prop · G40397 · 1980-12-31 00:00:00 — Vidare föreslås all de lärarfackligatidningarna mera systematiskt förses med informalion om FoU-arbetet, alt SÖprövar möjligheten att sprida information genom FoU-blad i tidningar medskolanknytning och att olika ämnestidskrifter tillförs kvalificeradvetenskaplig information från forskningen. bör, anför SFK,kunskapsöversikter och synteser av forskningsresultat bli en väsentlig del avFoU-arbetet. Projektplaneringen bör innehålla såväl plan förresultatuppföljning som medel därför. Om fortbildningsinsatser ingår iresultatuppföljningen bör FoU och fortbildning planeras . Remissinstansernatillstyrker i allt väsentligt kommitténs förslag beträffande FoU-arbetetsspridning och resultatanvändning. vid universUetet iUppsala finner, i likhet med många andra remissinstanser, förslaget att resultatuppföljningoch medel för detta skall ingå i projektplanen särskilt positivt.Regionstyrelsen i menar att den bästa garanfin för att resultat skallspridas och användas är alt de som arbetar ute i skolväsendet själva deltar iarbetet redan i begynnelseskedet och vidare i genomförande och uppföljning. Fleraremissinstanser uttalar sig positivt om möjligheterna att sprida informationgenom särskilda FoU-blad och anser vidare att de kunskapsöversikter ochsammanfattningar kommitién föreslår är väsentliga för att göra material avstort omfång tillgängligt för olika intressenter. Vad gäller innehållet ioch utformningen av forskningsinformationen anserjag SFK:s förslag väl avvägda.Det ankommer i första hand på SÖ att svara för dessa frågor. Kommittén föreslårockså att läsår- och läsvärdes-undersökningar företas. Det samlade ansvarethärför föreslås ligga på DFI. anser jag sådana undersökningarvärdefulla. Det bör ankomma på SÖ att närmare undersöka möjligheterna altgenomföra dem. SÖ bör därvid samråda med DFI. Jag vUl i detta sammanhangframhålla vikten av att enskilda skolor och vuxenutbildningsanordnare gestillgång till betydelsefull information om forskning och centraltutvecklingsarbete. Detta blir givetvis än viktigare när en stor delav framför allt utvecklingsansvaret läggs lokalt. Jag vill understryka att ävenresultaten av den mera långsiktigt syftande forskningen bör spridas. Dess syfteskall ju inte enbart vara att tjäna ett mindre antal experter på området. Den skallockså stimulera till en vid debatt om utbildningens mål och inriktning. Detkrävs därför att även ickefackmannen skall kunna göra sig förtrogen medverksamheten inom skolforskningen. Resultaten måste, för att kunna nå alla ochläsas av alla berörda, spridas på ett sätt som språkligt är lättillgängligtäven för andra än fackmännen. Det ankommer naturligen på SÖ och DFI attfortlöpande 1980/81:97 22 beaktadetta och om så behövs la lämpliga initiativ för all förbättra möjligheternaatt ta del av resultaten. Många remissinstanseranser alt inte heller resultaten inom utvecklingsarbetet UtnyUjas som deborde. Jag delar denna uppfattning och menar all del är av största vikt attresultaten från utvecklingsarbetet når dem, som de är avsedda för. Jag anseremellertid, som jag lidigare har anfört, alt något sådant knappast kanförväntas förrän lokala skolpolitiker, skolledare, lärare och elever uppleverresultaten som betydelsefulla förden egna verksamheten. Ansvaret förutvecklingsarbetet bör därför ocksä av den anledningen i huvudsak förläggasregionall och lokalt. Detla kan givelvis försvåra informationsinsamlingen ochutbytet kring utvecklingsarbetet. Samlidigl bör dock med det ökade lokalaansvaret följa ell ökat intresse för information om utvecklingsarbete inomandra län och kommuner. I fråga om information som anknyter till lokallutvecklingsarbete bör det ankomma på SÖ att även fortsättningsvis se till attvärdefulla resultat, där slutsatser och beskrivningar har generell giltighet,ges en omfatiande spridning. En samverkan med kan därvidlagvara värdefull. SÖ bör i första hand kunna utnyttja kommentarmaterial lillläroplanerna. Man bör också pröva möjlighelen att bekosta metodikbilagor ilärarpressen. Sådana har tidigare förekommit och dä visal sig vara en effektivform alt sprida resultat och uppslag till en stor läsekrets. Det är i dettasammanhang avgörande att informationen ulformas utifrån den praktiski verksammeskolledarens och lärarens perspekfiv, inte som en intern kommunikafion mellanforskare. SÖ bör också ha ett ansvar för att hålla sig informerad om detutvecklingsarbete som bedrivs av olika vuxenutbildningsanordnare och alt spridadenna informalion vidare. Viden decentraliserad verksamhet i fråga om det direkta utvecklingsarbetet ärforskarnas deltagande även på det lokala planet viktigt. Dels gäller detnaturligtvis all verksamheten skall stimuleras och tillföras kunskaper, delsblir forskarna för sina projekt i slörre utsträckning beroende av beslut på detlokala och regionala planet. Jag anser alt länsskolnämnderna härvid kommer attha stor betydelse som en förmedlande länk. Jagövergår nu till att närmare behandla ansvarsfördelningen mellan riksdag,regering, SÖ, högskolan, länsskolnämnderna och skolstyrelserna i fråga omskolforskningen. Medskolforskning avser jag här den verksamhet som initieras av SÖ inom ramen fördet forskningsanslag jag kommer att föreslå. Regeringen bör inhämta riksdagensgodkännande av de riktlinjer beträffande verksamhets- och planeringsformer förskolforskningen jag nu kommer att redovisa. Prop.1980/81:97 23 Denforskning som del här är fråga om - den sekloriella forskningen -styrs avsektorns behov och problem och av tillgängliga ekonomiska resurser.Uppdragsgivarna kan formulera frågeställningarna och ställa upp problemen, mendet är fortfarande forskarna som väljer metoder och infallsvinklar och del ärockså de som ansvarar för resultaten. I detla avseende får inte forskningenstyras. Vadgäller och regeringens inflytande, innebär ett mera systematisktianspråktagande av skolforskningen för den långsiktiga utvecklingen av skolaoch vuxenutbildning alt samhällel ges ett belydande inflytande överskolforskningens inriktning. SÖbör - med stöd av utvärderingen av utbildningsverksamheten -kunna ange vilkaproblem som för tillfället är mesl angelägna att angripa för alt belysa olikahandlingsalternativ och ge ett underlag för statsmakternas ställningstagandentill olika förslag. Jag kommer i mina förslag om en förändrad statligskoladministration att förorda att SÖ i samband med sina anslagsframställningarskall redovisa sädana alternativa program eller planer. Det ankommer sedan påriksdag och regering att ta ställning. Del normala tillvägagångssättet härförtorde enligt min uppfattning bli uttalauT den i budgetpropositionerna ochriksdagens slällningstaganden vid behandlingen av dem. Jag vill i sammanhangetäven erinra om att utbildningsministern avser att föreslå regeringen att våren1982 förelägga en proposifion om forskningspolitikens inriktning. SFKhar förordat att SÖ alltfort bör disponera särskilda resurser inom ettFoU-anslag och ha det centrala ansvaret för planeringen av dessas användning.Remissinstanserna tillstyrker förslaget att det cenirala ansvaret förplanering och administrafion även fortsättningsvis skall ligga kvar på SÖ.Många länsskolnämnder och kommuner understryker emellertid att det enbart skallgälla det centrala ansvaret. Idet föregående har jag förordat ett ökat lokalt ansvarstagande förutvecklingsarbetet. Jag kommer i det följande att föreslå att särskildaresurser inom ramen för nuvarande anslagsramar genom omfördelning avsätts fördet lokala utvecklingsarbetet. 1 övrigt delar jag kommitténs uppfattning att SÖäven fortsättningsvis bör disponera ett särskilt forskningsanslag med deninriktning av verksamheien som jag har förordat tidigare (avsnitt 3.1). Medelfrån detta anslag bör även användas för visst utvecklingsarbete inom främstvuxenutbUdningsområdet och handikappområdet, exempelvis i form av övergripandeutvecklingsarbete kring eftersatta gmppers problem. tidigare nämnda propositionen med anledning av bl.a. SAK;s betänkandekommer jag att redovisa förslag till en ändrad inriktning av den statligaskoladministrationens verksamhet. Förslaget präglas av en ökad Prop.1980/81:97 24 decentralisering,mindre av kontrollerande och administrafiva funktioner och mera av långsiktigplanering, utvärdering och slöd för lokall ulvecklingsarbele. FoU-arbelel päcentral nivå har, som SFK anför, inte varit begränsat till verksamhet inomramen för FoU-anslagel. En slor del av utvecklingsarbetet har bedriviis inomramen för SÖ:s övriga medel. har emellertid betydande delar avFoU-anslaget använts för SÖ;s löpande uppgifter. SÖ kommer i enlighet med deförslag jag presenlerar i propositionen om den statliga skoladministrationenm.m. alt i ökande omfattning bli ett utvecklande och utvärderande verk. Detinnebär också att en del av det utvecklingsarbete, exempelvis i fråga omläroplansutveckling, som bedriviis inom FoU-anslagel bör kunna bedrivas av SÖmed andra medel som står lill SÖ:s förfogande. Forskningsanslaget bör därförfortsättningsvis i huvudsak endast avse forskning som ulförs inom högskolanoch de informationsinsatser jag har förordat. Jag kommer senare attföreslå att anslaget bör ha den omfattning på sikl som molsvarar den del avnuvarande FoU-anslag som går till forskning inom högskolan (ca hälften avnuvarande FoU-anslag) jämte vissa medel för utvecklingsarbete främst inomvuxenutbildningens område och handikappområdet. FoU-frågorna bereds f. n.inom SÖ av en särskild byrå som svarar för samordning och administration avverksamheten. De olika sakområden som är företrädda i SÖ har normalt tjänstemänsom ansvarar för FoU frän deras utgångspunkter. Sedan är 1971 finns i SÖ enpedagogisk nämnd. Den har till uppgift att såsom rådgivande organ bereda frågorom pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete, däri inbegripet utvärderingav utbildningsverksamheten samt alt ha insyn vid uppläggningen och genomförandetav olika FoU-projekt. Nämnden består av företrädare för riksdagspartierna,kommunerna, den pedagogiska forskningen, vuxenutbildningen och de studerande.Nämnden har, fömtom sin rådgivande status, på delegation varit beslutande ivissa FoU-frägor. SFK konstaterar att enanledning till att styrelsen i SÖ inte ägnar FoU-frågorna tillräckliguppmärksamhet torde vara att dessa frågor bereds av den pedagogiska nämnden ochatt allmänintressenas inflytande därmed anses tillgodosedda. En svaghet ikonslmktionen är, menar kommiUén, att nämnden som endast är rådgivande och somsådan endast befattar sig med FoU-frågor inte kan delta i handläggningen avSÖ;s frågor generellt. Härigenom har nämnden också begränsade möjligheler altgöra de helhetsbedömningar som är nödvändiga för dess ställningstaganden iFoU-frägor. För att tillförsäkra breda allmänintressen ett kontinuerligtinflytande över FoU-planeringen och för att möjliggöra för dessa att behandlaFoU-frågor i ett helhetsperspektiv föreslår kommittén alt , undervilken FoU-verksamheten i sista hand sorterar, ges en bredare sammansättninggenom en utökning av styrelsen med företrädare för politiska partier. förslag skulle dessa politiska företrädare tillsammans medföreträdare för forskningen bilda ett beredningsorgan för FoU-frågor. Prop.1980/81:97 25 Remissinstansernaär positiva till att SÖ;s styrelse föreslås arbeta direkt med FoU-frågoma ochförordar att pedagogiska nämnden avvecklas. FRN tillstyrker fortsattverksanknytning av FoU-ansvaret och en betoning av FoU-frågomas vikt genomtydlig styrelseanknytning samt pedagogiska nämndens avskaffande. Enligt SÖ:smening bör styrelsen ha ansvaret för FoU-frågoma likaväl som för andra frågorsom skall behandlas i styrelsen. SÖ anför att styrelsen bör ha frihet att självvälja former för beredningen av FoU-frågorna, varför pedagogiska nämnden kanavvecklas. vid imiversitetel i anför attFoU-arbetet sannolikt kommer att tillmätas störte vikt inom SÖ jämfört med vadsom har varit faUet genom den direkta kopplingen mellan SÖ:s styrelseoch det föreslagna beredningsorganet. Föregen del villjag anföra följande. Jag kommer senare denna dag att i samband medmina förslag om den statliga skoladministrationens utformning föreslå attföreträdare för de politiska partierna skall ingå i SÖ;s styrelse. Jag villemellertid här ta upp frågan om behandlingen av FoU inom SÖ från en annanutgångspunkt som SFK berört. Det är enligt min mening inte lyckligt attFoU-arbetet är skilt från SÖ:s övriga verksamhet på det sätt som är fallet och som framgår av kommitténs nulägesbeskrivning. Ömstmktureringen avsåväl den statliga skoladministrafionen i dess helhet som det centraltinitierade FoU-arbetet i riktning mot planering, långsikfighet och utvärderingkräver ett samlat grepp från SÖ:s sida över verkets FoU-insatser. I och med atten allt större del av SÖ:s verksamhet framgent kommer att bli av karaktärenlångsiktig planering, reformuppföljning och central utvärdering kommerautomatiskt anspråken på samordning att öka. Mot den bakgmnden förordar jag attFoU-frågorna inte längre behandlas separat inom verket och föreslår att denpedagogiska nämnden upphör fr.o.m. budgetårel 1981/82. Däremot föreligger ingethinder för styrelsen att inom sig tillskapa ett beredningsorgan för dessafrågor. Sambandet med den långsiktiga planeringen i övrigl bör dock särskiltuppmärksammas härvidlag. godkännande av mitt förslag om att denpedagogiska nämnden avskaffas bör inhämtas. InomSÖ har inrättats ett s.k. planeringsråd vars uppgift är att bistå verket medvetenskaplig och forskningsteknisk rådgivning. Bland remissinstanserna anförbl.a. länsskolnämnden i alt det inle är tillfredsställande attden högsta skolmyndigheten genom den vetenskapliga representafionen i detföreslagna beredningsorganet endast kommer aU få skolfrågorna belysta urpedagogisk-samhällsvetenskaplig synvinkel. Nämnden föreslår därför, att denvelenskapliga representationen i beredningsorganet berikas med en företrädareför kvalificerad medicinsk eller naturvetenskaplig forskning. Även RRV anserall åtminstone en av de tre ledamöterna i det s. k. planeringsrådet börföreträda annan forskning än den pedagogiska. Någolsärskilt beslut om eller strikta regler för planeringsrädels verk- 1980/81:97 26 Det bör även fortsättningsvis ankomma på SÖ att bedöma behovet avett dylikt planeringsråd. För egen del villjag i sammanhanget understrykavikten av en bred inrikining av forskningsarbetet. Såväl sociologisk ochpedagogisk som kulturgeografisk, språkvetenskaplig, ekonomisk och naturvetenskapligforskning är av betydelse för ställningstaganden om skolans framtid. Också SFKbetonar vikten av en ökad tvärvetenskaplighet beträffande skolforskningen.Skolforskningen får således inte begränsas till rent pedagogisk forskning, meninte heller vidgas så att anknytningen till skolans problem överges. VadSFK anför om samordning mellan SÖ och UHÄ i fråga om FoU finner jag i likhetmed remissinstanserna angeläget. Det är med tillfredsställelse jag konstateraratt ett sådant samarbete redan existerar. En vidareutveckling därav, liksombedömningen av angelägenheten däri, ankommer på SÖ och UHÅ. Jag utgär ifrånatt en liknande samordning liksom sker med forskningsråd ochRiksbankens jubileumsfond. SFKpekar på att den största delen av FoU-anslaget används till forskning, somantingen bedrivs direkt inom högskolan eller av högskolans forskare på annatsätt. Högskolanhar betydande huvudsakligen fasta resurser som kan användas för skolforskning.Därtill kommer de medel som ställs till förfogande via främst SÖ;s FoU-anslagmen i någon mån även av forskningsråden och FRN. Högskolans ansvar för densekloriella forskningen har lagls fast i beslut med anledning avpropositionen (prop. 1978/79:119, UbU 1978/79:44, rskr 1978/79: 391) om vissafrågor rörande forskning och forskamtbildning. Enligt vad jag haranförl bör även fortsättningsvis huvuddelen av de medel som avsätts förforskning inom skolområdet tillfalla högskolan i form av sekloriellaforskningsmedel. SFKhar den uppfattningen all de fasta forskningsresurserna för skolforskning inteär tillräckligl omfattande i förhållande lill den rörliga -sekloriella -forskningens omfattning. Kommittén menar att den fasta bas för forskning som nufinns inom i första hand de pedagogiska institutionerna inte kan ansestillräcklig för att garantera alt dessa institutioners uppgifler -grundläggande utbildning och forskarutbildning, forskning och sektoriditFoU-arbete - skall kunna genomföras med de kvalitetskrav som man måste ställapå var och en av dem. Remissinstanserna, framför allt de som representeraruniversitet och högskolor, instämmer i kommitténs uppfattning att det måsleråda balans mellan institutionernas fasta resurser och deras åtaganden försekloriella syften. Utan en tillräckligt dimensionerad basorganisation medfasla forskartjänster kan inte grundforskning och kompetensuppbyggnad ske ilillfredsslällande omfallning vilket blir till förfång också för densekloriella forskningen. Blandremissinstanserna är del framför allt UHÅ och flera av dess Prop.1980/81:97 27 underremissinstansersom behandlat frågan om högskolan och den sekloriella utbildningsforskningen.Rektorsämbetet vid universUetet i betonar att uppgiften för högskolanatt påta sig uppgiften att svara för den sektoriellt initieradeuppdragsforskningen inte får inkräkta på högskolans möjligheter att fullgörasina två primära uppgifter, att meddela undervisning och bedriva obundenforskning. vid i betonar starkt betydelsen aven grundläggande pedagogisk utbildning och en fristående kritiskutbildningsforskning inte minst med tanke på möjligheterna att finnalångsikliga lösningar på skolans problem. Enligtmin mening kan man inte dra någon skarp gräns mellan fasta och rörliga resurseri detta avseende. En avsevärd del av resurserna kan exempelvis användas i fleraprojekt. Även om vart och ett av dessa har en begränsning i tiden kan densammantagna effekten dock bli att resurserna får en betydande fasthet. Med denmera långsiktiga inriktning jag har förordat beträffande den skolforskning sombedrivs inom FoU-anslaget borde detta bli fallet i än större utsträckning . Detta innebär också att forskare kan anställas för med enviss uppgift. Många korta, treåriga projekt kommer att ersättas av längreprojekt. Med detta följer en annan möjlighet för den individudle forskaren attplanera sill arbete. Kommittén pekar på den olägenhet för grundutbildningen delinnebär att kvalificerade lärare åtar sig uppdrag inom forskningen och genomsin frånvaro orsakar undervisning av lägre kvalitet, något som enligt kommitténblir följden av korttidsvikarier o.d. Så behöver emellertid, enligl min mening,inte nödvändigtvis bli fallet med en mera långsiktig planering och uppläggningav de sekloriella forskningsinsatserna. En relativt kontinuerlig förekomst avsektorsforskning vid en institution, om än skiftande från individ till individ,innebär rimligen att man på relativt fast basis kan anställa andra lärare. Deltagandeti dylika forskningsprojekt av lärare verksamma inom grundutbildningen bidrardessulom lill kompetensuppbyggnaden inom grundutbildningen och skapar enbredare bas av kompetent personal med forskningserfarenhet, vilket också tordekomma for-skamtbildningen till godo. Jag vill i delta sammanhang erinra om altsärskilda medel för universitetslektorernas m.fl. tjänstledighet för forskningnumera anvisas i enlighet med förslag i propositionen (prop. 1978/ 79; 119, UbU1978/79:44, rskr 1978/79: 391) om vissa frågor rörande forskning ochforskarutbildning. Vidare vill jag erinra om all hithörande problem behandlatsi FÖSAM;s betänkande (SOU 1980:46) . Del kan finnas anledning att återkomma till dessa frågor isamband med att ställning las lill förslag. SFKanser att länsskolnämnderna för all fylla en mera utvecklingsstöd-jande rollmåste ha fillgång till pedagogisk kompetens i vid mening. Prop.1980/81:97 28 mitten anser att detta bör beaklas vidpersonalrekryteringen. SFK nämner att länsskolnämnderna i större utsträckningän nu måste förse SÖ med information om läget i skolan, om behov av centralainsatser och därmed också om behov av centrala FoU-åtgärder. Vidare anserkommitién att ett planerings- och utvärderingsarbete kan komma att krävatillgång till experter för kortare uppdrag, varför nämnderna måste disponeraresurser som inte i förväg är låsta i fasta tjänster. Flertalet remissinstanser, bl.a. institutionen förpedagogik vid högskolan för lärarutbildning i , pedagogiskainstitutionerna vid uni-versUeten i och . högskolan i ochregionstyrelsen i högskoleregion, betonar vikten av att denpedagogiska kompetensen förstärks på länsskolnämnderna. Jag delar kommitténs uppfattning all det är väsentligt attlänsskolnämnderna besitter pedagogisk kompetens. 1 skolforskningssammanhang kommer av naturliga skällänsskolnämndemas insatser alt bli relativi begränsade. Nämnderna bör givelvisfölja utvecklingen inom sitt område och fungera som kontaktlänkar mellan denlokala nivån å ena sidan och SÖ och högskolan å den andra. Redan denna uppgiftkräver enligt min mening all länsskolnämnderna bör ha tillgång lill personalsom. för att kunna sköta sina kontaktuppgifter, är orienterad inom aktuellforskning. 1 det centrala utvecklingsarbetet är länsskolnämnderna enresurs som använts i alltför liten ulslräckning. Mol bakgrund av altjag i propositionen om den statliga skoladministrationen m. m. kommer att anföraalt SÖ och länsskolnämnderna bör betraktas som en enhet, finns del anledningatt understryka att SÖ bör kunna lägga ut en del av arbelel med den centralautvärderingen på länsskolnämnderna. Den kunskap nämnderna besitter gör dememellertid också specielll lämpade för del renl utvecklande arbetet. Jag kommerall närmare beröra länsskolnämndemas belydelse härvidlag i samband med minaförslag om lokalt utvecklingsarbete och personalutveckling. Det kan finnasanledning alt, i slällel för alt som sker i viss utsträckning hyra inlänsskolnämndspersonal lill SÖ, lägga ut uppdrag pä nämnderna. Även enligt min åsikt bör nämndernas nya organisafion gesmöjlighet alt disponera resurser som inle i förväg lästs till fasla tjänster.Jag återkommer tili delta. Vidare kommer jag all i propositionen om denstatliga skoladministrationen m.m. närmare utveckla mina förslag om nämndernaspersonalorganisation. Skolstyrelserna kommer, om mina förslag i del följandebifalls, alt genom omfördelning av medel tillföras resurser för lokaltulvecklingsarbele och personalutveckling. De har redan tidigare fåll ell ökalinflytande över skolverksamheten över huvud laget. Jag kommer i del följandeall närmare utveckla mina förslag om del lokala ulvecklingsarbelel. Prop.1980/81:97 29 Enligtmin mening är det naturligt all skolstyrelserna intar en positiv attityd tillskolforskning. Det är givetvis väsenlligl att skolstyrelserna i sin planeringär medvetna om aktuella forskningsrön och kan la lill vara dessa, för altskolan skall bli så bra som möjligt. Mittställningstagande för ett ökat lokalt inflytande över utvecklingsarbetet fårinfe tolkas som ett ställningstagande mot det utvecklingsarbete som bedrivs påcentral nivå. Det grundar sig, vilket jag har framhållit, i stället på denövertygelsen att ett vidgat lokall inflytande över del egna utvecklingsarbetetsnabbare leder fill att forskningens och det centrala utvecklingsarbetetsresultat slår igenom i skolans vardag. Men en lokalutvecklingsresurs och ett ökat lokalt inflytande över utvecklingsarbetet fårinte begränsas till att endast ge spridning åf centralt uppnåddaforskningsresultat. Skolstyrelserna bör också känna ett ansvar för attforskning kommer till stånd. Skolforskning utan kontakter med fältet torde blitämligen meningslös. Skolstyrelserna bör därför inta en positiv attityd ocksåtill att kommunens skolor deltar i olika forskningsprojekt. Skolstyrelsernasmedverkan kan också ske genom att de med en del av sina utvecklingsresurserstöder projekt som initieras från högskolan dier SÖ. Chefenför angav budgetproposition (prop. 1980/81;100 bil. 12) att vissa frågor rörande tjänster i ämnet pedagogik skulle behandlasi samband med förevarande proposilion.