifter om kostnadernas slorlek. Begärsökanden ersättning för koslnader i målet, skall han ange detla i ansökningen(3 ij första styckei tredje meningen). Ett koslnadsyrkande som framställssenare skall alltså avvisas. Sökanden har emellertid möjlighel att i sambandmed att han avger påminnelser enligt 7 § andra stycket yrka ersättning för densärskilda kosinad som föranleds av påminnelserna. 1andra stycket regleras svarandens rätt till ersättning. En fömtsättning för attsvaranden skall kunna få ersättning är att ansökningen inte bifalls eftersedvanlig prövning eller att den avvisas eller återkallas sedan svaranden harinkommit med yttrande. En remissinstans har förordat att svarandens rätt tillersättning vid avvisning eller återkallelse inte inskränks 1980/81:88 57 till fall dä han har inkommil med yllrande ulan allersäilningsrält skall föreligga i och med all han har delgivits ansökningen. Ensådan lösning skulle onekligen vara all föredra från principiell synpunkl. Denskulle emellertid ställa krav på utredning angående svarandens eventuellakoslnadsanspråk i ell myckel slort antal avvisade eller återkallade mål, vilkelrimmar mindre väl med förfarandets summariska karaktär. Jag har därför inlekunnat biträda det angivna förslaget. En andra förulsällning för svarandens ersäilningsrält ärall del inle föreligger sådana särskilda skäl som gör att ersällning inle börulgå. Normalt bör alltså svaranden tillerkännas ersällning för sina kostnader,om ansökningen inte bifalls. Återkallas ansökningen därför all svaranden undermålels gång har fullgjort förpliktelsen eller träffat uppgörelse med sökanden,bör della emellerfid som regel ulgöra ell .sådanl särskill skäl som föranlederall svaranden inle tillerkänns någon ersättning. För att ersällning lill svaranden skall kunna ulgå, måslehan framställa yrkande därom och uppge vari kostnaden består. Yrkandet måsleframställas innan handläggningen avslulas, dvs. innan utslag meddelas (16 §jämförd med 18 kap. 14 § första slyckel RB). Upplysning härom bör las in iföreläggandel. Del är inle meningen all rätlen på annat sätt skall vara aktivför alt fordra in ett koslnadsyrkande från svaranden i fall då ansökningen inlebifalls. Kan räll lill ersättning föreligga på den grunden all ansökningenavvisas eller återkallas efler del all svaranden har inkommil med yllrande, fårrälten emellertid höra efter om svaranden har någol kostnadsyrkande. Delta börunderiåtas endasl om det står klart all rält lill ersättning inle föreligger. När del gäller svarandens rätt till ersättning får rällengöra en skälighels-bedömning av anspråket i dess helhel. Del ligger i sakensnalur alt ersättningen normall inte bör översliga vad som kunnal ulgå lillsökanden, om ansökningen bifallils. En beslämmelse om lalan mot koslnadsbeslul har lagils uppi 12 § iredje styckei. 11 § Görs del sannolikl att saken inte lål uppskov, fårrätlen ulan hinder av 7 § genasl bevilja den sökla åigärden. Detta gäller dockinte om ansökningen avser förpliktelse för en tidigare ägare ellernyttjanderättshavare att flytta från fasl egendom, bostadslägenhet eller annatuirymme i byggnad. Rätten skall ompröva ett beslutvarigenom en åtgärd enligl första stycket har beviljats. Talan mol beslut ifråga som avses där skall föras särskilt. Paragrafen innehåller beslämmelser om inlerimislisklförordnande i mål om handräckning. Den motsvarar 18 § promemorieförslaget. Enligt 195 § 1 mom. UL kan överexekutor interimistisktbevilja handräckning enligt 191 § ulan alt svaranden först har berettstillfälle all yttra sig. Förutsättningen är all saken inte tål uppskov. Prop.1980/81:88 58 Den som ansöker om handräckning enligt den nya lagen kan ide flesta fall skydda sitl anspråk genom all utverka säkerhetsåtgärd enligl 15kap. RB (jfr 16 !?). Som lidigare har nämnts ämnar jag i samband med följdlagsliflningenlill utsökningsbalken föreslå all tillämpningsomrädel för 15 kap. RB vidgastill all gälla även när lalan inte ännu har väckts. För säkerhetsåtgärderenligl RB krävs i allmänhel att sökanden ställer säkerhet. Sökanden kanemellertid ha behov av ett snabbt ingripande ulan alt han först behöver ställasäkerhel eller visa all han uppfyller vad som krävs för att han skall slippaslälla säkerhet. Jag anser därför alt man bör behålla nuvarande möjlighet allmeddela interimistiskt förordnande. I enlighet med vad som gäller och somockså föreslås i promemorian bör emellertid ett interimistiskt förordnandeinle få meddelas i mål om avhysning. En förutsättning för ett interimistiskt förordnande börvara att saken är så brådskande all ytterligare dröjsmål medför risk för attutslaget blir utan värde för sökanden. Det synes lämpligl att delta krav, ienlighet med vad en remissinstans har förordat, uttrycks på samma sätt som fn., dvs. all saken inle lål uppskov. I promemorian uttalas (s. 128) all del för ettinterimistiskt beslut inte kan fordras samma grad av utredning som ligger i deleljesl i promemorian förordade kravel all saken skall vara uppenbar. Jag kansåtillvida instämma i della uttalande som att utredningen givetvis inte kan blilika fullständig som då svaranden har vitsordat sökandens uppgifter eller fåranses ha godtagit dem genom alt underiåla att inkomma med yttrande. Av sökandenbör emellertid fordras samma mått av bevisning som krävs för ett bifallandeulslag när uppgifterna har bestrilts av svaranden. Sökanden skall alltså styrkade omständigheter som ansökningen grundas på. Detta följer av 9 §. Uppgiftenatt saken inle tål uppskov bör emellertid godias om den framstår som sannolik. I enlighel härmed sägs i första stycket första meningenalt om det görs sannolikl att saken icke lål uppskov, rälten får ulan hinder av7 § genast bevilja den sökta åtgärden. Uttrycket "åtgärden" har valtsför att markera all del här inle är fråga om att talan bifalls. Andra meningeninnehåller en bestämmelse om undantag belräffande avhysningsfallen. Som första mening i andra styckei har tagits upp enuttrycklig bestämmelse om all rälten skall ompröva ettbeslut varigenom en åtgärd enligt första slyckel har beviljats. Svaranden skallgivelvis utan dröjsmål beredas tillfälle att yttra sig. Därvid kan finnas skälall ge honom på sig än normalt. Beslut i en fråga som rör interimistiskt förordnande börfå överklagas särskill till hovrätt. sådanl beslul lorde alltid vara attanse som ett beslut under förfarandet. Med hänsyn till alt 49 kap. 4 § RB inteenligt sin ordalydelse omfattar interimistiska beslut som avses har som enandra mening i andra stycket tagits upp en särskild bestämmelse om alt talanskall föras särskilt. 1980/81:88 59 Rällens avgörande av saken sker genom utslag. Mol ulslag i mål enligl denna lag kan part sökaålervinning hos rälten. Återvinning skall sökas, av svaranden inom en månadfrån den dag då utslaget delgavs honom eller del hell eller delvis verkställdesoch av sökanden inom en månad för utslaget. Har ålervinning sökts,anses talan väckt när ansökningen om handräckning gjordes hos rällen. Är part missnöjd med rätlens utslag endast såvitt gällerbeslul om ersättning för kostnad, får han i den delen föra lalan genom besvärinom den lid som anges i andra stycket. Paragrafen innehåller beslämmelser om rätlens avgörandeoch om rättsmedel.