prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — CentralorganisationenSACO/SR: I sjöfartsverkels internutredning om verkets praktiskasjösäkerhetsarbete talas om "utvecklingsprogram för farledssäkerheten".SACO/SR vill understryka vikten av alt lotsarnas kompetens inom detta områdetillvaratas och att därför lotsar bör della i detta utvecklingsprogram. : I samma mån som beträffande trafikövervakningen anserföreningen atl Sjöfartsverkel haft en felaktig prioritering avseende s.k.övriga farledsåtgärder. Dessa har därför blivit eftersatta. Föreningentillstyrker utredningens förslag atl bl.a. sjökartläggning, isbojar, nya radarfyrarprioriteras fidsmässigl. 8 1980/81. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 114 Straffavgifterför att förhindra avsiktliga utsläpp Förslagetalt ylterligare utreda frägan om straffavgifter möts av etl positivt intresseav de flesta remissinstanserna. En rad invändningar av säväl teoretisk somprakfisk natur reses dock. Sjöfartsverket:Såsom utredaren påpekar är de straff som enligt gällande rätt utdömes förolagliga oljeutsläpp från fartyg inte av den storiek att de kan verkaavskräckande eller så att de läcker de samhällskostnader som utsläppetföranleder. Än mindre täcker utdömda bötesbelopp någon del av samhälletskostnader för beredskap lill ingripande i händelse av olaga oljeutsläpp frånfartyg. I många länder tillämpas bötesbelopp av en helt annan sloriek - uppålflera hundra lusen kronor. Bötesbeloppen drabbar fartygets redare oberoende avvilken enskild person i fartyget som verkställt eller genom underiåtenhetförorsakat det olaga utsläppet. uppfattning är det angeläget alt en redare, från vars fartygsläpps ut olja i strid mot gällande bestämmelser, kan påläggas en avgift avavsevärd storlek och detla vare sig utsläppet beror av vårdslöshet eller ej.En straffavgift bör därför, såsom utredaren föreslagit, utformas såsom en formav företagsböter med strikt ansvar. Närdet gäller storleken av den slraftavgifl som skulle lillämpas, antyderutredaren två olika beräkningsgrunder. Den ena är all se straffavgiften som enform av skadestånd för den skada utsläppet föranlett. Straffavgiften skulledock inte få inräknas i redarens begränsningsbelopp för skadeståndsansvarenligt sjölagen. Den andra formen för bestämmande av straffavgiftens storlekär atl ulgå från de konstnader den polenfiella förorenaren väntas undkomma. Ingenderaav dessa parametrar och grunder för bestämmande av straffavgiftens nivä ärenligt mening helt ändamålsenlig och acceptabel frånprincipiella synpunkler. Den mest väsentliga invändningen är atl det ipraktiken torde vara omöjligt atl i efterhand fastställa hur myckel olja somsläppts ul. saknas vidare för bedömande såväl av storleken av den skadautsläppet föranlett och som inte läcks enligt vanliga skadeståndsrättsligaregler, som av den kostnad förorenaren inbesparat. Annan parameter måslesålunda finnas för bestämmande av straffavgiftens storlek i det enskildafallet. Möjligen kan härvid länkas någon form av formel enligt vilken beaktassäväl fartygels sloriek som dess maskinslyrka. Endetalj i förevarande sammanhang är utredarens förslag att en förore-nare skullebefrias från straffavgift om han själv anmäler utsläppet. Även om delnaturiigtvis är angeläget att såvitt möjligt stimulera frivilliga anmälningar,skulle dock hel befrielse från straffavgift innebära alt en redare kundeundvika högst avsevärd straffavgift genom att låta någon ombordvarande påtasig de enligl gällande rätt i sammanhanget helt negligerbara penningböter, somkunde komma att utdömas vid frivillig anmälan av oljeutsläpp. Riksrevisionsverket:RRV delar kommitténs principiella syn på en straffavgift för avsikfiigaoljeutsläpp. Verket anser det dock tveksamt om den föreslagnaavgiftskonslruktionen kommer att leda till att de åsyftade styreffekternauppnås. Om sannolikheten för upptäckt är rätt beräknad, torde avgiften på siklmotsvara det belopp som förorenaren förväntas undkomma, dvs. det torde varahonom likgiltigt om han betalar straffavgift eller bär kostnaderna föromhändertagande. Risken för upptäckt torde vidare Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 115 varierakraftigt , vid olika väderieksförhäl-landen ochberoende på var fartyget befinner sig. Även om avgiften konstrueras på basisav en upptäcktsrisk, som ligger under det stafisliska genomsnittet, torde detfinnas lägen då transportören kan finna det lönsaml atl avsiktligt släppa ulolja. : Del karaktäristiska för dagens olje- och kemikalieutsläpp äratt det i huvudsak saknas styrmedel för alt begränsa utsläppen. Det finns iflertalet länder en politisk vilja att begränsa utsläppen, men harfrånvaron av styrsystem gjort del möjligt för fartygen/förore-narna allförorena världshaven och även de slora insjöarna. Förolje- och kemikalieulsläpp är del av relalivi underordnad betydelse var påhaven eller sjöarna som begränsningarna av utsläppen sker -problemel är avstorskalig karaktär. Del rör sig också om relativt mänga presumtiva förorenare- vid svenska hamnar lossades eller lastades ell 100-lal bålar medA- och B-klassificerade kemikalier. Bara lill hamn lossades samma årca 400 båtar med oljeprodukter. Det är därför en riktig väg av kommittén atl iförsta hand söka sig till generella styrmedel i form av allmängiltigarestriktioner (förbud e. och/eller utsläppsavgifter. Hur dessa styrsystemän utformas är det viktigt all göra dem väl kända i förväg. Fördessa miljöproblem är knappast en ökad användning av "mjuka"styrmedel av typ utbildning, råd och riktlinjer från olika myndighetertillfyllest. Inle heller torde en ökad kunskapsuppbyggnad genom intensifieradforskning om effekterna i miljön av olje- och kemikalieutsläpp varatillräcklig. Dessa styrmedel bör dock kunna bli etl värdefullt komplement fillandra, mera direkt styrande medel. Naturvårdsverkettillstyrker kommitténs förslag alt ulsläpp av olja eller kemikalier skallförenas med en kännbar påföljd, som syftar lill all förhindra avsiktligautsläpp. De praktiska möjlighelerna att utforma påföljden som en avgifl bör,som kommittén föreslår, närmare utredas. Verket anser inte atl"avsikten" bör fä någon avgörande betydelse i dessa sammanhang -allautsläpp, avsiktliga eller oavsiktliga, bör få samma påföljd. Naturvårdsverketinstämmer i kommitténs bedömning att en eventuell avgifl inle nödvändigtvisbehöver kopplas direkt till ulsläppsrnängden olja eller kemikalier. Kommitténför fram en intressant tanke, nämligen alt koppla avgiften till de kostnadersom den potentielle förorenaren med en viss sannolikhet förväntas undkomma. Detfinns ocksä andra vägar att konstruera avgiften på, t. ex. via miljöskadorna. Länsstyrelseni : har i yllrande över betänkandet"Företagsböler" anfört alt möjligheten att döma ut förelagsböterskulle ha en preventiv effekt på della område. Bevissvårig-heten i fråga omlagöverträdelser av denna art, särskilt beträffande mindre oljeutsläpp,begränsar dock möjlighelerna alt ingripa med olika reaktioner. Länsstyrelsenfiilstyrker fortsalt utredning. Länsstyrelseni län: Allmänt kan sägas att en generell avgift för all få resursertill de föreslagna åtgärderna är både angelägen och lämplig. I den del somberör straffavgifter verkar det dock orealisfiskt atl se företagsekonomiskt päutsläpp eftersom det är svårt all sätta etl pris på miljön. Det kan inleuteslutas alt det i vissa situafioner kan vara direkt lönsamt för en betraktarealt göra medvetna ulsläpp. Handlingar av detta slag bör istället 1980/81:119 Bilaga 1.2 116 Förslaget att göra företaget (rederiet)ansvarigt synes vara ett steg i rätt riktning. Straffet för medvetna ulsläppbör således vara strängt eftersom det under inga omständigheter skall varalönande all göra utsläpp. i län: är ett avföroreningar mycket hårt belastat vallenområde med allvarligaförgiftningssymptom registrerade. De avsiktliga utsläppen av olja och farligakemikalier från fartyg utgör sannoHkt en betydande del av den totalatillförseln av för vattenmiljön giftiga ämnen med allvarliga miljörubbningarsom följd. vill därför med eftertryck betona viklen av atl storaansträngningar görs för att komma fiH rätta med dessa mycket allvarligamiljöbrotl. Utredningens förslag tillstyrkes helt. Föreslagna straffavgiftermåste vara verkligt kännbara för utsläpparen, men måsleförutsättningarna öka för alt sädana utsläpp skall upptäckas. i : Del skisserade förslagettill avgiftssystem vilket föreslås bli lagt fill grund för ytterligareutredning av delegationen för miljösäkra transporter är enligt länsstyrelsensuppfattning inte helt invändningsfritl. Det framgår inte om utredningen hartänkt sig ett administrativt avgiftssystem eller om man avsett etlslraffrättsligt sädant. Betänkandet framhåller att straffavgifterna bör sessom en form av företagsböler avsedda att drabba själva Iransportförelagel. 1della sammanhang kan nämnas all belänkandet "Förelagsböter" (Ds Ju1978:5) bland annat anger att införande av sådana företagsböler mäste föregåsav ell tidsödande och omfattande utredningsarbete eftersom delta innebär enhelt ny form av straffrätlslig påföljd. Administrafiva avgifter tordeemellertid kunna införas fortare och därmed förbättrasanktionssystemet vad gäller utsläpp frän fartyg. Denpreventiva verkan som avses med förslaget torde komma att begränsas om avgiftenbart skall ulgå vid avsiktliga ulsläpp. Dessutom kan bevissvårigheter uppslåom det i varje fall måsle visas att utsläppen varil avsiktliga. Mot dennabakgrund är det enligt uppfattning lämpligare med en ordning sominnebär alt avgift utgår i samtliga fall där ett ulsläpp kunnat konstaterats.Föreligger förmildrande omständigheter i samband med utsläppet bör dettapåverka avgifternas sloriek. Avgiftsskyldighetoberoende av uppsåt ler sig också rimligt mol bakgrund av att redaren iprincip har strikt skadeståndsansvar för oljeskador. Ett avgiftssystem avseendeutsläpp från fartyg bör vidare stå i överensstämmelse med vad som föresläsgälla belräffande föroreningar från landbaserade källor. I delbetänkande avmiljöskyddsulredningen "Bättre miljöskydd I" (SOU 1978:80) föreslåssålunda ett avgiftssystem enligt vilket avgifler vid övemtsläpp m.m. utgåroberoende av uppsåt eller ovarsamhet. Även miljökostnadsutredningen har i sillbetänkandet "Miljökostnader" (SOU 1978:43) förordat etl sådantavgiftssystem. i : Förslaget att föravsiktliga utsläpp införa en straffavgift som lill sin sloriek skall motsvara"de kostnader den potentiella förorenaren förväntas undkomma"förefaller väl lösligt. Såsom utredningen själv föreslår bör förslaget utredasytterligare innan del lägges till grund för lagstiftning. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 117 Miljöskadeutredningen:- Verkanav straffavgifter (s. 71 f.) torde bli begränsad, med tanke påsvårighelen atl slå fast vilket fartyg etl ulsläpp härrör från. Man kandiskutera, om det inte även från preventiv synpunkt kunde ha minst lika stortvärde med ell avgiftssystem som inle anknyter till faktiskt inträffad skadaulan till de mer eller mindre riskabla förhållanden varunder transporten sker.Kommittén diskuterar också sådana styrmedel (bl. a. s. 74). Del synes vara godaskäl all närmare studera deras verkan vid sjötransport; sommiljöskadeutredningen berört i ett annat remissyttrande (över SOU 1978:80), börman då dessutom observera möjligheten att med avgifterna tillgodose sådana skadelidandesom inte kan få sin skada ersatt på annat vis (jfr bl.a. den internationellaoljeskadefonden). - Om miljöskadeutredningen för sin del kommer att föreslånågot sådanl avgifts- och fondsystem, är ovisst. Utredningens direkfiv ger ivarje fall knappast något stöd för detta. Landsorganisationeni : Ulredningen om särskilda straffavgifter, som föreslås utredasytterligare, skulle kunna hänskjutas lill miljöskyddsulredningen. Del måsteanses som en fördel, om man kan ha etl likarlat system för avgifter vidmiljöföroreningar, oavsett var dessa sker. anser f. ö.resonemanget kring straffavgifter som en aning luddigt och i behov av ettklarläggande. : har allt oftare rests krav på all miljöskyddelsadminislraliva slyrmedel borde kompletteras rned etl ekonomiskt. Men samtidigtmåste ifrågasättas om elt syslem med straffavgifter eller avgifler påöverutsläpp är ett så okomplicerat styrmedel som ofta görs gällande. Risken äralt man i större ulslräckning än nu accepterar "lönsamma"miljöföroreningar, dvs. sådana som kan bäras av den verksamhet som vållar dem.En annan risk är att sädana straffavgifter i alltför hög grad kommer altuppfattas som nationella, godtyckligt präglade särregler. Detta kan försvåradet internationella samarbetet inom handel, sjöfart och miljövård. ---- .Även den av MIST föreslagna principen för straffavgifter borde granskas från en meraprincipiell utgångspunkt. Härför krävs dock ett mera fullständigt underlagbelräffande orsaker till och effekter av avsiktliga ulsläpp, hur skadan skallfastställas, sannolikheten för att sådana utsläpp blir upptäckta, hurskadekostnaden skall beräknas samt hur information om dessa straffavgifterskall kunna spridas till utländska farlyg. Styrelsen får därför rekommenderaelt fortsaU ulredningsarbete härom. : Utredarens förslag i detta avsnitt är något diffust och enligtföreningens uppfattning kan straffavgifterna knappast fillämpasinternationellt. Föreningen tillstyrker emellertid utredningens förslag underförutsättning att straffavgift endast uttages om motlagningsanlägg-ningarfinnes i erforderlig utsträckning. Föreningen förutsätter vidare atlstraffavgifter blir lika för avsiktliga utsläpp, antingen de sker vid landtransporteller vid sjötransport. Vidare förutsattes all straffavgift endast uttages förulsläpp där svensk lagstiftning kan lillämpas lika för svenska och utländskafartyg. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 118 Utredarensförslag om all utvidga förorenarens kostnadsansvar möter inga direktaerinringar från remissinstanserna. Behovel av preciseringar och djupareprövningar påtalas av flera instanser. Sjöfartsverket:Utredaren berör i delta avsnitt det skadeståndsansvar för ägare lill fartyg,som i bulk transporterar olja, som genom lagen (1973: 1198) om ansvarighet föroljeskada till sjöss älagts denne. Avsnittets innehåll är något oklart men tvåcentrala frågor synes beröras, nämligen förslag om utvidgning av dels begreppetoljeskada, dels ansvarsbegränsningsbeloppets storlek. Fartygsägarensansvar omfattar skyldigheten att ekonomiskt ersätta vissa skador, som kan varasakskador eller allmän förmögenhetsskada, åstadkommen genom förorening genomvissa typer av olja. delar uppfattningen alt det kan finnas skälför all man frän svensk sida internationellt verkar för en utvidgning avantalet oljor, som i lagens mening kan åstadkomma oljeskada. Kostnader förövervakning och höjd beredskap torde åtminstone i de flesta fallkunna anses vara ersättnings-gilla såsom oljeskada eftersom det kan anses varas.k. Dessa frågor prövas i sista hand av domstol men nugällande lagsliflning torde belräffande ersättning för övervakning och höjdberedskap vid utsläpp av beständiga oljor vara tillräcklig. Omutredaren med sitt förslag avsett att föreslå en vidgning av skadebe-greppelutöver vad som gäller berörs frågan om ägarens möjlighel atl begränsa sittansvar. Ansvarsbeloppet torde vara för litet med tanke pä de storaskadeverkningar etl utsläpp kan fä. Ansvarsbeloppens storiek är emellertid ettuttryck för vad fartygsägarna och försäkringsmarknaden kan bära. Utrymme för enhöjning av ansvarsgränsen torde emellertid finnas men naturligtvis finns enövre gräns. vill också erinra om att en utvidgning av ansvaretknappast kan företas av ensamt och alt man mäste överväga om etl ökatansvar inle bör läggas på last-intressena genom den internalionellaoljeskadefonden. Sjöfartsverketvill i detta sammanhang påpeka all inom IMCO pågår arbete, i vilket Sverigedeltar, rned alt upprätta etl förslag fill konvention rörande ansvar vidtransport av giffiga och farliga ämnen (kemikalier). Sjöfartsverkelkan säledes ansluta sig lill utredarens förslag all internationellt börarbeta för ändrade ersättningsregler vid oljeutsläpp frän fartyg. Frågan vilkenlinje som härvid bör följas bör dock övervägas ytterligare. Såväl redarensbegränsningbelopp som de ersättningskrav vilka skall läckas avbegränsningsbeloppet kommer härvid i fråga. En annan möjlighel är att vidgareglerna om ersättning ur den internationella oljeskadefonden så alt den vägenkan erhållas täckning för de indirekta kostnader ett oljeutsläpp ellergenerellt oljeutsläpp kan förorsaka en stat i form av säväl beredskaps- sommiljöskadekostnader. Riksrevisionsverket:RRV delar kommitténs uppfattning att alla kostnader för övervakning, beredskapoch bekämpning bör ersättas av den berörda sjöfarten. RRV anser del docknödvändigt att man närmare preciserar vilka kostnader för statens beredskap moloch bekämpning av oljeskador som skall täckas av avgifler och vilka som skallutkrävas av de enskilda skadevållarna. Beträffande den föreslagna uppgiften förnaturvårdsverket kan konslate- Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 .lordbruksdepartementet 119 rasatt denna innebär ett långtgående ansvar där frågor om orsak och samband samlersättningsanspråkens avgränsning i tiden innebär betydande metodologiska problem.RRV vill peka pä alt de metoder som f. n. finns för beräkning avmiljöförstöringens kostnader är myckel varierande och inle särskilt exakta. Detbör därför enligt RRVs mening preciseras vilket syfte ifrågavarande beräkningarskall ha. RRV utgår från att det inte skall vara fråga om en uppgift att biståenskilda sakägare i en skadeståndsprocess. Fiskeristyrelsen:Fiskeristyrelsen anser att fiskeskador i första hand bör uppskattas avfiskeriverket, där sakkunskap inom såväl yrkes- som fritidsfiske finns. Sedanlång tid tillbaka har t.ex. fiskeriintendentsorganisa-tionen på uppdrag avvattendomstolarna gjort skadevärderingar både beträffande allmänt och enskiltfiske. Det måste vara mest rationellt att utnyttja den kunskap som redan finnsistället för att bygga upp en ny sakkunskap inom elt annat verksamhetsfält. : Kommilléns förslag innebär möjligen alt den etableradeprincipen om förorenarens kostnadsansvar (polluter pays principle, ppp)utvidgas. Enligt ppp skall förorenaren belastas med kostnaderna för varjemiljöskyddsåtgärd som föreskrivs av de myndigheter som har till uppgift atlverka för en acceptabel miljö, vare sig del gäller förebyggande elleråterställande åtgärder eller en kombination av båda. Principen är dock inte enmetod att föra in hela kostnaden för föroreningen i den privatekonomiskakalkylen. Principensdefinition tillåter att man vidgar kostnadsansvaret enligt vad som kommitténföreslår. Principen har dock i allmänhet tillämpats mera snävt sä att förorenarenhar svarat för kostnaderna för de tekniska åtgärder som direkt syftat till attbegränsa utsläppen. Fördet nu aktuella miljöproblemet kan det vara motiverat att vidgakostnadsansvaret enligt vad kommittén föreslår. Verkel tillstyrker därför kommitténsförslag. Verket vill dock peka på att kostnader för skador på människors hälsa,möjligheterna alt idka friluftsliv etc. är svära atl mäta. En princip som kandiskuteras ligga till grund för värderingar av delta slag är alt förorenarenskall åläggas alt ersätta kostnader för miljöskador i den omfallning som delvid varje givet tillfälle gär atl mäta. Naturvärdsverketföreslås få i uppdrag att uppskatta miljöskadorna. Det framgår inte klart avbetänkandet vad kommittén egentligen avser men verket utgår ifrån alt kommitténsyftar på värderingar i mer generella termer. Värderingar för varje enskildolycka för med sig stora personella resursbehov som verket f.n. inte ser någramöjligheter att skaffa fram. Även de mer generella värderingarna för med sig behovav personalförstärkningar. Verkel återkommer nedan lill dessa frägor. Kommitténs förslag omstraffavgifter och förorenarens ansvar är av principkaraktär. Dessa frågor bördärför bli föremål för fördjupad prövning innan slutlig ställning tas. Miljöskadeutredningen:Vad särskilt gäller den roll som skadeståndet spelar för att minska deaktuella miljöriskerna, kan den inte bli så viklig. Som kommittén framhåller ärdet vid dessa föroreningar särskilt vanligt atl inte förorenaren kanidentifieras; skadeståndshotet torde därför inte te sig speciellt allvarligt isammanhanget, även frånsett att ansvar för ouppsåfiiga föroreningar i vissomfattning kan täckas genom ansvarsförsäkring. 1980/81:119 Bilaga1.2 120 naturligtvisfår man ändå sträva efter all göra delta ekonomiska styrmedel så effektivt sommöjligt. undersöker om del är lämpligt atl införa ettstrikt ansvar för andra vattenföroreningar än olja också vid sjöfart och andraverksamheter som saknar anknytning lill fasl egendom; f. n. är jumiljöskyddslagen inte tillämplig på dem (jfr. I § 1 och 2 p.). Detta kanmöjligen främja störte varsamhet vid bl.a. sjötransporter. Av stort värde vorehär, liksom i andra sammanhang, om skadeståndsansvaret på sätt som diskuterasi betänkandet (s. 72) kunde inbegripa del allmännas kostnader förmiljöförstöring. Detla är ell återkommande väsenfiigt problem vid miljöskador,vilket miljöskadeutredningen har att behandla i åtskilliga sammanhang; ocksåmiljöskyddsutredningen sysslar f. ö. med vissa närliggande frågor. Tills vidarekan bara sägas, att frågan hur sådana skador skall uppskattas och i vad mån debör ersättas av enskilda skadegörare är mycket besvärlig, inle minst frånrättsteknisk synpunkt. Del skulle säkert i hög grad underlättamiljöskadeulredningens arbele, om kostnadsfrågorna kunde närmare undersökasenligt vad kommittén antyder (s. 72, 97 f). Miljöskadeulredningendelar alltså kommitténs inställning lill dessa problem, fast utredningen intevågar hoppas sä mycket på skadeståndsreglernas effekt i delta sammanhang. Länsstyrelseni : Förslaget att förorenaren skall bära ekonomisktansvar för alla bekämpningskostnader tillstyrks. Enligt utredningen innebär detproblem för den som drabbas av utsläpp att formulera och driva igenom sinaanspråk. Därför föreslås staten böra biträda med detta. Förslagel förefallerinte tillräckligt underbyggt och synes få svåröverskådliga konsekvenser. Länsstyrelseni : tillstyrker förslaget om vidgat ansvar förförorenaren. Skador på fisket bör utredas av i stället för avslalens naturvårdsverk. : Styrmedlet är avsett all förändra de ekonomiska förhållandenaså, att antalet utsläpp minskar. Föreningen ställer sig starkt tvivlande tillatt detta styrmedel ger avsett resultat. : Med tanke på det höga antalet utländska fartyg tvivlarvi starkt på effekten av ett utökat kostnadsansvar för förorening. Denna typav åtgärder måste bli föremål för internationella överenskommelser. olika förslag att bl. a. förbättra utnyttjandet av mottagningsanläggningarför oljerester reses en del praktiska invändningar. Det föreslagnadeposifionssystemet anses t.ex. administrativt svårhanterligt. Förslaget omutvärdering av befintliga mottagningsanläggningar tillstyrks dock av fleraremissinsianser. Sjöfartsverket:Inom pågår en undersökning om befintligamottagningsanläggningars utnyttjande. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 121 lalarför atl del inle alls är självklart alt motlagningsanläggniingarna regelbundetmäste utnyttjas. Förklaringarna är flera. Nya tankfartyg byggs normall medsloptankar och därför minskar behovet atl avlämna oljehalligl barlastvalten. Påmånga fartyg har utvecklats rutiner som innebär atl man i del längsta sökerundvika alt la in barlastvalten vid gång till vissa hamnar. I dessa fall tarman in barlast endast vid mycket hårt väder. Del finns andra rutiner sominnebär att man av olika skäl avlämnar förorenat barlastvallen i annan hamn änden man lastar i. Allmäntkan sägas alt behovel av moltagningsanläggningar minskar i takt med alt modernttonnage, oavsett om del är "miljösäkra" fartyg eller inle, las ibruk. Detla konstaterande innebär inte elt principiellt avståndstagande fräntanken atl uppmuntra införandet av miljösäkra fartyg, utan syftar lill attpåpeka att det krävs nyanserade avvägningar. Närdet gäller kemikalierester som blir kvar ombord efter lossning och vidtankrengöring föreslår utredaren att mottagningsanordningar lokaliseras tilllossningshamn och alt fartyg inte får lämna denna med kemikalierester ombord.