prop · G40361 · 1980-12-31 00:00:00 — hellerberedd att föreslå alt de läggs lill grund för lagstiftning ulan ytteriigareöverväganden. Jag avser emellertid alt i ett följande avsnitt något beröra denföreslagna förseningsavgiften. Delbetänkandelom besvärsregler vid allmän fastighetstaxering innehåller förslag som sträckeröver flera områden. Därvid berörs vissa frågor som lämpligen bör behandlas avriksdagen sä att nya bestämmelser kan träda i krafl den Ijanuari 1981. Jag avser här de delar i betänkandet som rör följdändringar tillden nya fastighetstaxeringslagen. En viktig fråga rör inkomstbeskattningen avägare till specialbyggnader, dvs. sådana byggnader som är undantagna frånskatteplikt vid fastighetstaxeringen. Jag avser nu alt ta upp dessa frågor ochåterkommer till de återstående. Emellertid vill jag redan nui ett följande avsnitt någol närmare beröra de övriga frågor som kommitténbehandlat. Till protokollet i detlaärende bör som bilaga 1 fogas en sammanfattning av kommitténs förslag och sombilaga 2 den av kommittén föreslagna lagtexten i dess helhet. Belräffande nugällande regler samt kommitténs närmare överväganden hänvisas till betänkandet. Till protokollet i delta ärende bör som bilaga 3 fogas enförteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandenai de delar som las upp i lagrädsremissen. Somjag redan har påpekat tar jag nu bara upp de delar av kommitténs förslag därriksdagsbehandling lämpligen bör ske under innevarande år med hänsyn lill detönskvärda ikraftträdandet. Jag avser här i första hand de följdfrågor som måstelösas på grund av alt den nya fastighetstaxerings-lagen bygger på dt delvisnytt syslem när del gäller alt undanta vissa allmännyttiga fastigheter frånskatteplikt. Innan jag går in på dessa frågor villjag försl något beröra övrigadelar av kommitténs förslag. Kommittén har lagt framförslag som syftar till alt förbättra beslutsunderiaget vid fastighetstaxeringensaml att öka det allmännas kontrollmöjligheter. I denna del utmynnarkommitténs överväganden främst i dt förslag om all bl. vilja skall kunna besiktiga en fastighet.Förslagel har fält ell ganska blandat mottagande av remissinstanserna. Även omflertalet av dessa tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran har detlikväl pekats på sä många problem all jag anser ytterligare övervägandennödvändiga innan jag är beredd alt ta ställning. behandlal en del frågor som rör bl. a. möjligheten att rättafelaktiga taxeringar. Den kanske största ändringen i denna del avser förslagelom att införa nya möjligheter lill besvär i särskild ordning vidfastighetstaxeringen. Delta förslag innebär bl.a. att om en domstol 1980/81:61 23 skullefrångå en av eller länsstyrelse utfärdad anvisning i ettenstaka fall så skulle härigenom en möjlighet öppnas all i särskild ordningändra även andra ägares fasfighdstaxeringar. Även här har sädan kritikframkommit att ytterligare överväganden är nödvändiga. Jag räknar med attåterkomma i denna och den närmast föregående frägan senare under delta år. 1 det tidigare nämndadelbetänkandet (Ds B 1980:4) Förseningsavgift vid allmän fastighetstaxering harkommittén behandlat inle bara sagda avgift utan även frågan om skattetilläggvid fastighetstaxering. Kommittén föreslog emellerfid att baraförseningsavgift skulle införas. I det nu akluella belänkandet (Ds B 1980:8)diskuteras även om inle skattebroltslagen skulle kunna ändras sä att den komatt omfatta även oriktiga uppgifter som lämnats vid fastighetstaxering. Destraffbestämmelser m. m. som gäller vid fastighetstaxering finns i 18 kap.30 8 faslighelslaxeringslagen (1979: 1152), FTL. Här kan böter eller fängelse ihögsl komma i fråga om någon uppsåtligen eller av grov oaktsamhetlämnar oriktiga uppgifter. Även den som underläteratt lämna allmänfastighetsdeklaration kan komma att bötfällas. bör intedel nuvarande ansvarsområdet för oriktiga uppgifter vidgas. Man betonaremellertid vikten av att nuvarande regler tillämpas sä att överträdelserna ierforderlig omfallning verkligen beivras. Detta resultat bör enligl kommitténkunna näs genom att den nuvarande anmälningsskyldighet till åtal som åvilarlaxeringsnämndsordförande, lokal skaltemyndighet och skattechefeffektiviseras. Anvisningar om della kan enligt kommittén utfärdas av RSV eftersamråd med riksåklagaren. Kommitténs övervägandenoch förslag i ansvarsfrågorna biträds eller lämnas ulan erinran av de flestaremissinslanser som tagit upp frågan. För egen del är jag av samma uppfattning.Även i fråga om förseningsavgiften kan del ifrågasättas om inle nuvarandesanktionsformer kan anses vara tillfyllest. För dagen är jag emellertid inteberedd alt ta ställning i frågan. Denna bör i stället las upp i samband medkommande ändringar av fastighetstaxeringen med utgångspunkt bl.a. i väntadeförslag års fasUghelstaxenngskommitlé. De av kommittén framlagdaförslagen i fråga om vissa sekretessbestämmelser kommer jag att la upp i annatsammanhang. 2.2.1Inkomstbeskattningen av ägare av specialbyggnader, m. m. Genomtillkomsten av FTL ändrades de regler som anger i vad mån fasligheter skallundantas från skatteplikt. Även om vissa grundläggande principer behållits ärolikheterna gentemot den tidigare ordningen tämligen stora. Frågan är i vadmån dessa ändringar skall slå igenom vid inkomstbeskattningen där på flerapunkter en direkt koppling f.n. föreligger lill skattepliktsreglerna förfastigheter. Prop.1980/81:61 24 Enligl1975 års fastighelslaxeringsregler krävdes för att faslighet skulle undantasfrän skatteplikt förutom att den användes på vissl allmännyttigt säll i regelockså att den ägdes av stat, kommun, akademi, stiftelse, ideell förening ellerannan allmännyttig sammanslutning. Om en fastighet endast delvis användes förett skatlebefriande ändamål kunde en uppdelning ske i en skattefri och en skattepliktigdel. Endirekt effekt av att en faslighet hell eller delvis undantas från skattepliktär alt den skattefria delen inte träffats av den kommunala garanliskal-ten. Skaltepliklsreglerna,som fanns i 5 8 kommunalskatlelagen (1928:370), KL, har ersatts avbestämmelser i 3 kap. 2-4 88 FTL. En väsentlig olikhet motde äldre skaltefrihelsreglerna är alt man nu infört en övervägandeprincip.Denna princip innebär alt det ändamål blir avgörande för vilket fastighetenanvänds lill mer än hälften. En fastighet skall numera vid fastighetstaxeringhänföras till antingen den skattefria eller den skattepliktiga sektorn. Någonuppdelning skall alltså inle längre ske i detla sammanhang. En annan nyhet ärall det s. k. ägarkravd formellt fått minskad betydelse. En fasfighet kanundantas från skatteplikt av tre olika skäl. Enligl 3 kap. 2 8 FTL undantasfrän skatteplikt alllid specialbyggnad med tillhörande mark. Medspecialbyggnad avses byggnad som till övervägande del används för vissa i 2kap. 2 8 FTL särskilt angivna ändamål. Del är här fråga om byggnader somanvänds för allmänna eller eljest allmännyttiga ändamål (försvarsbyggnad,reningsanläggning, vårdbyggnad, idrottsanläggning, skolbyggnad m. m.). Med ellundantag saknar det betydelse vem som äger byggnaden. Frånskatteplikt undantas enligl 3 kap. 3 8 FTL även ekonomibyggnad, m. m.om fastigheten lill övervägande del används för vissa verksamheter som bedrivsi vårdbyggnad eller skolbyggnad. Slutligengäller enligt 3 kap. 4 § FTL undantag från skatteplikt för byggnad som ägs ochtill övervägande del används av vissa allmännyttiga organisationer i derasverksamhei som sådan. Här finns alltså ett ägarkrav. Enskattefri faslighet åsätts ingel taxeringsvärde. Som nämnl utgår inte hellernågon garantiskatt. Skaltepliklsreglerna vidfastighetstaxeringen har även återverkat på inkomstbeskattningen. 1 54 8 d) KLföreskrivs att ägare av sådan fastighet som avses 15 8 1 mom. a)-f) och h)-i)är frikallad från skattskyldighet för inkomst av fastigheten genom dessanvändning för ändamål som avses i nämnda moment. Liknande bestämmelser finnsvid den statliga inkomsl-och förmögenhetsbeskattningen. Även vidinkomsttaxeringen av berörda fastighetsägare kan i förekommande fall enuppdelning ske så att en viss del av en faslighetsinkomst blir skattefri och enannan del skattepliktig (proportioneringsprincipen). För vissa ägare gällerdock att en inkomst skall vara antingen i sin helhet skattepliktig ellerskattefri. Så är fallet med de ideella föreningarna. 1980/81:61 25 Denövervägandeprincip som alltså numera gäller enligl FTL har kommittén intevelat införa för inkomsttaxeringens vidkommande. I stället föreslås altnuvarande proportioneringsprincip skall gälla i viss utsträckning även ifortsättningen. Närmare bestämt innebär kommitténs förslag, som intagits i 54 8d) KL, följande. Ägare av fastighet medspecialbyggnad befrias från skattskyldighet såvitt avser fastighetsinkomsterfrån den allmännyttiga verksamheten. Undantag har gjorts för inkomster avkommunikalionsverksamhd, distributionsverksamhet eller reningsverksamhet. För ägare av fastighet somavses i 3 kap. 4 8 FTL föreslås skattefrihet för faslighdsinkomster på grund avfastighetens användning i den allmännyttiga verksamheten. Det är fråga omfastigheter som tillhör ideella föreningar, vissa närmare angivna stiftelseroch andra allmännyttiga organisationer. Gemensamtför dessa båda grupper är alltså att fastigheten till övervägande del användsför något allmännyttigt ändamål. Skulle i detla fall det finnasfaslighetsinkomster av annat slag är dessa skattepliktiga och den tidigarenämnda proportioneringen måsle dä göras. Om fastigheten inle till övervägandedel används för aUmännytfigt ändamål föreligger oinskränkt skattskyldighet förhela fastighdsinkomsten. Detta innebär med hänsyntill alt övervägandeprincipen införts vid skal-tepliktsbedömningen, alt delfidigare faktiska sambandet mellan fastighetstaxering och inkomsttaxering intelängre kan fungera. mäste alltså vid inkomsttaxeringen årligenfastställa hur stor del av förvärvskällan som används i den allmännyttigaresp. den kommersiella verksamheten för att pä del sättet få enfördelningsgrund för t.ex. allmänna fastighetskostnader ochvärdeminskningsavdrag. Proportioneringsprincipenskall emellertid liksom f. n. inte omfatta ideell förenings skattskyldighet.Här skall antingen föreligga skattskyldighet för fastighelsinkomsten i sinhelhet eller ocksä är skattefriheten total. 1 denna del föreslär kommittén ingenändring i gällande rätt. Förslaget innebär vidareatt slopandet av ägarkravel vid fastighetstaxeringen skall slå igenom. Någonägarbegränsning görs således inle när det gäller möjligheten att frikallas frånskyldighet att utge inkomstskatt. Däremol skall enligt förslagetskattefriheten endasl gälla inkomst frän en av ägaren själv bedrivenallmännyttig verksamhet. Deremissinstanser som närmare behandlat den nu redovisade delen av kommitténsförslag är genomgående ganska kritiska. En del menar att den föreslagnaproportioneringen av inkomsler blir svår att hanlera för skallemyndigheternasedan man upphävt den tidigare uppdelningen vid faslig-hetstaxeringen. Kritikframförs också mot de tröskeleffekter som följer av övervägandeprincipen;används för dt allmännyttigt ändamål inträder oinskränktskattskyldighet men används på det sätlet så är skattskyldighetenbegränsad. Kritik riktas även mot kommitténs förslag i Prop.1980/81:61 26 andrahänseenden, bl.a. i fråga om effekterna av skattefrihet vid t.ex.förmögenhetsbeskattningen. Föregen del villjag redovisa följande överväganden. Deförslag som kommittén nu har lagt fram i fråga om inkomstbeskattningen måslesjälvfallet sättas i samband med andra skatteregler. Jag tänker därvid intebara på de antagna faslighelstaxeringsreglerna utan även på hurinkomstbeskattningen är utformad för olika ägarkalegorier som typisktsell kan vara ägare till sädana byggnader där skattefrihet kan komma i fråga. Jagvill då först erinra om en del av de överväganden som gjordes i samband medtillkomslen av FTL. Därvid diskuterades noga vilka för- och nackdelar som varförknippade med de då gällande faslighetstaxeringsreg-lerna som möjliggjorde enuppdelning på en skaUefri resp. skattepliktig del. Den av kommittén dåföreslagna övergängen till en övervägandeprincip vid fastighetstaxeringengodtogs eller lämnades utan erinran av flertalet remissinstanser. Inte minstskulle förslagel medföra förenklingar i taxeringsarbelet och leda till färretvister vid fasfighetstaxeringen mellan de skattskyldiga och myndigheterna ände dåvarande uppdelningsreglerna. Det antogs vidare alt förslagel många gångerskulle vara till fördel för de skattskyldiga. De fastigheter där skattefrihetskulle kunna komma i fräga torde nämligen regelmässigt vara sådana att detanvändningssätt som skulle kunna motivera skattefrihet dominerade. Enligtmin mening har knappast något framkommit som skulle lyda på att den nu nämndaprincipen för fastighetstaxeringens vidkommande inte skulle vara ändamålsenlig.Den måste därför bilda en utgångspunkt för de ändringar som kan komma i fråga. Jagvill därefter beröra ett annat skatteavsnitt som också inverkar pä de framlidainkomstskattereglerna i förevarande delar. Jag syftar därvid på reglerna för deideella föreningarnas skattskyldighet. Denna kategori berörs i och för siginle av de förslag som kommittén nu har lagt fram men hår har riksdagentidigare infört regler som innebär all övervägandeprincipen i denna delredan godtagits vid inkomsttaxeringen för denna gmpp. som avses i 53 § I mom. e) KL samt punkl 9 av anvisningarnalill defia lagrum åtnjuter enligt 54 8 i) KL saml punkt 4 av anvisningarna lillnämnda lagrum skattefrihet för inkomst av faslighet under vissaförutsättningar. 1 korthet har reglerna följande innebörd. Föratt skattdäUnader skall medges krävs bl. a. att den ideella föreningen ägnarsig ät allmännyUig verksamhet (religiös, välgörande, social, politisk,konstnärlig, idrottslig, kulturell). Genom lagstiftning 1977 (prop. 1976/77:135, SkU 1976/77:45, rskr 1976/77:323, SFS 1977:572) infördes enenhdlighdsprincip såvitt gällde beskattningen av dessa föreningars faslighets-och rörelseinkomster. De skulle vara antingen i sin helhet skattefria ellerfullt ul skaUskyldiga. Den huvudsakliga inriktningen av verksamheten skullebli avgörande. Ullrycket huvudsakligen lorde innebära ett Prop.1980/81:61 27 krav på alt av verksamheten avsett denallmännyttiga delen. Genom riksdagsbeslutet (SkU 1979/80:51, rskr1979/ 80:351, SFS 1980:342) utvidgades nämnda föreningars skaUefrihet. Genomett fillägg till punkt 4 av anvisningarna till 54 8 KL frikallades de nämligenfrån skattskyldighet för inkomst av sådan faslighet som tillhörde föreningenoch som lill övervägande del användes i föreningsverksamheten som sådan. För de nuangivna ideella föreningarna gäller alltsä vid inkomsttaxeringen bl. a. delsalt de är antingen skattefria eller skattskyldiga för rörelse- och faslighetsinkomsterdels att övervägandeprincipen lillämpas i fråga om de egentligaföreningsfastigheterna. Även de nu beskrivna reglerna har vuxit fram molbakgmnd av önskemål om att slippa uppdelningar mellan skallefrihet ochskatteplikt och likaså har en utgångspunkt varit att de nya reglernaregelmässigt skulle vara lill de skattskyldigas fördel. Inte heller i dessadelar är det enligt min mening motiverat alt föreslå några ändringar. Med ettmindre undantag berör alltså mina förslag inle de nu angivna ideella föreningarna. De nuredovisade förhållandena leder enligt min mening till att en övervägandeprincipi så måtto bör införas även vid inkomsttaxeringen all olika regler fåraccepteras beroende pä hur fastigheten används. Det kan visserligen sägas atten sådan princip kan resultera i alt tämligen likartade fall kan komma altbehandlas olika. Så skulle t. ex. bli fallet när den allmännyttiga och denkommersiella användningen av en fastighet är av ungefär samma omfattning. Nufinns del emellertid anledning anta alt della inle är en särskill vanligsituation ulan alt del i ställd regelmässigt förhäller sig så alt dd ena ellerdel andra användningssättet dominerar. Del är då enligt min mening möjligt altha olika regler som anpassats lill den dominerande användningen i del enskildafallet. Jag villdä först ta upp frågan om sädana fastigheter som inle lill övervägande delanvänds för ell ändamål som skulle kunna mofivera skaltefrihd. För dessa fallinnebär kommiiiéns förslag all faslighetsinkomsterna i sin helhet skall varaskalteplikliga. 1 denna del överensstämmer förslaget med vad som redan gällerför de ideella föreningarnas faslighetsinkomster. Jag föreslår alt kommitténsförslag genomförs. För de fall där en faslighet till övervägande del användsför ett allmännyttigt ändamål föreslår kommittén däremol all en uppdelningskall göras. Skattefrihet föreslås bara för sådana faslighetsinkomster somhärrör från den allmännyttiga delen. Övriga faslighetsinkomster skall däremolbeskallas på vanligt sätt. En ytterligare begränsning ligger i kravet på allägaren själv skall bedriva verksamheten. I denna del har kritiken tagit sikte på svårigheterna alli del prakfiska arbetel avgöra vilka inkomster som skall anses vara av det enaeller andra slaget. Framför allt uppdelningen på utgiftssidan anges kunna blibesvärlig, t. ex. i fräga om sädana koslnader som kan sägas mer knyta an tillfastighe- Prop.1980/81:61 28 ten som sädan (värdeminskningsavdrag, vissa räntor) änlill olika slag av verksamheter. En anledning lill de nämnda svårigheternaanges vara all man inle längre kommer alt ha tillgång lill den uppdelning päolika värden som kan ha åsatts vid fastighetstaxeringen när en fastighet ärdelvis skattefri och delvis skatlepliklig. En väg urde nämnda svårigheterna skulle självfallet vara alt när den allmännyttigaanvändningen överväger införa full skaUefrihet. även här anta den principsom gäller för de ideella föreningarna. Del kan förvisso antas att åtskilligaav de fastigheter som skulle beröras ägs av sådana juridiska personer där dtmycket betydande allmännyttigt inslag finns. Men ägarbilden är trots alltbetydligt mer splittrad här och har inle den ganska enhetliga karaktär somkännetecknar de ideella föreningarna. Jag är därför inle beredd att nu frångå kommitténsförslag. Frägan bör emellertid tas upp till förnyad prövning när närmareerfarenheter vunnits av reglernas praktiska tillämpning. Eftersom en stor delav hithörande fastigheter ägs av stiftelser är det också anledning all avvaktaresultatet av stiftelseulredningens (Ju 1975:01) pågående arbete. Olägenheterna av den föreslagna uppdelningen skall inteheller överdrivas. Del saknas anledning att anta annat än all inkomsterna frånde skattefria fastigheterna normall är av sådan natur all de inle skall beskattas.Alt en uppdelning skall ske fär förmodas tillhöra ovanligheten. En uppdelninglorde bli ovanlig i framför allt de fall som kommittén tagit upp i 548 d) 1 KL.Dd är här fråga om specialbyggnader och dessa kan som förslaget är utformatknappast användas på alltför skiftande sätt. Nägra fall där så skulle kunna skehar i förslaget undantagils från inkomslskattefrihel och jag tänker dä främstpä kommunikationsbyggnader. För sådana fasligheter som avses i 3 kap. 4 8 föreslagit skattefrihet för inkomster som uppkommil genom altfaslighden använls i organisafionens eller sammanslulningens verksamhei somsådan. Även här bör del normall gå att utskilja vad som kan sägas ligga vidsidan om den allmännyttiga delen. Detta bör rimligen gå all få fram med ledningav bokföringen. I själva verket innebär kommitténs förslag inte så djupgåendeändringar i förhällande till vad som gäller att taxeringsnämnderna ställsinför helt nya problem. Även om den uppdelning som tidigare sketl vid fastighetstaxeringenpå skattefri resp. skattepliktig del kunnat tjäna till ledning för enmotsvarande uppdelning vid inkomsttaxeringen får man inte bortse från all deltaär något som har karaktär av hjälpregel. Det finns alltså inte heller i dagnågot absolut band mellan faslighets- och inkomsttaxering. Mol denna bakgrundär jag inle heller beredd alt biträda de önskemål som framförts om rätt tillsärskilt uppskaltningsvärde för att tjäna som underlag vid inkomsttaxeringen.Jag återkommer strax lill dessa frågor. Jag vill ocksä betona att dd inte skallvara nödvändigt all varje är ingående undersöka efter vilka normer enfördelning skall ske. Om det inle har inträffat några mer genomgripandeförändringar i en faslighets användningssätt mellan två är torde föregåendeärs fördelning kunna begagnas igen. 1980/81:61 29 Jagföreslär att kommitténs förslag genomförs. De nya reglerna bör las in 154 8 d)KL och 7 8 h) lagen (1947:576) om slallig inkomstskall, SIL. Milt förslaginnebär emellertid vissa i huvudsak redaktionella ändringar i förhållande tillkommitténs förslag. I del föregående nämnde jag alt de ideella föreningarnasinkomstbeskattning inle berördes av de nu diskuterade ändringarna. Jag villdock nämna all del kan tänkas att en ideell förening undanlagsvis kan äga ensådan fastighet som avses i 3 kap. 2 eller 3 8 FTL men som inle används iföreningsverksamheten som sädan och inle heller har en naturlig anknytning lilldensamma. Inkomster från en sädan fastighet bör dä behandlas enligt 54 8 d) I och2 KL. påkallar en ändring i punkl 4 av anvisningarna till 54 8 KL. Jagövergår nu till att behandla förmögenhetsbeskattningen av de ickeskattepliktiga fastigheterna. F.n. gäller alt fastigheter, som undantagils från skatteplikt enligt 5 8 KL, inteskall tas upp som tillgång vid förmögenhetstaxeringen (3 8 2 mom. j) lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskall, SFL). Induslritillbehör enligt 2 kap.3 8 jordabalken, JB, omfattas emellertid generellt av förmögenhetsskatteplikt.De fastigheter som kunde undantas från skatteplikt enligl 5 8 KL var nästanalltid sådana vars ägare inle var skattskyldiga till förmögenhetsskatt. Genomtillkomslen av FTL har här en viss förskjutning skett så att skattefriafastigheter i större utsträckning kan ha ägare som är skyldiga att erläggaförmögenhetsskatt. Kommittén har föreslagitalt skattefri fastighet som tillhör fysisk person och annan skattskyldig somavses 168 1 mom. första slyckel a)-c) SFL, dvs. i princip alla tillförmögenhetsskatt skattskyldiga rättssubjekt, normalt skall tas upp somskattepliktig tillgång vid förmögenhetstaxeringen. För alt en skalteskärpningjämfört med nuläget inle skall inträda föreslår kommittén dock att defastighetstyper som generellt utgör skattefri tillgång vid förmögenhetstaxeringenockså i fortsättningen skall vara det. Detta gäller kommunikationsbyggnad,distributionsbyggnad, reningsanläggning, kulturbyggnad och ecklesiaslikbyggnadsom avses i 2 kap. FTL jämle därtill hörande tomtmark, övrig mark ochmarkanläggning. Enligt förslaget skall industritillbehören enligl 2 kap. 3 8 JBliksom f. n. alltid tas upp som tillgäng. Eftersomnågot taxeringsvärde inle kommer alt åsättas de skattefria fastigheternaföreslår kommittén all en möjlighel införs all fastställa ett värde på skattefrifastighet som skall upptas som tillgång vid förmögenhetsberäkningen.Värderingen skall enligl förslagel ske enligt de av kommittén föreslagnareglerna om åsättande av särskilt uppskaltningsvärde för fastighet. föreslagna behandlingen av de skattefria fastigheterna vidförmögenhetsbeskattningen har kritiserats pä sina håll, inte minsl då på grundav sättet för alt bestämma värdet. Jagkan i och för sig dela kommitténs betänkligheter inför tanken att frän 1980/81:61 30 förmögenhetsbeskattningundanta de fasligheter som bedömts vara icke skattepliktiga vidfastighetstaxeringen. Hithörande fastigheter kan på grund av ägarkravelsslopande vid fastighetstaxeringen för framtiden komma att innehas även avsådan skaltskyldig som har alt eriägga förmögenhetsskatt. Jag är emellertidlikväl tveksam om den föreslagna lösningen är den lämpligaste. Föralt kommitténs förslag skall kunna lillämpas måste det tillskapas något annatvärde i slällel för taxeringsvärdet och här har kommittén tänkt sig att lagen(1971: 171) om särskill uppskaltningsvärde på fastighet, Lsuf, skulle kommatill användning. Jag återkommer senare (avsnitt 2.2.2.1) till vissa särskildafrägor angående Lsuf.