prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Atl slälla statens vatten till förfogande på föreslaget sätl skulleinte bara utgöra en stimulans för dessa sammanslutningar utan även leda till enökad föreningsbildning på platser som saknat föreningar av detta slag.En sådan utveckling skulle vidga möjligheterna till en meningsfullfritidssysselsättning för många fiskeintresserade människor i och med att defiskande själva skulle få ansvar för vattnens skötsel, finansiering ochnyttjande. Från samhällels synpunkt torde del knappast kunna råda någon tvekanom det ändamålsenliga i denna utveckling. Deideella föreningarna saknar oftast ekonomiska möjligheler att som arrendatorerav slalliga fiskevatten erlägga annat än symboliska belopp i avgifter. Detlabör dock inte utgöra något hinder. Det bör i stället från samhällels sida sessom en tillgång atl det finns sammanslutningar, som är villiga att ta på sigett ansvar att vårda och upplåta fiskevatten. Enligt vår uppfattning bör deavgifter som flyter in genom t. ex. försäljning av fiskekorl användas till vårdoch skötsel av berörda fiskevatten samt till information och service beträffandedessa. Vi föreslår därför au upplåtelser lill fiskeklubbar o. d. av fiske islalens vatten skall ske utan ersättning till staten i den mån klubben upplåtereller har för avsikt atl upplåta fiske ål allmänheten på skäliga villkor. Statenbör som fiskerättsägare aktivt verka för atl fiskevårdsområden bildas. Efterdet alt etl sådant område bildats, kan fisket inom området t. ex. arrenderas uttill en ideell förening som får ansvaret för skötseln av vattnet ochfiskekortsförsäljningen. För många fiskevårdsområden kan detta tillvägagångssättvara enklare än att de själva har hand om administrationen. Enligt vår meningbör det inte heller föreligga något hinder mol alt en ideel organisation, somtili följd av upplåtelse disponerar visst fiske som Prop.1980/81:153 81 tillhörslaten, företräder det statliga ägariniressel i ell fiskevårdsområde som bildasav bl. a. del upplåtna fisket. Sannoliktkommer det alllid atl finnas statliga fiskevatten som av en eller annananledning inte kan skötas på föreslaget sätl. Det bör då ligga nära till handsför den kommun, där fisket är beläget, all engagera sig i denna verksamhet föratt säkerställa fortsatt tillgång lill fritidsfiskemöjligheter inom kommunen.Detta kan framför allt vara lämpligt i områden där ägarförhållandena är starktsplittrade, där frivilliga föreningar saknas eller där kommunen äger egnafiskevatten med ensamrätt eller tillsammans med staten i gemensammavattenområden. Det kan vara förenat med avsevärda fördelar att organiserafritidsfiskemöjligheterna inom ramen för en kommuns lotala fritidsutbud. Medkommun menar vi i detla sammanhang både primärkommun och landstingskommun. Detkommer därjämte atl finnas statliga fisken och fiskevatten, vilkas förvaltninginle utan svårigheter kan överiåtas på en ideell organisation. Vi syftar dånärmast på fisken av typ laxfisket i , 1 sådana fall förordar vi atthela förvaltningen ligger kvar hos domänverket. Motsvarande bör enligt våruppfattning gälla för de vatten som är belägna inom nationalparker ochnaturreservat. Det naturliga är att även ifortsättningen har det centrala förvaltningsansvaret för dessa vatten. 1 detsammanhanget vill vi också förorda ökade upplåtelser av fiske i nationalparkerna.F. förekommer fiskeupplåtelser endast inom . Områdeni direkt anslutning lill olika vandringsleder påverkas redan av mänskligaaktiviteter och vi anser inte att reglerade fiskemöjligheler längs dessa lederskulle innebära några avsevärda nackdelar från naturvårdssynpunkt. Möjlighetenlill fiske skulle däremol uppfattas mycket posilivt av de fritidsfiskande. Äveninom olika naturreservat bör det vara möjligt att i större utsträckning änhittills kunna tillgodose frilidsfiskeintresset. Beträffandede vattenområden, som är belägna ovan odlingsgränsen och på renbetesfjällen iJämtlands län, och som enligl vårt förslag inte kan ingå i fiskevårdsområde,bör lantbruksslyrelsen och berörda lantbruksnämnder ägna ökad uppmärksamhet åtmöjlighelen att genom avtal med samebyarna säkerställa ett mera långsiktigtutbud av fritidsfiskemöjligheter. Inget hindrar sedan att de fiskevatten, varomavlal träffats, sköts och upplåts av en ideell organisation eller av en kommun. Ansvaretför att de föreslagna riktlinjerna för förvaltningen av statens fiskenfullföljs åvilar i första hand de förvallande myndigheterna. Fiskenämndernabör dock ges elt stort infiytande när det gäller att påverka frågan hur statensvallen skall nyttjas. Fiskenämnderna är f. n. de enda regionalaorgan som kan överblicka behovel av fiskemöjligheter och vilken kvalitet somerfordras. har nämnderna det regionala ansvarel för fiskevården ochför att de medel som satsas på sådana åtgärder blir utnyttjade på bästa möjligasätt. Det är framför allt viktigt att de förvaltande myndigheterna ochfiskenämnderna verkar i enlighet med de föreslagna riktlinjerna i delregionala och kommunala planeringsarbetet på fiskets område. Innehållet i dennafiskeplanering bör enligt vårt förslag vara avgörande för hur statensfiskevatten skall disponeras. 6 1980/81. 1980/81:153 82 Minstlika viktigt som våra förslag för att tillgodose fritidsfiskets behov avfiskevatten är att fisket håller en god kvalitet. Fiskbeståndeni såväl havs- som inlandsvattnen utgör en resurs, som har få motsvarigheter iandra länder. De utgör i sig ett gott underlag för såväl ett livskraftigtyrkesfiske som ett omfattande fritidsfiske av god kvalitet. En fömtsättningför en gynnsam utveckling av fisket är emellertid att resurserna vårdas rätt -att de brukas och inte förbmkas. Etlallsidigt bedrivet fiske utgör normall den bäsla fiskevården. Det är dock långtifrån alltid som beskaltningen är välavvägd. Följden härav har blivil, attmånga vatten innehåller fiskbestånd som är i obalans både vad gällerartsammansättning och ålder. Liknande effekler uppkommer också ofta till följdav annan yttre påverkan, t, ex. valtenkraftsutbyggnader, tillförsel avförorenande ämnen etc. Inu nämnda situationer krävs fiskevårdande ålgärder av olika slag för atl igöriigaste mån återställa beståndsbalansen eller - när detta är lämpligare-styra in fiskproduktionen på alternativa vägar. Särskilda fiskevårdsinsatserkan också komma i fråga. Detsvenska yrkesfisket kommer i större utsträckning än tidigare attbli beroende av tillgången på fisk i den svenska fiskezonen samt i svenskakust- och inlandsvatten. kan det antas att fritidsfisket kommer altslälla välmotiverade krav på att få del av tillgängliga resurser. Omfattningenav fritidsfisket kommer sannolikt att öka ytteriigare. Fritidsfisket äremellertid ojämnt i intensitet och i huvudsak koncentrerat till tätorternasomgivningar samt till strömvatten, kustvatten och vatten i fjällväriden. Denutveckling på yrkes- och fritidsfiskets område som kan torväntas medför bl. a.,alt behovet av fiskevårdande insatser kommer att öka. Fiskevårdsplaneringen bör sikta till att åstadkomma långsiktigaplaner för slörre kustavsnitt samt för hela vattensystem eller delar därav.Sådana översiktliga planer bör kunna utgöra värdefulla riktlinjer inle minstför lokala fiskevårdsprogram. Vihar kunnat konstalera att behovel av fiskevårdande åtgärder är stort, men auresurser hiuills saknats för alt vidta lämpliga sådana åtgärder i erforderiigomfattning. De fiskevårdsålgärder som vi anser vara särskill angelägna ärföljande: Dutsättning av laxfisk i kusl- och inlandsvatlen, Dutsättning av ål i kust- och insjövatten, nbekämpande av fisksjukdomar, nadministrativa åtgärder, vilka kan leda lill atl förutsättningarna ökar för attgoda resultat erhålls av tidigare angivna fiskevårdsåtgärder, n forsknings- ochutvecklingsarbete inom fiskevården. 1980/81:153 83 Utövervad nu sagts föreslår vi att länsfiskestadgorna slopas och att särskildafiskesladgor fastställs för större regioner. Kusten bör därvid delas in i fyraregioner med ledning av de skilda fiskerätlsliga förhållandena. Vad gällerinlandet bör enligt vår uppfattning en uppdelning ske i två regioner med gränsvid - , som utgör en naturiig biologisk gräns. En särskildstadga bör därutöver finnas för de slora sjöarna med hänsyn till att defiskerätlsliga förhållandena där skiljer sig väsentligt från vad som gäller förövrigl inlandsvatlen. Konfliktermellan olika kategorier fiskande Trotsatl de nalurliga förutsättningarna för fiske är mycket goda i vårt landuppkommer ibland konfliktsiluationer till följd av konkurrens om t. ex. vissafiskarter, fiskeplatser eller möjlighelerna atl försälja långslen. Grunden förkonflikterna är i allmänhet olika för olika områden. UtefterNorrbottens läns kust konkurrerar yrkes- och binäringsfiskarnastrålfiske efter siklöja med de s. k. deliidsfiskarnas skötfiske efter sammaart. Konkurrensen gäller dels fiskeplatserna, dels möjlighelen atl försäljafångsten till rimliga priser. Problem på avsäiiningssidan föreligger därjämleför yrkesfiskare utefter hela vad gäller sik och strömming.Delta är en följd av atl stora kvantiteter av dessa arter saluförs lill ettbilligt pris av andra fiskande än yrkesfiskare. Vadgäller får yrkesfisket vidkännas konkurrens från ett omfaltandedeltidsfiske efter ål med småryssjor samt, åtminstone inom vissa områden inärheten av tätorter, ett betydande skötfiske efter strömming.Konkurrensen omfattar även arrenden av enskild fiskerätt. Ofta har yrkesfisketdärvid fått vika till förmån för andra, mer kapitalstarka intressen. Konfiikterförekommer därjämte mellan trål- och skötfiskare. Motsättningarna rör i förstahand frågan om vilken kategori som skall anses ha företräde till fisket efterströmming i de s. k. trålfiskeområdena. Vidsyd- och västkusien är det icke-yrkesmässiga fisket med andra redskap änhandredskap lill stort förfång för såväl yrkesfiskel som fisket med handredskap.Konkurrensen avser både fångslullaget och utrymmet på fiskeplatserna. I någrafall föreligger konkurrens också på avsalusidan. Detta gäller främst vidförsäljning av sill och garnmakrill. Vid vissa delar av ochBohusläns kust är det slrandnära icke-yrkesmässiga fisket med nät såomfattande att det allvarligt försvårar eller t, o, m. omöjliggör yrkesfiskeoch fiske med handredskap. Vadgäller föreligger motsättningar mellan yrkesfiskare och s. k.dellidsfiskare i första hand till följd av en konkurrens om fiskeplatser. Konkurrensföreligger emellertid även på avsalusidan. Problemen, som varit avförhållandevis ringa omfattning, tycks öka efter hand som det s. k.deltidsfisket ökar. /är motsättningarna koncentrerade till fisket efter gös. Ettomfattande nätfiske bedrivs efter denna art av s. k. deltidsfiskare och avfiskerättsägare. 1 förekommer ett deltidsfiske efter lax och öring. 1980/81:153 84 Dettafiske kan anlas öka i omfattning i och med atl lillgången på dessa arter ökartill följd av utsättningar. 1Vänern är deltidsfisket med nät efter laxfisk omfattande. Det föreligger enuppenbar risk för att framför allt rödingen blir föremål för en allt kraftigarebiologisk överfiskning. Konkurrensen från dellidsfiskel är besvärande loryrkesfisket även på avsalusidan. Detta gäller inte endast utan även sik. I föreligger motsättningar mellan dem, som fiskar med slöd avenskild fiskerätt, och dem, som fiskar med stöd av frifiskerätl. Konfliktermellan olika grupper av fiskande lyder på alt resursen eller utrymmet interäcker åt alla. 1 den mån anledningarna till dessa motsättningar inle kanundanröjas, exempelvis genom alt fiskevårdande åtgärder vidtas, kan det blinödvändigt att reglera fisket i någon form. Det förutsätter i sin tur att detförst sker en planering av hur resursen bäsl skall nyttjas. 1vårt betänkande Fiskevårdsområden (Ds Jo 1976:6) har vi framhållit betydelsenav regional och planering på fiskets område. Vi avser därmed planeringför en rationell och ändamålsenlig hushållning med våra fiskbestånd, dvs.nyttjandeplanering. Enligt vårt förslag bör fiskenämnderna få till uppgift atlupprätta särskilda hushållningsplaner för områden med speciellt kompliceradefiskeförhållanden. Dessa planer skall godkännas av länsstyrelse. I övrigl anservi atl fiskels intressen bör vägas in på ett naturligt sätt i den kommunalaplaneringen. Någon särskild fiskeplanering på nivå har därför inteföreslagits. 1 enkonfliktsituation bör enligt vår uppfattning företräde ges fritidsfisket medhandredskap samt yrkesfisket. Besläinmelsertill förmån för frilidsfiskel Föratt stödja frilidsfiskel med handredskap föreslår vi atthandredskapsfiskel släpps fritt vid , vid länskuster saml i de , an inskränkningar aldrig skall kunna meddelas iallmänhetens rätt att fiska medhandredskap i annat fall än då detla är påkallat med hänsyn till fisketsvård och bedrivande, atl elt från allmänhetens synpunkter atiraklivi fiske medhandredskap, som inteupplåts på skäliga villkor, skall kunna upplåtas genom myndighets beslut,an fiske, som är av väsenllig betydelse för allmänhetens friluftsliv, i vissa fallskall kunna exproprieras samt an statens vatten som regel skall upplåtasavgiftsfritt till fiskeklubbar o.d., som säljer fiskekon till allmänheten i den män fisket inte erfordras Viföreslår därjämte förenklade regler för bildande av fiskevårdsområde samt enmöjlighet att erhålla bidrag till bildandekoslnaderna för defiskevårds-områden, som upplåter eller har för avsikt att upplåta fiske åtallmänheten. 1980/81:153 85 Bestämmelsertill förmån för yrkesfisket Vad gäller yrkesfisket föreslår vi allendast licensierad yrkesfiskare skall ha rätt att fiska med trål, snörpvad,snurrevad, landvad, nät med större höjd än samt laxlinor ochlaxdrivlinor, altvid sidan av fiske med handredskap endast yrkesfiske som regel skall fåbedrivas inom sådana områden (licensområden) där ett obegränsat fiske inlelängre kan få bedrivas av alla, atttillstånd till fiske med fasta redskap på allmänt vatten samt på enskilt vattenvid skall kunna beviljas endast licensierad yrkesfiskare, attlicensierad yrkesfiskare skall ha företrädesrätt till upplåtelse av fiske istatens vatten, om sådan upplåtelse inte strider mot planbestämmelser samlatl fiske med fasla redskap på statens vatten som regel skall kunna upplåtasendast till licensierad yrkesfiskare. Utövervad nu sagts innebär vårt förslag till lag om fiske i huvudsak följande. DDe fiskerätlsliga förhållandena längs ostkusten - från gränsen mot inorr t. o. m. i söder med undantag för Gollands länskuster - föreslås bli oförändrade. DAllt enskilt fiske med rörligt redskap vid Gollands läns kuster, vid samt vid östra och södra kuster föreslås inlöst. Detlainnebär att den enskilda fiskerätten vid ifrågavarande kust-sträckor enligtförslaget endast kommer att omfalla fiske med fast redskap. DAllt fiske på enskilt vatten vid västkusien med undantag av fiske efter ostronintill 200 m från fastlandet eller från ö av minst 100 m längd, föreslåsjämställt med fiske på allmänt vatten. Den enskilda fiskerätten på västkustenkommer därför att omfalta endasi nämnda ostron-fiske. DBestämmelserna om licens för yrkesfiske föreslås bli ändrade så att licens kanmeddelas för enskild person samt för sådant fiskefartyg som är att anse somskepp i sjölagens mening. nFiske med vissa redskap föreslås som tidigare nämnts bli torbehållet innehavareav yrkesfiskelicens. Denna bestämmelse skall enligt förslaget inte gälla sådantfiske, som utövas med stöd av enskild fiskerätt. DFör alt reducera men även fördela fisket inom områden, där ett obegränsat fiskeinle längre kan förekomma, föreslås alt särskilda s. k. licensområden skallkunna läggas ul. Beslut om utläggande av sådant område skall fattas avfiskeristyrelsen efler hörande av fiskenämnd. Licensområden skall kunna läggasut i allmänt vatten ävensom i enskilt vid väsi-och sydkusten samlGolland i de fall där a)ett obegränsat fiske inte kan fortsätta, eftersom resursen då hotas samtyrkesfisket och fisket med handredskap anses böra ges företräde framför annatfiske eller 1980/81:153 86 b)fisket med t, ex. nät är så omfattande att yrkesfisket och det fiske sombedrivs med handredskap inte får tillräckligt utrymme. inomlicensområde skall yrkesfiskare få fiska med de redskap, som anges i licensen,medan andra fiskande skall få fiska med handredskap och i övrigt enligt debestämmelser som gäller för området. Inom licensområden, som är belägna näratätbefolkade delar av landet, torde endast fiske med handredskap böra vara frittför alla fiskande. Inom övriga licensområden torde emellertid även vissa andraredskap kunna få användas av allmänheten. Genomutläggande av licensområde kan inte sådant fiske regleras som bedrivs med stödav enskild fiskerätt. DÄven om bestämmelserna om såväl yrkesfiskeredskap som licensområde har lillsyfte att bl. a. komma till rätta med deltidsfisket torde det vara nödvändigtmed en reglering på avsalusidan för atl deltidsfiskeproblemet skall kunna lösashelt. Vi föreslår att denna fråga blir föremål för fortsatt utredning. nNuvarande tillståndsplikt vad gäller fiske med fast redskap på allmänl vattenföreslås utvidgad till att omfatta allt sådant fiske på såväl allmänl somenskilt vatten utefter kusterna och i sjöarna i . Denföreslagna tillslåndsplikien vad gäller fiske med fast redskap på enskiltvatten är inte avsedd att annat än i speciella fall begränsa enskildafiskerätlsägares möjligheler att fiska med fast redskap på eget vatten. Tillståndspliktenutgör i delta fall i praktiken endasi en anmälningsskyldighet. Genom dettaanmälningsförfarande blir det dock möjligt att registrera antalet fasta redskappå enskilt samt att inhämta uppgifter om fångstuttag. Med ledning avdessa uppgifter får den tillstånds-givande myndigheten möjlighet att bedömafisketrycket inom visst område. Om delta är för hårt, sett frånfiskevårdssynpunkl. kan antalet tillstånd till fiske med fast redskapbegränsas. Detla föruisätter dock alt fiske med andra redskap inskränks imotsvarande mån inom del aktuella området. DExpropriation skall såsom tidigare nämnts kunna ske av fiske, som är avväsenllig betydelse för allmänhetens friluftsliv. Enligt förslaget skallexpropriation därutöver kunna komma i fråga för alt erforderliga fiskevårdsåtgärderskall kunna vidtas samt för att vetenskapliga undersökningar och försök skallkunna utföras vad gäller fiske. Innebördenav vårt reviderade förslag till lag om fiskevårdsområden är i huvudsak följande. nFiskevårdsområde skall ha till syfte att främja ändamålsenligt nyttjande avfiske och god fiskevård. DFiskevårdsområde skall kunna bildas beträffande fiske som är samfällt ellereljest tillhör eller utgör flera fastigheter med mer än en ägare. Fiskevårdsområdekan därjämte om särskilda skäl föreligger bildas av en fas- 1980/81:153 87 tighetmed flera delägare. Det förhållandet att fiske förvaltas avsam-fällighetsförening ulgör inte hinder alt fisket ingår i fiskevårdsområde. DFiske som blivit anvisat lill samernas uteslutande begagnande skall kunna ingåi fiskevårdsområde. 1 och med att fiskevårdsområde bildats skall den sameby,inom vars område det berörda fisket är beläget, anses som delägare. Därjämteföreslås alt rennäringslagen ändras så alt samerna genom avlal med enskildafiskerältsägare hell eller delvis skall kunna avstå från sin fiskeutövningsrätti sådant enskilt vatten, som ingår i fiskevårdsområde, vari sameby inte ärdelägare. DBildande av fiskevårdsområde skall stå i överensslämmelse med ochregional planläggning på fiskels område. nFiskevårdsområde skall bildas vid förrättning. Förrältningsmannen skallverkställa en preliminär utredning rörande äganderätten lill det fiske somberörs saml upprätta förteckning över de fastigheter, som enligt utredningenhar fiskerätt. DVid förrättningssammanträde skall fiskerältsägarna ha möjlighet att anmälaanspråk på fiskerätt. Förrältningsmannen skall tillse att innebörden av dessaanspråk blir klarlagd och därefter upprätta en reviderad fiskerätlsförteckning. DEnligt förslagel skall fiskevårdsområde i princip bildas om planvillkor ochövriga förutsättningar är uppfyllda. Etl opinionsvillkor, som utformats efterförebild från faslighetsbildningslagen, anläggningslagen, lagen omvattenförbund m. fl. lagar, har därjämte inarbetats i förslaget. DFinner förrältningsmannen atl fiskevårdsområde skall bildas skall han meddelabeslut därom samt fastställa grundregler för området. Grundreglerna skallinnehålla uppgift om del fiske som ingår i fiskevårdsområdet, områdets ändamål.samt gmndläggande bestämmelser om fiskets nyttjande. DFörrätlningskostnaderna skall såsom huvudregel fördelas mellan fiskerältsägarnaefter vad som är skäligt. DAnslutning av fiske lill bestående fiskevårdsområde samt uteslutning av fiskefrån sådanl område föreslås ske vid förrättning efter i huvudsak samma reglersom gäller för bildande av fiskevårdsområde. DVid omröstning på fiskeslämma har i normalfallet varje delägare en röst. Omminst en Qärdedel av de närvarande röstberättigade delägarna vid en fiskestämmabegär det skall röstning i vissa för områdets verksamhet väsentliga frågor skeefter delaktighetslal. DOm visst fiske är av väsentlig betydelse för delägares försörjning får utanvederbörandes samtycke upplåtelse inte ske av det ifrågavarande fisket i denmån delta ägs eller brukas av honom med ensamrätt eller eljest tilldelals honomsåsom särskild lott. Delföreligger elt klart behov av förbättrad fisketillsyn och denna utgör ettviktigt led i fiskevården. Kustbevakningenbör enligt förslaget även ha huvudansvaret för fiskelillsynen tillhavs. 1980/81:153 88 Kustbevakningenhar enligt vår mening också de största resurserna för fisketillsyn vid kusternasamt i och . Med hänsyn härtill föreslår vi atl huvudansvaret förtillsynen inom dessa vatten skall åvila . Genomatl ålägga huvudansvaret för fisketillsynen i kuslvatlnen vinnsdärjämte den fördelen atl någon gräns inte behöver dras mellan övervakning tillhavs och vid kusterna. Kustbevakningenbör bedriva elt nära samarbete med polisen, marinen och sjöfartsverkel samt itillsynsarbetet biträdas av särskilt förordnade fiske-tillsynsmän. Iinlandsvattnen med undantag för och bör polisen ha huvudansvaretför fisketillsynen på allmänl vatten och enskilt frivalten samt sådan tillsynpå enskilt vatten i övrigt, som föranleds av allmänna intressen. Polisen börvid utövandet av tillsynen biträdas av särskilt förordnade tillsynsmän. Vårtförslag att och polisen i tillsynsverksamheten bör biträdas avsärskilt förordnade fisketillsynsmän bygger på del faktum atl vare sigkustbevakningen eller polisen har möjligheler all avsätta egna resurser för entillfredsställande tillsyn. Därtill kommer att fiskelillsyn ofta med fördelutövas av personer med god lokalkännedom och möjligheter alt fortlöpande utförabevakning inom visst område. Fråganom kusibevakningspersonalens befogenheter utreds av sjöövervakningskommiltén(H 1977:07). Etl ställningstagande lill befogenhetsfrågan bör därför inle skenu. Vi vill dock för vår del uttala att det - för att fisketillsynen skallkunna bedrivas rationellt och effektivt - är angelägel attkustbevakningspersonalen får ökade befogenheter. Särskilt viktigi är det attdenna personal får rätt att gå in i låsta utrymmen. Vi anser också atlfisketillsynsmännens befogenheter bör ökas i förhållande till vad som f. n.gäller. Fisketillsynsmänbör enligt förslagel förordnas av länsstyrelse. Förordnande bör varatidsbegränsat. Fiskelillsynsmännenbör organisatoriskt inordnas under kuslbevakningens regionala ledning resp. delokala polisstyrelserna. Del bör ankomma på den ansvariga bevakningsmyndighetenatt svara för operativ ledning av fisketillsynsmännens insatser. Delbör åligga generallullstyrelsen resp. alt i samråd medfiskeristyrelsen utfärda de allmänna riktlinjer för den operativa ledningen avfisketillsynsmännens verksamhet, som erfordras för atl åstadkomma önskvärdlikformighet inom landel. Riktlinjernaför fisketillsynen inom resp. län bör oavsett vilken myndighel som svarar förden operativa ledningen besluiasav länsslyrelsen efler samråd medlänspolischefen, kuslbevakningens regionala ledning och fiskenämnden.