prop · G40384 · 1980-12-31 00:00:00 — 18. lag om ändring iexpropriationslagen (1972:719), 19. lag om ändring ifaslighetsbildningslagen (1970:988), 20. lag om ändring i lagen (1973; 1150)om förvaltning av samfälligheter. 1980/81:84 Lagförslag 109 21. lag om ändring i lagen (1933:269)om ägofred, 22. lag om ändring i lagen (1952:166)om häradsallmänningar. 23. lag om ändringi lagen (1952:167) om allmänningsskogar i Norriand oeh , 24. lag om ändring i lagen (1919:426)om flottning i allmän floltled, 25. lag om ändring i lagen (1915:218)om avlal och andra rättshandlingar på förmögenhetsräliens område, 26. lag om åndring i lagen (1845:50 s.1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva, 27. lag om ändring ikonsumentkreditlagen (1977:981), 28. lagom ändring i lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl., 29. lag om ändring i lagen (1927:77) omförsäkringsavtal, 30. lag om ändring i lagen (1927:56) omnedsättning av pengar hos myndighet, 31. lag om ändringi lagen (1927:85) om dödande av fbrkommen handling. 32. lag om ändring i lagen (1972:180)om avrundning av vissa fordringar till hell krontal, m.m., 33. lag om ändring i förmånsrättslagen(1970:979), 34. lag om ändring i lagen (1966:454)om företagsinleckning, 35. lagom åndring i sjölagen (1891:35s.l), 36. lag om ändring i lagen (1955:227)om inskrivning av rätt till luftfartyg, 37. lag om ändring i lagen (1955:229) ianledning av tillträde till konvention rörandeinternationellt erkännande av rätt till luftfartyg, 38. lag om ändring i luftfartslagen(1957:297), 39. lagom ändring i växellagen (1932:130), 40. lagom ändringi checklagen(1932:131), 41. lagom ändring i aktiebolagslagen(1975:1385), 42. lag om ändring i lagen (1970:5%) omförenklad akliehanlering, 43. lag om ändring i lagen (1934:239)om bulvanförhållande i fråga om aktier i vissa bolag, 44. lag om ändring i patentlagen(1967:837), 45. lag om ändring i mönsterskyddslagen(1970:485), 46. lag om ändring iväxtförädlarrättslagen (1971:392), 47. lag om ändring i brotlsskadelagen(1978:413), 48. lag om ändring i trafikskadelagen(1975:1410), 49. lag om ändring i lagen (1967:663)om tillägg lill vissa Irafiklivränlor, 50. lagom ändring i förordningen (1967:666) om tillägg fill vissa irafiklivränlor, som ulgår av statsmedel, m.m., 51. lag om ändring i lagen (1973:214) om tillägg tillvissa ansvarslivräntor, 52. lag om ändring i kungörelsen (1971:14) om tilläggtill vissa statliga skadelivräntor, m.m.. Prop.1980/81:84 Promulgationslagen III) 53. lag om ändring i konkurslagen(1921:225), 54. lagom ändringi lagen (1970:741) omstatlig lönegaranti vid konkurs. 55. lag om ändring i , 56. lag om ändring i rällegängsbalken, 57. lag om ändring i lagen (1929:145)om skiljemän, 58. lag om ändring i rättshjälpslagen(1972:429), 59. lag om ändring i lagen (1974:371)om rättegången i arbetstvister, 60. lag om ändring i förvaltningslagen(1971:290), 61. lag om ändring i lagen (1970:215)om arbetsgivares kvittningsrätt, 62. lag om ändring i lagen (1962:381)om allmän försäkring, 63. lag om ändring i rennäringslagen(1971:437), 64. lag om ändring i lagen (1972:262)om understödsföreningar, 65. lag om ändring i lagen (1976:206)om felparkeringsavgift, 66. lag om ändring i förfogandelagen(1978:262), 67. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 68. lag om ändring i lagen (1978:880)om betalningssäkring för skatter, lullar och avgifter, 69. lag om ändring i lagen (1978:882)om säkerhel för skallefordringar m.m., 70. lag om ändring i lagen (1958:295)om sjömansskall, 71. lag om ändring i lagen (1968:430)om mervärdeskatt, 72. lag om ändring ivägirafikskallelagen (1973:601), 73. lag om ändring i lagen (1976:339)om saluvagnsskatt, 74. lag om ändiing i lagen (1959:552)om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. Förslagen-bör fogas lill protokollet i detla ärende sombilaga J.' 7 Motivering till de särskilda förslagen 7.1 Förslaget till lag om införande av utsökningsbalken Förslagel lill promulgationslag (UBp) inleds medbestämmelser om ikraftträdandet av UB och om upphävande av ett antal lagar m.m.(1-3 §§). Därefter tas upp vissa gemensamma övergångsbestämmelser om överexekutoroch om mål som är anhängiga vid balkens ikraftträdande (4-7 §§). Under särskildarubriker meddelas härefter övergångsbestämmelser till de kapitel i UB som haransetls påkalla sådana föreskrifter (8-35 §§). Förslaget innehålleravslutningsvis en del andra bestämmelser som bl.a. gäller uppgifter, vilkaåvilar utmätningsmannen eller överexekutor enligt särskilda lagar eller andraförfaltningar (36-42 §§). Innan jag går in på de enskilda bestämmelserna villjag taupp en särskild fråga av lagteknisk natur. Ett par remissinstanser harvänt sig mot att vissa föreskrifter i beredningens förslag lill promulgationslaginte är av ren över- ' Av bilagan har här endast medtagits förslagen under 1,10. 15, 26, 28, 31, 33, 36, 43, 55, 56 och 68. Övriga förslag överensstämmer.frånseU vissa redaktionella jämkningar, med dem som är fogade till propositionen. 1980/81:84 Promulgationslagen 111 gångskaraklär, t.ex. beslämmelsen om valtenfallsrätt i 98. och ansett all sådana beslämmelser i stället bör tas upp i UB. Med anledninghärav vill jag framhålla all det i och för sig skulle vara en fördel ompromulgationslagen kunde begränsas lill bestämmelser, som endasl syfiar lillall överbrygga övergången från äldre till ny lag och däiför har spelat ul sinroll efler en kortare lid från den nya lagstiftningens ikraftlrädande. Vidsidan härav måsle emellertid i samband med införandel av UB även regleras l.ex.förhållanden som har samband med lidigare ändringar i annan lagsliflning. Delkan vara fråga om företeelser som kan uppkomma men som finns kvarövergångsvis. Del har ansetts mindre lämpligl all beslämmelser i saken meddelasi UB. Särskill då det rör sig om mindre vanliga förhållanden, vilkas anlalminskar efter hand, synes del lämpligl att bestämmelserna las upp ipromulgationslagen. Jag kan därför godta beredningens förslag om all ävenbestämmelser av nu aktuellt slag skall las upp i UBp. Belräffandevatienfallsrätl förtjänar det påpekas att behövliga beslämmelser angåendelidigare upplåtna valtenfallsrätter har meddelats i lagen (1970:995) ominförande av nya jordabalken (JP). Den här förordade lagstiftningsteknikenöverensstämmer också med vad som har tillämpats, förutom i JP, även i t.ex.lagen (1946:804) om införande av nya rätlegångsbalken (Rp) och lagen(1964:163) om införande av (BrP). 1 § Utsökningsbalken och denna lag träder i kraft den 1januari 1982. Paragrafen, som molsvarar 1 8 i beredningens förslag,innehåller en bestämmelse om balkens och promulgationslagens ikraftträdande. Vid beslämmande av tidpunkten för UB:s ikrafllrädande börhänsyn las till att åtskilliga nya uppgifter läggs på kronofogdemyndigheternagenom UB. Berörd personal bör före ikraftträdandet ges behövlig utbildningpå området. Omkring bör därför förflyta från det att UB har beslutats avriksdagen lill dess att den träder i krafl. Mot bakgrund härav föreslås att UBskall träda i kraft . UBp skall givelvis träda i kraftsamlidigl. 2 § Genom ulsökningsbalken upphävs med den begränsning somföljer av denna lag utsökningslagen (1877:31 s. 1), förordningen (1877:31 s. 51) om nya utsökningslagensinförande och vad i avseende därå iakttagas skall, lagen (1921:244) om ulmälningsed, lagen (1949:249) om upphörande i vissa fall av den verkan,tredskodom eller utslag i lagsökningsmål enligl 77 a § utsökningslagen medfört, införsellagen (1968:621), lagen (1971:494) om exekutiv försäljning av fast egendom, lagen (1971:500) om exekutiv försäljning av luftfartygm.m.. Prop.1980/81: 84 Promulgariim.slagen 1 12 lagen (1973:1130) om exekutiv försäljning av registreratskepp m.m.. förordningen (1844:46 s. 2) om upphörande av vissasärskilda domstolar. förordningen (1855:66 s. 1) angående handelsböcker ochhandelsräkningar och förordningen (1863:5 s. 3) angåeniie förnyande av svenskmyndighels beslut, som förlorat sin exekutiva kraft i främmande stat. 1 denna paragraf anges vilka lagar som upphävs genom UB.Paragrafen molsvarar 2 8 i beredningens förslag. Genom UB bör i första hand upphävas UL saml de övrigalagar som direki ansluter lill UL, nämligen förordningen (1877:31 s. 51) om nyautsökningslagens införande och vad i avseende därå iakttagas skall (Up).införsellagen (1968:621). lagen (1971:494) om exekutiv försäljning av faslegendom (FfL). lagen (1971:500) om exekutiv försäljning av luftfartyg m.m.(LfL) oeh lagen (1973:1130) om exekutiv försäljning av registrerat skepp m.m.(Stl). Beträffande upphävandet av Up bör påpekas all rena övergångsbeslämmelserbehäller sin giltighet för de förhållanden som de har avsetls all reglera, ävenom bestämmelserna upphävs för framliden. I fråga om de beslämmelser somförlorar sin giltighet vid upphävande av Up villjag framhålla följande, 1 9 8 Up finns en bestämmelse om del fallet att någolrättsförhållande enligl allmän civillag har gjorts beroende av all hoslänsstyrelsen borgen ställs, fordran anges eller utsöks eller anmälsmot annans anspråk. Bestämmelsen innebär alt åigärden i sådanl fall i slällelskall ske hos överexekutor. Den lorde numera ha belydelse endasl i fråga om 228 förordningen (1855:66 s. 1) angående handelsböcker och handelsräkningar. Omden som anser alt en handelsräkning är oriktig inte kan anträffa utställaren,har han enligt denna paragraf alt anmäla lill inom tremånader från mottagandet av räkningen. På grund av 9 8 Up skall anmälan islällel ske hos överexekutor. Som jag skall återkomma till bör debeslämmelser i nämnda förordning som fortfarande gäller upphävas. 9 § Up lordedärt'ör också kunna upphävas. 110 8 4 LJp finns en ålderdomlig bestämmelse om"invisning". Därmed lorde avses en handling, vari någon uppmanas attbetala en penningsumma (eventuellt viss varukvantitet) till mottagaren avhandlingen, dvs, en betalningsanvisning. Bestämmelsen innehåller altmottagaren av handlingen vid bristande betalning har rätt alt utfå beloppet ränla av utställaren, såvida det inte styrks all mottagaren självhar varit vållande till alt betalning ime skedde i rätt tid. Bestämmelsen är inle lillämplig på check och inte hellerpå växel. Även i fråga om andra förekommande anvisningar lorde den saknasjälvständig betydelse. särskild beslämmelse lorde gälla all utställarenav en anvisning inte befrias från en skuld som ligger bakom anvisningen förränden verkligen betalas. En benefik beialningsanvisning kan troligen inte genågon regressrätt, vare sig den skall anses innebära en överlåtelse av en Prop.1980/81:84 Promulgationslagen 113 Del kan erinras om all enligl 9 8 lagen (1936:81) om skuldebrev densom överlåter skuldebrev inle svarar för fordringens giltighet vid gåva och allöverlåtaren aldrig svarar för gäldenärens vederhäftighet ulan särskiltåtagande. Bestämmelsen i 10 8 4 Up lorde sålunda numera vara missvisande ochbör upphävas. Efter upphävandet bör i fråga om rånteberäkningen då regressrättföreligger räntelagen (1975:635) tillämpas. Up innehåller vidare i 10§ 5 en regel som anger att "missräkning är ingen betalning". Härtillfogas en föreskrift om att missräkningen bör, var helst den har ägt mm, förslråttas och betalning därefter ske. Den rätta innebörden av bestämmelsen harvarit omtvistad. anses den ha en mycket begränsad innebörd och närmaslavse rena räknefel i en uppställd räkning o.d. Huruvida regeln ens inom deltaområde numera kan anses så ovillkorlig som ordalagen anger är tveksamt. 1närliggande fall, t.ex. när för mycket lön har betalats ut, har i praxisåterbetalningsskyldigheten begränsats efter skälighet. Med hänsyn till delsagda bör bestämmelsen upphävas. Felräkningar får rättas ulan att någonsärskild föreskrift därom behövs, om inte alldeles särskilda skäl föranlederannat, l.ex. att del framstår som obilligt att kräva ut detaktuella beloppet. 1118Up finns en bestämmelse om värdering av fast pant enligt äldre JB i fall dåpanten skulle lagfaras för borgenären. Möjligheten att lagfara sådan pantupphävdes i samband med förordningen (1875:42 s. 12) angående inteckning ifast egendom men kunde ske övergångsvis (se förordningen 1875:42 s. 10 angåendeändring av gällande stadganden om lagfart å fast pant). Värdering av fast panttorde inte kunna aktualiseras numera. Dethar emellertid ifrågasatts om inte 11 § Up var tillämplig även i andra fall,bl.a. vid värdering i samband med lösen av fast egendom enligt 12 kap. 7 § äldre . 1sistnämnda beslämmelse föreskrevs all når flera hade fåll del i sätesgård eller annan jord och jorden inte lämpligen kunde delas eller klyvas, den som ägde den slörre delen hade rätt att lösa ut de andra efter laga värdering. Hade alla lika del och kunde de inle komma överens om vem som skulle få begagna utlösningsrätten, skulle de dra lott. Bestämmelsen upphävdes genom lagen (1933:314) om boutredning och arvskifte men kan möjligen få tillämpning vid arvskifte efter någon som har avlidit före den , då boutredningslagen trädde i krafl. Möjligen finns del även någon annan äldre bestämmelse som hänvisar till 11 8 Up. Det kan emellertid inte komma i fråga att behålla en så ålder domlig regel. Eventuella värderingsfrågor bör kunna ut på annat säll. Enligt13 § Up (jfr 2 §) skulle en del äldre bestämmelser som hade samband medutsökningslagstiftningen fortfarande gälla. Av dessa bestämmelser har senarevissa upphävts. Beträffande dem som alltjämt gäller kan framhållas följande. 14 8 förordningen angående vissa omständigheter uti lag- 8 Riksdagen1980/81. I saml Nr 84 Prop.1980/81:84 Promulgationslagen 114 söknings- och ulmälningsmäl finns en bestämmelse omborgenspreskription (se även lagen 1946:843 om lid för framställande avanspråk mol löftesman enligt nämnda förordning), 5 8 förordninginnehåller en bestämmelse om all hustrun i ett äldre äktenskap i visst fall fårlagsökas för gäld som hon har ådragit sig i näringsverksamhet. Dessabeslämmelser, som inle har direki anknytning till UB, föreslås emellertidupphävda i prop, 1979/80; 119 med förslag lill en ny preskriplionslag m.m. Vidare gäller enligt 13 § Up fortfarande vad 4 8förordningen (1844:46 s. 2) om upphörande av vissa särskilda domstolarinnehåller om verkställande av utmätning eller kvarstad på egendom, befintliginom kungliga slott. Nämnda paragraf innehåller en föreskrifl om att anmälanskall ske hos riksmarskalken eller, i hans frånvaro, chefen för hovstaten, innanulmälning sker eller kvarstad läggs på egendom som finns inom kungliga slottdär konungen eller medlem av den kungliga familjen bor eller för tillfälletvistas. Bestämmelsen är otidsenlig och bör upphävas. Slutligen skall enligt 13 S Up förordningen (1863:5 s. 3)angående förnyande av svensk myndighels beslul, som förioral sin exekutivakrafl i främmande stat, inte anses upphävd genom UL. Förordningen avser fall dåutmätning skall sökas i en främmande stal, t.ex. på grund av medgivande i enkonvention, men verkslällighet inle kan äga rum därför att exekutionstitelnenligl den främmande statens lag är för gammal för all berättiga tillverkställighet. kan då på nyll ålägga gäldenären att utge vad somhar ålagts honom i del tidigare beslutet. Sådana förordnanden torde numeraförekomma ytterst sällan. Det kan dock inte uteslutas all behov därav kanuppstå . Jag föreslår att förordning upphävs men att en nybestämmelse i ämnet meddelas. En sådan bestämmelse har lagits upp i 42 8 avförevarande lagförslag. Befogenheten att meddela ett nytt åläggande har däranförtrotts hovrätten. Giltigheten av de nu anmärkta bestämmelserna, vilka nämnsi 13 8 Up, påverkas inte av alt Up upphävs. Eftersom emellertid 1844 och 1863års förordningar nu bör upphävas, har uttryckliga föreskrifler härom tagits uppi förevarande paragraf. Enligt 14 § 1 mom. Up skedde inle genom UL någon ändring ivad som var föreskrivet i allmän civillag angående rätt lill utmätning i vissafall utan dom eller utslag. Bestämmelsen motsvaras av vissa föreskrifter i 3kap. UB, närmast 1 § första stycket 4-7 och 20 §. 14 § Up innehåller vidare i 2mom. en bestämmelse om att UL inte är tillämplig i fall då utmätning utan domeller utslag äger rum för utskylder, allmänna avgifter, expeditionslösen,hantlangning vid laga skifte eller annat sådant saml all härom gäller vad somredan är eller blir föreskrivet. UB föreslås däremot bli direkitillämplig även i fråga om uttagande av fordringar som har nämnts nu (se I kap.I och 6 §8). 1 vad mån verkställighet får ske ulan att saken behöver prövas avdomstol framgår i allmänhel av särskilda bestämmelser (jfr 3 kap. I § förstaslyckel 6 och 7 UB saml 13 8 i förevarande lagförslag). 1980/81:84 Promulgationslagen 115 Enligl 15 8 första meningen Up får kvarstad i vissa fallbeviljas enligl beslämmelser i några särskill angivna lagar. Dessa lagar ärnumera upphävda. Även andra meningen i samma paragraf, som anger ail om fastegendom enligl någon lagbestämmelse skall beläggas med kvarstad, i ställetskingringsförbud skall tillämpas, lorde numera sakna betydelse. UB utgår frånall kvarstad och skingringsförbud förs samman lill ell för såväl lös som fastegendom gemensaml institut, benämnl kvarstad. UL år direkt tillämplig i huvudsak endasl på delcivilrältsliga området. UL:s reglerom verkställighet skall emellertid på grundav 22 8 Up i princip tillämpas också på domar i brottmål, varigenom har dömtslill böter eller vite eller till sådan "påföljd" som innefattarbetalningsskyldighet eller till annan "påföljd" av sådan beskaffenhetatt domen kan verkställas genom utsökning. UB år däremot direkt lillämplig ävenpå uttagande av sådana anspråk. Utöver delagar som jag har nämnt bör även lagen (1921:244) om utmätningsed ochlagen (1949:249) om upphörande i vissa fall av den verkan, tredskodom ellerutslag i lagsökningsmål enligl 77 a 8 utsökningslagen medfört, upphävas.Förfarandel enligl lagen om ulmälningsed ersätts av bestämmelser i omutmälningsgäldenärens skyldighel alt i målel lämna uppgifler om sina tillgångaroch att inställa sig till förhör m.m. (2 kap. 10, 12, 15 och 16 §8 och 4 kap.14 8). Gäldenären kan åläggas att inge förteckning över sina tillgångar och allpå heder och samvete skriftligen bekräfta sina uppgifler. Vad nu har sagtsskall också tillämpas belräffande kvarstad för fordran (jfr 16 kap. 13 8). Ifråga om de närmare skälen till att lagen om utmätningsed bör upphävas kanhänvisas till vad som har anförts i propositionen angående UB i anslulning lill4 kap. 14 8. 1949 årslag om upphörande i vissa fall av den verkan, tredskodom eller utslag ilagsökningsmål enligt 77 a 8 utsökningslagen medfört, har samband med altenligt bestämmelser som hade gällt från ingången av delgivning av tredskodomeller lagsökningsulslag skulle ske genom rättens försorg endasl om borgenärenbegärde del. Frågan huruvida exekutiv försäljning fick ske och närutmälningsverkan förföll vid betalningsfastställelse var emellertid beroendeav att domen eller utslaget vann laga kraft. År 1949gjordes vissa ändringar i RB och lagsökningslagen, som innebar all tredskodomoch lagsökningsutslag, varigenom intecknad fordran hade fastställts lillbetalning ur fasl egendom, lomlrätl eller valtenfallsrätt, alllid skulle delgesgenom rättens försorg, såvida inle borgenären begärde all få ombesörjadelgivningen. 1 fråga om tredskodomar och lagsökningsutslag, varigenomintecknad fordran hade fastställts till betalning ur fast egendom, tomträtteller vattenfallsrätt och som hade meddelats under liden , föreskrevs i nyssnämnda lag av alt utmätningsverkanenligl 77 a 8 UL förföll, om inle borgenären före ulgången av hadebegärt ivångsförvaltning eller exekutiv för- Prop.1980/81:84 Promulgatiimslagen 116 säljning av egendomen eller visal all domen eller ulslagelhade delgetts gäldenären. lag har sålunda spelat ul sin roll för längesedan. Beredningen har också föreslagil att förordningen (1855:66s. 1) angående handelsböcker och handelsräkningar skall upphävas. Förslagel hari allmänhel lämnats utan erinran i remissyttrandena. Köplagsuiredningen haruttryckligen tillstyrkt förslagel. Endasl en remissinstans, , harifrågasatt om inle förordningen fortfarande kan ha någon praktisk betydelse.Föregen del villjag försl framhålla all anledningen lill all frågan omförordningens upphävande bör tas upp i detla sammanhang är att en uppgifienligl förordningen åvilar överexekutor och att förordningen innehåller enålderdomlig föreskrifl om verkställbarhel. De flesta bestämmelserna iförordningen har upphävts tidigare. gäller endasl 21-24 och 28 §8. Enligt 21 8 bör handelsräkning som utfärdas av en köpmannoggrant överensstämma med hans handelsböcker. Denna bestämmelse kan uppenbarligenutan olägenhet upphävas. I 22 § ges vissa beslämmelser om kredit mellan köpmän. Däranges att om öppen kredit är avtalad, i allmänhel eller för ett vissthandelsförelag, den som har gett kredit är pliktig all tillställa den andreräkning inom den tid som vanligt handelsbruk bestämmer, om inte annat äravtalat. Finner den som mottog räkningen all denna är oriklig, åligger delhonom att ulan dröjsmål bevisligen underrätta den som gav räkningen eller, omdenne inte kan anträffas, anmäla hos inom tre månadersedan han mottog räkningen. Om han försummar det och inte heller inom nämndatid bevisligen har tillställt den som gav räkningen en annan på sina egnaböcker grundad räkning, som strider mot den som han mottog, skall han anses hagodkänt räkningen. Vad som i paragrafen sägs om skall enligl 9 8Up avse överexekutor. Bestämmelserna i 22 8 måste numera anses föråldrade. Detstarkt formaliserade reklamationssyslemel enligl paragrafen stämmer inte välmed nutida fria bevisprövning. Vid köp av lös egendom inträder enligt lagen(1905:38 s. 1) om köp och byte av lös egendom materiella rättsverkningar avförsummad reklamafion mol priset i översänd räkning (6 §) eller mot skeddleverans (52 8). Reglema därom bör vara tillräckliga även om öppen kredit haravtalats. 1 övrigt får fritt prövas huruvida underlåtenhet alt utan dröjsmålgöra invändningar mot en handelsräkning bör anses utgöra fillräckligt bevis föratt räkningen är riktig eller skall anses godkänd. 1 23 § i förordningen meddelas en bestämmelse för delfallet att varor har sålts till en utan avtal om öppen kredit. Försådanl fall föreskrivs alt räkning skall bevisligen tillställas gäldenären efter utgången av del år, under vilket det sålda skrevs in ihandelsboken, om inte annat är uttryckligen avtalat. Om räkningen harvederbörligen tillställts sådan gäldenär som nämns i 23 § och denne inle har bevisligen meddelat fordringsägaren att räkningen inte godkännseller 1980/81:84 Promulgatiimslagen 117 instämt i saken till den domstol under vilkengäldenären lyder, är enligl 24 8 räkningen lika utmätningsgill som ellförfallet skuldebrev. Detsamma gäller, om gäldenären genom påskrift på räkningenhar godkänt denna. Det synes inte klart vad som skall förslås med all enräkning skall anses godkänd enligl 22 § resp. utmätningsgill som förfalletskuldebrev enligt 24 8- Bestämmelserna bör ses mot bakgrund av deutsökningsrättsliga regler som gällde vid förordningens tillkomst. Del kanerinras om att en fordran enligt UL inte får föranleda verkställighet utan allen dom eller annan exekutionstitel finns, även om fordringen är godkänd avgäldenären. Molsvarande skall gälla enligl UB. Vad frågan närmasl gäller är,om räkningen kan anses som ett skriftligt fordringsbevis och därför ligga lillgrund för lagsökning. Olika meningar i denna fråga har uttalats i litteraturen.Att bestämmelserna eventuellt ger borgenären möjlighel aU använda sig avlagsökning ulgör dock knappasl någol skäl alt behålla bestämmelserna. Slutligen anges i 28 8 förordning att vad somär föreskrivet i förordningen om i alla hänseenden skall gälla ävenbeträffande andra som enligt 1 och 2 §§ bör hålla handelsböcker. Hänvisningentill I och 2 §§ torde numera avse bestämmelser i bokföringslagen (1976:125).Eftersom 21-24 §§ i förordningen bör upphävas, gäller givetvis delsamma 28 §. 1 enlighet med det anförda föreslås i förevarande paragrafatt förordning skall upphävas.