prop · G40317 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1980/81:17 medförslag till lag mot skatteflykt, m. m. Regeringen föreslår attantaga de förslag som har upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokollovannämnda dag. 1 propositionen föreslås ensärskild lag mot den form av skatleundandra-gande som brukar kallas förkringgående av skattelag. I motsats till vad som gäller för vissa andra formerav skatteundandragande åtgärder - t. ex. skenavtal - har skattedomstolarna iallmänhet inte ansett sig kunna underkänna olika slag av kringgåendetransaktioner. Kännetecknande förkringgåendetransaktionerna ar att en person uppnår ett visst ekonomisktresultat - inte genom det förfarande som ligger närmast till hands, utan genomett annat som från kominersiella och liknande synpunkter är en omväg - ochdärigenom undviker de beskattningsregler som annars skulle bli tillämpliga. 1den föreslagna lagen preciseras när ett sådant kringgående skall ansesföreligga och vilka förutsättningar som skall vara uppfyllda för att enkringgåendetransaktion skall underkännas i skattehänseende. Ett sådantunderkännande innebär då i första hand att taxering sker med tillämpning av denkringgångna bestämmelsen. Fördel fall detta skulle leda till ett oskäligtresultat öppnas i lagen också en möjlighet till friare bedömning.Utgångspunkten är att det skall bli möjligt att förhindra en icke avseddskatteförmån, inte att åstadkomma ett hårdare beskattningsresultat än om någotkringgående inte skett. Detta betyder också att det förhållandet att taxeringenfastställts med stöd av den nya lagen inte utgör någon särskild grund förskattetillägg eller innebär någon vidgning av området för straff.Tillämpningsområdet föreslås begränsat tilfinkomst- ochförmögenhetsbeskattningen samt ett fåtal andra skatter som kan sägas utgörakomplement till inkomstbeskattningen. Den nya lagstiftningen är riktadmot de fall där mer eller mindre invecklade transaktionskedjor har konstrueratsför att undgå eller nedbringa skatt, medan den som företar helt vanliga ochnormala transaktioner inte 1 1980/81. 1980/81:17 2 skall behöva riskera att beröras av den. Om enskattskyldig på förhand vill få klarhet i om ett visst förfarande omfattas avden föreslagna skatteflyktsklausulen eller ej, bör han kunna fåförhandsbesked. Det föreslås därför en utvidgning av de nuvarandebestämmelserna om rätt till förhandsbesked i taxeringsfrågor. Vidare föreslåsatt frågor som gäller tillämpning av klausulen skall prövas i första instans avlänsrätt. Med hänsyn till att en lagstiftning av denna typ reserspeciella problem i rättssäkerhetshänseende föreslås i propositionen attlagstiftningen tidsbegränsas. Den skall gälla i fråga om rättshandlingar somföretas . Avsikten är att generalklausulen skall utvärderasfrån rättssäkerhetssynpunkter mot slutet av femårsperioden och attlagstiftningen därvid skall övervägas på nytt. För att säkerställa att ettunderlag finns för utvärderingen, avser regeringen att föranstalta om atträttsfall och erfarenheter rörande tillämpningen av lagen löpandeinrapporteras till justitiekanslern och att även ge denne i uppdrag att tillregeringen inkomma med eget yttrande i saken. 1980/81:17 3 Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna laggäller i fråga om taxering till inkomstskatt, statlig inkomstskatt,statlig förmögenhetsskatt, utskiftningsskatl och ersättningsskatt. 2 § Vidtaxeringen skall hänsyn ej tas till rättshandling som har företagits av denskattskyldige eller av juridisk person, vars inkomst helt eller delvisbeskattas hos den skattskyldige, om rättshandlingen är led i ett förfarande sominnebär att skattebestämmelse kringgås. Ett förfarande skall anses innebära att skattebestämmelsekringgås om 1. förfarandet, med hänsyn till det ekonomiska resultatsom - bortsett från beskattningen - har uppnätts genom förfarandet, framstår som en omväg i förhållande till det närmast till hands liggande förfarandet, 2. förfarandet medför en icke oväsentlig skatteförmån sommed hänsyn till omständigheterna kan antas ha utgjort det avgörande skälet för förfarandet och 3. en taxering på grundval av förfarandet klartskulle strida mot grunderna för bestämmelsen i fråga eller för de bestämmelser som skulle tillämpas om förfarandet lades till grund för taxeringen. 3 § Om 2 § tillämpas skall taxeringen ske som omden skattskyldige hade valt det närmast till hands liggande förfarande som avses 12 § andra stycket 1. Om en sådan grund för taxeringen skulle leda till oskäligt resultat, skall laxeringen bestämmas till skäligt belopp. Denna lag träder i kraft den 1januari 1981 och tillämpas på rättshandlingar som har företagits under tidenden - . 1980/81:17 4 Lag om ändring i förordningen (1951:442) om förhandsbeskedi Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1951:442) omförhandsbesked i taxeringsfrågor' dels att i 11 och 12 §§ ordet"förordning" skall bytas ut mot "lag", dels att i 12 §orden "Kungl. Maj:t" skall bytas ut mot "regeringen", delsatt rubriken till förordningen samt 1 § skall ha nedan angivna lydelse. Lagom förhandsbesked i taxeringsfrågor må, därest sådantför någon finnes vara av synnerlig vikt, efter ansökan lämna besked på förhand(förhandsbesked) angående viss fråga, som avser sökandens taxering till'inkomstskatt, statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt,utskiftningsskatl eller ersättningsskatt, ävensom viss fråga rörandetillämpningen av lagen om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomsteller förordningen om uppskov i vissa fall med beskattning avrealisationsvinst. Förhandsbesked må ock meddelas i frågor som nämnts,därest detta finnes vara av vikt för enhetlig lagtolkning ellerrättstillämpning. får, om det finnesvara av synnerlig vikt för någon, efter ansökan lämna besked på förhand(förhandsbesked) angående viss fråga, som avser sökandens taxering tillkommunal inkomstskatt, statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, utskiftningsskatleller ersättningsskatt, ävensom viss fråga rörande tillämpningen av lagen(1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst elleri lag givna bestämmelser om uppskov med beskattning av realisationsvinst.Gäller ansökningen fråga om tillämpning av lagen (1980:000) mot skatteflyktfår förhandsbesked meddelas, om det är av vikt för sökanden. 1 frågor som avses 1 första stycket /år förhandsbeskedockså meddelas, om det finnes vara av vikt för enhetlig lagtolkning ellerrättstillämpning. ' Senaste lydelse av 11 § 1971:312, 2 Senaste lydelse1970:914. Vad ovan sagts skall äga motsvarandetillämpning, när ägare till fastighet eller den. för vilken ehuru han icke ärägare garantibelopp för fastighet hkväl skall upptagas såsom skattepliktiginkomst / enlighet med vad därom stadgas i 47 § kommunal-skaltelagen, önskar påförhand erhålla besked angående viss fråga, som avser taxering av fastigheten. Om rätt att av riksskatteverketerhålla förhandsbesked i fråga rörande mervärdeskatt föreskrlves i lagen ommervärdeskatt. Vad som har sagts / första stycketförsta meningen och andra stycket skall också tillämpas, när ägare tillfastighet önskar på förhand erhålla besked angående viss fråga, som avsertaxering av fastigheten. Detsamma gäller den för vilken garantibelopp förfastighet skall tas upp som skattepliktig inkomst enligt bestämmelserna i 47 §kommunalskattelagen (1928:370), trots att han inte är ägare. Om rätt att av riksskatteverketerhålla förhandsbesked i fråga rörande mervärdeskatt föreskrivs i lagen(1968:430) om mervärdeskatt. Denna lag träder i kraft tre veckorefter den dag, då lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket iSvensk författningssamling. 1980/81:17 6 Lag om ändring i taxeringslagen (1956:623) Härigenom föreskrivs i fråga om taxeringslagen (1956:623)'dels att 67 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 114 a §, av nedanangivna lydelse. Omräkning av inkomst på grund av 43 § 1 mom. kommunalskattelagen eller taxering till inkomstskatt på grund av 57 § 3 mom. samma lag må icke verkställas av taxeringsnämnd. att sådan åtgärd bör vidtagas skall skriftlig anmälan härom göras hos skattechefen. Denne äger göra framställning i frågan hos länsrätten. 1 förekommande fall skall han överlämna anmälan till allmänna ombudet för mellankommunala mål för framställning hos den mellankommunala skatterätten och underrätta skattechefen i annat län, där den skattskyldige taxerats till inkomstskatt. Omräkning av inkomst på grund av 43§ 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370) eller taxering till kommunalinkomstskatt på grund av 57 § 3 mom. samma lag får inte verkställas avtaxeringsnämnd. att sådan åtgärd bör vidtas skall skriftliganmälan härom göras hos skattechefen. Denne får göra framställning i frågan hoslänsrätten. 1 förekommande fall skall han överlämna anmälan till allmännaombudet för mellankommunala mål för framställning hos den mellankommunalaskatterätten och underrätta skattechefen i annat län, där denskattskyldige taxerats till inkomstskatt. Vad nu sagts gäller också ifråga om tillämpning av lagen (1980:000) mot skatteflykt. Om handläggning avframställning enligt första stycket och om fullföljd av talan motbeslut i sådan fråga skall i tillämpliga delar gälla vad som är stadgat om besvärrörande taxering. ' Lagen omtryckt 1971:399. Senaste lydelse av lagensrubrik 1974:773. 2 Senaste lydelse 1979:175. '"""""de fyde/se Utöver vad som följer av 114 §skall eftertaxering ske, när rättelse påkallas av att lagen (1980:000) motskatteflykt är tillämplig. Denna lagträder i kraff , '«f' den . 1980/81:17 8 Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) Härigenom föreskrivs att 49 § 2 och 4 mom. uppbördslagen (1953:272)'skall ha nedan angivna lydelse. 2 mom. Skattskyldig må av erhålla anstånd med inbetalning av skatt, kvarskatteavgift eller ränta 1) om den skattskyldige anfört besvär över taxering och erläggandet av skatt, som påförts i anledning av den icke lagakraftvunna taxeringen, skulle för den skattskyldige medföra betydande skadeverkningar eller eljest framstå såsom obilligt: till belopp som betingas av den skattskyldiges yrkande i fråga om taxeringen, 2) om ansökan gjorts angående skatteberäkning för ackumulerad inkomst, angående uppskov med beskattning av intäkt av skogsbruk, angående avräkning av utländsk skatt eller angående befrielse från erläggande av skatt, som påförts avliden person eller hans dödsbo, eller om skatlskyldig eller dödsbo anfört besvär över beslut med anledning av sådan ansökan: till belopp som betingas av ansökningen eller besvären, 3) om ansökan gjorts angående 3) om ansökan gjorts angående nedsättningenligt 85 § 2 mom. av kvarskatteavgift eller om besvär anförts över beslut ianledning av sådan ansökan: till belopp som betingas av ansökningen eller besvären. Anstånd enligt första stycket vid1) må medgivas endast om den skattskyldige ställer nöjaktig säkerhet hoslänsstyrelsen om icke med hänsyn till anståndstidens varaktighet, denskatlskyldiges förhållanden och omständigheterna i övrigt kan nedsättning enligt 85 § 2 mom. av kvarskatteavgift ellerom besvär anförts över beslut i anledning av sådan ansökan: till belopp sombetingas av ansökningen eller besvären, 4) om kvarstående eller tillkommande skatt har påförts pågrund av an 3 § lagen (1980:000) mot skatteflykt har tillämpats: till beloppsom betingas av vad som sålunda påförts. Anstånd enligt första stycket vid1) eller 4) får medges endast om den skattskyldige ställer nöjaktig säkerhethos , om inte med hänsyn till anståndslidens varaktighet, denskattskyldiges förhållanden och omständigheterna i övrigt kan ' Lagen omtryckt 1972:75. Senaste lydelse av lagens rubrik1974:771. 2.Senaste Ivdelse 1978:972. Vid beräkning av anståndsränta gäller, att ränta utgår från utgången av den månad, då skatten skulle ha erlagts om anstånd icke medgivits, till och med den månad, då anståndstiden gått till ända; samt att ränta utgår i helt krontal, varvid öretal bortfaller. Bifalles den skattskyldiges besvär, skall erlagd ränta återbetalas sedan taxeringen vunnit laga kraft. Bestämmelserna i denna lag om tillkommande skatt äga motsvarande tillämpning beträffande anståndsränta. antagas, att det belopp som avses med anståndet ändåkommer att behörigen erläggas. 4 mom.-' Den som åtnjutit anstånd med inbetalning av skattenligt 2 mom. 1) skall erlägga ränta (a n s l å n d s r ä n l a) för den del avskatten som skall erläggas senast vid anståndstidens utgång. Vidränlebe-räkningen gälla i tillämpliga delar bestämmelserna i 32 § första stycket. antas, att det belopp som avses med anståndet ändå kommeratl behörigen erläggas. Den som åtnjutit anstånd medinbetalning av skatt enligt 2 mom.'1) e//cT4)skall erlägga ränta (a n s t å n ds r ä n t a) för den del av skatten som skall erläggas senast vidanståndslidens utgång. Vid ränleberäkningen gäller i till-lämpliga delarbestämmelserna i 32 § första stycket. Denna lag träder i kraft . 'Senaste lydelse 1974:853 Prop.1980/81:17 10 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , , , ,, De , , , , , Lagrådsremissmed förslag till lag mot skatteflykt, m. m. Företagsskatteberedningen (Fi 1970:77), som inovember 1977 avgav slutbetänkandet Beskattning av företag (SOU 1977:86, 87),har i samband med sin översyn av regelsystemet på förelagsbeskattningens områdeäven behandlat behovet av ingripanden mot olika former av skatteflykt. Ensärskild till beredningen knuten arbetsgrupp har utarbetat betänkandet (SOU1975:77) Allmän skatteftyktsklausul. Betänkandet innehåller förslag om hur ens. k. generalklausul mot skatteflykt skulle kunna utformas. Generalklausulenföreslås omfatta flertalet skatter och avgifter och tillämpas på sådanaförfaranden som ger skatteförmåner i strid med lagstiftningens anda och mening. Arbetsgruppens förslag lill lag om skatteflykt börfogas lill protokollet som bilaga I. Efterremissbehandling av arbetsgruppens förslag har inom budgeldepar-temenietupprättats en promemoria (Ds B 1978:6) Lag mot skatteflykt. I promemorianföreslås en särskild lag mot skatteflykt inriktad mot kringgåendetransaktionerpå inkomst- och förmögenhetsskatteområdel. Promemorianinnehålleren närmare redogörelse förarbetsgruppens förslag och ensammanställning av remissyttrandena över detta förslag. Den innehåller också enÖversikt av nuvarande lagstiftning mot skatteflykt. Promemorian bör fogas tillprotokollet som bilaga?. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas tillprotokollet som bilaga 3. Prop.1980/81:17 11 En grundläggande princip inom beskattningen är atttaxeringarna skall vara likformiga och rättvisa. Det innebär bl. a. attindivider som befinner sig i samma ekonomiska situation skall beskattas likaoch att skattebördan skall fördelas enligt de regler som är uttryckta ilagstiftningen. Ett skattesystem som lämnar utrymme för olika former avskatteundandragande åtgärder innebär att likformigheten och rättvisan kansättas ur spel och att vissa medborgare ges möjligheter att vältra över en delav sin skattebörda på andra. Förekomsten av olikformigheter och orättvisor ibeskattningen blir ett allt mer centralt problem ju högre skatteuttaget är.Vetskapen om alt mindre nogräknade personer har möjligheter att med framgångundanhålla stora belopp från beskattning utgör uppenbarligen en påfrestning på detgrundläggande förtroende hos medborgarna utan vilket skattesystemet inte kanfungera. Även om flertalet människor lojalt fullgör skyldigheten att betalaskatt, visar erfarenheterna från taxeringsarbelet att skatleundandragandet medtiden harblivit allt vanligare och att det förekommer i många former. För attmotverka denna utveckling är det nödvändigt med kraftfulla insatser på fleraplan. måste naturligtvis rättssäkerhetens krav tillgodoses. 1promemorian diskuteras olika former av skatteundandragande och de problem somär förknippade med dessa. Skattefusk begår t. ex. den som i sinsjälvdeklaration utelämnar skattepliktig inkomst eller yrkar avdrag för utgiftsom han inte har haft. Den juridiska bedömningen vållar här oftast inte någrastörre problem utan avgörande blir frågan om fusket kan upptäckas eller inte. En annan form av skatteundandragande sker med hjälpav s. k. skenavtal. Ett sådant avtal medför inga verkliga förpliktelser förparterna utan dess enda funktion är inte sällan just att undvika eller lindrabeskattningen. Arrangemang av detta slag brukar regelmässigt underkännas avskattedomslolarna utan att lagstiftaren har behövt ge några uttryckligabestämmelser om detta. Av liknande karaktär är fall där avtal ges en oriktigbenämning: ett köp benämns gåva, ett periodiskt understöd kallas lön, enutgiven arbetsersättning sägs utgöra traktamente osv. Här brukar domstolarnabortse från den orikliga benämningen och bedöma rättshandlingen efter dessverkliga innebörd. Som skatteflykt betecknas ofta alla förfaranden,där den skattskyldige visseriigen på ett formellt fullt giltigt sätl utnyttjarskattereglerna men där skatteförmåner uppkommer som framstår som inte avsedda.Det kan gälla allt från ett utnyttjande av skatteregler, som alltjämt gällertrots att de på grund av utvecklingen inom andra områden har kommit att te sigföråldrade, via vad som kan kallas ett missbruk av skattestimulanser somstatsmakterna har infört i bestämda syften och till komplicerade avtalskonstruktionersom leder till ett kringgående av de skatteregler som normalt skulle hatillämpats. 1980/81:17 12 Somhar påpekats i promemorian måste åtgärder mot skatteflykten naturligtvisanpassas efter den skiftande karaktären på problemen. Är det fråga om enföråldrad lagregel måste den ersättas med en som är bättre anpassad till nyavärderingar eller ändrade förutsättningar i övrigt. Skattestimulanserinförs för att gynna vissa handlingssätt som har positiva samhälleligaeffekter: uppbyggnad av pensioner, genomförande av investeringar osv. Avsiktenär atl ge den som överväger att spara för sin ålderdom eller att utvidga sinrörelse ett extra incitament att göra det. Skatteflyktsproblemet uppstår i defall då skatteförmånen är den primära drivkraften, medan det gynnade syftet ärhelt underordnat. Som har påpekats i promemorian torde det inte finnas någotsätt all helt förhindra detta, särskilt som attraktiviteten av den skatteförmånsom står att uppnå ofta varierar starkt för skattskyldiga i olika situationeroch även kan påverkas av ändringar på andra områden inom skattesystemet.Normalt får man därför räkna med att den enda möjliga åtgärden mot detta slagsmissbruk av skallestimulanser är att -liksom - ändra den materiellalagstiftningen för alt begränsa förmånerna eller för att mer noggrant preciseravillkoren för dem. 1mer teknisk bemärkelse avses emellertid med skatteflykt varken ett utnyttjandeav föråldrade lagregler eller ett missbruk av skattestimulanser utan i förstahand etl kringgående av skatteregler med hjälp av mer eller mindre inveckladekonstruktioner. Genom att välja etl annat förfarande än det direkta och närmasttill hands liggande för att uppnå ett visst resultat försöker den skaltskyldigekomma förbi en skatteregel som normalt skulle ha tillämpats. Typiska exempel ärförsök atl med olika metoder undvika ett av leden i dubbelbeskattningen avaktiebolagens inkomster, atl komma ifrån latenta skatteskulder innan medel tasut från företag eller all kringgå förbudet mot avdrag för periodiskt understödlill hemmavarande barn. Kringgåendefallen har lill skillnad frånskentransaktionerna oftast inte kunnat bemästras ulan lagändringar. 1 och medatt verkliga transaktioner genomförts och atl varje enskilt led i kedjan harvarit civilrätlsligt giltigt har skattedomslolarna i allmänhet ansett att dethar saknats grund för att frångå dem vid beskattningen. För att täppa tillolika luckor i skaltelagarna som på detta sätt kommit att uppmärksammas hardärför en omfattande lagstiftning genomförts. En utgångspunkt för den materiellaskattelagstiftningen måste självfallet vara alt den så långt möjligt klartanger vilka inkomster som är skattepliktiga och hur inkomstberäkningen skallske. En sådan lagstiftningsteknik är nödvändig om man skall kunna tillgodosekravet pä all den skattskyldige när han företar en rättshandling skall kunnaförutse de skattemässiga konsekvenserna av denna. Noggrant utformadeskatteregler i förening med en tillräcklig kontrollapparat bör i flertalet fallgarantera en effektiv och rättvis beskattning. Det är viktigt atl konstatera alt justambitionen atl ge skattereglerna ett så exakt innehåll som möjligt är en delav orsaken till själva Prop.1980/81:17 13 skalteflyktsproblematiken.Lagstiftaren kan aldrig förutse och reglera alla situationer som kan uppstå.Delta öppnar möjligheter för skattskyldiga att i vissa fall klä sinatransaktioner i en sådan yttre dräkt att ett egentligen inte avsett lagrumformellt blir tillämpligt eller att det "normala" lagrummet inte kantillämpas. För att motverka skatteflykt har man istor utsträckning begagnat sig av speciallagstiftning som har riktats motsärskilt angivna förfaranden. En svaghet med en sådan metod är alt ävenspeciallagstiftningen öppnar möjligheter till kringgåendetransaktioner. Om deskattskyldiga för atl uppnå samma resultat har ändrat förfaringssätten i någraavseenden, har det visat sig att lagstiftningen blir verkningslös. a. med att skattedomstolarna inte har ansett sig kunnakomplettera lagstiftningen med hjälp av analog lagtolkning. När vissaskattskyldiga på detta sätt har funnit nya vägar för skatteflykt, harlagstiftaren åter fått ingripa med specialregler. Metodenmed speciallagstiftningen har också den nackdelen alt det allmänna kan reageramot skatteflyktsåtgärderna först i efterhand. Eftersom lagstiftningen inte börges tillbakaverkande kraft blir följden att en begränsad grupp skattskyldigakan vinna inte avsedda skatteförmåner på övriga skattebetalares bekostnad. Ensådan ordning är uppenbarligen ägnad atl undergräva allmänhetens tilltro tillrättvisan i skattesystemet. Man kan inte heller räkna med att möjligheterna attfinna nya former av skatleflyktsåtgärder kommer att minska i framtiden.Samhällsutvecklingen ställer stora krav på följsamhet över hela skatteområdetvilket leder till en ständig förnyelse av regelsystemet. Givetvis beaktasskatteflyklsaspekterna i delta arbete men delta utesluter inte att det kanöppnas möjligheter till nya förfaranden som lagstiftaren inte har haftmöjligheter att förutse eller rimligen har kunnat förebygga. Del är enligt min mening inte rimligt att denmateriella skattelagstiftningen skall behöva byggas upp med särskilt beaktandeav alla de mer eller mindre konstlade förfaranden som kan länkas och som - omde godtas vid rättstillämpningen - leder till inte avsedda skatteförmåner. Jag anser mot denna bakgrund att man nu måste prövaalternativet med en allmän bestämmelse mot skatteflykt. Det helt övervägandeantalet remissinstanser som har yltrat sig över departementspromemorian - ochtidigare över arbetsgruppens förslag - är också positiva till att engeneralklausul mot skatteflykt införs. Det bör i detta sammanhang också påpekasatt en sådan generalklausul förekommer i flera utländska rättssystem, bl. a. iFinland, och (se bil. 2 avsnitt 3.3 och SOU 1975:77 s.33). En allmän skatteflyktsklausul måste självfalletutformas så att man på etl tillfredsställande sätt tillgodoser rättssäkerhetenskrav. 1 kraven på rättssäkerhet ligger i första hand att de skattskyldiga skallha rimliga möjligheter att i förväg kunna bedöma vad som föranleder beskattningeller ger rätt till avdrag. Kravet på att man i olika situationer skall kunnaförutse Prop.1980/81:17 14 skattekonsekvensernaav ett visst handlingssätt tillgodoser man som jag har påpekat i möjligmån vid utformningen av de materiella beskattningsreglerna. Del är emellertidinte möjligt att i varje enskilt fall entydigt avgöra t. ex. vad som skallanses som skattepliktig inkomst. Det sammanhänger bl. a. med att vårtskattesystem saknar en exakt definition av inkomstbegreppet. Det har nämligeninte ansetts möjligt att utforma en regel som uttömmande anger gränserna fördetta begrepp. Del har i stället blivit skaltedomstolarnas sak alt inomlagstiftningens ramar leda rättsutvecklingen på centrala områden.