prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag har idel föregående redovisat hur systemet med statsstödda exportkrediter - iförsta hand via kreditgivning av fungerat och vilka konsekvenser det harhaft. Jag har då stött mig pä utredningens bedömningar. Jag delar utredningensslutsats alt del är svårt att direkl peka på vilka samhällsekonomiska effekterstödet haft och kommer atl få. Del är dock väsentligt att konstatera att stödetberör en del av svensk industri där enligt min mening har ett gottkonkurrensläge och där konkurrensförhållandena kraftigt störts av storastatliga subventioner frän många länder till sin resp. industri. Attsubventionerna har blivit sä stora som utredningen konstaterat torde delvissammanhänga med atl de internalionellt överenskomna minimiräntorna blivitnormerande och i många fall blivit maximiräntor som de legal i stortsett stilla sedan är 1978 medan marknadsräntorna därefter stigit mycketkraftigt. 9.4 Ställningstagande till fortsatt statsstöd tillexportkredilgivningen Den treåriga försöksperioden för SEK-systemet löper ut den1 . SEK kan därefter inte lämna nya löften om statsstöddaexportkrediter. SEK kan dock infria redan lämnade löften som får gälla . Jag tar nu upp frågan om vad som skall gälla efter den Ijuli 1981. Jag villdock först kortfattat redovisa den genomgäng av olika argument för statsstöddaexportkrediter som exportkreditulredning gjort. Ofta harställningstagande för statsstödda exportkrediter vilat på argumentet att enökad export är värdefull i sig, framför allt genom den ökade import, det anlalnya sysselsättningstillfällen eller del tillskott lill valutareserven den gerupphov lill. Utredningen konstaterar dock alt dessa effekter måste sättas irelation till den resursuppoffring som exporten orsakar. Den import pålång sikt bör eftersträva är sädan som erhålls i utbyte mot den export somsvensk industri har komparativa fördelar jämfört med andra länder attproducera. Om subventioner sätts in för atl exportera inte konkurrenskraftigavaror kommer denna export att ge alltför dyr import i utbyte. Pä liknande sättkan hävdas att den sysselsättningsökning som eftersträvas mäste ställas irelation till kostnaden. Vad slutligen gäller det valutapolitiska motivet ägerdet möjligen relevans om växelkurser och valutareserv kortsiktigt kan väntasavvika frän optimalt läge. 1 denna situation bör det dock finnas bällresamhällsekonomiska instrument än den långsamt verkande åtgärden att söka höjaexporten medelst ex-portkreditsubvenlioner. Prop.1980/81:130 131 Jag delar ulredningens uppfattning att ökad export i sigknappast motiverar statsstödda exportkrediter. Det handelsutbyte med omvärldenSverige pä läng sikl bör eftersträva är del handelsutbyte som har sin bas i enexport av produkter som svensk industri har reella försteg framför andra länderatt producera. Atl öka exporten för alt därigenom möjliggöra ytterligare ökadimport, ökad sysselsättning eller ökad valutareserv är vidare i grundenstabiliseringspolitiska överväganden. För att rätta till sådana tillfälligaobalanser i ekonomin torde andra mera generella medel föreligga som omfattarhela eller större delar av exporten. De ger därmed bättre effekt. Utredningen behandlar vidare frägan om statsstöddaexportkrediter kan motiveras med långsikliga industripoliliska motiv. Denslutsats som dras är atl del från strukturomvandlingssynpunkt är motiverat attge sädana krediter till den del av svensk industri som kan förutsättas halångsiktiga komparativa fördelar och som utsätts för kreditkonkurrens fränutlandet. Denna slutsats baseras dock på förutsättningen att den utländskakredit-konkurrensen är av temporär karaktär. En utländsk kreditkonkurrens somvarar mycket bör däremot, enligl utredningen, inte kopiera.De här aktuella delarna av svensk industri är kapitalvaruproduce-rande. Fördenna typ av industri krävs det läng tid för att bygga upp ny produktion medinternalionell konkurrenskraft. Med temporär kreditkonkurrens fär därtörförstås förhållandevis länga lidsperioder. Jag instämmer i utredningensbedömning och vill betona all statsstödda exportkrediter kan motiverasindustripolitiskt förutsatt, dels att de avser den del av svensk industri somkan antas ha långsiktiga komparativa fördelar på väridsmarknaden, dels att denutländska kreditkonkurrensen inte kan väntas vara permanent. exportkreditutredning har haft i uppdrag allutvärdera det nuvarande systemet och föreslå evenluella förändringar när detförlängs. Utredningen har dragit slutsatsen atl även i forlsältningenbör ha ett system för statsstödda exportkrediter. Detta sker mot bakgrund avalt har byggt upp en industriell kapacitet med godakonkurrensmöjligheter pä kapitalvaruområdet. Därtill kommer att leveranser aventreprenader och hela anläggningar stimulerats pä andra säll pä senare är ochutgör en väsentlig del av de svenska förelagens internationella aktivitet.Remissinstanserna framhåller den mycket svåra konkurrenssnedvridning andraländers exportkreditsubventioner innebär och de stora problem för de svenskaföretagen ett upphörande med exportkredilstödet skulle medföra. Man pekar päalt slora delar av den kapitalvaruproduce-rande industrin skulle få avsevärdasvårigheter att upprätthälla sin tillverkningskapacitet och få avsättning försina produkter. Därtill hävdar man från flertalet remissinstanser att det ärologiskt att staten på många sätt stimulerar export av kapitalvaror,anläggningar m.m. och inför en restriktivitet i exportkreditstödelson) skulle motverka de andra insat- Prop.1980/81:130 132 Det viktigaste är dock enligt utredningen ochremissinslanserna all andra länder använder subventioner som etlkonkurrensmedel på ett sådant sätt att inte har möjlighet att genomavskaffande av subventionen föra en självständig linje. är i dettaavseende beroende av den internationella konkurrensen pä detta omräde. Jag delar utredningens och remissinstansernas grundsyn allstatsstödda exportkrediter mäste bibehållas i . En subventionering avdel slag krediterna f. n. innebär är alltid problemfylld och bör helslundvikas. Elt upphörande med statsstödet när den nuvarande försöksverksamhetengår ut skulle dock enligt min mening innebära en alltförkraftig omställning för den svenska kapitalvaruindustrin. Dessutom finns delsamhällsekonomiska skäl att bibehålla subventionerna under en övergångsperiodi väntan på att de subventioner andra länder ger efter hand trappas av. Dettaär ett långsiktigt intresse för den svenska industriella utvecklingen. Jag villocksä poängtera alt arbetar mycket aktivt på det internationellaplanet för att undanröja eller kraftigt minska exportkreditsubventionerna. Jagförordar alltså att del s. k. SEK-systemet för stalsstödd exportkreditgivningskall finnas kvar även efter försöksperiodens utgång. Det innebär alt systemeti sin nuvarande form förlängs. Jag återkommer senare till frägan om villkor m.m. för det svenska exportkreditstödet. Innan jag går närmare in på riktlinjerna för systemetvilljag konstatera att utredningen inle har föreslagit nägon ny begränsadtidsperiod. Vissa remissinstanser har tagit upp frägan. Sä har t. ex. yrkat pä att systemet förlängs medanbl.a. kommerskollegium (KK) och förordar omprövning . Föregen del kan jag inte nu bedöma i vilken takt systemet evenluellt skulle kunnatrappas av. Del blir beroende på resultaten av de internationellaförhandlingarna om begränsningar i exportkreditsubventionerna och på denallmänna ekonomiska utvecklingen i landet. För alt företagen skall haplaneringsmöjligheter villjag dock redan nu framhålla atl nägon avveckling avsystemet enligt min mening knappast kan ske även omjag instämmer i utredningens uppfattning att stödet bör trappas ned så snabbtsom möjligt. Jag förordar därför att det förlängs för av tvä år. 1samband med att jag tar upp anslagsfrågor kommer jag ocksä att redogöraför det uppföljningsarbete som bör äga rum i fortsättningen. Utredningen föreslär att det s. k. avdrag-Zbidragsystemelavskaffas. Remissinstanserna har biträtt förslaget eller lämnat det utanerinran. Vissa remissinsianser, bl.a. bankorganisationerna ochIndustriförbundet, påpekar dock att ett alternativt system i någon form voreangeläget med hänsyn till företagens valmöjligheter. Bankorganisalionerna harlämnat etl förslag till sådant syslem och utredningen har i en appendix tillbetänkandel lämnat en skiss till elt nytt bidragssystem. Jag finner de nämndaförslagen till alternativa system värda atl ytterligare utreda. Prop.1980/81:130 133 övervägas inom industridepartementet. Avdrag-/bidragsystemetupphör . Det ankommer pä chefen för budgetdepartementet attta upp frågan om en eventuell förlängning av detla system. 9.5 Riktlinjer för SEK-systemet 1 enlighet med sina direktiv har utredningen övervägt enrad kostnadsbegränsande ätgärder om SEK-systemet äger bestånd efterförsöksperioden. Utredningens förslag bygger huvudsakligen på en strävan attuppnå statsfinansiella besparingar. Utredningen redovisar beräkningar över deframtida slatsfinansiella kostnaderna och vissa förslag lill besparingar.Bl.a. föreslår utredningen höjda ränlor för krediter till industriländer, höjdaräntor för krediter i svenska kronor och höjd löftesprovision med 0,5procentenheter. Andra utvägar för alt uppnå lägre statsfinansiella kostnader redovisasockså. har dock utredningen konstaterat all de statsfinansiellakostnaderna är mycket svårbedömda och att de besparingsförslag som lämnas harbegränsad effekt. Remissinstanserna framhåller svårigheten att pä läng siktgöra bedömningar av de statsfinansiella konsekvenserna av SEK-systemet. Flerafaktorer är osäkra, framför allt den framtida ränteutvecklingen i vad avseruppläningskostnaden och consensusniväns utveckling. Sålunda anserbankorganisationerna kostnaderna vara för högt beräknade medan KK anser attberäkningarna är tilltagna i underkant. pekar näringslivetsorganisationer på de stora negaliva konsekvenser för möjligheterna till svenskkapilalvaruexport som de kostnadsbegränsande åtgärderna medför. Framför alltsyftar man på direkta kostnadsnackdelar men ocksä på den psykologiskaolägenheten i alt erbjuda räntevillkor som alllid skulle komma att ligga någotöver de villkor som konkurrenterna erbjuder. Bankorganisationerna,näringslivets organisationer samt SEK förordar därför atl elt ökal slöd än f.n.bör ulgå. saml nationalekonomiska institutionen vid iSlockholm och KK anser atl subventionerna måsle minskas pä ett eller annalsätt. Riksrevisionsverkei (RRV), i (LO) ochMelallindustriarbelareför-bundet pekar pä möjlighelerna att införa selektivainslag i stödet ifall nedskärningar måste göras. Del gäller i första handbegränsningar av finansieringen av utländska varor och importerade komponenter.Jag återkommer till detta i det följande. För egen del finner jag del nödvändigl alt de svenskavillkoren för statsstödda exportkrediter även i fortsättningen ligger vid ellernära den s.k. consensusöverenskommelsens villkor. Den svenska industrins situationär enligt min bedömning f. n. sädan all en ensidigt genomförd minskadsubventionsnivå frän svensk sida skulle leda till mycket stora omställningsproblemför en del av svensk industri som enligt vad jag har anfört harlångsiktigt goda möjligheler alt hävda sig. Jag vill också poäng- 1980/81:130 134 lera att i de krediter som beviljats inom ramenför SEK-systemet går övervägande delen av subventionerna till de fattigareländerna. Med hänsyn till vad jag har anfört bör enligt min mening utredningensförslag om särskilt påslag för exportkrediter till industriländer, särskillytteriigare påslag vid krediter i svenska kronor, samt förslaget om en allmänhöjning av räntenivåerna inle genomföras. Den höjning av löfteprovisionenutredningen har föreslagit bör begränsas till 0,4 procenlenheler.Löftesprovisionen bör säledes i fortsättningen uppgå lill 0,per är. Därtillanser jag all SEK i princip skall kunna ställa krediter till förfogande till deräntor som anges i den s.k. consensusöverenskommelsen. SEK:s kostnadsmarginalläggs f. n. till de räntor som utgår enligt consensusöverenskommelsen. Jagföreslår nu att SEK:s s. k. kostnadsmarginal i forlsältningen inkluderas i detstatliga åtagandet. Koslnadsmarginalen är avsedd att läcka bolagetshanteringskostnader samt vissa kreditrisker. Det ankommer på regeringen atl iavräkningen med SEK tillse att koslnadsmarginalen inkluderas i det statligaåtagandet. SEK harhittills på egen hand beslutat om koslnadsmarginalens storiek. Den har varit0,per är. Jag avser all la upp frägan om koslnadsmarginalens storlek tilldiskussion med SEK. Jag förutsätter alt den är oförändrad under budgetåret1981/82. Del av mig förordade stödet innebär atl banker och företag färtillgång till krediter till consensusränla. Det nuvarande tillägget på 0.5 %per är för krediter i svenska kronor bör dock enligt min mening bibehållasfrämst av valulapoliliska skäl. Enligl min mening är det väsentligl altkreditgivningen i möjligaste mån styrs mot valutor som kan lånas upp pä deinternationella valutamarknaderna. Nägraremissinstanser, bl. a. bankinspektionen, har förordat en avveckling av denstatsstödda kreditgivningen vid försäljning till industriländer. Även om jaghell instämmer i det angelägna i att upphöra med subventioneradeexportkrediter vid handel med andra industriländer skulle del enligl min meningfå alltför stora negaliva effekter för industrin om ensidigt införde ensädan begränsning. Del ligger i inlresse atl verka för en begränsningav statsslödd kreditgivning lill industriländer genom internationellaöverenskommelser. F.n.gäller att affärer med ett lägsta kreditbelopp pä . kan finansierasvia SEK-systemet. Ulredningen har föreslagit atl i slällel för lägsta kreditbeloppför att komma i åtnjutande av stalsstödd exportkredit via SEK ett lägstakontraktsbelopp skall anges. Jag delar denna uppfattning. Utredningen föreslåratt lägsta konlraktsbelopp sätts till . vilket motsvarar ett lägstakreditbelopp på ca . Motivet är att anlalel affärer av dennastorieksordning är myckel blygsamt. Mänga remissinstanser, däriblandIndustriförbundet, bankorganisationerna och SEK samt utvecklingsfonden iStockholms län. har dock påpekat alt en höjning av minimibeloppet skulleinnebära att de mindre och medelstora företagens exporlansträngningarförsvåras. Jag delar denna uppfattning 1980/81:130 135 ochförordar att ett lägsta kontraktsbelopp införs för affärer som kan finansierasinom SEK-systemet och att det sätts till . vilkel normalt motsvararett lägsta kreditbelopp på ca . Utredningenhar tagit upp två frågor som rör viken lyp av varor som bör komma i åtnjutandeav statsstödd finansiering vid expori. Det gäller dels om andra varor än kapitalvarorbör finansieras, dels vilken andel utländska varor eller komponenter som börtolereras. F.n. finansieras ulöver kapitalvaror där EKN godtar tvä årskreditlid eller däröver även råvaror och konsumtionsvaror där EKN beviljatförlängd kredittid pä grund av konkurrerande offert med längre kredittid änEKN eljest skulle acceptera. Utredningen har föreslagit att endastkapitalvaror skall komma i fråga för statsstödda krediter. Industrinsorganisatoner motsätter sig en mera restriktiv inställning på detta omräde änvad som f. n. gäller. För egen del anser jag att bedömningen av vilka varor sombör finansieras med statsstödda krediter i första hand bör bygga pä devarukategorier för vilka EKN regelmässigt lämnar garanti på tvä är ellerlängre kredittid. Som vägledande princip bör uppställas att råvaror och renakonsumtionsvaror endast i undantagsfall bör komma i åtnjutande av statsstöddaexportkrediter. F.n. finansierar SEK i viss utsträckning utländska varor dels direktleveranser,dels utländska komponenter i de varor som levereras från . Utredningenhar föreslagit att en restriktiv praxis tillämpas när del gäller utländskavaror. Industrins organisationer motsätter sig detla med motivet att det oftakan vara svårt att finna svenska varor för alla ändamål och alt industrin istor utsträckning är beroende av utländska komponenter. Däremot konstaterarKK, EKN, SEK, fullmäktige i . LO och Metallindustriarbetareförbundetatt frägan om finansiering av utländska varor bör övervägas noga.Metallindustriarbelareförbundet föreslår att statsstödets storlek knyts tillandelen svenskt förädlingsvärde i de finansierade varorna. Föregen del vill jag anföra följande. När det gäller sådana varor som levererasdirekt till etl anläggningsbygge eller liknande frän en utländsk säljare bör ensynnerligen restriktiv inställning intas med syfte alt sådana leveranser iförsta hand bör finansieras av säljarlandet. Endast i ytterligt sällsynta fall,det kan gälla i första hand entreprenadarbeten, bör finansiering av sädanaleveranser äga rum. Närdet gäller till importerade komponenter i de varor som finansieras medstatsstödda exportkrediter kan ofta den situationen uppkomma att den svenskeexportören inle kan fä tag i svensktillverkade komponenter. Den svenskaverkstadsindustrin är mycket aktiv pä de internalionella marknaderna med ettbrett produktsortiment. Man kan inte förutsätta att komponenter i alla lägenkan skaffas inom landet. De företag som arbetar i slora industriländer ellerinom EG har en annan situation. Därför måste man enligt min mening acceptera enrelalivi hög andel utländska komponenter i den expori som finansieras av SEK.EKN ställer 1980/81:130 136 docksom allmänt villkor att varor skall ha svenskt förädlingsvärde.Delta bör självfallet gälla även de varor som finansieras inom SEK-systemet. Jagär inle nu beredd att förorda någon fasl reglering av vilken högsta andelutländska komponenter som kan tolereras vid statsslödd finansiering. En sådanreglering skulle leda till en orimlig kontrollapparat och kunna få den effektenatt en tillverkning med otillräcklig produktivitet byggs upp. Enligt min meningbör en förutsättning för slöd vara atl svenska komponenter används där så ärmöjligt. Jag vill poängtera atl detta är en viktig fråga särskilt för mångamindre och medelstora företag. För att få underlag för eventuella fortsattaåtgärder avser jag att i samband med de rapporter om kreditgivningensutveckling som SEK lämnar också begära redogörelser för läget på delta omräde. EKNhar i sitt remissyttrande anfört att SEK bör ha möjligheteratt avslå en ansökansom i och för sig fyller kraven för stöd men där statsstöd inle skulle varanödvändig för affärens genomförande. Jag vill i detta sammanhang påpeka att somen allmän förutsättning gäller att stödet är nödvändigt för affärensgenomförande. Å andra sidan bör framhållas att de räntor som SEK tillämpar vidfinansieringen av exportkrediter i och för sig inte binder säljarensmöjligheler atl erbjuda andra räntevillkor som ligger på en högre eller enlägre nivå. De svenska exportörernas villkor bör enligt min mening inle avvikaalltför mycket frän de villkor andra länder erbjuder. Vad gäller villkoren m.m.för exportkreditstödel i övrigt förordar jag att nuvarande riktlinjer ihuvudsak skall gälla även i fortsättningen. 9.6Anpassning till andra länders villkor i enskilda affärer s. k. matching F.n. finns möjligheter atl i SEK-systemet anpassa villkoren för statsstöddakrediter till konkurrerande statsstödda ofterter från förelag i annat land,Consensusöverenskommelsen innehåller bestämmelser om detla. Beslut har, i de fäfall där sådan s. k. matching beviljats, fattals av regeringen i varje enskiltfall sedan SEK har hänskjutit ärendena till regeringen. I vissa fall fattar EKNbeslut om längre kredittid än vad som eljest förekommer för en viss vara pägrund av konkurrens från annal land. Denna matching av kredittid behandlas intehär. Den har delvis berörts tidigare. Utredningenhar diskuterat vilka möjligheter till följsamhet gentemot andra länderskreditvillkor i enskilda affärer som svenska exportkredilvill-kor skall ha.Ulredningen har därvid föreslagit att frägan om subventionerade villkor överhuvud taget skall lillämpas bör avgöras av SEK med ledning av de uppgifter mankan fä från EKN. När det däremot gäller atl konkurrera med andra länders budsom ligger under consensusnivån föreslår ulredningen atl besluten i de fallenbör ligga pä regeringen. Utredningen har också föreslagit att de tillägg tillconsensusvillkoren som finns i det svenska systemet dvs. den nuvarandekoslnadsmarginalen för SEK på 1980/81:130 137 0,och del nuvarande påslaget pä pä krediter i svenska kronor alltid skallutgå även om matching under consensusnivåerna beviljas. Utredningen föreslär enmyckel restriktiv tillämpning av matchingmöjlig-heterna. Remissinstansernahar i många fall uppfattat ulredningens förslag när det gäller matching somoklara. Näringslivets organisationer har genomgående förordat en liberalinställning till matching så att möjligheter öppnas att med svenskt statsstödhelt följa andra länders offerter. Med hänsyn till de förslag till sänkning avräntan vid statsstödda krediter som jag har lämnat erfordras matching nedtill consesusvillkoren, mera sällan. 1 vissa fall kan del dock förekomma attandra länder går under consensusvillkoren av skilda skäl. 1 många fall är detdå fråga om utökningar i statsstödet genom alt även inkludera biståndsmedel. Dåföreligger en s. k. blandad kredit. har som jag nämnt möjligheteratt lämna sådana krediter vid offerter till vissa . I likhel medulredningen finner jag inte anledning atl inom det ordinarie SEK-systemets raminföra möjligheter att matcha andra länders blandade krediter. Denna fräga fårbehandlas inom ramen för det svenska systemet för förmånliga utlandskrediter.Däremot kan det hända att konkurrenter i andra fall offererar krediter medräntevillkor under de överenskomna consensusnivåerna. För dessa fall finns iconsensusöverenskommelsen regler om notifika m. m. För vissa projekt avsärskilt stort intresse för svensk industri är jag beredd atl förorda attmöjligheter till matching öppnas under de i consensusöverenskommelsen angivnaräntenivåerna. Beslut i dessa frägor bör förbehållas regeringen ochtillämpningen bör vara restriktiv. Jag vill ocksä understryka att jag serdenna matchingmöjlighet som ett sätt för att fä till stånd endiskussion med andra länder om möjlighelen alt undvika villkor som ligger underde som överenskommits. Det extra räntepäslag somf.n. utgär vid kredit i svenska kronor kan, efter beslul av regeringen f.n.elimineras. Utredningen har föreslagit all det extra påslaget på svenska kronorsom föreslogs utöver del nuvarande påslaget skulle kunna elimineras genombeslut av regeringen. Del skulle då avse krediter pä visst land under viss tid.Jag har tidigare (avsnitt 9.5) förordat att det nuvarande räntepåslaget pä 0,5%per år bibehålls vid krediter i svenska kronor. Eftersom motivet att bibehållakronpäslagel pä 0,per är är att kreditgivningen i möjligaste män bör styrasUll sådana valutor som kan lånas upp pä de internationella länemarknaderna, börenligl min mening regeringen liksom ges möjlighet att besluta omundantag från kronpäslagel och då i första hand för enskilda affärer pä vissamarknader. Undantagen bör avse sådana affärer som är av särskilt stort intresseoch sådana marknader där preferensen för krediter i svenska kronor är så storatl frånvaron av möjligheter alt erbjuda krediter till consensusvillkor även isvenska kronor skulle få allvariiga konsekvenser för de svenska företagensmöjligheter att marknadsföra sina produkter. Prop.1980/81:130 138 9.7 Verksamheten inom SEK m. m. Verksamheten i SEK har på senare är till följd av en storefterfrågan på statsstödda exportkrediter expanerat myckel snabbt. Ut- ochupplåning ökar f. n. i en årstakt pä I 500 ä 2000 milj. kr. Detla har givelvisinneburit påfrestningar för bolagets personal och det har även lett till attsoliditeten sjunkit. Bolagets upplåningsrätl uppgår f.n. enligt bolagsordningentill av den utlåning som säkras av statsgaranti genom EKN resp. nämndenför fartygskreditgaranti (FKN) samt tio gånger del egna kapitalel. De senaregarantierna tecknas av . Delta innebär att om fordringar sominte är läckta av statens garanti utgör en hög andel av utlåningen, krävs ettstörte eget kapital hos bolaget. Statens garanti för en stor del av utlåningentorde även avspegla sig i lägre upplåningskoslnader.