prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — En utväg alt minska tillströmningenav besvärsmål till hovrätterna ulöver de som har nämnts tidigare skulle varaatt uppstäUa förbud mot besvär till hovrätten innan den som är missnöjd medbeslut eller åtgärd har utnyttjal möjligheten att hos kronofogdemyndighetenbegära ändring eller rättelse, när sådan kan ske. En sådan lösning möteremellertid vissa tekniska svårigheter. Man skulle dessutom sannolikt inte vinna så 1980/81:8 Föredraganden: Allmän motivering 168 mycket.Redan f n. skall i samband med beslut om utmätning eUer om införsel lämnasunderrättelse om att den som är missnöjd med beslutet kan begära rättelse resp.ändring hos utmätningsmannen. Det är enligt min mening lämpligt att möjlighetenatt begära självrättelse ytteriigare understryks i motsvarande underrättelseri framtiden. Underrättelserna bör utformas på sådant sätt att den som ärmissnöjd i första hand uppmanas att söka rättelse hos kronofogdemyndigheten. Vissa frågor rörande den närmare innebörden avbestämmelserna om självrättelse tas upp i samband med behandlingen av desärskilda besläm-mslserna. bör också själv kunna rättabeslut, som tUl följd av skrivfel, räknefel eller annat sådant förbiseendeinnehåller uppenbar oriktighet. Sådan rättelse bör kunna äga mm även sedanmålet har avslutats. Liksom f.n. bör kronofogdemyndigheten, vid sidan avmöjligheten tUl självrältelse i enlighet med vad som har anförts i detföregående, med sökandens medgivande kunna häva utmätning och annat besluteller åtgärd eller på annat sätt ändra beslutet eller åtgärden till svarandensfördel. Vissa begränsningar måste emellertid gälla, bl.a. med hänsyn tUl tredjemans rätt. Ändring bör kunna äga mm även när sökandens medgivande lämnas iförklaring över anförda besvär. I allmänna mål kan kronofogdemyndigheten iegenskap av representant för staten (resp. kommun) utan vidare häva besluteller åtgärd eller vidta annan ändring däri till svarandens fördel, i den månkronofogdemyndigheten i instmkfion eller på annat sätt kan anses varabemyndigad därtUl. skall också häva utmätningeller annan verkställighet i vissa andra fall än som har behandlats i detföregående, t.ex. om den exekutionsfitel som ligger till gmnd förverkställigheten undanröjs eller om gäldenären fuUgör sin betalningsskyldighetinnan utmätt egendom har sålts. Sådana fall utgör dock inte självrättelse i denmening som avses här. Beredningens förslag till UB är så disponerat att 1och 2 kap. innehåller regler om exekutionsväsendet och vissa andra gemensammabestämmelser, medan verkstäUighet regleras i 3-16 kap. och handräckning i 17kap. I de båda avslutande kapitlen meddelas gemensamma bestämmelser av processuellnatur, i 18 kap. om kostnader i utsökningsmål och i 19 kap. om förfarandet hoskronofogdemyndigheten och om klagan i utsökningsmål. Systematiken i förslagethar i allmänhet godtagits vid remissbehandlingen. par remissinstanser hardock varit kritiska mot att regler av allmän karaktär meddelas både i börjanoch i slutet av balken. Enligtmin mening är den föreslagna dispositionen av det omfattande Prop.1980/81:8 Föredraganden: Allmän motivering 169 lagmaterialet logisk och ändamålsenlig. Balken får sålundaanses så överskådlig som man rimligen kan begära. Jag kan därför i huvudsakgodta den föreslagna systematiken. Det kan erinras om att uppgiften attförordna om handräckning enligt departementsförslaget inte skall ankomma påkronofogdemyndigheterna (se avsnitt 5.2.4). På gmnd härav utgår ett kapitel.Nämnda ståndpunkt får även konsekvenser för en del andra bestämmelser i balken. I fråga om de bestämmelser som ärgemensamma för olika former av verkställighet bör emellertid enligt min meningväljas en någol annorlunda disposifion än i beredningens förslag. 1 deltaåterfinns sådana bestämmelser i såväl balkens inledande som dess avslutandekapitel, nämligen i 1 och 2 kap. samt i 18 och 19 kap. Tanken bakom dennauppdelning synes ha varit att i de inledande kapitlen bör finnas deföreskrifter som läsaren behöver känna till för att rätt förstå innebörden avde egentliga bestän--melserna om verkställighet (och handräckning) i deföljande kapitlen, medan gemensamma föreskrifter om själva förfarandet hoskronofogdemyndigheten bör placeras efter de bestämmelser som reglerar olikaformer av verkställighet (och handräckning). Även om denna ståndpunkt har vissaskäl för sig, synes en sådan uppdelning av bestämmelser av allmän karaktärförsvåra överskädligheten av lagmaterialet. Uppdelningen av de gemensammabestämmelserna har bl.a. lett tUl att i beredningens förslag återfinnsbestämmelser om Jäv mot förrättningsman dels i 1 kap. 4 8 och dels i 19 kap. 78. Vidare har regler om ställföreträdare och om ombud för och biträde ål parttagits upp både i 2 kap. 6 § och i 19 kap. 4 8. Enligt min mening blir balken meraöverskådlig och de enskilda bestämmelserna lättare att förslå, om huvuddelenav de gemensamma föreskrifterna förs samman till de inledande kapitlen ibalken. Det avsnitt som handlar om kostnader i utsökningsmål bör dock tas upp islutet av balken. Beredningens förslag är inleindelat i särskilda avdelningar. Jag har övervägt att föreslå en sådanindelning. Med hänsyn bl.a. till all det särskilda kapitlet om handräckningfaller bort synes delta dock inte behövligt. I beredningens förslag harinförselkapitlet (4 kap.) placerats före bestämmelsema om utmätning (5-15kap.). Till stöd för en sådan ordning kan, förutom tekniska skäl, anföras attinförsel har blivit en alltmera betydelsefull exekutionsform. Införselförekommer sålunda i mycket stor utsträckning, särskilt för uttagande avunderhåUsbidrag men även för indrivning av skatter, böter o.d. Utmätning måsteemellertid anses utgöra den primära verkställighelsformen i fräga ombetalningsskyldighet. Medan införsel slår till buds endast för vissa typer avfordringar och kan äga rum endast i vissa särskilda tillgångar, står utmätningöppen för fordringar av alla slag och genom utmätning kan i princip all slagsegendom som tillhör gäldenären tas i anspråk. Även utmätning av lön ochliknande förmåner kan äga rum för fordringar av alla slag. 1980/81:8 Föredraganden: Allmän motivering 170 så till vida att del kräver en avsevärt utförligare reglering äninförsel. Införsel kan dessutom betraktas som en specialform av utmätning. Motbakgmnd härav ter det sig mest naturligt och logiskt att utmätning behandlasföre införsel. En remissinstans har vänt sig mot att skepp ochluftfartyg genomgående nämns före fast egendom i beredningens förslag och harifrågasatt om inte ordningen bör vara den motsatta. Del skulle bl.a. medföraatt ordningen mellan kapitlen om exekutiv försäljning av sådan egendom skullekastas om. Enligt min mening är del emellertid naturligt att nämna lös egendomföre fast egendom. Påpekas bör ocksä att bestämmelser som uttryckligen gällerbåde lös och fast egendom närmast avser utmätning och att vid utmätning lösegendom i princip skall tas i anspråk före fast egendom. Jag finner därför inteskäl att frångå den av beredningen föreslagna ordningen mellan skepp ochluftfartyg samt fast egendom, även om exekution i fast egendom naturligtvis ärmycket vanligare än exekution i skepp och luftfartyg. Ett par remissinstanser har ställt sig kritiskatill att flera bestämmelser i beredningens förslag överlämnar åtkronofogdemyndigheten att bedöma huruvida viss åtgärd skall vidtas eller inte.För att tillämpningen inte skall bli alltför stelbent är det emellertidnödvändigt att i en del fall överlåta åt kronofogdemyndigheten att med hänsynlill omständigheterna i det särskilda fallet bedöma huruvida skäl föreliggeratt vidta aktuell åtgärd. Sådana bestämmelser kan i allmänhet inle antas vållaslörre svårigheter för kronofogdemyndigheterna. Dessa är väl skickade allavgöra sådana frågor och motiven lämnar ofta god vägledning för bedömningen.Vid utarbetande av departementsförslaget har emellertid strävats efter att igörligaste mån begränsa bestämmelser av denna typ. Beträffande vissa av deaktuella bestämmelsema får senare övervägas om verkställighetsföreskrifter börmeddelas av regeringen. Vid behov kan också RSV i egenskap av centralmyndighetmeddela närmare anvisningar. Beredningen har lämnat utförlig motivering fillföreslagna bestämmelser. Därvid behandlas också åtskiUiga lillämpningsfrågor.Beredningens motiv redovisas i del följande i anslutning tiU aktuellabestämmelser i departementsförslaget. I den mån departementsförslaget överensstämmermed beredningens förslag ansluter jag mig, även om det inte sägs uttryckligeni vaije särskilt fall, också till beredningens uttalanden om bestämmelsernasnärmare innebörd, såvida inle annat anges eller följer av sammanhanget. Bestämmelser om ikraftträdande av UB samlövergångsbestämmelser och följdändringar i andra lagar avser jag att ta uppsenare i en särskild lagrådsremiss. Arbete på en sådan remiss pågår f.n. ijustitiedepartementet. Såvitt kan bedömas nu bör UB träda i kraft den Ijanuari 1981. 1980/81:8 Specialmotivering 171 UB bör i åtskilliga hänseenden kompletteras medverkstäUighetsföreskrifter som meddelas av regeringen, på samma sätt som f.n.UL och införsellagen kompletteras av USK saml SfL, LfL och FfL kompletteras avsärskilda förordningar om exekution i registrerat skepp m.m., i luftfartygm.m. resp. i fast egendom. Jag förutsätter också att RSV i sin egenskap avcentralmyndighet för administration av exekutionsväsendet utarbetar anvisningaroch fastställer formulär i den utsträckning del är behövligt. Som framgår av det föregäende läggs genom UBåtskilliga nya uppgifter på kronofogdemyndighetema. Detta gäller inle baraexekutiv försäljning av fast egendom och vissa andra frågor som f.n. ankommerpå överexekutor ulan också flera uppgifter som saknar motsvarighet i gällanderätt. De nya uppgifterna är delvis av kvalificerad beskaffenhet. UB kommer attställa stora krav på kronofogdemyndigheterna. Det är angeläget att berördpersonal ges behövlig utbildning på området före ikraftträdandet avde nya bestämmelsema. Det ankommer i första hand på RSV alt svara förutbildningen. Ocksä hovrättema kommer med förslaget att få avsevärt ökadbefattning med utsökningsmål. 1 enlighet med det anförda har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till Förslagetbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. 6 Motivering till de särskilda kapitlen Innan jag går närmare in på bestämmelserna i departementsförslagetskall jag lämna en översikUig redogörelse för det viktigaste av innehåUet i deolika kapitlen. 1 / kap. ges bestämmelser om UB:stillämpningsområde (1 och 2 88) och om den myndighet som har att handlägga utsökningsmål, dvs. kronofogde myndigheten (3-5 88). Där anges vidare vad som avses med beteckningar na enskilt mål och allmänt mål (6 8). I kapitlet meddelas också vissa ge mensamma föreskrifter beträffande fillämpningen av bestämmelser i bal ken som rör fartyg, luftfartyg och fast egendom (8-12 88). 2 kap. i departementsförslaget innehållerbestämmelser om förfaran det hos kronofogdemyndigheten, vilka är gemensamma för alla verk- slällighetsformer. Där regleras tUl en början ansökan och vad som har samband därmed (1-9 §§). Ansökan skall kunna göras muntligen eller skriftligen (1 8). Bestämmelser föresläs bl.a. om handlingar som skall ges in av sökanden (2 §) och om förfarandet när ansökan har gjorts hos kronofogdemyndighet som inle är behörig eller när ansökan 1980/81:8 Specialmotivering 172 ärbristfällig (4 och 5 88). I fråga om parts behörighet och ställföreträdareeller ombud för och biträde åt piu-t hänvisas med vissa förbehåU tUl RB:sbestämmelser (6 8). Detsamma gäller frågan när handling skall anses inkommenfill kronofogdemyndigheten och översättning av handling (7 och 8 88). Även lagaförfall uppmärksammas (9 8). Enligt departementsförslaget skallkronofogdemyndigheten kunna hålla förhör med svaranden och i viss utsträckningäven med tredje man (10-14 88). Bestämmelser meddelas bl.a. om vite ochhämtning för att framtvinga instäUelse. För att tvinga fram upplysningar i målom utmätning eller kvarstad för fordran eller för att få tUl ståndverkställighet av annan förpliktelse än betalningsskyldighet föresläs kronofogdemyndighetenfå befogenhet att förelägga vite (15 8). Under särskilda fömtsättningar skallen tredskande gäldenär eller iredje man kunna häktas av domstol (16 8). Isamband härmed föresläs bestämmelser i den principieUt och praktiskt vikfigafrågan i vad män kronofogdemyndigheten får bereda sig tUlträde till bostad m.m.och i vad mån fysiskt våld och liknande tvång får användas vid exekutiv förrättning(17 8). 2 kap. innehåller vidare vissa föreskrifter rörandekronofogdemyndighetens beslut (18-20 88), bl.a. om motivering ochsjälvrältelse och om att sådant beslut i princip länder till efterrättelsegenast. Med beslut likställs i princip åtgärd av myndigheten (21 8). En delprocessuella bestämmelser meddelas angående fördelningstvisl som kronofogdemyndighetensjälv prövar (22 och 23 88). I kapitlet föreslås också föreskrifter om säkerhetsom skall stäUas i utsökningsmål (25-27 88) samt om beräknande av fordran sominte är förfallen och om ränta när lyfta medel skall betalas tUlbaka (28 och 2985). Även 3 kap. innehåller för alla former avverkställighet gemensamma bestämmelser, nämligen om exekutionstitlar. Kapitletinleds med en katalog över exekutionstitlarna (1 8). Där nämns först domstolsdom, varmed jämställs bl.a. utslag eller beslut. Förvaltningsdomstols dom ellerbeslut omfattas ulan vidare härav. Vidare kan verkstäUighet äga rum av stadfästförlikning, utslag eller beslut i lagsökningsmål, skiljedom och skriftligförbindelse angående underhåUsbidrag. Även förvaltningsmyndighets beslut fårföranleda verkställighet, dock endast när det är medgivet enligt särskildbestämmelse. Ocksä andra handlingar än de nu nämnda förutsätts kunna med stödav särskilda föreskrifter ligga tiU grund för verkstäUighet. I kapitlet angesde närmare fömtsättningar under vilka olika exekutionstitlar får verkställas(3-20 88). Därvid skiljs mellan domar och beslut som har vunnit laga kraft ochsådana som inte har vunnit laga kraft när verkstäUighet skall äga mm (3-11 88).Kapitlet innehåUer också bestämmelser om invändningar som svaranden kan göramot sökt verkställighet, t.ex. alt han har fullgjort ålagd förpliktelse (21§). Om exekutionstitel upphävs, skall verkstäUigheten avbrytas och vidtagnaåtgärder i princip återgå. Föreskrifter häromi ges också i kapitlet (22 8). 1980/81:8 Specialmotivering 173 Med4 kap. inleds den del av UB som behandlarutmätning (4-14 kap.). 4 kap. innehåUer bestämmelser om själva utmätningen liUskillnad från försäljning och redovisning. Frågan om undantag från utmätningoch om säkerstäUande av utmätning regleras dock i de närmast efterföljandekapifien. Kapitlet inleds med vissa allmänna bestämmelser, som bl.a. anger attutmätning får användas för uttagande av alla slags fordringar och att genomutmätning får tas i anspråk i princip all slags egendom (1 -3 88).Bestämmelserna om utmälningsordningen och vissa andra förutsättningar förutmätning (4-6 88) överensstämmer i huvudsak med vad som gäller f.n. Somvillkor för utmätning av lös egendom föreslås generellt att egendomen är tillgängligvid förrättning eller att den ändå kan identifieras och alt hinder inle kanantas möta alt säkerställa utmätningen (7 §). Av bestämmelsen följer att lösöreoch löpande skuldebrev eller annat presenlationspapper kan utmätas ulan altegendomen resp. handlingen är fillgänglig för förrättningsmannen. Beträffande behörig kronofogdemyndighet,underrättelse till gäldenären och förfarandet i övrigt (8-13 88) föreslåsbestämmelser som till stor del överensstämmer med vad som redan gäller. 1 frågaom tid för utmätning föreslås dock inle någon särskild tidsfrist utan endastatt utmätning skall ske (10 S). Departementsförslagetutgär från att förrättning inte längre skall rutinmässigt hållas i gäldenärensbostad. I stället skall uppgifter angående utmätningsbara tillgångar i förstahand inhämtas från gäldenären eller genom undersökning i register m.m. Enuttrycklig regel tas upp om kronofogdemyndighetens skyldighet att efterforskautmätningsbar egendom (9 8). Gäldenären föreslås bli skyldig att lämnauppgifter om sina tillgångar och all bekräfta uppgifterna under straffansvar(14 §). 1 följd härav anses lagen om ulmälningsed kunna avskaffas.Upplysningsplikt föreslås även för tredje man såvitt avser mellanhavande mellanhonom och gäldenären (15 S). 1 fråga om förhållandet till tredje man föreslås i4 kap. en i väsentliga delar ny reglering (17-26 SS). Det anges en del fall ivilka gäldenären på gmnd av besittning eller registrering får presumeras varaägare till lös eller fast egendom. I fråga om makar eller andra som varaktigtsammanbor föreslås att lös egendom i deras gemensamma besittning skaUpresumeras tillhöra dem med samäganderätt (19 S). Bestämmelserna härom kompletterasmed föreskrifter i 8 kap., som medger att hela egendomen under vissafömtsättningar säljs exekutivt. I fall dä del inle är möjligt att på någotyttre faktum grunda en presumtion om äganderätt och det inte heller eljestframgår att egendomen tillhör gäldenären föreslås att egendomen får utmätas medförbehåll om tredje mans rätt, under förutsättning alt sannolika skälföreligger för att egendomen tUlhör gäldenären. När egendom har utmätts trotsall tredje man gör gällande att egendomen tillhör honom, skallkronofogdemyndigheten i allmänhet förelägga iredje mannen att väcka lalan viddomstol vid påföljd att han förlorar sin rätt 1980/81:8 Specialmotivering 174 motutmätningssökanden (20 och 25 88). I fall då utmätning har skett med förbehåUför tredje mans rätt skall föreläggande i stäUel meddelas sökanden (21 8).Föreläggande att väcka talan vid domstol föreslås också kunna meddelas i frågaom utmätt fordrans eller rättighets bestånd (22 8). Liksom f.n. skall domstols beslut, varigenomfordran har fastsläUts att utgå med särskild förmånsrätt i fast egendom, medföraatt egendomen skall anses utmätt (27 8). Detsamma föreslås gäUa registreratskepp och registrerat luftfartyg. När det gäUer rättsverkningarna av utmätningföreslås generella regler om de inskränkningar som utmätningsbeslut medför igäldenärens förfoganderätt (29 8). Principen är att gäldenären inte får förfogaöver utmätt egendom tiU skada för sökanden. Förmånsrätt på grund av utmätningföreslås i allmänhet inträda i och med utmätningsbeslutet (30 8). I fråga omskepp eller luftfartyg som är registrerat här i riket och fast egendom skaUförmånsrätten dock inte inträda förrän ärende angående anteckning omutmätningen tas upp på inskrivningsdag. Förslaget uppmärksammar också behovetav åtgärder beträffande utmätt egendom för att den rätt som sökanden har vunnitskall tas tiU vara (31 8). föreslås få i princip sammabefogenheter som annars tillkommer egendomens iigare. Självrättelse avutmätning regleras på i huvudsak samma sätt som f n. (33-35 88). Sådan rättelseföresläs emellertid kunna vidtas även beträffande fast egendom och i fall däden utmätta egendomen visas tillhöra tredje man skaU självrättelse kunna vidtasutan särskild tidsbegränsning. I 5 kap. ges bestämmelser om beneficium och andraundantag frän utmätning. Kapifiet överensstämmer i allt väsentligt mednuvarande regler på området. I fråga om skadestånd med anledning avpersonskada, frihetsberövande m.m. föreslås dock en viss utvidgning avutmätningsfriheten, nämligen beträffande tid efter det att skadeståndet harbetalats ut (7 §). 6 kap. behandlar frågan om säkerstäUande avutmätning, dvs. vilka åtgärder som efter beslut om utmätning skall vidtasbeträffande själva egendomen. Där anges i fråga om olika slag av egendom deåtgärder som kronofogdemyndigheten har all vidta, såsom omhändertagande av egendomen,underrättelse tiU sekundogäldenär etc. (2-11 88). Beträffande lösöre föreslåskronofogdemyndigheten kunna i viss utsträckning avstå från att vidta någonåtgärd (4 8). När det gäller fordran eller rättighet som grundas på presenlationspapperföreslås som ett alternafiv fill handlingens omhändertagande i fall då det kanantas att denna undanhåUs eller har förkommit att förbud skaU meddelassekundogäldenär eller motsvarande att fullgöra sin förpUktelse (2 8). Häravföljer att sädan fordran eller rättighet i nämnda fall fär utmätas trots attutmätningen inte kan säkerstäUas genom handlingens omhändertagande. Vad nu harsagts gäUer även när pantbrev eller skuldebrev som är intecknat i luftfartygskall utmätas hos den inlecknade egendomens ägare. Utmätt lösöre som lämnaskvar hos gäldenären föreslås få nyttjas av denne, om inte kronofogdemyn- Prop.1980/81:8 Specialmotivering 175 dighelenbeslutar annat (4 8). Förutom de åtgärder som vidtas med själva egendomen skalldenna beskrivas och värderas (9 8). Liksom f n. föreslås kronofogdemyndighetenvid behov kunna säkerställa utmätning av lös egendom genom provisorisk åtgärd(12 8). I fråga om åtgärder efter utmätning av fast egendom hänvisas i huvudsaklill kapitlet om exekufiv försäljning av sådan egendom (13 och 14 88). I 7 kap. i departementsförslaget behandlasutmätning av lön och liknande förmåner. Kapifiet överensstämmer i huvudsak mednuvarande regler om sådan utmätning. Fömtsättningama för löneutmätning har dockjämkats någol. Sålunda har det särskilda vUlkor som består i att löneutmätninginte får äga rum, om det med skäl kan antas att gäldenären har gjort vad hanhar förmått för aU betala skulden, utgått. Den längsta tid under vilkenlöneutmälning i normala fall får pågå ulan gäldenärens medgivande föreslås bliutsträckt fiU (5 8). En bestämmelse föreslås för det faUetatt gäldenären arbetar hos make eller annan utan synlig lön eller mol så lågersättning att inte något kan tas i anspråk (18 8). Förslaget innebär attkronofogdemyndigheten, i enlighet med vad som f n. gäller vid införsel, kanålägga arbetsgivaren all utge så myckel som hade kunnat las ut, om skälig lönhade utgått. Med 8 kap. inleds de kapitel i UB som reglerarförsäljning av utmätt egendom. I 8 kap. meddelas allmänna bestämmelser omexekufiv försäljning, vilka i princip är gemensamma för all slags egendom.Bestämmelserna gäller i tillämpliga delar även när egendom skall säljasexekutivt under konkurs (I §). Någon bestämd tidsfrist för försäljning avegendom i allmänhet uppställs inte, utan det föreslås endast alt försäljningenskall ske utan onödigt dröjsmål (3 8). Närmare bestämmelser föreslås om olikahinder mot försäljning, bl.a. i fall dä exekutionstiteln inte har vunnii lagakraft eller dä tvist råder om utmätt egendom (4-6 SS). För det fall att andel iviss egendom har utmätts föreslås möjlighet att utvidga försäljningen till attavse hela egendomen, under förutsättning alt lagen (1904:48 s. 1) omsamäganderäll är tillämplig (8 och 9 88). Vad som efter försäljningen belöperpå andel i egendomen som inte tillhörde gäldenären skall fillkomma den andelensägare. Även andra borgenärer än utmätningssökanden kan ibland ha anspråk påbetalning ur utmätt egendom. Fömtsättningama för sådan rätt tUl betalningregleras ingående i kapitlet (10-15 88). Kapitiel innehåller också en generellbefogenhet för kronofogdemyndigheten att vid behov ge den som har förvärvategendom exekufivt handräckning för att komma i besittning av egendomen (17 8). 9 kap. innehåller bestämmelser om exekutivförsäljning av lös egendom frånsett registrerat skepp och registreratluftfartyg. Försäljning skall ske på auktion eller under hand (1 5).Kronofogdemyndigheten får uppdra åt auklionsföretag eller annan alt hållaauktion. Kapitiel innehåller åtskilliga närmare föreskrifter om försäljning påauktion, bl.a. om kungörande och underrättelser, om avvisande av för lågt bud,om betalning av köpeskil- Prop.1980/81:8 Specialmotivering 176 lingenför inropad egendom, om nytt försäljningsförsök när auktion inte har gettresultat och om ianspråktagande av handpenning när inrop inte har fullföljts(2-7 88).