prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — Vidare bör enligl mening den principiellarollfördelningen mellan ledningsgrupp och räddningsbefälhavarenklarläggas. Normallänets förhållande bör ligga lill grund härför. Länsstyrelseni län påpekar att oljeskyddskommitté i betänkandet (Ds Kn1979:13) Beredskap mot oljeutsläpp till sjöss föreslår alt den särskilderäddningsbefälhavaren bör biträda länsslyrelsen i Prop.1980/81:119 Bilaga 3.6 Kommundepartementet 439 beredskapsfrågor saml svara för löpande samordning ochsamverkan mellan kommuner och , mellan länsstyrelser samt församverkan med den sjöburna bekämpningsorganisationen. Dessutom bör han enligtförslaget svara för viss utbildning och information. Oljeskyddskommitténsambitionsnivå vad gäller räddningsbefälhavaren är sålunda väsenlligt högre änvad brandnämnden föreslår. i län är för sin del mertilltalad av oljeskyddskommitténs förslag i detta avseende och anför följande. hälsar med tillfredsställelse en ordning sominnebär att regelbundet kan få anlita sakkunskap inom häraktuellt verksamhetsområde. En motsvarande tillgäng till sakkunskap hadelänsstyrelsen tidigare i länsbrandinspektören. Erfarenheterna från den lid dålänsstyrelsen hade tillgäng till länsbrandinspektör är enbart positiva. Medtanke på den omfattning räddningstjänsten har fåll och de ökade krav som ställspå samhällsorganen i fråga om planläggning, information och insatser vidinträffad olycka skulle del vara värdefullt om kunde få möjlighelatt regelbundet anlita sakkunniga i vissa med räddningstjänstplaneringensammanhängande frågor saml vid utbildning och övning inom länet. Härförerfordras att medel ställs lill förfogande. Några remissinstanser anser att anvisningarna avseendeekonomiska rutiner är alltför knapphändiga och att de därför inle gertillräckligt slöd för planeringen. framhåller alt deföreslagna anvisningarna endasi innehåller en kortfattad instruktion om deekonomiska rutinerna i samband med planläggningen. Enligl verkets mening är detnödvändigt att förtydliga dessa instruktioner. Det har ofta visat sigoförmånligt att upphandla och sluta avtal i ett akut läge. Avropsavlal bördärför slutas med bl.a. sanerings- och transportföretag redan innan utsläppinträffat. Även avropsavlal om upphandling av sådan materiel som åtgår i storamängder vid saneringsarbete samt avtal rörande inhyrning av båtar etc. börträffas i förväg. Verkel anser atl brandnämnden bör utveckla anvisningarna pådessa punkter. Liknande synpunkter redovisas av och LO. Enligt LO:smening pekar erfarenheterna av saneringsarbetet i påbehovet av sädana anvisningar. Länsstyrelsernai och efterlyser anvisningar för hur denekonomiska kontroll, som enligt förslaget skall genomföras av länsstyrelserna,skall tillgå. kommun anser för sin del att ansvarel för nämnda kontrollbör åläggas specialister från brandnämnden. För att underlätta samråd och informationsutbyte mellan demyndigheter som deltar i en bekämpningsaktion rekommenderar brandnämnden ettutbyte av samverkanstjänstemän. På så sätt avdelar t.ex. räddningsbefäl- 1980/81:119 Bilaga3.6 Kommundepartementet 440 havarenen tjänsteman till operativa ledningsstab liksomkustbevakningen avdelar en person till räddningsbefälhavarens stab. Generaltullstyrelsentycker att detta är en bra lösning men anser att man även bör beaktamöjligheten att samgruppera staberna. Sistnämnda modell praktiserades med slorframgång under Operation . i Malmöhuslän tycker också att en gemensam stabsplals bör eftersträvas. Samverkandå flera län drabbas Generaltullstyrelsenpåpekar all regionala organisation omfatlar havs- och kuslvatlneninom fyra lill sex län med ell och samma operativa ledningsorgan för helaregionen. Vad gäller länsstyrelserna påpekas möjlighelen alt utnyttja gemensamledning för två län. Styrelsen vill påvisa den speciella problematik somföreligger i och där flera län kan drabbas även vid ganskamåttliga utflöden. Beträffande och bör därför enligt styrelsensmening överenskommelse ske om speciella ledningsarrangemang när mer än två länberörs av ett och samma oljeutsläpp. Despeciella förhållanden som råder kring påtalas även av iSkaraborgs län, som i detta avseende hänvisar lill del särskildahandlingsprogram för miljösäkra sjölransporter på och , som bl.a. berörda länsstyrelser utarbetat på uppdrag av regeringen. Närdel gäller hänvisar i lill en rapportfrån , som utarbetats på uppdrag av den s.k. "".1 denna rapport behandlas bl. a. samverkansproblemen när mer än elt län berörsav utsläpp. Deflesta remissinstanserna betonar uttryckligen viklen av att den personal somskall agera vid etl nödläge blir ordentligt utbildad och övad för ändamålet. Länsstyrelseni framhåller all en rätt upplagd och väl genomförd utbildnings-och övningsverksamhet ulgör en av grundförutsättningarna för all länsstyrelsenpå ell effektivt säll skall kunna leda och samordna räddningsljänstinsatsernavid ell större olje- eller kemikalieulsläpp. När det gälleranvisningsförslaget i denna del ifrågasätter länsslyrelsen emellertid omtillämpade övningar med organiserade fallenheter till lands och lill sjöss kantillföra räddningsledning erfarenheter som står i rimligproportion lill kostnaderna för denna lyp av övningar. Tillämpade enhelsövningarbör därför lämpligen bedrivas inom ramen för resp. enhet. mening bör de tillämpade övningarna i ell inledningsskedebedrivas som flera relativt enkla samverkansövningar i Prop.1980/81:119 Bilaga 3.6 Kommundepartementet 441 mindre skala för atl sedan successivt trappas upp till ensamverkansövning med som operaliv samverkanspartner på landsidan. i anser att avsnittet omutbildning fåll en allför blygsam omfattning i anvisningsförslaget och föreslårdärför att avsnittet utvidgas. Vidare föreslår att det uppdras åtstatens brandnämnd att ansvara för grundutbildningen av berörd personal vidlänsstyrelserna. LO understryker särskilt nödvändigheten av att denpersonal som skall syssla med saneringsarbetet får en ordentlig utbildning föruppgiften. Ett program för sådan utbildning bör utarbetas. Enligl LO:smening kan det också finnas anledning alt komplettera den stab som skall upprättasför bekämpningsinsatser med en utbildningsdelalj. Några remissinsianser betonar betydelsen av en välfungerande informationstjänst, avseende såväl intern som extern information.Länsstyrelsen i anser atl anvisningarna bör kompletteras medett särskilt avsnitt om informationstjänsten. 1 statens brandnämnds meddelande1978:3 med exempel på plan för regional räddningstjänst finnsvisserligen ett kort avsnitt om informationstjänst. Länsslyrelsen menar dockalt informationstjänsten är en så ulomordenlligl betydelsefull funktion altutförligare anvisningar för planläggningen bör ges. En särskildinformationsplan bör ularbelas och ingå som en del i oljeskyddsplanen.Alternativt kan den göras generell för flera olika typer av nödlägen och ingå iden regionala planen för räddningstjänst. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.7 Kommundepartementet 442 Sammanfattning av betänkandet (Ds Kn 1980:2) Personal förtillsyn av kust och skärgård Enligt invenlering uppgår antaletanställda med stationering längs kusterna och i skärgårdarna för närvarandetill ca 2500. I denna siffra ingår personal vid nio statliga myndigheler, tre skärgårdsstif-lelsersamt sjöräddningssällskapet. Antalet statligt anställda med stationering längs kusternaoch i skärgårdarna har totalt sett minskat . Del är framförallt inom som personalinskränkningar skelt i slörre omfattning.Personalen vid fyr- och lolsplatserna har minskat med ca 300personer. Reduceringen sammanhänger dels med den successiva automatisering avfyrar, som pågått , dels med atl etl antal lotsplatserdragits in till följd av sjöfartens koncentration till de större hamnarna. Ävenprincipen om lotsfrihet har bidragit till en minskning av antalet tjänster. Inom försvaret, och meteorologiska ochhydrologiska institut () har den kustbaserade personalen också minskat. 1regel har den fast stationerade personalen ersatts av teknisk utrustning ellerav rörliga enheter. Den enda myndighet som har haft en mer påtaglig ökning avantalet anställda längs kusterna och i skärgårdarna är tullverketskustbevakning, som under 1970-talel ökat sin personalstyrka med ca 100 personer.Ökningen sammanhänger främst med atl verkel 1970 ålades det nationellaansvaret för oljebekämpning till sjöss. som antalet anställda minskat har emellertidutvecklingen på en rad samhällsområden medfört atl behovet av tillsyn och övervakninglängs kusterna och i skärgårdarna ökat. Flera olika samhällsintressen ställersålunda ökade anspråk på tillsyn och övervakning. Bland sådana inlressen märksfrämst räddningstjänst, rörligt friluftsliv, naturvård och miljöskydd samtkulturminnesvård. Personalinskränkningar som genomförs av en myndighet kan ivissa fall fa betydande återverkningar för andra samhällsintressen. Enindragning av tjänster kan i sämsta fall leda till att underlaget för engodtagbar service för den kvarvarande befolkningen försvinner. Vidare kan en avbemanning,som medför en kostnadsbesparing för en myndighel, rent av framtvinga ålgärderhos en annan myndighel som betingar större kostnader än den förstnämndabesparingen. Det hittillsvarande systemet för handläggning av bemanningsfrågor,som innebär all personalbehovet bedöms isolerat av varje sektorsmyndighet försig, kan således leda till otillfredsställande resultat samhällsekonomisktsett. 1 framtiden måste därför ett mer övergripande betraktelsesätt vid 1980/81:119 Bilaga 3.7 Kommundepartementet 443 ställningstaganden i bemanningsfrågor införas, så atl detotala verkningarna av personalförändringar för såväl statlig som kommunalliksom enskild verksamhet beaktas. Etl minimikrav är alt del införs en garantiföratt personalinskränkningar inte får ske ulan alt andra huvudmän, som har behovav tillsyn och övervakning utmed kusterna, beretts möjlighet att redovisa hurdylika inskränkningar skulle påverka deras verksamhet. Mot denna bakgrund ochför att förbättra samordningen mellan olika samhällsintressen föreslär ny handläggnlngsordning. Denföreslagna handläggningsordningen beslår dels av en informationsskyldighet förvissa centrala myndigheter som planerar personalinskränkningar i sin kustbaseradeverksamhel dels av en utredningsskyldighet rörande verkningarna av dylikapersonalinskränkningar. De centrala myndigheter, som föreslås bli berörda av dennya handläggningsordningen, är , överbefälhavaren, ,statens vägverk, , , , statens naturvårdsverksamt generaltullslyrelsen. 1 fråga om militär verksamhet begränsasinformationsskyldigheten till personal i marinens sjöbevakningsorganisa-tionoch rörliga underhållsorganisalion. Informationsskyldigheteninnebär alt dessa statliga myndigheter åläggs att underrätta andraberörda centrala myndigheter saml i det aktuella länet innan ålgärdervidtas som syftar till indragning av personal längs kusterna. hari sin tur alt föra informationen vidare till berörda kommuner, landsting,övriga regionala och lokala organ samt organisationer. Sedan den centrala myndigheten fullgjort sininformationsskyldighet skall vid behov en utredning verkställas som närmareklarlägger om personalinskränkningen får negativa återverkningar på annan verksamheli det aktuella kustområdet. Beträffandefrågan om vdket organ som skall svara för utredningen presenteras tvåalternativ. Det första alternativet den regionala handläggningsmodellen innebär en decentraliserad handläggning genom att det samordnande ansvaret förutredningen läggs på . Del andra alternativet - den centralahandläggningsmodellen - innebär att utredningsansvaret förläggs till etl organpå central nivå. Två varianter av denna modell skisseras; antingen kan ulredningsansvarelanförtros den centrala myndighet som själv planerat indragningen eller åt eltnytt samordningsorgan, vilket skulle få som speciell uppgift atl svara fördylika utredningar. har stannat för att förorda den regionalahandläggningsmodellen med som ansvarigt utredningsorgan. Om länsslyrelsenfinner att den tilltänkta indragningen endast i ringa grad påverkar de anspråkpå bemanning, som finns hos olika huvudmän, skall indragningen kunnaverkställas. I annat fall skall göra en allsidig utredning avföljderna av den tilltänkta indragningen. 1980/81:119 Bilaga3.7 Kommundepartementet 444 utredningsarbetetskall höra berörda kommuner, , fackliga och andraorganisationer, statliga centrala och regionala myndigheter. Länsstyrelsensutredning skall dels innehålla en nulägesbeskrivning i bemanningsärendel, delsutmynna i ett förslag. 1 nulägesbeskrivningen bör ingå redogörelser förnuvarande personaluppsättning, arbetsuppgifter samt huvudmannaskap. Vidare börkostnaderna för verksamheten redovisas samt huvudmannens motiv för denaviserade indragningen. Utredningenbör innehålla en redovisning av de skilda samhällsintressen, som gör siggällande i ärendet. Förutom den verksamhet, som representeras av den nuvarandehuvudmannen, bör redovisa de regionalpoliliska verkningarna dvs.personalinskränkningens eventuella effekter på den lokala sysselsällningen,och landstingskommunal service, kommunikationer med fastlandet,postbefordran och varuförsörjning m. m. Vidare bör återverkningarna på räddningsljänsl,naturvård, miljöskydd, polisverksamhet m. m. analyseras. Slutligen bör ingå enredovisning av vad de övriga centrala myndigheterna, som är berörda avindragningen, anfört vid samrådet med . Omlänsstyrelsens utredning visar att personalinskränkningen medför betydandeolägenheter med hänsyn lill de anspråk på bemanning som olika samhällsintressenställer, skall utarbeta etl förslag som tillgodoser dessaanspråk. Förslagel skall utarbetas i nära samarbete med de nämnda organenoch organisationerna. Förslagetskall om möjligt innehålla lösningar, som innebär all de olikaarbetsuppgifterna så långt möjligt samordnas. 1förslaget skall även behandlas frågor om finansiering av en fortsatt bemanning,fördelning av kostnader mellan olika intressenter saml huvudmannaskap förpersonalen. förslagskall - efter eventuell remissbehandling överlämnas lill den myndighet somanmält sin avsikt atl företa indragning av tjänster. Om förslaginte godtas av myndigheten eller annan berörd statlig myndighet, skallförslaget överlämnas tid regeringen för prövning. Detsamma gäller omregeringens beslul fordras för att genomföra förslaget. 1länsstyrelsens uppgift som utredningsansvarig myndighel ingår att föreslålämplig huvudman för en bibehållen bemanning med flera intressenter.Huvudmannaskapet medför bland annat arbetsgivaransvar genlemol de anställda. TAK-utredningenhar härvid övervägt två principlösningar. Den ena innebär, att den slalliga myndighel,som bedöms ha störst inlresse av bemanningen, åläggs huvudmannaskapet. Denandra innebär att huvudmannaskapet i samtliga fall läggs på en och samma myndighel,förslagsvis sjöfartsverkel. 1 båda fallen får övriga intressenter köpa tjänsterav huvudmannen. förordar del förstnämnda alternativet. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.7 Kommundepartementet 445 Närdet gäller atl kombinera slallig verksamhet med sådan som bedrivs av kommunoch/eller enskild organisation pekar utredningen på möjlighelen alt lösahuvudmannaskapsfrågan genom bildande av särskilda stiftelser. Dennya handläggningsordningen kommer enligt utredningen alt medföra ökade förutsäitningaratt nå samordnade lösningar av tillsyns- och övervakningsuppgifler utmedkusterna. bör systemet medföra viss besparing eller leda till att fleraplatser kan hållas bemannade till samma kostnad som . Under enövergångsperiod kommer del emellertid alt saknas medel för alt täcka en del avpersonalkostnaden på vissa platser, trots alt starka samhällsintressen talarför fortsatt bemanning. Totalt räknar utredningen med att kostnaderna härföruppgår lill ca . Förall läcka dessa kostnader föreslås en försöksverksamhet med s.k. regionalpolitiskanpassning av statliga tjänster utmed kusterna inom en medelsram på 3 miljonerkronor . Verksamheten är avsedd att läcka vissa kostnader för fortsattbemanning på sådana platser där en indragning av tjänsterna kan leda lill altunderlaget för en elementär service för den kvarvarande befolkningen blir förlitet. Vidare förordas att de förslag om införande av båtavgift respektiveoljeavgift, som framlagts av andra statliga ulredningar, genomförs.Från vardera de två anslag som härigenom skapas bör reserverasför att täcka en del av kostnaderna för bemanning av platser som är särskiltviktiga från sjösäkerhets- och miljöskyddssynpunkt. Skulle emellertid dessaförslag till finansiering inle bli genomförda måste kostnaderna antingenläckas genom att ett specielll anslag om ställs tillregeringens förfogande eller genom Anslaget för oförutsedda utgifter. 30 1980/81. 1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 446 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (Ds Kn 1980:2) Personalför tillsyn av kust och skärgård Efterremiss har yttranden över betänkandet avgelts av ,överbefälhavaren, , statens vägverk, , Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut (), statskontoret, ,och statens historiska museer, ,, , , generaltullstyrelsen,statens planverk, domänverkel, statens brandnämnd, länsstyrelserna iStockholms, , , , , , ,, , , och , , ,, , , , ochNorrbollens län. , statstjänstemannaförbundet(ST), Centralorganisationen /SR, , sjöspor-lens samarbetsdelegation,stiftelsen , fritidsområden,och naturvård i län, svenska sällskapetför räddning af skeppsbrulne (sjörädd-ningssällskapet), , delegationen för samordning av havsresursverksamheten (havsresursdelegationen)och . Länsstyrelsernahar bifogat yttranden av polisstyrelsen i Tierps polisdistrikt, Gotlandsmilitärkommando, övre norra lotsdislrikl, iKalmar län, tulldirektionen i norra regionen, SmålandÖlandskustbevakningsområde, fiskenämnderna i , , ,och , landstingskommunerna i , ,, och samt , ,, , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , , ,, , , , , ,, och kommuner, skärgårdens intresseförenings kontaklorganisalion,samt . 1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 447 Flertaletremissinstanser delar ulredningens grundläggande uppfattning alt del nuvarandesystemet för handläggning av bemanningsfrågor, som innebär att personalbehovetbedöms isolerat av varje sektorsmyndighet för sig, är otillfredsställande.Flera remissinstanser efterlyser uttryckligen ett mer övergripande synsätt på bemanningsfrågoma,där hänsyn tas till alla berörda samhällsintressen. De flesta anser också atlde principiella förslag som utredningen lägger fram ger bättre förutsäitningarför samordnande lösningar av bemanningsfrågoma än hittillsvarande system. Ävenom flertalet remissinstanser är positiva redovisar en del av dem delvisannorlunda uppfattningar i vissa avseenden. är i huvudsak positivt till utredningens förslag men anser altutredningen borde ha gått längre och utrett hur stor bemanning som krävs föratt på etl optimalt säll få ulfört alla de anspråk som slälls via skildaintressen. Enligl verket utgår ulredningen från alt bemanningen för närvarandeär maximal vilket medför atl det endast kan bli fråga om indragningar iframtiden. Liknande synpunkter framförs även av i län, som tycker att utredningens förslag har en defensiv karaktär ochknappast ger någon tillfredsställande lösning på bemanningsbehovet längskusterna. Personalindragningarna inom slora kustområden har sålunda i stortsett redan genomförts. påtalar dessutom att frågor med anknytninglill bemanningen längs kusterna behandlats av flera ulredningar under desenaste åren. Enligt mening bör en samlad utvärdering ske avdessa utredningsförslag, varvid de regionalpolitiska effekterna bör klarläggas.De samlade resurserna hos de berörda myndigheterna är betydande ochdecentraliserings-möjligheterna, bla genom ökad samverkan, bör därvidklarläggas. Särskilt och operativa verksamhetbör uppmärksammas. Ensamlad utvärdering av de utredningsförslag som har behandlatfrågor om bevakning, tillsyn och räddningstjänst utmed kusterna och till havsefterlyses även av , överbefälhavaren, ,länsstyrelserna i och samt sjöräddningssällskapet. Generaltullstyrelsendelar i princip utredningens uppfattning alt bemanningen utmed våra kuster iframtiden bör ses i ett mera övergripande perspektiv än . Styrelsen hardock vissa principiella invändningar mot förslaget. Styrelsen anser sålunda allkuslbevakningens verksamhel kan bli lidande om förslagen genomförs. Enväsentlig begränsning i utredningsförslaget är enligl styrelsens mening allutredningen ej beaktat de betydande skillnader som föreligger mellan de olikamyndigheternas personal i fråga om uppgifter, kompetens, befogenheter etc. Deberörda personalgrupperna arbetar i allt väsenlligt enligt helt 1980/81:119 Bilaga3.8 Kommundepartementet 448 skildaförutsäitningar och kan totall sett endast i begränsad omfattning - i fleraavseenden inle alls ersätta varandra inom de verksamheter som innefattas ibegreppet "tillsyn och övervakning längs kusterna". Den utbildningsom ulredningen berör på sidan 145 kan inle annat än marginellt överbryggadessa skillnader i personalens kompelens och utnyttjande. Ser man enbart lillde regionalpolitiska aspekterna finner man att utredningen inte närmare skiltpå personal med arbetsuppgifter enbart på eller i närheten av stationeringsortenoch personal vars verksamhet ej har direkt anknytning till stationeringsorten.Delta ger enligt styrelsens mening en missvisande bild av de faktiskaförhållandena. Denav utredningen genomförda kartläggningen av olika samhällsintressens behov avpersonal längs kusterna är enligt styrelsens uppfattning ej tillräckligtdjupgående och har dessutom fått en alltför stark regionalpolitisk prägel.Gjord sammanställning upptar dessutom så väsenskilda övervaknings- och lillsynsbehovatl det ej är möjligt att dra några enhetliga slutsatser av det presenteradematerialet. Kuslbevakningensverksamhet är, som också framgår av presentationen i betänkandet, baserad på utnyltjandelav rörliga resurser främsl till sjöss och i luften för övervakning av storageografiska områden. Organisationen, som är rikstäckande, är under generallullstyrelsenorganiserad på fyra regioner, som var och en innefattar kusttrakterna inom fyratill fem län. Enligl styrelsens uppfattning har utredningen ej i tillräckliggrad uppmärksammat skillnanden mellan kuslbevakningens och övriga redovisademyndigheters verksamhet, i del att arbetsuppgifter kräver attresurserna utnyttjas inle bara i kuslvatlnen utan även långt ut till havs. Enärdet knappast kan vara riktigt alt eftersätta kravet på kostnadseffektivitet iden homogent kusttäckande organisationen som ulgör, villstyrelsen mot bakgrund av del ovan sagda ifrågasätta, om det över huvud tagetfinns tillräckligt bärande motiv för att inlemma frågor om nödvändigarationaliseringar inom denna organisation i ett handläggningsmönster av detslag som utredningen föreslagit. Styrelsen har däremot intet att invända motden informationsplikt till angränsande myndigheter rörande planerade pesonalminskningarm. m. som utredningen föreslår. Rikspolisstyrelsenär i likhet med generaltullstyrelsen kritisk till lösningar avbemanningsfrågor som innebär alt en myndighels arbetsuppgifter överförs tillannan myndighet. Enligl styrelsens mening medger polisarbetets speciellakaraktär och innehåll inte atl polisiära arbetsuppgifter generellt överförstill annan myndighet. anser för sin del alt det förefaller föga realistiskt attmotivera kuslbemanning med utgångspunkt från befintlig bemanning. Föreningenmenar vidare alt om t. ex. avbemanning av fyrar resulterar i att vissaservicefunktioner till skärgårdsbefolkningen minskas, så är detta knappast ettkriterium för atl kvarhålla bemanningen på fyrarna eftersom fyrverksamhetenfinansieras genom sjöfartsavgifterna. Det ligger i näringens intresse atlnedbringa dessa avgifter. Etl sätt att åstadkomma delta är automatisering.Föreningen är medveten om de regionala och arbetsmark- 1980/81:119 Bilaga 3.8 Kommundepartementet 449 nadsmässiga aspekterna och anser att dessa mäste lösas.Men atl för delta ändamål kvarhålla bemanningen på fyrar eller lotsservice ifarleder, som inte används, synes föreningen gravt felaktigt. Liknandesynpunkter redovisas även av .