prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Sädan rättelse får dock inte vidtas senare från att förrättningen ägde rum. Innan rättelse sker skallborgenären beredas tillfälle att yttra sig, om det kan ske. 1 första stycketförsta meningen av 33 8 anges att utmätning skall hävas om det genom rättegångeller på annat sätt blir utrett att utmätt egendom tillhörde tredje man.Beredningen påpekar alt bestämmelsen är tillämplig beträffande såväl lös somfast egendom. Vad som sägs om rättegång gäller inle endast det fallet atttredje mannen har efterkommit föreläggande att väcka talan Qfr 5 kap. 19 och 2488) och vunnit processen utan även andra fall då saken har prövats i rättegång.Hävande kan ske även när tredje mans rält har styrkts på annat sätt, . medhandlingar som visar äganderätten. Det bör emellertid enligt beredningenuppmärksammas att tredje man som inte efterkommer föreläggande att väcka talanförlorar sin rätt mot sökanden, om denne inte själv har väckt talan i saken (5kap. 19 8 tredje stycket och 24 8). I sådant fall kan beslut om hävande inlemeddelas, även om tredje mans rätt till äventyrs skulle styrkas. Förstameningen i första stycket innehåller en erinran därom. Alt tredje mannen ulanframgång har anfört besvär över utmätningen hindrar enligt beredningen däremotinle all denna hävs, om tredje mannens rätt styrks . Beredningen framhåUer att om utmättegendom endast tUl viss del tillhör tredje man, bestämmelsen är tiUämplig i dendelen. 1 fråga om tillbehör lill fartyg, fastighet m.m. innehålleruitmätningsbeslulel inte något särskilt uttalande. Andra ätgärder kanemelllerlid följa som direkt rör vad som har antagits vara tillbehör. Om sådantföremål finnes tillhöra tredje man, skall åtgärderna återgå enligt förevarandebestämmelse. 1980/81:8 4 kap. 33 § 489 Hävande av utmätning på grund avall egendomen tillhörde tredje man skall enligt beredningen kunna ske så längedet är praktisk möjligt. Utmätning bör sålunda kunna hävas avkronofogdemyndigheten även efter försäljning av egendomen, så länge beslut omfördelning eller utbetalning inte har meddelats. En sädan liberalitet synesvara en naturlig följd av alt det inte kan förutsättas att tredje man somberörs av utmätningen fär kännedom därom genast. Beredningen erinrar om attenligt förslaget kan tredje man anföra besvär över utmätning utan begränsninglill (19 kap. 27 S andra stycket). För besvär över exekutiv försäljninggäller enligl förslaget av från försäljningen (19 kap. 27 8tredje stycket). Överklagas utmätningen och finns skäl för besvären,kan även försäljningen undanröjas Qfr 19 kap. 30 8). Som andra mening i förstastycket har tagits upp alt om egendomen har sålts hävandet av utmätningenendast gäller rätten lill infiutna medel. Beredningen anför vidare allutmätningens syfte är alt anskaffa betalning till sökanden för hans fordran.Utmätning bör därför i princip inte ske, om aktuell egendom inle kan antasinbringa så mycket alt sökanden ätminstone till någon del får betalt för sinfordran. Härvid måste beaktas att förrätlningskostnaden skall täckas innansökanden fär betalt för sin fordran. Om del först efter verkställd utmätningvisar sig all realisation av egendomen inte kan väntas inbringa så mycket altsökanden kan få betalt med någol beaktansvärt belopp, bör enligl beredningenutmätningen hävas av kronofogdemyndigheten. 1 enlighet härmed föreskrivs iandra stycket av 5 kap. 33 8 att utmätning skall hävas, om försäljning avegendomen eller indrivning av utmätt fordran inle kan antas ge ett överskoll -dvs. sedan kostnaden för försäljningen resp. indrivningen har täckts - som göråtgärden försvarlig. Bestämmelsen kan tillämpas t.ex. om uppskattningen avegendomens värde var för optimistisk eller egendomen visar sig vara belastadmed panträtt som tar värdet i anspråk. Har förfarandet avancerat så långt allauktion har inletts, bör enligt beredningen hävande inte ske enligt förevarandebestämmelse som åsyftar alt avbryta förfarandet innan del har gäll så långt somtill auktion. Är auktion pä gång, ingriper i stället föreskrifterna om attskyddsbelopp m.m. skall iakttas samt att inrop inte får godtas, om del ärsannolikt att avsevärt högre köpeskilling kan uppnås. De verkar i sammariktning. Beredningen påpekar alt i vissafall dä borgenär har utövat anslutningsrätt, dvs. har begärt alt den utmättaegendomen skall säljas för hans fordran, förfarandet inle fär nedläggas därföratt frågan om försäljning för ulmätningssökandens fordran förfaller.Bestämmelser härom meddelas i 9 kap. 10 8, 11 kap. 5 8, 12 kap. I och 2 88 samt13 kap. 13 8 beredningens förslag. De gäller även när fråga uppkommer omutmätnings hävande enligt andra stycket i 5 kap. 33 8. Om den anslutandeborgenären kan väntas fä någon betalning, får utmätningen inle hävas därför attden Prop.1980/81:8 4 kap. 33 § 490 ursprungliga utmätningssökanden inte kan väntas fä någonbetalning. Med anledning av bestämmelserna iparagrafen erinrar beredningen om all utmätning skall gä åter även i vissaandra fall, l.ex. om gäldenären före försäljningen frivilligt fullgör sinbetalningsförpliktelse eller exekutionstiteln upphävs Qfr 3 kap. 26 S) ellerom sökanden inte förskotlerar förrättningskostnad inom förelagd lid (jfr 18kap. 6 S). Ett annat fall äratt auktion har hållits utan att egendomen harblivit såld och nytt försäljningsförsök inte skall göras Gfr 10 kap. 6 S Qiirdestycket. 11 kap. 21 8 Qärde stycket. 12 kap. I 8 första stycket och 13 kap. 428 Qärde stycket). 1 tredje stycket har tagits upp enhänvisning lill bestämmelser i 9-13 kap. om villkor för all försäljning skallfå ske. Beredningen framhåller att om dessa villkor inte uppfylls, försäljninginle kommer till stånd och utmätningen skall då gå åter under förutsättningarsom anges i nämnda kapitel. Beträffandeförslaget att utmätning skall hävas om det genom rättegång eller på annat sättblir utrett att ulmätt egendom tillhörde tredje man framhåller RSV att det kanifrågasättas hur bestämmelsen skall tillämpas när flera mål mot gäldenärensammanträffar. Om t.ex. tredje mannen av misstag väcker talan mot endast en avtvå sökande och han vinner den processen, kan bestämmelsen såvitt avser denandra sökanden innebära både att utmätningen skall och inte skall hävas. Överhuvud anser RSV att det behöver ytterligare klargöras vilken rättsverkan en domangående bättre rätt eller ett avgjort besvärsmål bör ha i andra utsökningsmålän det, i vilket föreläggande har meddelats eller besvär har anförts. Förslaget att utmätning skall hävasom försäljning resp. indrivning inle kan antas ge ett överskott som göråtgärden försvarlig berörs endast i ell par remissyttranden. RSV har inte någoninvändning mot bestämmelsen, under förutsättning att de kostnader som parternaskall svara för i enskilda mål kan hållas låga. Lånsstyrelsen i länförutsätter all bestämmelsen inte är tillämplig när t.ex. faslighet skall ansesutmätt efter domstols beslut om betalningsfastställelse. Beredningens förslagalt kronofogdemyndigheten skall utan särskild tidsbegränsning kunna hävautmätning pä den grund alt den utmätta egendomen visas tillhöra tredje man harsom jag nämnt förut behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.4). Somframgår av vad som har anförts där biträder jag förslaget. Jag vill erinra omatt bestämmelsen i praktiken innebär att självrätlelse av utmätning av nunämnd anledning kan ske till dess alt beslut om fördelning eller utbetalninghar meddelats. Även i övrigt godtar jag beredningens förslag om självrättelse ifall då egendomen visas tillhöra tredje man. Med anledning av vad RSV har anförtom det fallet att viss egendom är utmätt för två borgenärers fordringar börpåpekas att enligt uttrycklig bestämmelse i paragrafen skallkronofogdemyndigheten inle häva utmät- 1980/81:8 4 kap. 34 § 491 ning, om tredje mannen efter föreläggande har förlorat sinrätt mol sökanden. Väcker tredje mannen, trols att föreläggande har meddelatshonom i båda målen, talan endast mot den ena sökanden (och gäldenären),föriorar han enligl 20 resp. 25 8 i förevarande kapitel sin rätt mot den andrasökanden. Utmätningen i det målet skall sålunda inte hävas. Detta är en ofrånkomligkonsekvens av systemet med föreläggande vid äganderättstvister. Inle heller iövrigt synes nu förevarande bestämmelse om självrältelse behöva vålla särskildatillämpningsproblem i fall då viss egendom har utmätts i mer än ett mål. Jag godtar även förslaget om attutmätning skall hävas om försäljning resp. indrivning inte kan antas ge ellöverskott som gör åtgärden försvarlig. Jag vill erinra om att Jag under 4 8har behandlat frågan om utmätning när aktuell egendom inte kan antas ge någotöverskott sedan exekutionskostnaderna har täckts. Med anledning av vad enremissinstans har anfört vill Jag påpeka alt andra stycket i paragrafen, liksomövriga bestämmelser om självrältelse, inte är tillämpligt i fall då enligt 27 8viss egendom skall pä grund av domstols beslut om betalningsfastställelseanses utmätt. Nägon särskild bestämmelse härom torde inle behövas. Utmätning skall också hävas bl.a. ifall då auktion har hållils ulan att leda till resultat och nyttförsäljningsförsök inle skall göras. Föreskrifter härom finns i 9-12 kap.Enligl min mening behövs det inle i förevarande paragraf någon hänvisning lillnämnda föreskrifter. Departementsförslaget saknar alltså motsvarighet lilltredje stycket i beredningens förslag. 34 8 Paragrafen, som motsvarar 5 kap. 34 8 beredningensförslag, behandlar självrältelse av utmätning i andra fall än som avses i 33 8. Beträffande nugällande bestämmelser hänvisas lill redogörelsen under 33 8. 5 kap. 34 8 avserfall då det av andra skäl än som avses i 33 8 visar sig all utmätning inte hadebort äga rum. Enligt första stycket i paragrafen får sålundakronofogdemyndigheten vidta rättelse, om den av "annat skäl" finneratt utmätt egendom inle hade bort utmätas. Bestämmelsen är, liksom 33 8,tillämplig inte bara beträffande lös egendom utan ocksä i fråga om fastegendom. Bestämmelsen medger enligt beredningen liksom 33 8 alt rättelsebegränsas till att avse endast en del av den utmätta egendomen. Beredningen framhåller att regelnavser bl.a. fall då hinder rätteligen har förelegat mot verkställighet Qfr 3kap. 24 8) eller utmätt egendom hade bort ingå i gäldenärens beneficium ellerutmätning har skett i strid mol annan föreskrift som hindrar utmätning eller däutmätningsordningen har åsidosatts. Om egendomen över huvud inte hade bortutmätas, skall rättelse gå ut på att utmätningen hävs. Bestämmelsen medger ävenatt verkställd utmätning jämkas, t.ex. om kronofogdemyndigheten i efterhandfinneratt 1980/81:8 4 kap. 35 § 492 egendomenrätteligen hade bort utmätas med förbehåll för iredje mans rätt Qfr 5 kap. 208). För rättelse bör enligl beredningen krävas att den är klart befogad. I fråga om beredningens överväganden såvitt avserförlängning av tids-frislen för rättelse i fall som avses i 34 8 kan hänvisastill avsnitt 3.4. 1 enlighet med dessa överväganden anges i andra stycket avparagrafen att sådan rättelse som avses i första stycket inte får vidtas senareän frän utmätningen annat än om talan har fullföljts motutmätningen. Tidsfristen bör enligt beredningen räknas frän utmälningsbeslutetäven om säkerställandet sker . Beträffande utmätning av lön m.m. erinrarberedningen om att förslaget, liksom i fräga om införsel, innehåller särskildabestämmelser om befogenhet för kronofogdemyndigheten att ändra eller hävabeslutet (se 8 kap. 5 8 och 4 kap. 12 8). Beträffande innehållet iremissyttrandena hänvisas till redogörelsen i avsnitt 4.4. Förutsättningarna för självrättelseav utmätning i fall som avses i 34 8 har behandlats i den allmänna motiveringen(se avsnitt 5.4). Som framgår av vad som har anförts där delar jag beredningensuppfattning all den nuvarande tidsfristen från utmätningen börbibehållas för sådan självräti:else, medan Jag däremot inle kan godta förslagetom att fristen skall förlängas när besvär har anförts över utmätningen.Paragrafen har utformats i enlighet härmed. Paragrafen har också Jämkatsredaktionellt. 358 Paragrafen, som motsvarar 5 kap. 35 8 beredningens förslag, innehåller enföreskrift om sökandens hörande före självrättelse. Enligl 77 8 3 mom. UL skallborgenären beredas tillfälle att yttra sig innan rättelse vidtas, om det kanske. I 4 mom. föreskrivs att angående vidtagen rättelse skall utmätningsmannengenast underrätta dem vilkas rätt är i fråga samt överexekutor, om klagan harförts över utmätningen. Eftersom hävande av utmätningenligl 33 8 eller rättelse enligt 34 8 innebär en ändring tUl sökandensnackdel, bör enligt beredningen denne regelmässigt höras innan sädan ätgärdvidtas. Sökanden kan ocksä tänkas bidra med upplysningar eller synpunkter sompåverkar bedömningen. Undantag bör dock kunna ske i vissa fall, t.ex. om detär uppenbart all fel har begålls och sökandens hörande inte kan avvaktas ellerom sökanden inte kan anträffas. I enlighet härmed föreskrivs i 35 8 attkronofogdemyndigheten skall, om inte särskilda skäl föranleder annat, hörasökanden innan utmätning hävs enligt 33 8 eller annan rättelse sker enligt 348. Beredningen påpekar all den föreslagna bestämmelsen är tillämplig även vidhävande av utmätning på grund av att egen- Prop.1980/81:8 kap. 493 domeninle kan antas ge överskoll som gör försäljning eller indrivning försvarlig Qfr33 8 andra stycket). Beredningen framhåller att kronofogdemyndighetenbör, när beslut meddelas om hävande eller annan rättelse, genast underrättadem vilkas rätt är i fråga, dvs. i första hand sökanden och gäldenären men ävenannan som saken kan röra. härom bör meddelas i administrativordning. Det är enligl beredningen tydligt att även den som har begärt hävandeeller rättelse men inte har fåll bifall tiU framställningen bör underrättas. Beredningen påpekar att enligt förslaget skallbesvärsinlaga tillställas kronofogdemyndigheten (19 kap. 26 8 andra meningen),som självmant skall pröva fråga om hävande eller annan rättelse om anledningförekommer därtill (19 kap. 18 8 första stycket och 36 8 första stycket). Detkan enligt beredningen förutsättas att kronofogdemyndigheten inte förordnar omhävande eller annan rättelse sedan handlingama har vidarebefordrats tillhovrälten och saken har kommit under hovrättens prövning. Förslaget saknarföreskrift om att hovrätten skall underrättas. Om del skulle anses önskvärt, kanemellertid sädan föreskrift meddelas i administrativ ordning. RSV anser att i paragrafen böranges att kronofogdemyndigheten får vidta rättelse ulan alt höra sökanden, omåtgärden är uppenbart obehövlig. Jag godtar beredningens förslag attsökanden skall höras innan rättelse sker, om inte särskilda skäl föranlederannat. 36§ Denna paragraf, som saknar motsvarighet i beredningens förslag, innehåller enföreskrift om visst undantag frän kapitlets tillämpning i allmänna mål. Som framgår av motiveringen till 108, vari ges bestämmelser om att utmätning skall ske , omanstånd och om ansökans förfallande, bör dessa bestämmelser inle gälla i allmännamäl. En föreskrift härom har tagits upp i 36 8. I övrigt bör kapifielsbestämmelser vara tillämpliga även i allmänna mäl i den mån de kan tillämpas isådana mäl. Kapitlet stämmer väsentligen överens med 6 kap.beredningens förslag och nuvarande bestämmelser om undantag frän utmätning. Bestämmelser om gäldenärensbeneficium och andra undantag frän utmätning finns f n. i 64-67 88 och 67 e 8UL. I 64 8 finns vissa allmänna regler om undantag frän utmätning samtföreskrifter om 1980/81:8 5 kap. 494 förfarandetvid utmätningsmannens prövning av vad som bör undantas. Regler om gäldenärensbeneficium finns upptagna i 65 8 1 mom. under sju punkter. Dessa kompletterasmed vissa mera allmänna bestämmelser i 2 och 3 mom. i samma paragraf. 1 66 8ges bestämmelser om andra undantag från utmätning. Det är här fråga om fall däegendom inle får utmätas till följd av sin beskaffenhet eller pä grund avsärskilda föreskrifter om förbud mot utmätning. Härefter meddelas i 67 8 en delgemensamma bestämmelser angående undantag från utmätning. Slutligen innehåller67 e 8 ell tidsbegränsat förbud mot utmätning av utbetalda medel som inte färutmätas medan de innestår hos annan. De nuvarande bestämmelserna om undantag från utmätningtillkom . Därefter har ett par mindre ändringar skett av 67 8 är 1970och av 65 Sär 1971. Beredningen, som har utgått frånatt de förhåUandevis nya reglerna om undantag från utmätning nu inte skallgenomgående övervägas på nytt, har inte närmare motiverat de föreslagna bestämmelsernai 6 kap. UB. I huvudsak har beredningen endast lämnat orienterandeupplysningar om bestämmelserna i kapitiel och sambandet med andra bestämmelseri förslaget. Ett spörsmål som har uppmärksammals under senarelid är frågan om möjlighel alt utmäta makes gifiorättsandel (sejustitieombudsmännens ämbetsberättelse s. 385). Enligt beredningen ärdet uppenbart alt utmätning av makes giftorällsanspräk under inga förhållandenkan komma i fräga så länge giftorättsgemenskap gäller. Frågan aktualiserasförst när giflorällsgemenskapen skall upphöra i följd av boskillnadsansökan,äktenskapsskillnad eller makes död. Vid boskillnad utgör dagen för ansökningenden kritiska lidpunkten (9 kap. 3 § GB) under förutsättning allboskillnads-ansökningen beviljas. I fräga om äktenskapsskillnad är däremot dendag då domen har vunnit laga kraft avgörande och, när make har avlidit, tidenför dödsfallet. Vad saken gäller är alltså huruvida i liden mellan giftorättsgemenskapensupplösning och bodelningen utmätning kan ske av makes gifiorättsandel somsådan. Beredningen erinrar om att närgiflorällsgemenskapen skaU upplösas, vardera maken antas ha andelsrält i denförmögenhetsmassa som bildas av makarnas giftorättsgods. Till dess andelarnahar brutits ul genom bodelning råder dock vardera maken (vid dödsfall denefterlevande) alkjämt över sitt giftorättsgods (9 kap. 5 8,11 kap. 8 8 och 12kap. 4 8 GB). Andra maken (resp. avliden makes arvingar och universella testaments-lagare)kan under vissa förutsättningar påkalla att giftorätlsgods lill visst värdesätts under särskild vård och förvaltning. Giftorätlsgods, varöver make frittkan råda, fär enligl uttryckliga föreskrifter tas i mät för hans gäld utanhinder av boskillnad, hemskillnad eller äktenskapets upplösning (9 kap. 7 8,11kap. 10 § och 12 kap. 6 8 GB). i lag som lämnar direkt svar på den uppställda frågan Prop.1980/81:8 5 kap. 495 omandelsrätten får utmätas finns enligl beredningen inte. JO:s uttalanden i nyssnämnda ärende ledde fram till att enligl JO:s mening helt övervägande skältalar för alt utmätning av andelsrält i makars oskiftade bo inte bör fåförekomma samt att utmätning inle heller bör komma i fråga av makes rätt attvid bodelning fä egendom tilldelad av andra maken. Beredningen tUlägger föregen del att makes andelsrätt i den aktuella förmögenhetsmassan - dvs. medtillgångar och skulder - svårligen kan anses över-låtbar säsom en vanligförmögenhetsfillgång. Den lämpar sig, även frånsett alla rättsligakomplikationer, inle för omsättning. Om andelsrätten som sädan inle kan överlåtas, kanden inte heller bli föremål för utmätning. Av vad JO har anfört framgår ocksåatt den rält att få utmätning i makes giftorättsgods som enligl anfördabestämmelser i tillkommer borgenär knappast låter sig förena med rätt förmaken alt överlåta sin andelsrätt i förmögenhetsmassan. En sådan överlåtelsebefriar ju inte maken från hans personliga ansvar för befintliga skulder. I GBförutsätts dessutom alt maken skall kunna ådra sig nya skulder som kan görasgällande i den egendom han förvaltar. All genom utmätning beröva make hansförvaltning - utan att som vid konkurs låta ett nytt organ träda i StäUet -sätter enligt beredningen hela systemet i olag. Sädan utmätning av andelsrältsom här diskuteras skulle slutligen innebära en form av rättig-hetsutmälningsom inte särskilt beaktas i beneficiereglema, och dessa kan endast medpåtagliga svårigheter bringas att fungera analogivis. Alt helt lämna frågan ombeneficium därhän måste anses uteslutet. Beredningen har särskilt övervägt, huruvida man kananse det rättsligt godtagbart all som förmögenhelslillgång överlåta resp.utmäta enbart ena makens rätt att vid blivande bodelning få del i andra makensegendom, dvs. att fä ell fillskott frän andra maken. Beredningen anser inte alldet bör godtas. avstående från del i andra makens egendom bör följareglerna för bodelning och bör inte bli verksamt mot borgenärerna ulan alldärmed också bodelning i sin helhet har blivit eller skall anses genomförd.Avlal om gmnderna för blivande bodelning kan visserligen äga rum men torde inleha någon självständig verkan mol borgenärerna. Beredningen framhåller att vad som har anförts omutmätning av makes andelsrält i giftorältsmassan inte har någon tillämpning päutmätning av arvinges andel i dödsbo. Sådan utmätning föranleder inle någrasärskilda rättsliga komplikationer. När andelen har sålts, är köparenandelsägare. Beredningen erinrar om alt den i 5 kap. 30 8 andra stycket harföreslagit bl.a. alt när andel i dödsbo har utmätts, kronofogdemyndighetenskall kunna begära att boets egendom avträds till förvaltning av boutredningsmaneller att skiftesman förordnas. Vidare föreslås i 9 kap. 6 8 tredje stycket attnär andel i dödsbo har utmätts, skifte bör avvaktas, om det inle medföroskäligt dröjsmål. De mera väsentliga, rent praktiska ölägenheter som ärförenade med utmätning av arvinges andelsrält torde därmed ha bragts urvärlden. Motsvarande gäller enligt beredningen i fråga om Prop.1980/81:8 -5 kap. I -4 §§ 496 universell testamentstagares andel i dödsbo. Beredningensförslag beträffande undanlag från utmätning har över lag godtagils avremissinstanserna. RSV framhåller alt de nuvarande reglema fungerar väl ipraktiken. Verket har berett landels kronofogdar tillfälle alt anförasynpunkter på och förslag lill ändringar av bestämmelserna men nägra sädanasynpunkter eller förslag har inte framförts. Även i Stockholmslän uttalar att de nuvarande bestämmelserna om undantag från utmätning tjänarsitt syfte relativt väl i praktiken. Som framgår av denallmänna motiveringen (avsnitt 5.1) delar jag beredningens uppfattning attbestämmelser som har införts i samband med de parfiella ändringarna avutsökningslagstiftningen under senare är inte nu bör tas upp till förnyadrevision utan all särskilda skäl härför föreligger. Enligt min mening finns detinte tillräcklig anledning att på nytt överväga utformningen av reglerna ombeneficium och andra undantag från utmätning. Som har bestyrkts vidremissbehandlingen har de nya regler som infördes genom reformfungerat tillfredsställande. Jag godtar sålunda beredningens förslag att denuvarande bestämmelserna om undanlag från utmätning i princip bör tas upp iUB. I enlighet härmed innehåller inle heller departementsförslaget någonnärmare motivering till dessa bestämmelser. Här kan i stället hänvisas till förarbetenalill motsvarande bestämmelser i gällande rätt, se betänkandet (SOU 1964:57)Utsökningsrätt 111 (s. 201), prop. 1968:130 (s. 76, 108 och 145), ILU 1968:48och rskr 1%8:362, betänkandet (SOU 1969:5) Utsökningsrätt IX (s. 190), prop. 19'70:142 (s. 158),ILU 1970:8 och rskr 1970:451 samt prop. 1971:12 (s. 62 och 88), LU 1971:9 (s.54) och rskr 1971:125. Det förQänar påpekas altbestämmelserna om gäldenärens beneficium och andra undanlag från utmätning harbetydelse även vid konkurs Gfr 27 8 första stycket och 97 8 KL). Beredningen har ingående behandlatfrågan huruvida utmätning, när giflorällsgemenskapen mellan makar skallupphöra, får ske av makes giftorättsandel eller av makes rält att vid blivandebodelning få del i andra makens egendom. Beredningen har därvid ansett attsådan utmätning inte bör kunna äga rum. Jag delar denna uppfattning. Bestämmelsema i förevarande kapitelbör utan undantag gälla även i allmänna mål. Undantag med hänsyn tiU gäldenärens behov 1-4 88 Dessa paragrafer motsvarar 6 kap. 1-4 88beredningens förslag. Beredningen påpekar all bestämmelsema i förevarande avsnitt syftar till all ge gäldenären med familjskydd för hem och arbetsredskap m.m. Frånsett dödsbo skyddar bestämmelsernaendast 1980/81:8 -5 kap. I -4 §§ 497