prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — Därjämteundviker man att den planenliga avskrivningsmetoden, som i övrigt föreslåsavskaffad, skall tiUämpas på en del av underlaget för inventarieavskrivning.Det kan filläggas att dyhka fall av överavskrivning är tämligen allmänt förekommande.Nämnda tillägg fill det skattemässiga restvärdet med därmed följandeavskrivningsrätt bör dock liksom hitfills få ske först sedan taxeringen vunnitlaga kraft. 2.1.2.3 Felaktig fördelning av avskrivningsundertag Beredningen föreslår ingen ändring av de nuvarandereglerna. Lantbrukarnas skattedelegation har inget att erinra mot dettaställningstagande. i anser att reglerna förrättelse vid felaktig fördelning bör kunna förenklas. i län behandlar frågan hur rättelseskall ske när t. ex. kostnader för fillgångar av privat karaktär ellerbyggnadskostnader felaktigt bokförts på inventariekontot. Beredningen föreslår att avdragsrätt inte skall föreligga,om företag anskaffar fillgång av privat karaktär som helt saknar anknytningfill den bedrivna verksamheten. instämmer i att dylik fillgånginte bör vara avskrivningsbar. Emellertid har beredningen inte anvisat någonlämplig metod för räftelse i dylikt fall. Om de allmänna reglerna tillämpas,innebär det att - så länge tillgången kvarstår på inveniariekontot -taxeringsnämnden under kanske mycket måste räkna fram ochåterföra till beskattning den del av avskrivningen som belöper på tillgången i fråga.I de fall avdrag yrkas med lägre belopp än maximibeloppet enligt huvudregeln,blir det ofta inte aktueUt med någon återföring utan endast en ändring pådeklarafionsbilagans uppställning för beräkning av skattemässigt restvärde. Dendifferens som härigenom uppkommit mellan bokfört värde och skattemässigtrestvärde kanske inte aktualiseras, förrän verksamheten upphör , då en process kan uppkomma om del verkliga skattemässiga restvärdet.Därvid kan betydande svårigheter uppstå då det gäller att utreda den långttillbaka liggande felakfigheten, bl. a. på grund av att deklarationerna förfysiska personer då makulerats. Samma situafion kan uppstå om exempelvisbyggnads- eller markanläggningskostnader felaktigt bokförs på inventariekontot ochtrots påpekande inte ombokas. Enligt synes det mest lämpligt atträttelse i dyhkt fall sker genom att på en gång återföra anskaffningskostnadenför den på inveniariekontot felaktigt bokförda tillgången till beskattning dåfelaktigheten uppmärksammas. Om så sker kommer överensstämmelse att råda mellanbokfört och skattemässigt 1980/81:68 73 restvärde, varför - om förutsättningama i övriglföreligger - den skaltskyldige också kommer att ha rätt att använda sig avkomplelteringsregeln. Dylik återföring till beskattning kan för övrigt oftaelimineras genom bokslulsänd-ring. Detta bör allfid godtas beträffande den delav anskaffningskosinaden, som ej ingår i det för årel yrkadevärdeminskningsavdraget. Om maximalt avdrag ej yrkats och anskaffningskostnadeni sin helhet ryms inom det outnyttjade avdraget, kan således tillägget heltelimineras genom att anskaffningskostnaden för tillgången i fråga omföres fillannat ej resultalpåverkande konlo. Problematiken behandlas även av kammarrätten i ,som för fram tanken på en särskild fastslällelsetalan. I fall t. ex. då skattskyldig tar upp ingångsvärdet påinventarier fill för högt belopp men den verkställda avskrivningen avinventarierna understiger den efter jämkning av ingångsvärdet högsta tillåtnaavskrivningen föranleder jämkningen enligt gällande regler ingenlaxeringshöjning (RRK R 76 1:72). Något utrymme för fastslällelsetalan finnsinte . Den föreslagna avskrivningsmetoden innebär ingen ändring härvidlag.Det skattemässiga restvärdet kommer alltså att avvika från detbokföringsmässiga restvärdet. Eftersom skalteprocessen är en beloppsprocess,har den skaltskyldige ingen möjlighet att föra särskild talan om han integodtar skattemyndigheternas bedömning av inventariernas värde. Besvär kananföras först del år då skattemyndigheterna höjer taxeringen, dvs. när denyrkade avskrivningen inte ryms inom högsta tillåtna avskrivning på del avtaxeringsmyndigheterna bestämda skattemässiga restvärdet. Del kan gå åtskilligaår innan detla blir aktuellt om den skattskyldige gör små årliga avskrivningar.Kammarrätten finner detla ofillfredsstäUande och förordar alt man ytterligareöverväger möjligheten att tillåla talan om fastställelse avavskrivningsunderlag. 2.1.2.4 Avskrivning i inkomstslaget tjänst Vid remissbehandlingen har del inle gjorts någraprincipiella invändningar mot beredningens förslag alt - främsi med tanke påinkomstslaget tjänst -införa en generell bestämmelse om avdrag förvärdeminskning av inventarier i punkt 1 av anvisningarna till 20 § KL. ochlänsstyrelsen i lån anser dock att siktet i första hand bör varainställt på att väsentligt höja schablonavdraget under inkomst av tjänst.Länsstyrelsen anser vidare att den föreslagna lagtexten ger uirymme för enalltför generös tillämpning. /?5Vhar samma uppfattning. RSV anser att den föreslagna regeln bör omformuleras såalt del framgår att värdeminskningsavdrag inte medges beträffande sådananskaffningskostnad eller del av anskaffningskostnad som kan anses utgöraprivat levnadskostnad. Enligt RSVs mening ger den föreslagna ordalydelsenuirymme för en mycket generösare praxis än den nuvarande. Beredningen har inleuttryckt någon avsikt att det skall ske en sådan ändring i rättstillämpningen. Länsslyrelserna i och anser ilikhet med många andra remissinslanser att de skattemässiga konsekvenserna vidavyttring m. m. bör regleras. 1980/81:68 74 finns inte någon lagregel som medger rätttill avdrag för värdeminskning i inkomstslagen tjänst och kapital. Enligtpraxis medges dock sådana avdrag företrädesvis i inkomstslaget tjänst iallmänhet efter någon enkel plan. Beredningen avser inte att åstadkomma någraändringar härvidlag utan föreslår att en genereU föreskrift om rätt fill avdragför värdeminskning tas in i 20 § KL. Enligt vår mening bör del dock övervägasom inte detaljerade bestämmelser härom för de aktuella inkomstslagen bör tas ini resp. 33 och 39 §§ KL. Frågor som i detta sammanhang bör regleras är i förstahand behandUngen av återvunna värdeminskningsavdrag och avyttring med förlust.En knytning av den skattemässiga behandlingen vid avyttring avinventarietillgångar fill respektive inkomstslag synes för övrigt näraöverensstämma med beredningens intentioner i fråga om avyttring av fastarörelseinventarier i fastighet (11.5.6). Utan stöd av någon lagregel medges avdragför värdeminskning på vissa arbetsredskap vid beräkning av inkomst av tjänst.Beredningen föreslår att en särskild generell föreskrift om rält till avdragför värdeminskning på tillgångar som är avsedda för stadigvarande bruk iförvärvskäUa införs i 20 § KL. I så fall bör emellertid också införas enbestämmelse i KL om hur återvunna värdeminskningsavdrag skall beskattas. Det äratt märka att det i många fall kan vara fråga om tillgångar av betydande värdet. ex. musikernas instrument och förstärkareanläggningar, handelsresandenasbilar, vissa skogskörares traktorer m.m. Länsstyrelserna i , , Krislianslads, Hallandsoch framför liknande synpunkler. Länsstyrelserna i ochHallands län gör ytterligare påpekanden. tillstyrker den av beredningen föreslagnaregeln om planenlig avskrivning i anvisningarna till 20 § KL men får anföraföljande. Regeln bör i tillämpliga delar utformas i likhet med vad som förnärvarande gäller vid planenlig avskrivning för rörelseidkare. Regeln börsålunda kompletteras med bestämmelser om avskrivningarna får förskjutas ellerjämkas. ifrågasätter om inte, när sådan inventariefillgångavyttras, eventuell vinst exempelvis på grund av för höga värdeminskningsavdragbör i motsats till vad som gäller beskattas fullt ut. I fråga om värdeminskningsavdrag i andra inkomstslag änrörelse och jordbruksfastighet föreslår att reglerna därom tas inunder inkomst av tjänst i 33 § KL. Del blir väl i praktiken endasl i deltaytterligare inkomstslag, som värdeminskningsavdrag kan komma i fråga. Reglernabör utformas på sådant sätt att återvunna värdeminskningsavdrag kan beskallas iinkomstslaget tjänst. Vidare bör neltometoden definieras och uttryckligensanktioneras. 1980/81:68 75 i anser att RSV bör utfärdaanvisningar i ämnet. Beredningen har föreslagit att en generell föreskrift omrätt lill värdeminskningsavdrag införs i 20 § KL. Syftet är att lagfästa denpraxis som redan finns när det gäller inkomstslaget inkomst av tjänst. Härfinns dock åtskilliga frågor där någon lösning inte finns i praxis eller därpraxis är oklar. En utökad lagreglering bör därför övervägas. I första hand börföreskrivas att återvunna värdeminskningsavdrag skall beskattas som inkomst iförvärvskällan. Frågan om avdrag för förlust vid avyttring ochutrangeringsavdrag bör också prövas. För att få enhetliga bestämmelser angåendevärdeminskningsunderlag, avskrivningstakl m. m. bör vidare särskildaanvisningar utfärdas av . Länsslyrelserna i och tar uppbeskattningen av lösa inventarier i inkomstslaget annan fastighet. har i praxis medgetts avdrag förvärdeminskning på bilar, instrument, arbetsredskap o. d. vid beräkning avinkomsl av tjänst trols att någon föreskriven rätt härtill inte funnits i KL.Beredningen föreslär nu att denna praxis lagfästs. har inget atterinra mot detta. Emellertid anser att i samband härmed börinföras ett stadgande att vid försäljning återvunna värdeminskningsavdrag skalltas upp fill beskattning. skall beskattning ske enligtreali.safionsvinstreglerna för lös egendom, vilket medför att vid försäljningåtervunna värdeminskningsavdrag ofta undgår beskattning. Motsvarande bör gällabelräffande lösa inventarier i inkomstslaget annan fasfighet. Vid beräkning av inkomst av annan fastighet medges enligtgällande rätt avdrag för årlig värdeminskning på lösa inventarier enligtsärskild avskrivningsplan. Beredningen föreslår ingen ändring i dettaavseende. bedrivs emellertid i stor utsträckning avfysiska och juridiska personer som är bokföringsskyldiga enligt bokföringslagenoch som i många fall är skyldiga att upprätta årsbokslut med balansräkning ochresultaträkning. För dessa företag bör införas möjlighet tillvärdeminskningsavdrag beträffande lösa inventarier enligt reglerna i punkt 3 avanvisningarna fill 29 § KL. I så fall bör bestämmelser införas i 24 § KL ombeskattning av intäkt vid avyttring av lösa inventarier. 2.2 Fastigheter (11.5) 2.2.1 Avskrivning på fastighet som används i rörelse Enligt företagsskatteberedningens förslag skall det varatillåtet att förskjuta värdeminskningsavdrag på byggnader och markanläggningar.För outnyttjade avskrivningar förlängs avskrivningsplanen i motsvarande mån.Även primäravdrag för nyuppförd byggnad föreslås kunna förskjutas. Detklarläggs vidare att rätten till primäravdrag skall inträda samfidigt med den 1980/81:68 76 ordinarie avskrivningsräiten, dvs. när byggnadenfärdigställts eller tas i bruk. Beredningens förslag tillstyrks av AO, länsslyrelserna iStockholms, , , , , , samt , KF, och . Även Näringslivets skatledelegation och Lantbrukarnasskattedelegation samt SHIO och tillstyrker förslagetall värdeminskningsavdrag skall kunna förskjutas. Dessa remissinstanser anserdock alt förskjutna värdeminskningsavdrag skall få utnyttjas inom den ordinarieavskrivningsperioden. Vi delar utredningens uppfattning all gällandeavskrivningsregler bör kompletteras med en rätt lill förskjutning av inteutnyttjade värdeminskningsavdrag på byggnader och markanläggningar. Däremotanser vi del vara principiellt felaktigt att såsom beredningen föreslår endastmedge sådana avdrag genom förlängning av avskrivningstiden. Vi föreslår islällel att förskjutna avdrag skall få utnyttjas inom avskrivningsplanen genomförhöjning av värdeminskningsavdragen senare år. Vad nu sagts bör givetvisgälla beträffande såväl markanläggningar som byggnader, vilket f. ö. även synesvara beredningens mening. I enlighet härmed bör beredningens lagförslag, sominte innefattar några ändringar i p. 16 av anv. lill 29 § KL, kompletteras. Beredningen föreslår att rätten till primäravdrag skallinträda med rätten till årlig avskrivning. Vi tillstyrker dettaförslag som undanröjer viss oklarhet i gällande regler. Vi tillstyrker också deövriga förslag beredningen framför i syfle att anpassa bestämmelserna omprimäravdrag till de regler som gäller eller föreslås gälla för den årligaavskrivningen. Delegationen anser del angelägel att möjlighet ges tillförskjutning av värdeminskningsavdrag. Däremot kan delegationen inle accepteraalt detla endast får ske genom förlängning av avskrivningstiden. En sådanordning skulle strida mol principen all avskrivningstakten skall besiämmas medhänsyn till tillgångarnas beräknade ekonomiska varaktighet. Förskjutnavärdeminskningsavdrag måste därför få utnyttjas inom den ordinarieavskrivningsperioden. Med denna vikliga reservation tillstyrker delegationenberedningens förslag. Delegationen tillstyrker även förslaget rörandeprimäravdrag. Lånsstyrelserna i och lån ställer sigavvisande till förslagen att värdeminskningsavdrag och primäravdrag skall fåförskjutas. i avvisar förslagel alt primäravdragskall få förskjutas. 1980/81:68 77 Beredningen föreslår att värdeminskningsavdrag påbyggnader, i den mån de yrkats med lägre belopp än vad som högst kunnat medgesenligl avskrivningsplanen, skall få förskjutas till efter den antagnavaraktighetens slut. Detta motiveras med att ett företag eljest riskerar att gåmiste om avdrag för del av anskaffningskostnaden för byggnad som användes irörelsen. Med hänsyn lill den vidsträckta rätten till förlusluljämning tordeemellertid denna risk vara av ringa ekonomisk betydelse. Det bör i sammanhanget också observeras att vid enframfida försäljning av en rörelsefaslighet skall, jämlikt punkl 2 a avanvisningarna till 36 § KL, värdeminskningsavdrag, som belöper på lid föreavyttringen av fastigheten, återföras till beskallning, dock inte för år dåavdragel understigit . Detla gäller oavsett om avdragen åtnjutits ellerej. Desamma blir dessutom föremål för indexuppräkning. I den avskrivningsplanför rörelsebyggnader som bifogas självdeklaralionen anges ackumulerade avdragför värdeminskning t. o. m. årel före beskattningsåret. Den föreslagnaförskjutningsrätten skulle - med hänsyn fill realisationsvinstbeskattningen -förulsätla en utökning av den årliga avskrivningsplanen med specificeradeuppgifter om och med vilka belopp avdrag ej yrkats. Uppgifternaskulle behöva avse varje hela varaktighetsfid dvs. Ett sådant system är knappasl praktiskt tillämpbarl. Del bör slutligen understrykas att enligt förslaget fårett förskjutet avdrag åtnjutas först efler i genomsnitt kanske lidmed påföljd att nuvärdet av ett sådant avdrag vid en ekonomisk kalkyl blirrelativt ringa. På grund av det anförda avstyrker länsstyrelsenberedningens förslag på denna punkl. ansluter sig här till beredningens förslagulom vad avser den obegränsade rätten att förskjuta primäravdrag. Som anförtsovan skulle en sådan rätt ge upphov till praktiska problem. Det lorde vara idet närmaste omöjligt att efter en tidsperiod av kanske varunderförekommit ett flertal ägarbyten avgöra om rätlen till primäravdrag för enbyggnad utnyttjats till fullo. förordar därför all vissatidsbegränsningar uppställes. En skattskyldig bör kunna medges primäravdragunder t. ex. en tioårsperiod efter del att en ny-, till- eller ombyggnaduppförts på plan. Av praktiska skäl bör vidare en begränsning ske på så sättatt en köpare inte äger rätt att utnyttja en säljares förskjutna avdrag. Värdeminskningsavdragel skall avspegla byggnadens fysiskaoch ekonomiska förslitning. De faktorer som påverkar denna förslitning tordeicke ha något samband med förelagets aktuella vinstsilualion. Ettvärdeminskningsavdrag som vissl år ej kan utnyttjas, kan återtagas genombestämmelserna i förlustuljämningsförordningen. Enligl SFS 1978:53 har lidenför förlustavdrag såvitt avser aktiebolag och ekonomiska föreningar förlängtstill . Vid beräkning av realisationsvinst skall omkostnadsbeloppel minskasmed värdeminskningsavdrag på byggnad däresi dessa för år överstigit 3 000 kr.Betydande utredningssvårigheter torde uppkomma för såväl skattskyldiga som förtaxeringsmyndigheterna att vid realisafionsvinstberäkning utröna 1980/81:68 78 om avdraget överstigit . om möjlighetatt förskjuta avdragen medges. Beredningens förslag att värdeminskningsavdragoch primäravdrag skall kunna förskjutas biträdes därför inte av . Motiven för primäravdraget när detta infördes varbehovet av ökad avskrivningstakl jämfört med vad en strikt lineär avskrivningmed väsentligen fastlagda procentsatser ger. Avdraget bestämdes till 10procent med lika fördelning över av en nyuppfördrörelsebyggnads livstid. Att avdraget fick denna enkla utformning mofiveradesmed främst praktiska skäl. Beträffande de vanliga värdeminskningsavdragen harberedningen föreslagit att dessa, i motsats till vad som är fallet, ska fåförskjutas. Detta innebär att värdeminskningsavdragen ges en resultatreglerandefunktion. Mot detta har inga invändningar. Samma regler om förskjutning föreslås gälla ävenprimäravdragen. Dessutom föreslås beträffande dessa den ändringen att avdragska medges med högst , dvs. avdragets storlek kan varieras inom denangivna ramen. Reglerna om primäravdrag har varit förhållandevislätta att tillämpa. De föreslagna ändringarna medför emellertid att reglernakompUceras högst avsevärt och blir praktiskt svårare att hantera. Det kandessutom starkt ifrågasättas om det är motiverat att på föreslaget sätt byggain ytterligare resultatutjämningsmöjligheter. föreslår att rätlen till primäravdragantingen bibehålles i sin nuvarande utformning eller också helt slopas. EnUgt KF bör det av lagtexten framgå attvärdeminskningsavdrag på nyuppförd byggnad medges fr. o. m. den fidpunkt då denfärdigställts eller senast då den tagits i bruk. Detla bör gälla också förmarkanläggningar. Förbundet anser att uttrycket "uppförts eller tagits ibruk" i lagtexten inte är helt klart. i pekar på en formulering ipunkt 16 femte stycket av anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen som gettupphov till felaktig fillämpning. Det gäller uttrycket "för årräknat". Enligt bör formuleringen ändras så att det framgåratt avdraget skall räknas från tidpunkt då anläggningen tas i bruk. 2.2.2 Avskrivning på fastighet som används i rördsdiknandeverksamhet Beredningens förslag att de avskrivningsregler som gällerför en fasfighet, som används i rörelse, skall få fiUämpas även i fråga omfastighet, som används för ett med rörelse jämförligt ändamål, tillstyrks ellerlämnas utan erinran av samtliga remissinstanser. Kammarrätten i och länsstyrelseni lån anser dock att det utvidgade tillämpningsområdet bördefinieras tydligare. 1980/81:68 79 tillstyrker beredningens förslag att utvidgatillämpningsområdet av punkt 3 av anvisningarna till 25 § kommunalskattelagen.Sålunda skall reglerna om värdeminskningsavdrag för rörelsebyggnader kunnatillämpas på sådan faslighet, som hyrs ut och används i rörelse eller därmedjämförlig verksamhet bedriven av annan än fastighetsägaren. Begreppet"rörelse eller därmed jämförlig verksamhet" är emellertid inte heltotvetydigt. Sålunda torde det inte helt entydigt kunna sägas, att en ideellförenings kontors- och samlingslokaler eller en statlig insfitulions lokalerinryms under begreppet "därmed jämförlig verksamhet". Lagtexten bördärför kompletteras så att av denna klart framgår, att anvisningspunkten ärtillämplig på alla typer av kontors- och samlingslokaler. 2.2.3 Mindre skador på byggnad Beredningen anser att mindre skador på byggnad skall betraktassom driftförlust oavsett hur skadan har uppkommit. Kostnad för avhjälpande avskadan skall vara avdragsgill som reparafionskostnad och eventuell skadeersättningskall las upp som inläkt. Enligt beredningen bör de mindre skadorna avgränsasgenom en schablonregel. Denna innebär att driftkostnad skall anses föreligga,om kostnaden för återställande av skadad byggnad i ursprungligt skick kan antasuppgå fill högst 15 proceni av byggnadens taxeringsvärde vid skadetillfället. Förslagettillstyrks av SHIO och , advokatsamfund.Näringslivets skatledelegation och länsslyrelserna i , ,, och . Länsstyrelserna i län anser att ändringarna också bör omfatta inkomstslagenjordbruksfastighet och annan fastighet. Även Lantbrukarnas skattedelegalionställer sig bakom förslaget. Enligt delegationen bör dock som alternativ enfast beloppsgräns användas som schablonregel. Såsom beredningen anfört vållar begreppet kapitalföriuslproblem vid bedömningen av avdragsrälten för reparationskostnad i samband medskada på byggnad resp. skatteplikten för erhållen skadeersättning. Många fallhar fått föras upp lill högsta instans och regeringsrätten har i gränsfallenofta kommit till skiljaktiga resullal. Man kan härvid spåra en ny syn på det s.k. normalitetsrekvisitel. Vad som tidigare ansågs onormalt och därför hånfördesfill kapitalförlust anses som en normal driftförlust. Detta gäller ävenbelräffande förluster utanför skadeområdet. Enligldelegationens uppfattning föreligger behov av en allmän översyn avkapitalförlustbegreppet. Vad gäller skador på byggnader anser delegationen attbegreppet bör slopas hell. Man bör vidare skilja mellan mindre skador som kanåtgärdas genom reparationer och slörre skador, där avhjälpande-kostnaden iprincip bör aktiveras och avskrivas. Vid avgränsningen av de mindre skadefallenkan det av prakfiska skäl anses lämpligt alt använda en .schablonregel av föreslagenmodell. Det bör dock uppmärksammas att byggnader på jordbruksfastighet och irörelse kan ha åsatts koUektivt bestämda taxeringsvärden. Med hänsyn härtillbör i dessa fall den angivna procentsatsen gälla det kollektivataxeringsvärdet. 1980/81:68 80 också befogat att alternalivl ha en fast beloppsgräns somförslagsvis kan sättas till 3 basbelopp. Till mindre skada bör således hänförasskada där avhjälpandekostnaden inle överstiger antingen avbyggnadens taxeringsvärde (byggnadernas kollekliva taxeringsvärde) eller 3basbelopp. I fråga om slörre skador bör, som ovan nämnts, kostnadenför återställande av byggnaden i ursprungligt skick aktiveras och läggas lilldet gamla avskrivningsunderlaget för byggnader. I det fall skadeersättninguppburils bör dock, såsom kommer att framgå av avsnitt 11.5.5, endast den delav kostnaden som överstiger erhållen ersättning få aktiveras och avskrivas. i framhåller attbesvärliga iröskeleffek-ter uppkommer genom den föreslagna schablonregeln medåtföljande kontrollsvårigheter vid gränsfallen. fillstyrker dockförslaget, eftersom det undanröjer rådande tveksamhet om mindre omfattandeskador på byggnad är driftförlust eller kapitalförlust. i har i princip inlenågot att erinra mot förslagel men ställer sig ändå tveksam fill detta.Länsstyrelsen anför: Beredningen föreslår en schablonregel, som innebär, att omkostnader för återställande av den skadade byggnaden i ursprungligt skickuppgår till högst av byggnadens taxeringsvärde vid skadetillfället,så bör skadan skattemässigt behandlas som driftförlust. Taxerat byggnadsvärdeär emellertid inte något enhetligt begrepp i delta sammanhang. Det kan omfattaflera byggnader. Bedömandet av om det är fråga om en omfattande eller mindreomfattande skada som drabbat en av de i komplexet ingående byggnaderna, kan dåknappast ske med utgångspunkt från taxerat byggnadsvärde. En procentregelleder fill att en skada i ett fall anses som omfattande, medan en lika storskada i ett annat fall anses som mindre omfattande. har ingetförslag att framföra utan vill här endast framhåUa de olägenheter som ärförenade med beredningens förslag. i Stockhohns län delar beredningensuppfattning att det vore praktiskt att i fråga om smärre skador på byggnad intebehöva undersöka om det rör sig om kapitalförlust eller driftförlust. Enligtlänsstyrelsen innebär emellertid anknytningen till "byggnadenstaxeringsvärde" svårigheter. "Byggnadens taxeringsvärde" är inle något iskattelagarnas mening vedertaget begrepp. EnUgt 10 § kommunalskattelagen skallvid fastighetstaxering för s. k. annan faslighet anges ett delvärde som betecknas"byggnadsvärde".