prop · G403126 · 1980-12-31 00:00:00 — För byggnadsverksamheten har en svagt nedåtgåendesysselsättningstrend gjort sig gällandeunder . Nedgången av antalet arbetstillfällen inomnäringslivet uppvägdes dock av den kraftiga ökningeninom den offentliga delen av tjänstesektorn. Det är i huvudsak den kommunalaverksamheten som svarat för denna ökning och särskilt stark har expansionen varit inom densociala sektorn, bl a barnomsorg och åldringsvård. Fig 3 Antalsysselsatta inom olika näringsgrenar. **.....--* OFFENTLIGA TJAtOTER: KOMMUNER .yy-y-xrxy-yyyyyyvyx/'/ I I--------- \------ 1 I-------- \------ 1----- 1----- 1--------- 7' '2 73 74 7» 78 77 78 79 Af Konjunkturutvecklingen avspeglas i kraftigavariationer i antalet till arbetsförmedlingenanmälda lediga platser. Vidkonjunkturdämpningen under andra låg an-talet vakanser inom industrin pä en markant lägre nivä än . Även vakanstiderna varierar med konjunkturläge. Bristen pä yrkesarbetare inom industrin var väsentligt mindre vid konjunkturdämpningen under andra . harvakanserna inom den offeritliga sektorn varit fler än vid kon-junkturavmattningen . Beaktas bör att allmän platsanmälan, som började införas och därefter successivt byggts ut för att omfatta 18 av de 24 länen, har inneburit ett tillskott avplatser som ocksä delvis breddat sammansättningen av de till förmedlingen anmälda platserna. Fig 4 Konjunkturbarometern - industrin. som uppgivit brist pä arbetskraft TTTi [-ffPu MJSO MJSO MJSO 1971 1972 1973 °m rflTl rftll lllll Hhl iWh och 70-talets första hälft har arbetslösheten tenderat att öka vid jämförbara konjunkturlägen. Detta har i huvudsak berott pä förlängda genomsnittliga arbetslöshetstider. Vid konjunkturdämpningen under andra ökade arbetslösheten successivt till , då genomsnittligt 106 000 personer eller av arbetskraftenvar arbetslösa enligt arbetskraftsundersökningarna. Denna arbetslöshetsnivå var påtagligt lägre än den högsta arbetslöshetsnivån under konjunkturdämpningen trots att antaletlediga platser minskat. Detta sanmanhänger med att antalet personer som berörts av arbetsmarknadspolitiska ätgärder ökat. Fig5 Antal kvarstående lediga platser vid månadensslut. Totalt, offentliga tjänster och tillverkningsindustri. AHIJLL£DI'3.A ».ATSE5 > I \ > > \ I > I ->............... I I :0 71 '2 73 JU ;5 7i I ' ' II I ' ' Fig6 Arbetslösa enligt och personer i beredskapsarbeten ocharbetsmarknadsutbi1dni ng. I PERSONER I BEREDSKAPSAMBETE * AMU WHliiliiiiiiliilitiiin) 11 1980/81. Fig 7 Relativ arbetslöshet enligt . I------- 1------- 1------ 1------- 1------ 1------- 1------ 1------ 1------- 1 ' 1970 71 72 73 74 76 78 T7 79 79 80 Ar Arbetslöshetsnivån har varierat kraftigt mellanolika åldersgrupper. Liksom vidkonjunkturdämpningen och trotsomfattande arbetsmarknadspolitiska insatser var det främst ungdomarna som fick en relativtkraftig ökning av arbetslöshetsnivån vid konjunkturdämpningen under andra . Oet finns ettdirekt konjunkturmässigt samband mellan förändringar av den totala arbetslösheten och förändringar i ungdomsarbetslösheten - ett samband som också gäller i perioder då konjunkturläget förbättras. En viss förändring av den totala arbetslösheten ger en betydligt större förändring av ungdomsarbetslösheten. Fig 8 Antal arbetslösa enligt . --------- 1--------- 1--------- 1--------- 1 I------------- 1--------- 1--------- 1--------- 1--------- 1------- ' 1970 71 72 73 74 76 76 77 78 79 80 Ar Prop.1980/81:126 163 Dekonjunkturen a förändringarna i arbetslösheten kan i huvudsak hänföras tillförändringar i arbetslöshetstiderna, medan antaletpersoner som drabbats av arbetslöshet inte förändrats i motsvarande utsträckning.Arbetslöshetstillfällenas längd varierar kraftigt mellan olika åldersgrupper.Ungdomsgruppen har väsentligt kortare arbetslöshetstiderängenomsnittet medan motsatsen gäller framför allt de äldre arbetslösa. Sådanarbetslöshet som orsakats av personal- och driftsinskränkningarhar minskat i omfattning . Oetta bör ses motbakgrund av att arbetsmarknadspolitiken och andra insatser syftat till att hållatillbaka personalminskningar inom industrin. Den genomsnittliga arbetslöshetstidenper arbets-löshetsti lif alle under andra hälften av70-talet har särskilt för ungdomsgruppen varit kortare än vidmotsvarande konjunkturläge , vilket sannolikt till stor del är eneffekt av de mycket omfattande arbetsmarknadspolitiska insatserna. Samtidigthar dock antalet arbetslöshetstillfällen ökat nägot, varför det genomsnittli-ga antalet arbetslöshetsveckorper Ir ökat. Fig9 Antal arbetslöshetsveckor per är i genomsnitt förpersoner som drabbats av arbetslöshet. ----- '------ 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1----- 1 » 1970 71 72 n 74 78 78 77 79 79 Ar Denganska kraftiga ökningen av ungdomsarbetslöshetensom redovisats enligt arbetskraftsundersökningarnas tvärsnittsmätningar under andra hälften av70-talet har säledes i huvudsak berott på attantalet arbetslöshetstillfällen ökat medan arbetslöshetstillfällenas längd varitnågot kortare än vid konjunkturdämpningen i början av70-talet. Denna utveckling hänger nära sairman med de mycket omfattande direkt sysselsättningsskapandeätgärderna förungdomar som sattes in under andra . Oe nyoch återinträdandesandel av samtliga som drabbats av arbetslöshet har tenderat att öka under70-talet. En grupp som fåtten allt svårare situation pä arbetsmarknaden ärde äldre (55-64 är). Som framgårav fig 9 har dessa fått kraftigt ökade arbetslöshetstiderunder 70-talet. Oe genomsnittliga arbetslöshetstidernaligger väsentligt över nivånför andra åldersgrupper. Svårigheterna för arbetshandikappade att få fotfäste pä arbetsmarknaden förvärras ytterligare medsvag arbetskraftsefterfrågan. Under der senaste konjunkturdämpningen ledde detta till att antalet placeringar avarbetshandikappade på reguljära arbetsmarknaden var mycket ISgt som enväsentlig del av dearbetshandikappade placerades i olika sysselsättningsskapande eller arbetsförberedandeåtgärder. Antalet arbetshandikappade som sökt arbete genom arbetsförmedlingenhar totalt sett beräknats varit ca 70 000 . Oe vid månadsslutenkvarstående arbetslösa arbetshandikappade enligt förmedlingsregistren ökade under andra hälften av70-talet, bl a till följd av förlängda arbetslöshetsperioder. 3 Arbetslöshet och ätgärdsinsatserför olika grupper i arbetskraften Under den senaste konjunkturdämpningen genomfördesmycket omfattande arbetsmarknadspolitiska insatser för att hållauppe sysselsättningen och motverka en ökning av arbetslösheten.För att få en mer nyanserad bild av arbetsmarknadsutvecklingenför olika åldersgrupper kan det därför vara avintresse att redovisa hur många som vidolika tidpunkter stått utanför den reguljäraarbetsmarknaden i den meningen att de antingen varit arbetslösa eller varit placerade i beredskapsarbeterespektive arbetsmarknadsutbildning. Redovisningen ger därmed ocksåen översiktlig bild av vilka effekter ätgärderna fått för att hålla nere arbetslöshetenför olika grupper. När arbetslösheten och volymen beredskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildningkulminerade ,stod totalt sett av arbetskraften utanför den reguljäraarbetsmarknaden i ovan nämnd mening. Till detta antal kom säledes personer som sysselsattes i övriga arbetsmarknadspolitiska ätgärder, vilkaredovisas i annat avsnitt i rapporten. Fig 10 Antal personer utan reguljärt arbete Kvartalsgenomsnitt Antri UNODOMAR 20 - 24 b -rI----- 1' 'I. I.... I"r-1IT\------- 1I---- 1-- 1------ '978 77 78 79 80 Kvartal UNGDOMAR 18 - 19 k ------ .,|, 11, r'l... '"""' 'l-T'"!' I I .1 I I ) 1 Uppgifterna avser vid arbetsförmedlingen kvarstående arbetssökande utan arbete för omedelbar placering i slutet avrespektive månad, arbetslösa som kvarstår i beredskapsarbete i slutet avrespektive månad och personer iarbetsmarknadsutbildning (exkl företagsutbildning) i slutet av respektive manad. Fig 11 Andelen personer i olika åldersgrupper utanför den reguljära arbetsmarknaden För deyngsta ungdomarna (16-19 är)skedde en fortlöpande ökning av arbetslösheten under perioden 1976-78.Arbetslöshetsökningen begränsades genom en mycket kraftigsuccessiv uppdragning av be-redskapsarbetsvolymen somarbetsmarknadsutbildningen ökade något. När arbetslösheten kulminerade fanns drygt 50 000ungdomar (16-19 är) utan reguljärt arbete, vilket motsvarade drygtvar femte person i arbetskraften Prop.1980/81:126 167 för denna åldersgrupp. Drygt 20 000 var i åldern 16-17 år.Vid detta tillfälle fanns ca 30 000 ungdomar (16-19år) i beredskapsarbete och 5 000 iarbetsmarknadsutbildning. Utan dessa åtgärder skulle säledesden öppna arbetslösheten har ökatdrastiskt för ungdomarna i dessa åldrar. Läget var likartat för uMgdoinarna i ålihMrn.120-21 .Ir. För dcnnii grupp kulminoradi; jrhutslöshcton under förstakv.irtalct 19/0. Fotalt sett var däca 50 000 eller drygt var tionde person i arbetskrafteni dessa åldrar antingen arbetslösa eller i ovan nämndaåtgärder. För denna grupp svarade dockarbetsmarknadsutbildningen för mer än hälften av åtgärdsvolymen,som uppgick till ca 30 000 personer. För omfattadeberedskapsarbetena och arbetsmarknadsutbildningen en väsentligt mindre del av arbetskraften än förungdomsgrupperna. När detta antal kulminerade kvarstod drygt 100 000 personeri dessa åldrar antingen arbetslösa eller i beredskapsarbete respektivearbetsmarknadsutbildning, vilket motsvarade av samtliga iarbetskraften. För denna grupp domineradearbetsmarknadsutbildningen som åtgärd; mer äntvä tredjedelar av den totala ätgärdsvolym på ca 50 000 personer utgjordes avarbetsmarknadsutbildning. För den äldsta åldersgruppenomfattade nämnda åtgärder en väsentligt mindre del av samtliga utan reguljärt arbete änför övriga åldersgrupper. Totalt sett var ca 25000 personer eller av arbetskraften i dessa åldrar utan reguljärtarbete när detta antal kulminerade . 4 Regionala skillnader i arbetslöshet och ätgärdsinsatser Trots de åtgärder, bl a inom ramen för regionalpolitiken, som vidtagits för att främjaen geografisk anpassning mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft kvarstår mycket omfattande regionala skillnader i sysselsättningsläget.Denna regionala obalans har självfalletockså påverkat de sysselsättningsskapande och andra åtgärder inomarbetsmarknadspolitikens ram som sattes in vid konjunkturdämpningen under andra . För att belysade regionala skillnaderna i arbetsmarknadslägetoch ät-gärdsinsatserna under andra hälftenav 70-talet redovisas i fig 12 hur stor andel av arbetskraften som varitarbetslösa, i beredskapsarbete, iarbetsmarknadsutbildning respektive i sysselsättningsskapande åtgärder för äldre och arbetshandikappade, fördelatpå de s k riksområdena. I diagranmet redovisas också andelen vakanser i procent av arbetskraften för att belysa konkurrensen om de lediga arbetstillfällena. , dåandelen utan reguljärt arbete kulminerade, var totaltsett av arbetskraften i övre (AC och BD län) arbetslösaeller i nämnda ätgärder. Ser man enbart tillNorrbottens län, låg denna andel ett par procentenheter högre. Motsvarande andel förStockholms län var , vilketbelyser de avsevärda skillnader i arbetsmarknadsläge och åtgärdsbehov som föreliggeri olika delar av landet. Vid konjunkturdämpningenunder andra ökade dessa regionala skillnader. Det var framför allt och riksområdet med öarnasom ytterligare förbättrade sitt relativa läge, medanmotsatsen gällde främst områdenaöstra (C, D, E, T och U län)och övre . Som framgår av fig 12 ärdet i hög grad de arbetsmarknadspolitiska ätgärderna somsvarat för en regional utjämning av sysselsättningsläget. Jämfört med den åtgärdsvolym inom arbetsmarknadspolitikens ram sora utnyttjatsi de sysselsättningsmässigt sämstställda delarna av landet, harinsatserna inom regionalpolitiken föratt tillskapa fasta arbetstillfällen gett enrelativt sett starkt begränsad effekt. Fig 12 Arbetslösa,personer i beredskapsarbete och arbetsmarknadsutbildning respektive kvarstående lediga platser i procent av arbetskraften. y 'yj H ARBETSMARKNADSUTBILDNING LJ SfRtDSKAPSARBtTE I SKYDDAT OCH HALVSKYDDAT i // ARBETE M M ARBETSMARKNADSUTBI LDNINO BEREDSKAPSARBETE SKYDDAT OCHHALVSKYDDAT ARBETE M M SKVDDAT OCH HALVSKYDDAT ARBETE M M För att illustrera hurarbetsmarknadspolitiken förändrats kan de olika åtgärderna indelas efter vad de avser att påverka. Avsikten kan vara att påverka saimiankopplingen av lediga platser ocharbetssökande , s kmatchningsåtgärder, som i huvudsak utgörsav de direkta platsförmedlingsåtgärderna. Dekan vidare inriktas pä att påverka utbudet av arbetskraft, d v s i huvudsak åtgärder för att stimulera till yrkesmässig och geografisk anpassning. De kan slutligenavse att påverka efterfrågan pä arbetskraftmed åtgärder som kan vara antingen företags-eller individinriktade. Utöver dessamer aktiva insatser finns också kontantstöden vid arbetslöshet.Mot bakgrund av en sådan indelning av de olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna kan utvecklingstenderser vad gäller åtgärdernas inriktning och volym åskådliggöras Tab 1 Arbetsmarknadspolitikens utgifter under 70-talet.Procentuell fördelning Atcjiirrlanrunp l'»70/71 1971/7: ' 1972/73 1973/71 I97a/75 1975/76 1976/77 1977,78 1979/79 1"7J -a a»,* é&,7 :3,J Summa ut-Oiter milj Wr fotalut-qifter i procent 3v .slatsut-c;irtr»rna Som framgår av tab 1har arbetsmarknadspolitikens utgifter vuxit . I fasta priserokade utgifterna med om man jämför lågkonjunkturåren under andra med motsvarande konjunkturläge i börjanav 70-talet. Oetta avspeglar ett ökatbehov av åtgärder för konjunkturstabili-iering avsysselsättningen och den större vikt som lagts på ar-IHHsiiurknadspol itiken men beror ocksä på förändring avbidragsni-v.k>r. Arhotsmarknadspol i tikens andel av statsutgifterna har ökat och vir unvler /73 , vilket var ca en procentenhethögre än vid jämförbart konjunkturläge . 1980/81:126 171 Under andra hälftenav 70-talet har en viss förskjutning mot en större andel utbudspåverkandeätgärder skett, vilket beror päden allt större vikt relativt sett som lagts pä arbetsmarknadsutbildningen. Denna utveckling harvarit särskilt markant . Som nämnts inledningsvis har sammansättningen av de efterfrågepåverkande ätgärderna förändratsmarkant genom att stödåtgärder som riktas direkt mot företagen föratt stödja sysselsättning eller påverkapersonal rekrytering fått en allt större vikt. Till dessa åtgärder hör bl a lagerstöd,industribeställningar, bidrag för utbildning av permitteringshotad personal, tillfälliga sysselsättningsbidragför äldre arbetskraft inom tekoindustrin och till vissa företag med dominerande ställning päorten som uppskjuter personalinskräkningar.Under budgetåren 1975/77 och 1977/78 svarade deföretagsinriktade stödåtgärderna förmer än en tredjedel avarbetsmarknadsverkets totala utgifter förefterfrågepåverkande åtgärder, vilket är väsentligt mer än vid jämförbartkonjunkturläge i början av 70-talet.Bakom denna ökning ligger främstlagerstödet och bidraget för utbildning av permitteringshotad personal. Ett specifikt drag i den svenska arbetsmarknadspolitiken jämfört med andraOECD-länder är att sysselsättningsproblemen mötts med aktiva åtgärder såatt utgifter för kontantstöd vid arbetslöshetkunnat begränsas till en relativt liten del avtotalutgifterna. Kontantstöden svarade för av totalutgifterna under första hälftenav 70-talet. Denna andel minskade med nägraprocentenheter under andra hälften av70-talet. Ökningenav arbetsmarknadspolitikens utgifter motsvaras av en ökning av antalet personer som berörts av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Somframgår av fig 13 omfattade åtgärderna underbudgetåren 1977/78 och 1978/79 igenomsnitt ca 200 000 personer eller av arbetskraften samtidigtsom av arbetskraften var arbetslös enligt . Härtill kommer att ätgärdsvolymen varieratsavsevärt under loppet av respektivebudgetår för att möta säsongförändringarna, vilket innebäratt åtgärdsvolymen varit väsentligtstörre. Ätgärdsvolymen ökade under budgetåret1975/76 främst genom de företagsinriktade ätgärderna. Budgetåren1976/77 och 1977/78 kvarstod dessa ätgärder påen hög nivå för att därefter minska. /77 ökades successivt volymen arbetsmarknadsutbildningoch beredskapsarbeten för att möta ökningen avden öppna arbetslösheten och föratt kompensera volymbortfallet av de företagsinriktadeåtgärderna. Den under budgetåret1979/80 kvarstående sysselsättningsmässigaomfattningen av företagsinriktade ätgärderutgjordes i huvudsak av investeringsfonder och det s k äldrestödettill tekoindustrin. Parallellt med ätgärder som administrerats av arbetsmarknadsverketgenomfördes under den senaste konjunkturdämpningen en rad olika åtgärder, bl a inom industripolitiken,som också påverkat sysselsättningsutvecklingen. Sådana ätgärder hade en avsevärd omfattning under andra . Oessa ätgärderbehandlas dock inte i denna rapport. 1 Avser AMU exkl foretagsutbildning, som ingär i de efterfrågepå verkande åtgärderna. 2 Vad gällergrunden för uppskattningen av den sysselsättnings mässiga omfattningen av företagsinriktade stöd: Se avsnitt om företagsstöden. Fig 13 Sysselsättningsmässig omfattning förarbetsmarknadspolitiska åtgärderi 70/71 71/7J mn 73/74 74/78 711/78 78/77 77/78 78/79 I det följanderedovisas olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder mer i detalj för att ge en uppfattning om hur de varierats till omfattning ochinriktning för att möta behoven och stabilisera sysselsättningen under den senaste konjunkturdämpningsperioden. Som visats i tidigare avsnitt för att påverka arbetskraftse början av den senaste konjunk till insatserna var bedömning vara relativt begränsad i ti di möjligheterna att hälla uppe der senare delen av konjunktu re. De företagsinriktade ätgä med en allt större volym indi spelade företagsinriktadeätgärder fterfrågan en viktig roll särskilt i turdämpningsperioden.En bakgrund en att konjunkturdämpningenskulle en. Sä blev dock inte fallet och sysselsättningen med sädanastöd un-rdämpningsperioden blev därmed mind-rderna fick successivt kompletteras vidinriktade ätgärder. Mot bakgrund av att inriktning och utformning av olika företagsinriktade åtgärder varierat starkt, kan någon enhetlig redovisning av dessa åtgärderssysselsättningseffekter inte erhållas. De i fig 14 redovisade uppgifterna bör ses som en mycket grov bild 1 bl och . Vissa beredskapsarbetenöverfördes dä till Samhällsföretag. av de olika åtgärdernas sysselsättningsmässiga omfattning. Dessa uppgifter ar således inte direkt jämförbara med uppgifter om deindividinriktade åtgärdernas omfattning. Fig 14 Sysselsättningsmässig omfattning av företagsinriktade arbetsmarknadspolitiska ätgärder Budgetåren 70/71-78/79 Antal personer 1 OQO-tal FAOATEN OCH NYREkR. 1 Företagsstödens sysselsättningsmässiga omfattning har beräknats enligt följande: a För åtgärder där stödunderlagetutgjorts av en viss del av personalstyrkan, har den berörda personalstyrkans storlek omräknats till att avse hela budgetåret. b För åtgärder där kostnadsuppgifter varit grunden för beräkning av stödets storlek, har saluvärdet per sysselsatt inom industrin - eller i vissafall industribranscher - utgjort grund fören beräkning av sysselsättningsvolymen. Investeringars effekter pä sysselsättningsvolymhar beräknats pä motsvarande sätt. Vid beräkningarnahar hänsyn också tagits till att sysselsättningseffekterna för vissa stödformer erhållits med viss tidsförskjutning efter beslut. 2 Vid beräkningav investeringsfondernas sysselsättningsmässiga omfattning har hänsyn ej tagits till importens andelav den to tala investeringsvolymen. Sysselsättningseffektenär således överskattad. Antal personer 1 OQO-tai 10/71 71/7J 7J/73 73/74 74/7» T»/7« 78/77 77/7» 7«/7« Mellan budgetåren 1974/75 och 1975/76 ökade den sysselsättningsmässiga omfattningen av företagsstöden kraftigt. /76 omfattades nästan 70 000 personer av företagsätgärderna. Därefter minskade antalet och var ca5 000 färre under de tvä därpå följande budgetåren. I början av konjunkturdämpningen var det främst lagerstödet som svarade för den kraftiga ökningen av åtgärdsvolymen, men även ianspråktagandet av arbetsmiljö- och den särskilda investeringsfonden bidrogtill ökningen. 1977 skedde en ökad satsning på utbildning av permitteringshotadpersonal inom företagen. Vidare tillkom bl a särskilda åtgärder för tekoindustrin, och stöd till företag med dominerande ställning pä orten som uppskjöt personalskränkningar. infördes ett tillfälligt nyrekryteringsbidrag. Investeringsfonderna har helt eller delvis varit frisläppta . 1972och 1975-76 kunde fondmedel även överföras till lagerinvesteringskonto. Utöver investeringsfonden för konjunkturutjämning tillkom 1974 arbetsmiljöfonden och den särskilda investeringsfonden. Från och med /75 till och med /79 beslutades om ianspråktagande ur de olikainvesteringsfonderna med ca . Av den totalainvesteringskostnaden föll 70procent pä tillverkningsindustrin, varavverkstadsindustrin svarade för en knapp tredjedel. En tredjedel av fondbesluten har avsettinvesteringar i maskiner och inventarier. Tidigarelagda statliga och kommunala industribestal 1 ningarhar haft en relativt stor omfattning under andra . Kommunala ochstatliga industribestalIningar lades ut under /72 samt under perioden1975/76 - 1978/79 för totalt . Rädrumsbeställningar till industrin har lagtsut för under70-talet. Saimiantaget har således industribeställningarna omfattat , varav 80procent andra hälft. Beställningarna har huvudsakligen berört tekoindustrin, verkstadsindustrinsamt skoindustrin. Prop.1980/81:126 175 Statligt stöd tilllageruppbyggnad i industriföretag harutgått vid tvä tillfällenunder ; dels 1972 och dels 1975 -1976. Stödet fick sin störstaomfattning under /76 och totalt för bidragsperioden - 1976 beräknades stödetha omfattat en lagerökning med ett värde av ca . Möjligheterna att utnyttja lagerstödet har varierat kraftigt mellan olika branscheroch företag. Verkstadsindustrin, massa-och pappersindustrin samt järn-, stål- och metallverk erhöll betydande andelar av lagerstödet.Företag i , Jämtlandsoch svarade för av det totala stödbeloppet. Som framgår av fig 14 fick lagerstödeten betydande sysselsättningsmässig omfattning. Säväl som åren 1975 - 1976 bidrog lagerstödet enligt lagerstödsutredningen till att upprätthälla sysselsättningen. Ett av lagerstödetssyften var att medverka till en smidig produktionsanpassning i en följande konjunkturuppgång. Dä den internationella lågkonjunkturen fick ett mer utdraget förlopp änvad som kunde förutses när lagerstödetinfördes under den senaste lågkonjunkturen, kunde detta syfte inte uppnås. infördesett sysselsättningsbidrag för äldre inom tekoindustrin.Bidraget syftade till att hålla tillbakadriftsinskränkningar inom detta omräde och börfrämst ses som ett struk-turpolitisktstöd. I första hand gälldeatt bidrag skulle utgätill utgången av år1977 men senare har förlängningar skett, senast till och med . Totalt sett har nästan 700 företagmed ca 40 000 anställda erhållit bidrag försom mest drygt 13 000 personer . Under budgetåren1977/78 -1979/80 har stöd utgått med . Tekostödetskonstruktion innebär att företagen hållitkvar sin arbetskraft och det skulle sannolikt utan bidrag ha uppstått ett sysselsättningsbortfall. Stöd till nedläggningshotade företag,som kan utgå till vissa företag med synnerlig betydelse for den lokalaarbetsmarknaden, har haft en relativt liten omfattning under den senaste lågkonjunkturen. Som mest har under andra ca 400 personer givitssysselsättning genom detta bidrag. infördesett sysselsättningsbidrag till företag med dominerande ställning päorten, som uppskot personal inskrankning-ar. Bidraget har galit t o m utgången av . Oetta sysselsättningsbidrag fick en relativt stor omfattning.Sammanlagt för hela bidragsperioden utbetalades318 . Sysselsättningsmässigt hade bidraget störst omfattning , däsammanlagt 46 företag erhöll bidrag. Antalet anställda i dessa företagvar 61 000, varav övertaligheten omfattade 8 000personer. Det har varit möjligt att snabbt anpassa den här åtgärden till rådandesituation på arbetsmarknaden och även snabbt avveckla den när konjunkturen vänt.