prop · G40342 · 1980-12-31 00:00:00 — Vidberäkningen av förmögenhelsvärdet gäller i detta sammanhang särskilt förmånligaregler för värderingen av egnahem eller jordbruksfastighet som i huvudsakanvänds för bostadsändamål, Enligl RSV:s anvisningar tas som tillgång upp 1/10av skillnaden mellan fastighetens taxeringsvärde och lånat kapital som nedlagtsi fastigheten i den mån 1980/81:42 45 skillnaden inte överstiger . Är skillnadenstörre iin , beräknas fastighetens värde till , jämte dendel av skillnaden mellan taxeringsvärde och skuld som överstiger , F, n, utreds den framtida utformningen avfolkpensionärernas skattelättnader även av en särskild kommitté (B 1979:16),Dess arbete kommer emellertid inte att vara slutfört förrän under år 1981.varför särskilda åtgärder måste vidtas . Jag avser nu att behandlafrågan hur förmögenhetsinnehav skall påverka det extra avdragets höjd. I ettsenare sammanhang skall jag återkomma till frågan hur skattelättnaderna iövrigt skall utformas för . Dennuvarande avtrappningsregeln för förmögenhetsinnehav infördes (prop.1976/77:45, SkU 1976/77:15, rskr 1976/77:103, SFS 1976:1083), Vid detta tillfällehöjdes dåvarande avirappningsskikt, som tillämpats sedan 1972 års taxering, fiån50 , - , till , - , och som skäl anfördespenningvärdets förändring liksom även att skattepliktsgränsen vidförmögenhetsbeskattningen året innan höjts från , till . De ändringar som jag nu vill föreslå syftar till attanpassa de nuvarande reglerna till främst de höjda taxeringsvärdena och även geviss kompensation för prisutvecklingen . Däremot är det intemeningen att i och för sig utvidga förmånsbehandlingen av folkpensionärerna.Detta överensstämmer också med andan i de direktiv (Dir 1979:138) som den nyssnämnda kommittén har fått. Med hänsyntill det nu anförda föreslår jag att förmånsbehandlingen av fastighetskapital ut.sträcksfrån nuvarande , till . Detta innebär alltså att somtillgång skall tas upp 1/10 av skillnaden mellan taxeringsvärdet på ett egnahemeller ett bostadsjordbruk och i fastigheten nedlagt kapital i den månskillnaden inte överstiger . Det har ankommit på RSV att tain bestämmelser om detta i sina anvisningar. Dessa bestämmelser bör emellertidnu tas in i lagtexten. Vidare bör gränsbeloppen för förmögenhetsreduceringenhöjas från , resp, , till , resp. , Minaförslag medför ändringar i punkt 2 av anvisningarna till 50 § KL, De nyareglerna bör tillämpas första gången pensionsinkomster, 2.4.2 Kommunala bosladstillägg m. in. Efter samråd med chefen för vill jagnu ta upp frågan om förmögenhetsgränser för kommunalt bostadstillägg (KBT) m,tn,till folkpension. Hustrutilläggoch kommunalt bostadstillägg utgår efter inkomstprövning. Detsamma gälleränkepension med anledning av dödsfall som har inträffat före ,Inkomstprövningen innebär enligt gällande regler att förmånerna minskas med entredjedel av pensionärernas årsinkomst utöver 1980/81:42 46 folkpension i den mån inkomsten överstiger , förogift pensionär och , för makar tillsammans. Med folkpension jämställsdärvid allmän tilläggspension (ATP) i den mån denna minskar pensionstillskottenligt lagen (1969:205) om pensionstillskott. Förslag om ändrade inkomslprövningsreglerinom KBT-systemet har lämnats i prop. 1980/81:20 om besparingar istatsverksamheten, m,m. Förslagen innebär att nämnda gränser för inkomstutöver folkpension och pensionstillskott sänks från , till ,för ogift pensionär och från , till , för makar tillsammans fr,o,m,, Med årsinkomst avses här den inkomst för år räknat sompensionären kan antas komma att ba under den närmaste framtiden. Viduppskattning av förmögenhetsavkastning finns en s,k, skärpningsregel, enligtvilken avkastningen höjs av det belopp varmed förmögenhetenöverstiger , för ogift pensionär och , för makartillsammans. För gift pensionär skall hälften av makarnas sammanlagda inkomstoch förmögenhet anses tillkomma vardera maken. Beloppsgränsen för förmögenhet som föranleder tillämpningav skärpningsregeln har varit oförändrad sedan den 1 juli 1975.Förmögenhetsgränserna höjdes då i samband med allmännafastighetstaxering. Avsikten med denna höjning var att neutraliseraverkningarna på inkomstprövade pensionsförmåner av de höjningar avfastighetstaxeringarna som då skedde. Mot bakgrund av de höjda fastighetstaxeringsvärdena börreglerna justeras. Jag förordar att det skärpningsfria förmögenhetsbeloppet , för ogift pensionär och . för makar tillsammans behållsoförändrade. För att neutralisera effekterna av de nyafastighetstaxeringsvärdena bör införas en särskild regel för denna form avförmögenhet. Innebörden av denna särregel bör vara att vid beräkning avförmögenhet skall värdet av fastighet som bebos av pensionären las upp medhälften av fastighetens nya taxeringsvärde. Denna gynnsammare beräkningsregelbör gälla enfamiljs-och tvåfamiljsfastigheter liksom även jordbruksfastighetdär den pensions-berättigade är bosatt, Däremol bör t,ex, hyresfastighetbehandlas på samma sätt som andra tillgångar. Den nya särregeln i skärpningsbestämmelserna förförmögenhet på grund av fastighetsinnehav bör gälla fr,o.m, den 1 juli 1981.Förtiden bör de äldre taxeringsvärdena tillämpas vidinkomstprövningen. Vad jag nu sagt föranleder ändring i 5 § andra stycketlagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpensionsamt i 16 § lagen (1962:382) angående införande av lagen om allmän försäkring,1 sistnämnda paragraf bör även göras en följdändring till den i prop, 1980/81:20föreslagna ändringen av beloppsgränserna för inkomst utöver folkpension ochpensionstillskott inom KBT-systemet, 1980/81:42 47 2.5 Beskattning av räntebidrag enligt bostadsfinansieringsförordningen (1974:946) Vid statligt finansierad ny- och ombyggnad av bostäderlämnas räntebidrag för att minska bostadskostnaderna. Räntebidrag beviljas metlett belopp motsvarande skillnaden mellan den faktiska räntekostnaden förbottenlån och statligt bostadslån och en räntekostnad på dessa lån beräknad medhjälp av en av staten angiven garanterad räntesats. För småhus som skall bebosav låntagaren utgör bottenlånet och det statliga bostadslånet av enberäknad produktionskostnad för projektet. är den garanteraderäntan för dessa hus av bostadslånets löptid, medanfaktisk ränta på bottenlån och bostadslån utgör resp, , Dengaranterade räntan trappas därefter upp till dess nivån på dengaranterade räntan kommer i paritet med den faktiska räntenivån för bottenlånoch bostadslån. Den årliga upptrappningen är f,n, , Räntebidragetavräknas i första hajid mot räntan på bostadslånet. f.n,omkring , av bostadslånets löptid överstiger räntebidraget den faktiskaräntekostnaden för bostadslånet. Detta medför att en del av räntebidraget underdessa år betalas ut kontant till fastighetsägaren. Bidraget utgör inte skattepliktig intäkt av fastighet(punkt 7 av anvisningarna till 24 § KL). Å andra sidan får avdrag inte ske förränta till den del den täcks av bidraget (punkt 5 av anvisningarna till 25 §KL). Ränteutgifterna skall alltså kvittas mot räntebidraget innan avdrag medgesför det överskjutande räntebeloppet. Det har emellertid visat sig att reglerna i praktikenutnyttjas så att inte avsedda skatteförmåner kunnat uppnås. Ett inte ovanligtfall är att makar delar betalningsansvaret för lånen i fastigheten medan endasten av dem är lagfaren ägare till fastigheten. Den make som inte ägerfastigheten betalar sedan räntekostnaderna och får då avdrag för dessa iförvärvskällan kapital. I denna förvärvskälla finns ingen särskild regel sombegränsar avdragsrätten för räntor som täcks av räntebidraget. Följden häravkan bli att hela räntekostnaden får dras av vid inkomstberäkningen trots atträntebidrag utgått för lånet. Räntebidraget, som betalas ut till den som harlagfart på fastigheten, kan härigenom helt eller delvis förvandlas till enskattefri inkomst för mottagaren. Kommittén (B 1980:05) om underskottsavdrag skall enligtsina direktiv (Dir 1980:11) bl,a, undersöka möjligheterna att skapa regler somleder till att det inte längre ställer sig skattemässigt fördelaktigt att görauppdelningar mellan äganderätten till en fastighet och ansvaret för skulder somavser fastigheten. Detta är en ganska omfattande fråga. Jag anser emellertidatt man redan nu bör vidta åtgärder för att förhindra att räntebidragen genomsådana uppdelningar leder till opåkallade skattelättnader. Förfarandet framstårnämligen i detta fall enligt min mening som särskilt stötande eftersom det rör sig om missbruk av det allmännas stödåtgärder på 1980/81:42 48 bostadsområdet, I oeh för sig skulle det kanske tigganärmast till hands att stoppa missbruket genom att ändra reglerna förbostadsfinansieringen, t, ex, genom att förordna att räntebidraget skullebetalas direkt till långivaren. En sådan lösning skulle emellertid enligt vadjag inhämtat medföra avsevärda administrativa olägenheter. Skatteutskottethar (SkU 1979/80:50) behandlat en motion (mot, 1979/80:350) medbegäran om att räntebidragen under alla förhållanden skall utgöraskattepliktig inkomst för den som kommer i åtnjutande av bidraget. Utskottetuttalade därvid bl,a,, att man av praktiska skäl borde undvika attvillabeskattningen komplicerades med skattepliktiga intäkter utöver schablonen.Som skäl mot en sådan lösning vill jag utöver vad utskottet anfört framhålla,att beskattning av räntebidraget i förvärvskällan annan fastighet i vissa lägendessutom skulle möjliggöra ett bättre utnyttjande av procentavdraget. Dettaskulle få till följd att man inte beskattade hela bidraget. I stort sett samma skältalar mot att bidraget beskattas som inkomst av kapital. Beskattningseffektenskulle där kunna elimineras av det extra avdraget. Genom de ovan beskrivnauppdelningarna av äganderätten och betalningsansvaret skullebeskattningseffekten över huvud taget dämpas om den person som hade lägstmarginalskatt tog upp bidraget som inkomst medan den andre personen gjordeavdrag för räntorna. Den lämpligaste lösningen på problemet är enligt minmening i stället att den begränsning av avdragsrätten som redan gäller iförvärvskällan annan fastighet utvidgas till att gälla generellt för samtligaförvärvskällor. Detta kan åstadkommas genom att man tar in en bestämmelse i 20§ KL motsvarande den i punkt 5 av anvisningarna till 25 § KL. Mitt förslaginnebär att avdrag inte skulle få göras för ränta på lånat kapital till den delräntekostnaderna täcks av sådant bostadsfinansiellt stöd som avses i punkt 7 avanvisningarna till 24 § KL. Härigenom blir alltså ingen del av räntebidraget såatt säga skattefritt oeh vidare träffar begränsningen normalt den make som högsta inkomsten. Förslaget föranleder ändringar av 20 § och punkt 5 avanvisningarna till 25 S KL. De nya bestämmelserna bör träda i kraft den 1januari 1981 och tillämpas första gången vid taxering. Åtgärdernaberäknas medföra ett minskat skattebortfall på ca 15 milj. kr. Prop.1980/81:42 49 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att antaga inom budgetdepartementet upprättade förslag till 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 2. lag om ändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, 3. lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 4. lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstilläggtill folkpension, 5. lag om ändring i lagen (1962:382) angående införande av lagen om allmänförsäkring. Förslagenunder 4 och 5 har upprättats i samråd med chefen för . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposifionföreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagt fram. 4Riksdagen 1980/81. 1 saml Nr 42 1980/81:42 50 Kommitténs sammanfattning av sitt förslag Enligt nu gällande beskattningsregler tillämpas enschablonmetod (den s.k. villaschablonen) vid taxering av en- och tvåfamiljsfastigheter.Som bruttointäkt skall ägaren ta upp av fastighetens taxeringsvärdeupp till , av den del av taxeringsvärdet som ligger mellan200 . och , av den del av taxeringsvärdet som liggermellan . och slutligen däröver. Avdragfrån bruttointäkten får göras endast för ränta på lånat kapital som nedlagts ifastigheten och för tomträttsavgäld. Fysisk person som är mantalsskriven päfastigheten får emellertid därutöver göra ett extra avdrag (villaavdrag) med , dock högst med belopp motsvarande bruttointäkten. Kommitténs uppdrag i denna del har omfattat en översyn avskiktgränser, procentsatser och villaavdrag i syfte att undvika ekonomiskt ochsocialt allvarliga konsekvenser sorn en direkt följd av förväntadetaxeringsvärdehöjningar. Den kommunala garantibeskattningen har inte omfattatsav utredningsuppdraget och inte heller förmögenhetsbeskattningen. Kommittén redovisar i föreliggande betänkande sinaöverväganden och förslag rörande villabeskattning. I tidigare delbetänkanden(SOU 1979:32-33, SOU 1979:81 och Ds B 1980:4) har kommittén i allt väsentligt behandlatde regler som skall gälla vid allmänna fastighetstaxering. På grundvalav det första betänkandet har en ny fastighetstaxeringslag antagits (prop.1979/80:40, SkU 17, rskr 121, SFS 1979:1152). Återstående frågor såsom reglernaom besvär över fastighetstaxering, vissa följdändringar i inkomst- ochförmögenhetsskattereglerna samt reglerna om särskild fastighetstaxering tarkommittén upp i senare betänkanden. av alla lägenheter i riket finns enligt1975 års folk- och bostadsräkning i småhus. Dessa hus innehas i allt väsentligtmed äganderätt av de personer som bebor småhuset. Andra former för innehav avbostad är hyresrätt och bostadsrätt. Det är då oftast fråga om boende i flerbostadshus. Villaschablonen infördes till taxering ochmotiverades av en önskan att förenkla taxeringsförfarandet. Tidigaretillämpades den s.k. konventionella metoden sorn gav upphov till talrika och svårutreddataxeringsprocesser om värdet av ägarnas bostadsförmåner samt om gränsdragningenmellan kostnader för reparation och underhåll och kostnader för ny-, till-eller ombyggnad. Intäkten skulle enligt villaschablonen beräknas på grundval avåsätt taxeringsvärde. Intäktsprocenten sattes till 3 som ansågs svara mot en idåvarande ränteläge rimlig beskattning av det kapital som ägaren hade lagt nedi fastigheten. Avdragsrätten begränsades till räntekost- 1980/81:42 51 nåder på lånat i fastigheten nedlagt kapital och till tomträttsavgäld. I anslutning till 1957 och allmännafastighetstaxeringar sänktes procentsatsen till 2,5 resp. 2 för att mildraeffekten av taxeringsvärdehöjningarna. infördes dessutom ettvillaavdrag på . för de personer som var mantalsskrivna på sinsmåhusfastighet. En mera genomgripande förändring gjordes till 1968 årstaxering då den progressiva intäktsberäkningen infördes. Den motiverades främst av en önskan att neutralisera effekten av säkerhetsmarginalen () vid fastighetstaxeringen. En annan målsättning var att på skattemässig väg försöka begränsa byggande av mera extrema lyxvillor. Intäktsberäkningen skulle ske enligt följande skala. I samband ined allmänna fastighetstaxering höjdesskiktgränserna till . och villaavdraget till 500kr. Är 1974 kompletterades skalan med ett nytt skikt från . med en intäktsprocent på 10. Ändringen tillämpades årstaxering. Denna åtgärd motiverades av en önskan att beskatta boende som i frågaom storlek och standard väsentligt översteg det norrnala till sitt verkligavärde. uttalades att villaboendet fick anses skattemässigt gynnat menatt detta stöd var en förutsättning för att flertalet villaägare skulle kunnabo kvar i sina hem. När utfallet av allmänna fasfighetstaxering blevkänt höjdes de två lägsta skiktgränserna till . Den senaste ändringen av villaschablonen, som gjordes fill1979 års taxering, innebar att intäktsprocenten i lägsta skiktet höjdes från 2till 3. Motivet var främst strävan att i en situation av snabba prisstegringarbibehålla en rimlig beskattning av det kapital som nedlagts i småhusen och attmotverka en förändring i den avsedda balansen mellan de ekonomiska villkorenför olika boendeformer. Villabeskattningen har varit föremål för en intensivdebatt bl. a. års valrörelse. Uttalanden gjordes dåom begränsningar av småhusägarnas kapitalkostnadsökningar. Den debatt som förtsi samband härmed har mest handlat om de individuella kostnadseffekterna försmåhusägarna medan de bostadspolitiska frågorna och andra frågor av meraprincipiell natur fått en mindre framträdande plats. Den allmänna fastighetstaxeringen 1981 kommer, som enföljd av fastighetsprisernas starka stegring, att leda till mycket kraffigataxeringsvärdehöjningar i de flesta fall. Tillgänglig stafistik visar attvillorna i genomsnitt kommer att stiga med jämfört med dagensnivå medan fritidshusen kan antas sfiga med . De regionalaskillnaderna blir emellertid betydande. Som exempel kan nämnas att villorna påGotland kan förväntas sfiga med medan motsvarande siffra för 1980/81:42 52 De regionalaskillnaderna i fråga om taxeringsvärdenivåer kan också förväntas bli mycketstora. Arbetet med att utforma en ny villaschablon har mot denna bakgrund visatsig vara förenat med betydande svårigheter. Dessa har framför allt bestått iatt konsekvent och rättvist tillgodose det 1974 uttalade önskemålet att tillverkliga värdet beskatta boende som i fråga om storlek och standard väsentligtöverstiger det normala oavsett var fastigheten ligger. Detta har föranlettkommittén att pröva om det går att införa någon form av regionaltdifferentierad villaschablon. En sådan schablon skulle ha skiktgränser somvarierade med den allmänna fastighetsprisnivåns variationer. I områden med högprisnivå skulle gränserna bli höga och vice versa. Kommittén har emellertidfunnit att det med utgångspunkt i nu tillgänglig taxeringsstatistik intetillräckligt säkert går att bedöma taxeringsenheternas spridning i de olikaskikten i en regionalt differentierad schablon. Därav följer en enligtkommitténs mening oacceptabel osäkerhet när det gäller att bedöma deindividuella skatteeffekterna. Bl.a. på grund härav har kommittén avstått från attnu föreslå införande av en regionalt differentierad villaschablon. Vid arbetet med att utforma en för riket enhetlig schablonhar kommittén haft att beakta en rad förhållanden. Det har varit fråga om bådebostadspolitiska hänsyn och hänsyn till faktiska förhållanden såsom utvecklingenav priser och kostnader på bostadsmarknaden, fastighetsbeståndets struktur m.m.De olika faktorerna har inte givit någon entydig ledning för utformningen avvillabeskattningen utan har varit av olika tyngd och delvis motstridande.Kommitténs förslag har därför utgjort en sammanvägning av de olika faktorernadär värderingar ofrånkomligen har fått stor betydelse. Kommittén har studerat kostnadsutvecklingen för olikaboendeformer såsom den kommit till uttryck i den offentliga statistiken. Avolika skäl har driftkostnaderna ansetts inte böra tas som utgångspunkt vidkostnadsjämförelser. Kapitalkostnaderna, till vilka schabloninkomsten fåranses hänföriig, har däremot ansetts bättre lämpade för jämförelser mellanolika boendeformer. Utvecklingen här är starkt beroende av det statligabostadsfinansieringsstödet. Detta stöd tillåter en maximalkapitalkostnadsökning i nybyggda flerfamiljshus med 1978-1981. Denna ökning torde helt slå igenom i ökadehyror. Kommittén har pekat på det förhållandet attkapitalkostnaden för en villaägare är i hög grad beroende på hur hanfinansierat sitt fastighetsförvärv. De individuella variationerna är här mycketstora. Det har bidragit till att göra jämförelser vanskliga. Kommittén har ansett det naturligt att ha 1978 årsvillaschablon som utgångspunkt för kapitalkostnadsjämförelsen. En godtagbarkapitalkostnadsökning har ansetts vara i storleksordningen . Som ett starkt förenklat men ändå i detta sammanhanggodtagbart mått på kapitalkostnadsökningen har kommittén valt den skattemässigaeffekten av villaschablonen. Det har ansetts rimligt att villaägarensskattekostnad till 1980/81:42 53 följd av det nya taxeringsvärdet stiger istorleksordningen jämfört med nivå. En oförändradgarantibeskattning medför i många fall en ytterligare höjning av skatten. Garantibeskattningenpåverkar fastighetsägarna högst olika beroende på om denna blir effektiv ellerinte. En justering av den 2-procentiga garantibeskattningen (repartitionstalet)medför att denna effekt reduceras eller undviks. Den kommunala garantibeskattningensom sådan har inte omfattats av utredningsuppdraget. Vidutformningen av den nya schablonen är det av avgörande betydelse i fråga ombåde individuella och statsfinansiella verkningar hur långt det första skiktetsträcker sig och vilken procentsats som där gäller. Den progressiva delen avschablonen har självfallet betydelse för de fastighetsägare som berörs menpåverkar det totala skatteutfallet i endast ringa omfattning. Med hänsyntill de förutsedda höjningarna av taxeringsvärdena har en fördubbling av första skiktgränsen och en återgång till framstått som en minimiåtgärd. Av hänsyn särskilt till prisutvecklingen i storstadsom rådena har kommittén emellertid ansett att en ytterligare höjning av gränsen till , är motiverad framför allt för att begränsa de individuella effekterna. Att en något lägre andel av småhusen därmed kan antas ligga inom schablonens progressiva del har kommittén ansett få godtas. De två övre skiktgränserna anser kommittén böra sättas vid , resp, , med procentsatserna 4, 6 resp, 8 inom de olika skikten. Detta innebär visserligen att progressiviteten minskar något men detta har kommittén ansett vara ofrånkomligt om inte kostnadsökningarna i kronor räknat skall bli alltför kännbara i fråga om de villor som ligger i prislägena närmast över genomsnittet i storstadsregionerna. Dessa åtgärder räcker emellertid inte för att få en rimlig total kapitalkostnadsökning utan det extra avdraget bör höjas med , till . Kommitténs förslag till ny villaschablon är följande, - . - 800 000kr. -Extra avdrag . För ennormal villa utanför storstadsområdena kan taxeringsvärdet antas sfiga från , till ca . Detta leder fill en ökad skattekostnad vid 60procent marginalskatt på , eller , jämfört med , Fören motsvarande villa i ett storstadsområde stiger taxeringsvärdet från ca , fill ca . Skatteökningen blir då , eller , imånaden. Vid en oförändrad garantibeskattning tillkommer, om den är helteffektiv, för den förstnämnda villan en ökad skattekostnad jämfört med på900 kr, och för den sistnämnda . Kostnadsökningarna för ägare tiilfritidshus blir i de flesta fall mindre i kronor räknat. Ändringarnaav villaschablonen och de höjda taxeringsvärdena beräknas ge statskassan etttillskott på ca 600 milj, kr, och kommunerna (inkl. effekten Prop.1980/81:42 54 avnuvarande garantibeskattning) ca 1 500 milj. kr. De nya reglerna föreslås trädai kraft , De tillämpas, liksom de nya taxeringsvärdena,första gången vid taxering. Kommitténs förslag ärenhälligt. Särskilda yttranden har avgivits av ledamöterna samt av experten . 1980/81:42 55 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (Ds B1980:5) Villabeskattning 81 I remissyttrandena behandlas inte bara den av kommitténföreslagna intäktsskalan utan stor uppmärksamhet ägnas även åtvillabeskattningens framtida utformning. Åtskilliga instanser ifrågasätter dennuvarande schablonmetoden och diskuterar olika former för en differentieradvillabeskattning. En redogörelse för detta lämnas under avsnitt 2,2, Ävenplanerna på att införa ett system med s,k, rullande fastighetstaxeringar berörsav några remissinstanser. Bland dem som finner en sådan åtgärd särskiltangelägen finns RRV, landstingsförbundet, LO, . menar att man för framtiden bör indexreglerafastighetstaxeringsvärdena. Ett annat återkommande drag i remissvaren är dendiskussion som förs om vikten av att skapa neutralitet i kostnadshänseendemellan olika boendeformer. Synpunkter i den riktningen anförs framför allt avbostadsstyrelsen, HSB, , , Svenska , SABOoch . Olika åsikter framförs också om hur manskall göra kostnadsjämförelser. Några instanser tar särskilt uppdriftskostnaderna och hit hör bl.a. i lån, LRF, och . 2 Den schablonmässiga intäktsberäkningen Flertalet remissinstanser uttalar sig för att man f.n.behåller någon form av schablonmässig intäktsberäkning även .