prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Det ligger då väl i linje med min egenuppfattning. Jag har i annat Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 404 sammanhang (bl. a. prop. 1979/80: 170 s. 21) pekat pä attutvecklingen kan förutses komma att medföra att tillkommandeelproduktionskapacitet i stor utsträckning baseras på kraftvärmeverk ochmottrycksanläggningar eldade med andra bränslen än olja. Dessa anläggningarkommer all bli dimensionerade med hänsyn till olika tätorters eller industriersvärmebehov. Det är därför av största vikt att frågor om el- ochvärmeförsörjning inte behandlas åtskilda. För att den kraftvärmeutbyggnad somjag har förordat i det föregående (kapitel 8) skall komma till stånd är detnödvändigt att för elproduktion utnyttja det värmeunderlag som finns itätorterna. Detta ställer krav pä kommunerna att i planeringen avvärmeförsörjningen beakta även förhållanden som rör elförsörjningen. Det är motden bakgrunden enligt min mening nödvändigt att utöka samarbetet mellankommunerna och kraftföretagen. Jag vill i sammanhanget betona att samarbetetbör ske på kommersiella villkor i fri konkurrens med andra möjliga intressenter. Som har framgått av det jag tidigare (kapitel 8) haranfört är det höga oljeberoendet inom byggnadsuppvärmningen mycketotillfredsställande frän försörjningssynpunkt. Det är därför angeläget atttillgängliga resurser utnyttjas pä bästa sätt för att nedbringa detta beroende.Samordningen av de insatser som krävs härför bör enligt min mening i förstahand ske inom ramen för den kommunala energiplaneringen med utgångspunkt ilokala förutsättningar. Det är emellertid dessutom viktigt att staten med tillbuds stående medel stöder kommunerna i detta arbete. Jag har redogjortför det stöd som utgår för rådgivnings- och besiktningsverksamhet, förmånligalån frän den s.k, oljeersältningsfonden för vissa åtgärder, energisparkommitténsverksamhet m.m. Jag finner det naturligt all också den statliga resurs somvattenfallsverket utgör utnyttjas för att främja övergången fränoljeanvändning till användning av andra bränslen eller uppvärmningsformer. Iförsta hand bör verkets insatser inriktas pä uppvärmningsteknik som harsamband med elproduklionsteknik eller elanvändning. Fjärrvärmedistributionenbör alltjämt förbli en angelägenhet. Några remissinstanser harifrågasatt vattenfallsverkets förmåga att anpassa sina insatser till de lokalaförutsättningarna på olika orter. storlek kan i dettasammanhang givetvis medföra både fördelar och nackdelar. En viss stelhet ellertrögröriighet kännetecknar t. ex. ofta större organisationer till följd av bl.a. längre beslutsvägar och krav på samordning. Denna fråga bör beaktas i denkommande organisationsöversynen inom verket. Jag har också förståelse försynpunkten att det för mindre och medelstora kommuner primärt kan te signaturligare att i frågor om energiförsörjning och energianvändning anlita andrakonsulter än den egna råkraftleverantören. Jag vill dock understryka attförhållanden som dessa till stor del är en fråga om att anpassa organisationoch befogenhetsfördelning inom vattenfallsverket till det aktuellaverksamhetsområdet. Samarbete bör enligt min mening i många fall lämpligenkunna ske genom 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 405 attbolag bildas i vilka vattenfallsverket medverkar som delägare. Härigenomtillförsäkras kommunen ett inflytande över den lokala utvecklingen samtidigtsom vattenfallsverkets resurser och kompetens kan tillföras verksamheten ikommersiella former. Det bör också framhållas att det i frågor omvärmeförsörjningen finns funktionella samband och samordningskrav mellan lokalaförutsättningar och rationella försörjningsintressen som måste beaktas oavsettvilka organisationer som är direkt engagerade i olika former avenergiproduktion. Utredningen har även tagit upp frågan att i annatsammanhang överväga att särskilt se över de organisatoriska formerna församverkan mellan staten och kommunerna, när dessa delar huvudmannaskapet för enviss verksamhet. Jag instämmer i utredningens överväganden att frågan omlämpliga verksamhetsformer kan behöva ses över. Till vattenfallsverkets styrkefaktorer räknar jagett samlat energitekniskt kunnande som jag bedömer vara av stort värde för attgöra nya energitekniker kommersiellt tillgängliga. De insatser verket hargenomfört för att få till stånd torveldade kraftvärmeverk ochhetvaltencen-traler, uppföra och prova vindkraftverk, lösa miljö- ochhälsoproblem vid kolanvändning, utveckla värmepumps- och solvärmeteknik m.m.utgör exempel på detta kunnande. Genom medverkan från vattenfallsverket ipilotprojekt och demonstrationsanläggningar bör det vara möjligt att påskyndaen geografisk spridning av framgångsrik ny teknik. Mänga remissinstanser har betonat att insatser frånvattenfallsverkets sida inom värmeförsörjningen eller inom andra områden somomfattas av den kommunala energiplaneringen bör ske pä kommersiella villkor.Jag delar denna uppfattning. Det jag i det föregående har anfört om förutsättningarnaför att vattenfallsverket skall kunna bidra till ett minskat oljeberoende inomuppvärmningsseklorn är inte ägnat all rubba de affärsmässiga grunderna förvattenfallsverkets rörelse. Till dessa hör bl.a. att ge en av regeringenfastställd förräntning på det disponerade statskapitalet. Ett engagemang inom värmeförsörjningen i enlighetmed vad jag har skisserat i det föregående förutsätter att gällandeförräntningskrav bedöms kunna bli uppfyllt. Vad jag nu har sagt innebärgivetvis inte att vattenfallsverket är förhindrat att delta i projekt som ärförknippade med tekniska eller kommersiella risker som kan resultera i attenstaka projekt inte uppfyller kravet på förräntning. En del remissinstanser har föreslagit attvattenfallsverkets insatser i form av konsult- och entreprenadverksamhet inomvärmeförsörjningens område redovisningsmässigt skall avskiljas helt från övrigverksamhet, lämpligen genom att bedrivas i bolagsform. Av vad jag haranfört framgår att det är nödvändigt att redovisningsmässigt kunna skiljamellan verksamhet inom olika områden. Konsult- och entreprenadverksamheten börgivetvis bedrivas så att den är självbärande och inte belastar vattenfallsverketsövriga verksamhet. Frågan om huruvida det är lämpligt att bilda ett särskiltbolag för konsult- och entreprenadverksamhet måste dock 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 406 bedömasäven från andra aspekter. Jag är f. n. inte beredd att ta ställning i dennafråga men finner förslaget värt att pröva närmare i det fortsatta arbetet medorganisationsutvecklingen inom vattenfallsverket. Flertalet remissinstanser tillstyrker utredningensförslag om att vattenfallsverket bör bredda och fördjupa sina FUD-insatser. Avdet jag har anfört i det föregående om medverkan från vattenfallsverket när detgäller att införa och sprida användadet av ny teknik och bränslen som kanersätta olja, följer att även jag i stort ansluter mig till utredarens förslagi denna del. Av kravet på affärsmässighet följer emellertid också att detprimärt måste ankomma på vattenfallsverket självt att styra FUD-insatserna motsådana tillämpningsområden där de bedöms kunna bidra till att skapa ellervidmakthålla förutsättningar för en kommersiell verksamhet i konkurrens medandra energiproducenter. När det gäller vattenfallsverkets anläggningsverksamhetkonstaterar utredningen att man måste räkna med en nedgång i sysselsättningenunder . Hur stor nedgången blir beror dock på i vilken omfattningverket blir engagerat i insatser för att minska oljeberoendet inom uppvärmningssektorn. Som har framgått i det föregående delar jagutredningens uppfattning att vattenfallsverket bör kunna göra en betydandeinsats inom det området. Omfattningen av sådana insatser blir dock, vilketutredningen också har påpekat, ytterst beroende av i vilken utsträckningsamarbete kommer till stånd mellan vattenfallsverket och kommunerna. Det ärdärför av största vikt att så goda förutsättningar som möjligt kan skapas inomverket för ett konkurrenskraftigt agerande inom värmeförsörjningen pä regionaloch lokal nivå. Under alla omständigheter får man dock, såvitt nukan bedömas, räkna med nedgång i anläggningsverksamheten inom vissa regioneroch för vissa yrkesgrupper. Jag räknar härvid med att vattenfallsverketplanerar för denna utveckling och utnyttjar till buds ståendepersonaladministrativa åtgärder och styrmedel för att så långt möjligtunderiätta omställningen för berörda personalgrupper. Jag anser även att deolika investeringsprojektens förläggning i tiden i rimlig utsträckning böranpassas till sysselsättningsförhållandena. När det gäller utvecklingen av vattenfallsverketsorganisation har utredningen föreslagit bl. a. att ansträngningarna för attdecentralisera verksamhet till regionala organ skall fortsätta, att kraven påanläggningsverksamheten samt dessas organisatoriska och personellakonsekvenser skall analyseras ytterligare, att ökat intresse och resurserskall ägnas åt att samordna strategin för FUD-verksamhet, personalplanering,informationsverksamhet och organisationsplanering och att formerna församarbetet med kommunerna skall prövas och utvecklas förutsättningslöst. Jag finner att utredningens förslag i fråga omorganisationsutveckling i allt väsentligt bör kunna tjäna som vägledning iarbetet med en närmare översyn av vattenfallsverkets organisation. Riktlinjernaför en sådan över- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 407 synkan dock enligt min mening behöva kompletteras i en del avseenden. Det kan t.ex. finnas skäl att förutsättningslöst pröva verkets indelning ihuvudavdelningar med hänsyn till bl. a. de ändrade förutsättningar föranläggningsverksamheten som jag har berört. Andra väsentliga utgångspunkter bör vara dels attentydiga ansvarsförhållanden och betryggande kompetens finns inom driften av iförsta hand kärnkraftverk, dels strävan att decentralisera verksamheten tillregionala organ. Det ankommer på regeringen att ange de närmareriktlinjerna för en översyn av vattenfallsverkets organisation, att besluta omi vilken form översynen bör ske liksom att se över och anpassa verketsinstruktion i enlighet med vad jag här har anfört om insatser inomvärmeförsörjningens område. Jag går över till att behandlavattenfallsverkets förslag till investeringsbudget för /82. I sin anslagsframställning redovisarvattenfallsverket inledningsvis vissa tendenser i den globalaenergiförsörjningen som bakgrund till situation och förutsättning förden egna verksamheten. Det beslut som har fatlats om kärnkraftensanvändning i har för vattenfallsverkets vidkommande gjort det möjligtatt med större säkerhet än tidigare planera den framtida elförsörjningen. Detmedför också enligt verket att förutsättningar har skapats för entillfredsställande elproduktionskapacitet . Trots dettaföreligger större risk än normalt för störningar inom elförsörjningen tillföljd av att koncessionsbehandlingen för vissa kraftledningar, främst avbetydelse för , har tagit mycket och medfört attdelar av kraftnätet är underdimensionerat. Enligt vattenfallsverket fordras utbyggnad avkolkondensverk som komplement till fastbränsleeldade kraftvärmeverk för atttillgodose den beräknade elefterfrågan . Verket anser att enprojektreserv bör skapas för att bättre kunna anpassa utbyggnadernaefter behovet. Nuvarande regler för prövning av tillstånd för nya anläggningarhar inte gjort det möjligt för verket att skapa en sådanprojektreserv. avser att fullfölja planeradetorveldade anläggningar (avsnitt 7.5) och syftar till att utvidga programmet. större städerna anser verket dock att kol bör vara det fasta bränsle somkommer i fråga för kraftvärmeverk och hetvattencentraler. Produktionstillgångarna medför attbetydande produktionsresurser finns tillgängliga för lokaluppvärmning med el.Detta bör enligt vattenfallsverket ske i bostadsområden där fjärrvärme inte kankomma i fråga. Elvärmen bör i första hand användas i vattenburna system sommöjliggör användning av t. ex. värmepumpar. Enligt verkets femärsplan för forskning, utvecklingoch demonstration kommer 400 milj. kr. att satsas på sådanaändamål. FUD-verksamheten finansieras med rörelseinkomster. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 408 FUD-verksamheten inom bl. a. solvärme- ochvärmepumpområdet har intensifierats. Vidare har verket beslutat att pröva ettantal eldrivna fordon för att bidra till att klargöra förutsättningarna för attanvända sådana. har också träffat en överenskommelse medSvenska om att projektera en anläggning för kraftproduktionbaserad på förgasning av svavelrika bränslen, bl. a. restoljor, varsanvändningsområde annars är begränsat av miljöskäl. har vidare redovisatförsörjningsläget vad gäller kärnbränsle, olja, kol och torv. De närmasteårens försörjning med naturligt uran liksom tillgången till anrikningstjänsteroch kapaciteten för bränsletillverkning anses vara tillfredsställande. När detgäller försörjningen med kol har verket föreslagit att det skall medverka somen av intressenterna i ett speciellt bolag för kolimport. Detta förslag har jagbehandlat i prop. 1980/81:25 (bil. 9 s. 47). Förslaget har godtagits avriksdagen (NU 1980/ 81:23, rskr 1980/81:112). I vattenfallsverkets projekteringsplan ingår enligtanslagsframställningen ett antal ny- och tillbyggnader avvattenkraftanläggningar, ett antal fastbränsleeldade värmekraft- ochkondenskraftanläggningar samt några torveldade hetvattencentraler. Som jag har framhållit är det angelägetatt vattenfallsverket bidrar till att utveckla teknik som gör det möjligt attminska, och avveckla, uppvärmningssektorns oljeberoende. Det ärdessutom nödvändigt att bedriva planeringen av den framtida elförsörjningen såatt kärnkraftens avveckling underiättas. Jag finner vattenfallsverketsFUD-insatser och projekteringsplaner i huvudsak vara ändamålsenligt inriktadeför att nä dessa syften. bör, inte minst genom sinaregionala förvaltningar, kunna bidra till att sprida ny teknik och användandeav fasta bränslen. Som jag redovisat i det föregående (avsnitt 7.5) avser jagföreslå regeringen att vattenfallsverket får i uppdrag att utredaförutsättningarna för att uppföra ytterligare ett antal torveldadeanläggningar i Syd- och . Med hänsyn till den långa förberedelse- ochutbyggnadstid som krävs för större energiproduktionsanläggningar är det enligtmin mening nödvändigt att redan nu planera för anläggningar som, såvitt nu kanbedömas, inte behöver tas i drift . Jag tänker härvid främst påvattenfallsverkets planer på ett koleldat kondenskraftverk. Jag vill i dettasammanhang också tillfoga att jag delar valtenfallsverkets uppfattning om attdet är angeläget att söka skapa en projektreserv av lämplig storlek och omfattning.Det borde enligt min mening vara möjligt att förbereda nya energiproduktionsanläggningarså långt att lokaliseringsort bestäms, projektering genomförs och erforderiigatillstånd för utbyggnad inhämtas även innan det är nödvändigt att fattabindande beslut om anläggningarnas tillkomst. Om tillståndsprövningen förtillkommande anläggningar kan ske även in- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 409 nandet går att fastställa exakt när det finns behov av att ta dem i drift bör detvara möjligt att bättre anpassa utbyggnadstakten till behoven än om prövningenkan ske först i samband med att bindade beslut om utbyggnaderna måste fattas. I anslagsframställningen redovisar ocksåvattenfallsverket sin syn på elanvändningens utveckling under 1980-talet.Verket hänvisar därvid till de prognoser som har redovisats i prop. 1978/79:115om riktlinjer för energipolitiken och av konsekvensutredningen (SOU 1979:83). Ipropositionen bedömdes att elanvändningen exkl. överföringsföriusten är 1990skulle ligga i intervallet vilket motsvarar en kraftproduktion av136-140 TWh. räknade i sitt referensalternativ, vilketförutsatte en betydande övergång från individuell oljeeldning till elvärme, meden elanvändning av . Detta motsvarar en produktionsnivå av 138TWh. De båda prognoserna, som således sammanfaller väl, innebär för 1980-taleten åriig ökning av omkring 3,. finner det rimligt atträkna med den utvecklingstakt för hela landet som dessa prognoser anger, menstryker under osäkerheten i bedömningarna. har för egen del utarbetat enprognos över kraftförsäljningen inom det egna avsättningsområdet . Prognosen bygger på uppgifter som verket har inhämtatvid kontakter med flertalet egna industriabonnenter och störreåterdistributörer. Verkets fasta leveranser inkl. överföringsföriuster ochoförutsett beräknas öka från under /79 till 53,4 TWhunder /84 och under /88. Det motsvararen årlig tillväxt av 3,och 3,under denandra. Vid linjär ökning svarar prognosen mot en förbrukning av . Med antagande om oförändrad marknadsandel för vattenfallsverketunder svarar prognosen mot elförbrukning inkl. överföringsförlusteri hela riket av . påpekar attproduktionskapaciteten i befintliga och beslutande anläggningar överstiger denprognostiserade elförbrukningen t.o.m. /88varför prognosen har ringa betydelse för beslut om nya anläggningar. Jag får för egen del hänvisa till de bedömningar avhur elanvändningen kommer att utvecklas som jag har redovisati det föregående i samband med mina förslag till riktlinjer förelförsörjningen (avsnitt 9.1). För innevarande budgetår har under reservationsanslagetStatens vattenfallsverk: Kraftstationer m.m. anvisats 1801,2 milj. kr., varav51,2 milj. kr. pä tilläggsbudget 1 (prop. 1979/80:100 bil. 17 s. 175, NU 1979/80:70, rskr 1979/80:410 och prop. 1980/81:25 bil. 9 s. 41-48, NU 1980/81:23rskr 1980/81:112). Anslaget är beräknat med beaktande av att en marginal börfinnas för att möjliggöra en sådan ökning av vattenfallsverkets investe- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 410 ringarunder löpande budgetår som kan påkallas från kraftförsörjningssyn-punkt.Vattenfallsverkets investeringsram uppgår till 2 155,3 milj. kr. I beloppetingår utöver vad som har tagits upp i budgetpropositionen dels 150 milj. kr.som verket har medgetts föra över från investeringsramen för /80till följd av förskjutningar i investeringsprogrammet, dels 7,2 milj. kr. somutgör outnyttjad del av medel som har anvisats ur konjunkturreserven /80, dels 51,2 milj. kr. som har anvisats på tilläggsbudget föratt påbörja arbeten med en ny likströmsförbindelse till . Jag går över till att redovisa mina förslag ifråga om vattenfallsverkets utbyggnadsprogram, medelsbehov m.m. /82. För detta budgetår förordar jag en investeringsram av2509,8 milj. kr. Ramen är beräknad med beaktande av sådana kostnadsförändringarsom erfarenhetsmässigt kan beräknas ske till det nya budgetårets början. Av följande sammanställning framgår hurvattenfallsverkets medelsförbrukning ungefär torde komma att fördela sig påolika objektsgrupper /82. Som jämförelse redovisas /80 och den beräknade medelsförbrukningen /81 (imilj. 1979/80' 'Beloppen för /80 är inte direkt jämförbara med beloppen förbudgetåren därefter till följd av de förändringar som genomfördes i detstatliga budgetsystemet fr. o. m ingången av /81. Konsekvensernahärav har för valtenfallsverkets vidkommande redovisats i budgetpropositionen1980 (prop. 1979/80: 100 bil. 17 s. 161-162). Medelsförbrukningen för vattenkraftanläggningarberäknar jag till 737,2 milj. kr. Medlen är beräknade så att tidigare beslutadeutbyggnads- och ombyggnadsarbeten vid Vietas, Harspränget, Ligga och Messaure iLuleälven, och Stenkullafors i , i samt LillaEdet i skall kunna fortsätta planenligt. För dessa arbeten har jagberäknat 539,3 milj. kr. Jag har också räknat in 4 milj. kr. som avserkapitaltillskott för ersättningskraft m. m., 10,4 milj. kr. som avser anläggningsmedeltill regleringsföretag, 47,8 milj. kr. för efterarbeten och skaderegleringarför idrifttagna vattenkraftanläggningar, 92,9 milj. kr. för kompletteringaroch småkraftverk samt 10,9 milj. kr. för projekteringsarbeten rörandevattenkraftanläggningar. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 411 har föreslagit attStornorrfors kraftstation i älv skall byggas ut med ett fjärde aggregat.Stornorrfors togs i drift är 1958. Stationen är utrustad med tre aggregat meden sammanlagd effekt av 410 MW och förberedd för ett Qärde aggregat.Energiproduktionen i stationen uppgår till ca 2 160 GWh/år. Fallhöjden är 75 moch utbyggnadsvattenföringen 700 mVs. Stornorrfors är den nedersta avkraftstationerna i . Även vattnet från passerar stationen.Eftersom vatten inte är årsreglerat uppkommer spill vidStornorrfors under flöden i . Den nu föreslagna tillbyggnadeninnebär att den totala utbyggnadsvattenmängden ökar med 275 till 975 mVs.Maximieffekten ökar till 580 MW och energiproduktionen med 130 GWh till 2 290GWh/år. Tillskottet i produktion beror huvudsakligen pä att det vatten somannars skulle spillas kommer att ledas genom stationen, men del pä att det nya aggregatet kommer att fä bättre verkningsgrad än degamla. Tillbyggnaden bedöms uppfylla lönsamhetskraven genom att behovet avdyrare kraftproduktion i befintliga oljeeldade anläggningar minskas. Inverkanpå motstående intressen bedöms av vattenfallsverket bli ringa, bl. a. därföratt dämningsgränsen inte kommer att ändras. Utöver arbeten i maskinsal, intagoch sugrör planeras inga permanenta byggnadsåtgärder. Projektet beräknas ge ensysselsättning på platsen motsvarande ca 225 årsverken. Arbetena beräknas pågåca fyra och ett halvt är. Investeringen beräknas till 215 milj. kr. Som jag har framhållit i detföregående (avsnitt 9.2) anser jag det vara angeläget att ta till vara såvälmöjligheterna till effektivisering av befintliga vattenkraftstationer sommöjligheterna till ytterligare tillskott inom ramen för gällande riktlinjer iden fysiska riksplaneringen. I linje härmed förordar jag att Slornorrforskraftstation kompletteras med ett fjärde aggregat enligt vattenfallsverketsförslag. För detta ändamål har jag tagit upp 31,9 milj. kr. för budgetåret1981/82. En förutsättning för att utbyggnaden skall kunna genomföras ärgivetvis att vattenfallsverket erhåller nödvändiga tillstånd enligtvattenlagen. har funnit anläggningen tillåtlig enligtvattenlagen och med eget yttrande underställt företagetregeringens prövning. För kärnkraftanläggningar ochkärnbränsle har jag för nästa budgetår tagit upp 626,7 milj. kr. Medlenfördelar sig med 306.8 milj. kr. på , varav 173,2 milj.kr. till efterarbeten, 302,8 milj. kr. till block 3 i Forsmarks kärnkraftstation,5,6 milj. kr. lill kärnbränsle och 11,5 milj. kr., som avser kapitaltillskotttill AB Kärnkraftutbildning. Medelstillskottet till ABKärnkraftutbildning, i vilket bolag vattenfallsverket äger av aktierna, ärmotiverat av att bolaget avser att anskaffa en simulatoranläggning förutbildning av driftpersonal till kärnkraftblocken och 3.Den totala investeringskostnaden för denna har beräknats till 75-80 milj. kr.Finansieringen förutsätts ske dels med Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 412 tillskott frän delägarna, dels med lån på den allmännakapitalmarknaden. Medelsbehovet/or övrigavärmekraftanläggningar beräknar jag till 18.2 milj. kr. Medlen fördelar sig med7,9 milj. kr. pä kompletteringar, företrädesvis kvalitetsförbättrande åtgärdervid och arbeten på , och 10,3 milj. kr. påprojekteringsarbeten för ett flertal projekt för el- och värmeproduktion. För värmeproduktionsanläggningartar jag upp 40,6 milj. kr. Med undantag för . som är avsedda förprojekteringsarbeten avser beloppet utgifter för att anskaffa och installeraelpannor i fjärrvärmesystem och processindustrier i syfte att minskaoljeförbrukningen under de perioder då kraftbalansen sä medger.Jag räknar härvid med att det under /82 skall vara möjligt att,utöver vad vattenfallsverket har föreslagit för detta budgetår, öka deninstallerade elpannekapaciteten med de elpannor som enligt verkets förslagborde ha installerats redan under innevarande budgetår. Användningen avelpannor i det här aktuella syftet har även föreslagits avelanvändningskommittén vars förslag jag har behandlat närmare i det föregående(avsnitt 8.5). Jag får därför hänvisa till vad jag dä anförde som motiv för attutnyttja elpannor . För investeringar idistributionsanläggningar har jag beräknat sammanlagt 910 milj. kr.