prop · G403144 · 1980-12-31 00:00:00 — Enstatsanställd, exempelvis, som är tjänstledig för att fullgöra ett uppdrag somriksdagsledamot, får enligt gällande kollektivavtal normall behålla av sinlön i huvudanställningen, oberoende av om han eller hon medriksdagsuppdraget fullgör kommiltéuppdrag. Blandfall som möjligen också torde avses med uttalandet om slopande av dagarvodenkan nämnas de där en offentligt eller privat anställd arbetstagare tillfälligttar ut partiell eller hel tjänstledighet från sin huvudanställning för attfullgöra sitt uppdrag i kommittén, dock utan att vara anställd där. I sädanafall får uppdragstagaren visserligen normalt vidkännas löneavdrag ianställningen. Men som framgått har han eller hon enligt de nuvarandekommittéersättningsreglerna dä vanligen rätt att via kommittéanslaget få intebara dagarvode ulan också full löneersättning. Riksdagsuttalandetsynes däremot inte vara avsett att gälla fria yrkesutövare, företagare,hemmamakar, pensionärer och andra som utan att ha någon huvudanställningfullgör utredningsuppdrag åt staten. Enliglvad den anförda motionsmotiveringen ger vid handen, är uttalandet begränsat tillsådana kommittéuppdrag som lämnas av regeringen eller av etl statsråd efterbemyndigande av regeringen (jfr I § förordning). Sålunda åsyftardet inte andra statliga uppdrag, t. ex. ledamotskap i nämnder, styrelser etc. Skr1980/81:144 16 Möjliga konsekvenser vid ett genomförande fullt ut av ettsystem i linje med riksdagsuttalandet uttalande är anledning atl här söka formuleraen del frågor om de möjliga följderna av en reform i den riktning som riksdagenhar angett. Utgångspunkten bör därvid för klarhetens skull vara tanken atthelt slopa dagarvodena i kommittéerna och i fortsättningen bara behålla reglernaom ersättning för föriorad lön och för reskostnader o. d. - låt vara att en merbegränsad inskränkning i den nuvarande rätten till särskilt kommittéarvodenaturligtvis också kan tänkas. Till enbörjan kan då konstaleras att det kan finnas kommiltéuppdrag som slår i så närasamband med de ordinarie arbetsuppgifterna i en statlig tjänst, att de möjligenskulle kunna ses som en del av själva tjänsten. Fullgörandet av sådana uppdragbehöver nog inle alllid påverkas av ett slopande av dagarvodena. En delutredningsuppgifter torde sålunda ligga så nära den statliga tjänsten, atluppdragstagarna rimligen kan väntas vara beredda all fortsätta medkommittéarbetet även utan särskilt dagarvode. Det kan gälla exempelvistjänstemän i chefsställning som i egenskap av ledamöter i en kommitté har attrepresentera sin myndighet vid kommittésammanträden . Men man kanförmodligen inte utesluta att elt slopande av kommitléarvodena i en del av denu åsyftade fallen skulle kunna ge upphov till krav på kompensation i någonform även för kommittéarbete som i stort sett kan utföras inom ramen för vanligarbetstid. Vidare förhåller det sig i själva verket säkerligen så,att en omfattande del av kommittéarbetet utförs under tjänstemannens vanligafritid också där uppdraget är direkt anknutet till en staflig tjänst. Det kangälla t. ex. genomgäng och granskning av malerial inför sammanträden ellerinläsning av olika slags promemorior. Och i fråga om kommiltéuppdrag som saknaranknytning till att uppdragstagaren har statstjänst får det i regel fömtsättasatt utredningsarbetet så långl möjligt förväntas äga rum utanför ordinariearbetstid. Om man nu slopar kommittéarvodena, kan en följd möjligen bli alt endel statstjänstemän med kommittéuppdrag blir mer benägna än f. n. att begäratjänstebefrielse eller tjänstledighet för att i större utsträckning kunnautföra uppdraget på dagfid, eftersom de har möjlighet atl få evenluelltförlorade löneförmåner ersatta genom kommittén. Detta kan i sin lur i vissafall leda lill ökal tryck på myndigheten alt förordna vikarier eller vidtaandra administrativa åtgärder för att inte föriora i effektivitet. I andra fallkan ell slopande av kommittéarvodena föra med sig större uttag av övertid ochdärmed krav på kompensationsledighet eller övertidstillägg från dem som ärberättigade till sådan goltgörelse. De statliga övertidstill-läggen uppgår f. ö.enligt gällande kollektivavtal - ulom i de lägsta lönegraderna - till högrebelopp än det arvode om . som enligt förordningutgår till kommittéledamöter m.fl. per dag då arbete utförs. Här finns alltsårisker för att ökade kostnader uppstår för statsverket. Skr1980/81:144 17 Detkan emellertid också konstateras att många kommittéuppdrag helt saknaranknytning till någon statlig tjänst. Till icke ringa del är det även personerutanför statsförvaltningen som är engagerade i kommittéarbetet. Det gällerpersoner från de politiska partierna, det kommunala området, folkrörelserna,arbetsmarknadens parter, näringslivet, de fria yrkena och samhället i övrigl. del av dessa fall gäller det företrädare för sådana institutioner etc. somsjälva har intressen att bevaka i utredningsarbetet. Dessa uppdrag behöverkanske inte påverkas av ett slopande av kommittéarvodena. De förefaller på detsättet ganska jämförbara med sådana kommittéuppdrag som är nära anknutna statlig tjänst. Bland de uppdragstagare ikommittéerna som kommer från andra håll i samhället än statsförvaltningen finnsockså åtskilliga som har anlitats uteslutande pä grund av personligakvalifikationer och således inte i egenskap av representanter för någonintresseorganisation eller liknande. När det gäller sådana personer, får mannog räkna med alt ett avskaffande av arvodena i stor utsträckning kan få tillföljd atl staten går miste om goda krafter för utredningsarbetet. Detanförda leder till frågan, om inte ett arvodesfritt system i många fall kanförväntas göra det betydligt svårare för staten att i fortsättningen smidigtrekrytera kvalificerade personer för utredningsarbete. Och om man inle lyckasfå tillräcklig tillgång till kvalificerade utredare m. fl. för uppgifter somanses angelägna för samhällel, måste man hitta andra vägar att få arbetetutfört. Ett sätl skulle kunna vara alt oftare förlägga utredningsarbetet till regenngskanslieteller andra statliga myndigheter. Men en sådan omdisponering har sina givnanackdelar och torde dessutom slälla sig dyrare än nuvarande ordning. Detsistnämnda gäller i än högre grad en övergång till ökad användning av externakonsulttjänster för utredningsuppdrag. bedöma den evenluella nettovinst som staten skulle kunna göra genom enreform i linje med riksdagsbeslutet, räcker det inte att frän bruttobesparingendra minskningen av statsverkets skatteinkomster. Man måste också på något sättta hänsyn till den försämrade effektivitet och de ökade kostnader förstatsverket som kan uppstå. Först därefter kan man på ett meningsfullt sättbesvara frågan, om ett arvodeslöst system i praktiken skulle ställa sig elfektivareoch billigare än det nuvarande dagarvodes-systemet eller något annat liknandesystem. Inombudgetdepartemenlets personalenheter (B/P) har en allmän översyn avutformningen och storleken av ersättningarna för olika statliga bisysslornyligen påbörjats. /SR har vidare påkallat överläggningar omen ändring av såväl dagarvodena för kommittéuppdrag som arvodena för andrastatliga uppdrag, t.ex. i nämnder och styrelser. Skr1980/81:144 18 handlingenav dessa frågor kan beräknas bli avslutad tidigast . Isammanhanget bör också nämnas alt ell handlingsprogram för alt se över och effekliverakommittéverksamheten just nu förbereds inom . Riksdagsutlalandelfår ses som ett önskemål från sida att regeringen ändrar sinaföreskrifter om dagarvoden för kommittéuppdrag. Införden fortsalla hanteringen av frågan i vilken utsträckning tillräckliga skälkan tala för att man för framtiden överger systemet med särskilda arvoden förstatliga kommittéuppdrag förefaller det lämpligt att synpunkter från ett antalmyndigheter och organisationer inhämtas, lämpligen på grundval av dennadepartementspromemoria. Skr 1980/81:144 19 En sammanställning av enkäten om kommittéarvodena Departementspromemorian (Ds B 1981: 2) har legat tillgrund för en enkät från budgetdepartementet lill ett antal myndigheler ochorganisationer, som därvid tillställts fem frågor, nämligen Är detnuvarande systemet enligl Er mening lillfredsslällande? Om inte, vilkabrister anser Ni att det har? Kan man tänkasig att begränsa kretsen av ersättningsberättigade och i så fall hur? Vilkaalternativ till del nuvarande arvodessystemet kan vara värda att överväga? Vilkakonsekvenser skulle enligt Er mening ett lotalt slopande av dagarvodena ikommittéerna få? De svar som har kommit in lill departementet innehållerföljande. Regeringsrättens ordförande: regeringsråd hareller har haft kommittéuppdrag, i allmänhet som ordförande. Eftersomregeringsråden tjänstgör i kollegial domstol efter ett bestämt schema ochvikarier för regeringsråd inte får finnas, utför regeringsråd kommittéarbete uteslutandepå fritid. Löneavdrag är således inte aktuellt. - Del nuvarande systemet ärfrån vår synpunkt tillfredsställande, bortsett från alt dagarvodet för den somi likhet med oss utför kommittéarbete på fritid är alldeles för lågt. -Mednuvarande system och höjd på arvodena får staten i ärenden som måste särskiltutredas genom kommittéväsendet utfört ell kvalificerat arbete till billigtpris. Allemativet skulle vara att avsevärt utöka personalen i departementeneller eventuellt inrätta ett särskilt utredningsverk. - Konsekvensema av allhelt slopa dagarvodena i kommittéer skulle bli förödande, förmodligen skullehela det oumbärliga kommittéväsendet upphöra att fungera. I vart fall skulleinte något regeringsråd ställa upp som kommittéordförande. F. ö. är svårt alttänka sig att någon skulle vilja ta på sig krävande och kvalificeradearbetsuppgifter som ordförande i kommitté eller som ensam sakkunnig vid sidanav sitt ordinarie arbete utan att få ett öres ersättning, bara därför att haninte får avdrag på lönen. - Vad som möjligen kan ha föresvävat motionärerna ärhuruvida de experter och ledamöter som sätts in i kommittéer såsom representanlerför departementen skall ha kommittéarvode, då det kan hävdas alt deras arbele ikommittén är en del av deras ordinarie arbele. Genom den allmänna utformningenav motionäremas förslag har detta emellertid kommit att skjuta långl övermålet. Skr1980/81:144 20 JK: Det nuvarande systemet är inte helttillfredsställande. En brist i systemet är att utformningen av bestämmelsemaom ersättning i form av dagarvoden ger möjlighel lill olika debiteringssätt. 1vissa kommittéer tillämpas den i promemorian beskrivna ordningen attersättning debileras med ett dagarvode för sammanträdesdag plus tre dagarvodenför ihläsningsda-gar. Andra kommittéer, även sådana med likvärdigt arbete ocharbetssätt, tillämpar andra metoder som innebär en högre debitering. Exempellär förekomma där dagarvode debiteras för årels samtliga dagar trots att arbetetinte bedrivs på annal sätt än i kommittéer som debiterar enligt den förstbeskrivna metoden. Det sagda innebär atl likvärdigt arbete inte blir ersatt påsamma sätt. - Enligl min mening är det inte lämpligt atl begränsa kretsen av ersättningsberättigade.- För atl undvika sådan olika tillämpning av bestämmelserna om ersättning iform av dagarvoden som jag nämnt förordar jag alt bestämmelsema ändras så attdagarvode endast utgår för sammanträdesdag. För att beakta alt ersättning ävenbör utgå för inläsningslid bör dagarvodet för sammanträdesdagen bestämmas tillett belopp molsvarande exempelvis fyra dagarvoden. Med utgångspunkt från detnuvarande dagarvodesbeloppel, , skulle dagarvodet i delta fall bli 200kronor och endast ulgå för sammanträdesdag. Ersättning för inläsningstid blirsåledes inbakad i sammanträdesarvodet. Arvoderingen kommer härigenom alt liknaden som kan gälla för uppdrag i nämnder, styrelser och liknande. En sådan ordningskulle innebära att deltagare i alla kommittéer ersätts på etl sinsemellanrättvist sätt. Sammanträdesarvodet bör vara delsamma för samtliga de ledamötersom inte innehar arvodestjänst, således även för ordföranden. bör dock i likhet med vad som är fallet ha en högre ersättning försitt arbete än övriga ledamöter. I stället för atl som låtadagarvodet vara något högre för ordföranden än för övriga ledamöter vill jagföreslå atl det till ordföranden i kommittén skall, utöver det ovan nämndasammanträdesarvodet, utgå även ett fast månatligt arvode. Som skäl för altskillnaden i ersällning mellan ordförande och övriga ledamöter skall utgå pånämnda sätt vill jag framhålla atl ordförandeskapet i en utredning innebär atthan mer eller mindre ständigt får ta tid i anspråk för kommittén såsom församråd med sekreteraren, betydligt mera arbete för studium av sakområdet än somkrävs av övriga ledamöter, informationsverksamhet m. m. Även förslaget i dennadel innebär alt ersättning kommer atl utgå på etl mera rättvist sätt. Förslagetmed ett sammanträdesarvode kombinerat med ett månadsarvode kan också tänkaskunna tillämpas på sekreterare som inte är arvodesanslälld i kommittén. I detfall en ledamot i kommittén utför något särskilt arbete för kommittén skulleman också kunna tänka sig att samma månadsarvode eller del därav utgår för dentid arbetet tar i anspråk. Elt totalt slopande av dagarvodena i kommittéernakan utan tvekan väntas få den konsekvensen att det blir i det närmaste omöjligtatt få personer som är villiga alt åta sig sådanl arbele eller atl personersom har möjlighel därtill Skr 1980/81:144 21 kommer att begära övertidsersättning från sin arbetsgivareför det ordinarie arbete som måste las igen på övertid. Sådanövertidsersättning torde bli betydligt dyrare än elt arvode enligt nyssförordade grunder. DV: Några slörre nackdelar med det nuvarande systemet harinte märkts hos DV. Systemet är flexibelt. I och med att ingen tidredovisningeller dylikt erfordras torde det också vara relativt lättadministreral. - Debrister som finns är väl närmast alt det är svårt atl få en "rättvis"ersättningsnivå. - Den grupp för vilken det ligger närmast till hands atlavskaffa kommittéarvodena är den för vilken arbetsuppgiften kan anses ingå itjänsten. Ett avskaffande av arvodena för denna grupp skulle emellertidresultera i krav på kompensation på annat sätt, exempelvis lindring iarbetsbördan för det ordinarie arbetet, vilket med säkerhet blir dyrare förstatsverket. Därtill kommer atl kraven på lättnad i arbetsbördan kan förorsakaadministrativa problem i form av exempelvis omlottning av mål som bara det kanförta effekten av en del av de inbesparade kommittéarvodena. Principen förkommittéarvoden kan jämföras med vad som gäller om uppdragstillägg. - Även medde brister som finns i nuvarande system har DV inte kunnat finna något bättresystem att föreslå och som uppfyller kraven att vara lättadministreral ochåstadkomma lägre totala kostnader för statsverket utan att rekryteringen lilluppdrag försvåras. - Det är troligt alt villigheten atl åta sig uppdrag ikommittéer och ulredningar minskar, om dagarvodena slopas. Delta medför i sintur att beslutsunderiaget blir mer begränsat. Framförallt är risken slor mister de som inle kan åläggas alt i tjänsten delta i kommittéer. Man fårinte heller bortse från att benägenheten från kommittéledamöter att begäraersättning för utförande av särskilda arbetsuppgifter kommer att öka omkommittéarvodet las bort. Avslutningsvis vill DV framhålla att det är av vikt atlfolk får en rimlig ersättning för det arbete som utförs i kommittéer ochutredningar. Skall man få med de personer man önskar, måste man vara beredd attutge någon form av ersättning. SJ: Vid SJ utgår dagarvode enligt förordningen (1978:45)om ersättning vid kommittéuppdrag endast till ordförande och ledamot iförslagskommitté. På grund av den ringa omfattningen av arvodel vid SJ saknas lillräckligerfarenhet för alt kunna bedöma vilka konsekvenser ett slopande av dagarvodenaskulle få eller i övrigt lämna några ingående synpunkler på arvodena. - Allmänlkan dock sägas dels att ett slopande av arvodel i ovannämnda fall vid SJ intetorde få några särskilda konsekvenser och dels att arvodet bör behållas som denlilla "gest" del är - del motsvarar ju inte ens en limmes övertidslillägg- i de fall där kommittéuppdrag (motsvarande) är av den arten att fritid iviss utsträckning måste tas i anspråk för arbete, förberedelser e.d. Skr1980/81:144 22 Statskontoret: Etl stort antal frågor av väsentlig belydelseför vårt samhälle utreds inom kommittéväsendet. Det är därför utomordentligtviktigt atl vi har kommittéer av hög kvalitet och att de produkter som deutarbetar är just så gedigna som de avhandlade frågomas betydelse kräver. En fömtsättningför en hög kvalitet på kommittéväsendet är att regeringen har stor frihet närden utser ordförande och ledamöter. Ett villkor för att produkterna skall bliav hög klass är vidare all ordförande och ledamöter är aklivi engagerade ikommittéarbetet. Det är enligt vår uppfattning främst dessa som ska drivakommittéarbetet framåt. Sakkunniga och experter representerar i de flesta fallmyndigheter och organisationer som får tillfälle att redovisa sinaståndpunkter genom remissförfarandet. Vi delar helt den analys av nuvarandesituation som görs i promemorian och vi anser att bedömningen av konsekvensemaav en förändring enligt uttalande är rimlig. Vi vill dock i dettasammanhang särskill stryka under två saker. Det ena rör de årliga kommillékoslnadema.Tabellen i avsnitt 3 i promemorian visar atl kostnaderna för dagarvode tillordförande och ledamöter minskat relativt sett medankostnaderna för konsultationer ökat kraftigt. Vi anser att det är en oroandeutveckling om man kan tolka dessa fakta så att konsultengagemanget ökar påbekostnad av ledamöternas engagemang. Det är som vi tidigare anfördeledamöternas engagemang som är väsentligt för produkternas kvalitet. Altanlita konsulter är dessutom dyrt. I den mån en kommittés resurser inte ärtillräckliga bör man enligt vår uppfattning inte i första hand anlita konsulterutan istället ge uppdrag lill myndigheter med utredningskompelens eller medkompetens inom aktuellt område. Del andra som vi vill peka på rörstatsmaktens eventuella skyldigheter enligt arbetsrättslig lagstiftning vid enförändring av ledamöternas arbetsvillkor. Enligt promemorian är de flestaledamöter att anse som uppdragstagare. Trots delta kan de enligt vår mening viden rättslig prövning vara att anse som arbetstagare i civilrättslig mening (prop.1975/76:105 s. 395). 1 sådanl fall måste statsmakten vid en förändring enligtriksdagens uttalande följa de regler som finns i bl.a. medbestämmandelagen ochlagen om anställningsskydd innan villkoren kan ändras. - Vi anser attnuvarande system för arvodering av kommittéledamö-ter är bra. De brister somfinns rör inle själva systemet för arvodering. Däremot anser vi att det är enbrist i dagens kommittéväsende alt man i så stor utsträckning är beroende avinsatser från sakkunniga, experter och konsulter. Man bör sträva efter attbegränsa antalet sådana av de skäl vi anfört tidigare. Konsultinsatser ärdessutom myckel kostsamma och konsulter kan inte förutsättas driva arbetetframåt i samma utsträckning som kommittéledamöter eller en expertmyndighet.Genom all begränsa antalet sakkunniga, experter och konsuller begränsar mankretsen av ersättningsberättigade. En sådan kvantitativ begränsning är enligtvår uppfattning möjlig att genomföra. Så vitt vi kunnat finna har det relativaantalet en-mansutredningar ökal . Skr 1980/81:144 23 besparingseffekt detta kan ha haft motverkats av att ett ökalanlal sakkunniga och experter har knutits till kommittéerna. Vi anser att detnuvarande systemet med dagarvode är ändamälsenligare än andra system, t.ex. atlarvodera ledamöter med en klumpsumma. De konsekvenser ett slopande avdagarvodena får och som anges i promemorian är enligt vår mening rimliga ochtroliga. Vi menar atl beskrivningen i promemorian är både riklig ochfullständig. RRV: RRV har inget att invända mot de slutsatser ochbedömningar rörande innebörden och konsekvenserna av beslut somredovisas i promemorian. Enligt RRV:s uppfattning bör frågan om begränsning avdagarvodena med utgångspunkt från vad som framkommer i promemorian intebehandlas separat utan ingå som en del i den översyn av kommittéväsendet som f.n. pågår inom . Inom ramen för delta arbele kan det bliaktuellt att pröva även andra sätl att uppnå de besparingar som eftersträvatsmed riksdagsbeslutet. Exempel på detla kan vara alt begränsa antaletoffentliga utredningar. - Utifrån RRV:s erfarenheter av systemet meddagarvoden har verket inte funnit några avgörande olägenheler med nuvarandeutformning. Systemet är administrativt enkelt och flexibelt. Ersättningen kanvariera med hänsyn till den prestation uppdragstagaren utför. - Atl begränsakretsen av ersättningsberättigade är enligt RRV:s mening förenat med vissapraktiska svårigheier. Minskningen av den ersättningsberättigade gruppen kan avflera skäl vara svår att genomföra. För gruppen statliga tjänstemän kan ettborttagande av ersättningen fordra förhandlingar med lönlagarorganisationema.En begränsning torde också innebära mer administrativt arbete för att prövagränsfall etc. Någon större besparing torde sannolikt inte uppstå, snarareföreligger risk för all resultatet blir det motsatta. - Alternativ till detnuvarande arvodessysle-mel är naturligtvis länkbara. Etl alternativ kan varaatt i förväg fastställa ersättningens sloriek exempelvis som görs vid konsultersältningar.Förslaget kan dock medföra ökade adminislraliva koslnader jämfört med detnuvarande systemet. - RRV inslämmer i promemorians bedömning av konsekvensernaav att helt slopa systemet med särskilda arvoden. En konsekvens av ettslopande av dagarvodena kan bli att fler utredningsuppdrag läggs påmyndigheterna, vilket också framförts i promemorian. Även om särskilda medelskulle ställas till förfogande för varje utredningsuppdrag, föreligger risk attmyndigheterna tvingas eftersätta den ordinarie verksamheten för att kunnautföra utredningsuppdragen. Slutligen vill RRV anföra att ett avskaffande avdagarvodena sannolikt kan kringgås relativt enkelt. Risk föreligger att andraersättningsformer kan bli administrativt kostsammare, vilket även kan få lillföljd att totalkostnaden ökar. RSV: RSV:s synpunkter har i första hand begränsats tillvad som kan vara aktuellt för statligt anställd personal. Skr1980/81:144 24 reltstillfälle atl yttra sig över den remitterade promemorian. Frånsett framfördaåsikter alt inläsningsersättningen borde höjas i många fall och altordförandearvodena är för låga med hänsyn till det ansvar som är förenat meduppdraget, kan de synpunkter på arvoderingssyslemet som kommit fram geföljande svar på de ställda frågoma. - Etl system med viss ersättning för de medverkandesarbete är lämpligt. Det nuvarande systemet kan dock modifieras på någrapunkter. - Arbetet med alt gå igenom och granska material inför ett kommillésammanträdetorde i de allra flesta fall ske utom kontorslid. Sammanträdet föriäggs däremoli flertalet fall till kontorstid. Den normalersätlning i form av särskildadagarvoden som utgår för inläsning av material m. m. inför ett sammanträdeanses inte tillfredsställande i förhållande till den arbetsinsats som iallmänhet läggs ner. Den ersättningen bör finnas kvar, varvid en vissförhöjning bör övervägas. Det kan däremot ifrågasättas, om sammanträdesarvodenaskall avskaffas för kommittépersonal som är statligt anställd. - Det finnsmyckel som talar för att dagarvoden inte bör ulgå till ledamöter ellerexperter i en kommitté, när deltagandet i kommitténs arbete närmast får sessom en direkt följd av den tjänst eller arbetsuppgift personen har hosexempelvis en myndighel. I sådana fall kan deltagande i kommittéarbetet sessom elt direkt tjänsteåliggande. I detta sammanhang är del moliverat att göraen jämförelse med arbetet i anslutning till utredningsuppdrag som tilldelasverket som sådant. Som exempel härpå kan nämnas det s.k. och den f.n. aktuella bankränte- och premieobligationsutredningen (BROPO). Ersättningutgår inle i dessa utredningar till deltagande verksanställda. -Del anförda geranledning atl som alternativ till det nuvarande arvodessystemet framföraförslaget att låta vissa utredningsuppdrag bli tjänsteåligganden.