prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Därmed kommer naturgas knappast att permanentanvändas i större pannor i Ijärrvärmesystem eller inom industrin, möjligen medundantag för vissa processtekniska tillämpningar. Undantag av det slag OEAavser blir sålunda mycket sällan aktuella. Däremot har frågan betydelse isamband med mindre anläggningar och jag återkommer till den i avsnitt 2.3. OEA:s lagförslag lämnar valet fritt mellan olikafasta bränslen. Det har från olika håll framförts att detta kan leda till enalltför stor användning aV kol. Det är enligt min mening angeläget attanvändningen av inhemska fasta bränslen stimuleras på olika sätt. Denna frågakommer att behandlas i den kommande propositionen om energipolitiken. Då nukrav ställs på fastbränsleeldning, är det angeläget att möjligheterna attutnyttja fasta bränslen före kol tas till vara i rimlig utsträckning. Jagföreslår därför att i lagen tas in en skyldighet för anläggningshavaren altsamråda med den myndighet som regeringen bestämmer, innan utformningen avanläggningen bestäms med avseende på val av fast bränsle. Myndigheten avsesdärvid verka för att inhemskt bränsle används, om inte det framstår somolämpligt av ekonomiska eller andra skäl. Inhemska bränslen kan i vissa fallframstå som olämpliga t. ex. genom konkurrens med industrin om vedråvara ellergenom att bränslet med större fördel kan användas på annan plats. För attundvika konkurrens med industrin bör för uppvärmningsändamål i första handanvändas sådan skogsråvara och andra inhemska bränslen som industrin inte kantänkas göra anspråk på. De störte eldningsanläggningarna skall enligt lagenbyggas så att de så gott som kan eldas med fasta bränslen. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 556 eldningsanläggningarbör kraven inte ställas så högt. Mindre anläggningar bör som OEA föreslår varaså utförda att de kan ställas om till drift med inhemskt fast bränsle vidavbrott i oljetillförseln och så att en senare övergång till permanenteldningmed fast bränsle underlättas. I lagen uttrycks detta så att omställning skallkunna ske till inhemskt fast bränsle utan omfattande ombyggnadsarbeten ellerkompletteringar. Däri ligger att pannan skall kunna färdigställas för sådaneldning på en förhållandevis . Till vad som konkret bör fordrasåterkommer jag i specialmotiveringen. Statistiken är osäker i fråga om antalet mindrepannor för oljeanvändning i landet. Men har uppskattat antalet villapannortill ca 700000, antalet fastighetspannor (60-600 kW) till ca 100000 och antaletvärmecentraler (600-2000 kW) som inte ingår i fjärrvärmesystem till10000-20000. I fråga om lokaler, exklusive industrilokaler, gäller att drygthälften, motsvarande en yta av ca 56 milj. m", uppvärms med egenoljepanna. I flertalet av villapannorna används enbart olja. I inemot hälftenav dem finns dock möjlighet att använda ved. Ett mindre antal pannor är utformadeför olja och el, vilket innebär att en elpatron eller elkassett anslutits oljepanna. Större pannor däremot eldas oftast med enbart olja. Utformningen av bestämmelsen i fräga om de mindreeldningsanläggningarna anknyter till föreskriften i Svensk Byggnorm 1975enligt vilken uppvärmningsanordningar i byggnader för permanenta bostäder ocharbetslokaler m. m. skall utformas sä att omställning till eldning med inhemsktfast bränsle kan genomföras utan omfattande ombyggnadsarbeten, såvida intesärskilda skäl till undantag föreligger. Flertalet av de mindreeldningsanläggningarna är uppvärmningsanordningar som omfattas av den nämndabestämmelsen. Att denna efterlevs kontrolleras i samband med byggnadslov. Någotkrav på byggnadslov finns emellertid inte när befintliga pannor byts. Ipraktiken har kravet på omställbarhet, i förening med bl. a. konsumenternasovilja att göra sig beroende av enbart olja som bränsle, medfört att det påmarknaden knappast längre finns småpannor för enbart olja. Däremot domineraroljepannor, när det gäller litet större pannor. I fråga om pannor i fristående värmecentraler harbestämmelsen i Svensk Byggnorm endast indirekt betydelse i så måtto attbyggnadsnämnderna vid prövningen av byggnadslov för fastigheter som skallanslutas till en värmecentral har möjlighet att beakta dess flexibilitet vidavspärrning. I praktiken torde del dock knappast förekomma atl byggnadslovvägras på denna grund. Byggnadsnämnderna prövar således redan nu frånflera synpunkter frågor om uppvärmningsanordningar, däribland även med hänsyntill behovet av beredskap vid minskad eller utebliven tillförsel avimportbränsle. Det får därför anses naturligt att får i uppdragatt ha hand om dispensgivning enligt den föreslagna lagen när det gällereldnings- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 557 anläggningarför uppvärmningsändamål av den mindre storleken. Jag ansluter mig således tillOEA:s förslag i den delen. De nu föreslagna reglerna om omställbarhet bör somOEA anger åtminstone i fråga om uppvärmningsanordningar även i fortsättningenåterfinnas i Svensk Byggnorm, eftersom reglerna främst aktualiseras i sambandmed uppförande av byggnader. Det bör ankomma på regeringen att se till atl denbehövliga samordningen med på byggnadslagstiftningen grundade föreskrifterkommer till stånd. Liksom när det gäller de större anläggningarna börmöjlighet till undantag finnas. Eftersom de mindre anläggningar som omfattasav lagen uppgår till ett mycket stort antal, bör bemyndigande ges förregeringen att föreskriva om undantag även i generella fall. Jag återkommertill dessa frågor i specialmotiveringen. En viktig dispensfråga vill jag dockta upp här. Det gäller uppvärmningsanordningar i Qärrvärmeområden. Kravet päfastbränsleeldning för Qärrvärmeanläggningar kan medföra att fjärrvärmenskonkurtenskraft gentemot mindre oljeeldade anläggningar påverkas negativt. Detär därför viktigt att dispensgivningen blir ytterst restriktiv, om anläggningenfinns i ett område där fjärtvärme distribueras eller avses bli distribuerad ochden aktuella fastigheten är lämpad atl anslutas till Qärr-värmesystemet. Frågorav detta slag bör behandlas i den kommunala energiplaneringen, vilken jag avseratt återkomma till i energipropositionen. Jag vill slutligen ta upp frågan om undantag förnaturgas. Som jag nämnde har beslutat om introduktion avnaturgas i . Naturgas distribueras i ett rörledningssystem till defastigheter som skall uppvärmas. Gasen förbränns där i speciella gasbrännare.För en villapanna för olja räcker det oftast att byta ut oljebrännaren mot engasbrännare. I nya installationer monteras utrustning speciellt anpassad förnaturgas. Sådan utrustning kräver litet utrymme, är billig och effektiv.Sålunda behöver skorstenen inte utföras lika värmebeständig som för eldning medfasta bränslen. Vidare behöver inte utrymme i samma omfattning planeras föreldningsanordning och bränslelager. Enligt min mening är det inte ekonomisktrimligt att ställa samma krav på förberedelser för fastbränsleeldning i dessafall. Inom områden där naturgas distribueras eller avses bli distribuerad bördärför mindre eldningsanläggningar för naturgas generellt undantas. För attmöjliggöra en senare användning av andra uppvärmningsformer finns det dock skälatt ställa vissa krav på byggnader som uppvärms med naturgas. Jag vill därvidsärskilt peka pä det förslag i fråga om förberedelser för annan uppvärmning aveluppvärmda byggnader som elanvändningskommittén (I 1980:05) har lagt fram ibetänkandet (Ds I 1980:22) El och olja. Det förslaget föreslås genomfört genomen ändring i byggnadsstadgan (1959:612). Enligt min mening finns skäl atl vidställningstagandet till elanvändningskommitténs förslag i dessa delar behandlaäven naturgasfrågan. Jag räknar med att det kan ske i den kommandeenergipropositionen. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 558 2.4Tillsyn m. m. Som OEA föreslår bör i lagen tas upp regler omtillsyn, straff och besvär m. m. Jag återkommer till dessa frågor ispecialmotiveringen och skall här endast kortfattat beröra några av dem. I remissbehandlingen har från flera hällunderstrukits vikten av att byggnadsnämnderna får de tillsynsuppgifter som OEAförutsätter. Jag vill i anslutning till detta framhålla alt jag delar OEA:sprincipiella syn på hur tillsynen bör utformas. Jag är emellertid inte bereddatt nu i detalj ta ställning till hur tillsynsuppgifterna skall fördelas, bl.a. beroende pä att frågan om myndighetsorganisationen på energiområdet är underberedning. Som OEA föreslår bör brott mot kravet på utförandeför fastbränsleeldning vara belagt med bötesstraff. Vidare bör tillsynsmyndigheten få meddela deförelägganden som behövs och få förena sådana förelägganden med vite. Enligt OEA:s förslag skall tillsynsmyndighetensbeslut överklagas hos kammarrätten och detta även om harutsetts till tillsynsmyndighet. har häremot invänt att beslut avbyggnadsnämnden bör följa besvärsgången enligt byggnadslagstiftningen, vilketinnebär att besvären skall prövas av och först därefter i kammartätten.Jag delar planverkets uppfattning i denna fråga. Övergångsbestämmelserna får en något annoriundautformning än i OEA:s förslag med hänsyn till vissa skillnader i strukturen påde materiella bestämmelserna. I enlighet med det anförda har inomindustridepartementet upprättats förslag lill lag om utförande aveldningsanläggningar för fast bränsle. Samråd har därvid skett med chefen förbostadsdepartementet. Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 3. 1§ En eldningsanläggning, som inte är tillfällig, skall enligt vad somföreskrivs i denna lag uppföras eller installeras (utföras) så att den kaneldas med fast bränsle och därefter bibehållas i ett sådant utförande så längeden är i bruk. Med eldningsanläggning avses i lagen eneldningsanläggning i vilken varmvatten, hetvatten, ånga eller hetoljaframställs för byggnadsuppvärmning, elproduktion eller användning i enindustriell process. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 559 I paragrafen, som har motsvarighet i 1 § iutredningsförslaget, anges lagens grundläggande krav på eldningsanläggningaroch preciseras vilka eldningsanläggningar som omfattas av lagen. eldningsanläggning ingår en panna eller en ugn som en del. Förutom pannaneller ugnen ingår i en eldningsanläggning tillbehör såsom rörledningar,skorsten, styr- och reglemtmstningar och anordningar för askutmatning ellerbränslehantering. Anläggningen kan ingå i en byggnad eller utgöra en friståendebyggnad. En eldningsanläggnings uppgift är att överföra energi från en formtill en annan. I samband med förbränning i en panna överförs värmeenergi fränbränslet till etl energiupptagande medium, värmebäraren. Denna är vanligenvatten, ofta i ängform, men även olja förekommer vid krav på högaprocesstemperaturer. Av paragrafens första stycke framgår detgrundläggande krav på möjlighet till eldning med fast bränsle som lagenställer på eldningsanläggningar. Bestämmelsen får dock här ingen självständigbetydelse, eftersom kravet anges gälla "enligt vad som föreskrivs i dennalag". Av materiell betydelse är däremot undantaget för tillfälligaanläggningar. Detta innebär atl anläggningar, som t. ex. skall vara i driftunder högst etl par års tid för något särskilt ändamål, är undantagna frånlagens tillämpning. eldningsanläggning kan uppföras på plats eller installeras i mer ellermindre färdigt skick i en befintlig byggnad. Pannan i en anläggning torde sågott som alltid tillverkas någon annanstans och installeras i anläggningen ifärdigt skick. Av första stycket framgår att i lagen används termen"utföra" en eldningsanläggning i betydelsen uppföra eller installera.Alt en anläggning skall "utföras" för fastbränsleeldning innebär attden vid idrifttagandet skall ha sådant utförande att eldning med fast bränsleär möjlig. Däremot omfattas inte tillverkare av pannor och annan utrustning avkravet pä sådant utförande. För tydlighets skull anges också att kravet påUtförande för fastbränsleeldning kvarstår så länge anläggningen är i bruk. 2§ En eldningsanläggning i vilken den ärliga bränsleförbrukningen kan beräknasnormalt uppgå till minst 180 terajoule skall utföras för eldning med fast bränsleoch därefter bibehållas i ett sådant utförande så länge den är i bruk. Detsammagäller en eldningsanläggning med lägre bränsleförbrukning i ett system i vilketvarmvatten, hetvatten, ånga eller hetolja framställs för sådant ändamål somanges i 1 § andra stycket, om 1. den årliga bränsleförbrukningeni systemet kan beräknas normalt uppgå till minst 180 terajoule och 2. systemets årliga behov avenergi annars inte till kan tillgodoses på annat sätt än genomanvändning av gas eller av olja eller annat flytande bränsle. Innan ägaren eller den som annars förfogar över eneldningsanläggning som avses i första eller andra stycket bestämmer för vilketslag av fast bränsle anläggningen skall utföras, skall han samråda med denmyndighet som regeringen bestämmer. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 560 Paragrafen motsvarar i sak utredningens förslag. Itredje stycket har dock en samrädsbestämmelse tillagts. I första stycket föreskrivs att eneldningsanläggning skall utföras och bibehållas för eldning med fast bränsle,om bränsleförbrukningen för anläggningen kan beräknas uppgå till minst 180terajoule . Enligtandra stycket ställs motsvarande krav också pä eldningsanläggningar med lägrebränsleförbrukning än 180 terajoule , om de ingår i system med så storsammanlagd bränsleförbrukning. Med ett system avses ett antal sammankoppladeenergianläggningar. Ett undantag finns emellertid. Kravet på utförande förfastbränsleeldning gäller inte för en sådan anläggning, om systemets ärligabehov av energi efter uppförandet av den nya anläggningen kan läckas lill genom användning av annat än gas eller olja eller annat flytandebränsle. Tre fjärdedelar av den årliga produktionen av varmvatten, hetvatten,ånga eller hetolja skall således kunna tillgodoses på annat sätt än genom attanvända oljepannor. Detta kan ske genom att använda fastbränslepannor men ocksåproduktion som baseras pä t. ex. solvärme eller spillvärme får inräknas. Ipraktiken kan emellertid huvuddelen av anläggningarna i ett system varautformade enbart för oljeanvändning. Det gäller om årsproduktionen är mycketojämnt fördelad över året, som t. ex. i fjärrvärmeanläggningar. Ju störrevariationen är i efterfrågan på energi, desto större blir andelen anläggningarsom endast används vid toppeffekt och som därigenom kan utformas föroljeanvändning. Ägareneller den som annars förfogar över eldningsanläggningen eller systemet skallsvara för den beräkning av bränsleförbrukningen eller produktionen av varmvatten,hetvatten, ånga eller hetolja som behövs för att avgöra om 2 § är tillämplig.En sådan beräkning skall avse en genomsnittlig normal förbrukning under enlängre period och hänsyn skall tas till anläggningens effekt och beräknadeanvändning. Normalt bör ägarens uppfattning godtas. Endast om den ter sigorimlig, t. ex. på grund av en uppenbar missbedömning av den beräknadeanvändningen eller en felaktig beräkning av bränsleförbrukningen, börtillsynsmyndigheten försöka åstadkomma rättelse. Beräkningen måste givetvisgöras före installationen eller uppförandel. Byts pannan i en anläggning somutförts för fastbränsleeldning, skall även den nya pannan ha sådant utförande.Detta framgår av kravet i första stycket på att en eldningsanläggning skallbibehållas i utförande för eldning med fast bränsle. Av 5 S ochövergångsbestämmelserna framgår att krav på utförande för fastbränsleeldninguppkommer, när en panna byts i en befintlig anläggning som saknar sådantutförande. Kravet att en anläggning skall vara utförd föreldning med fast bränsle innebär att anläggningen så gott som skallkunna eldas med sådant bränsle. Det är i och för sig tillåtet aU elda enanläggning som omfattas av kravet med olja, men samtliga anordningar somfordras för en övergäng till fastbränsleeldning skall finnas i anslutning tillanläggningen. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 561 ex. sådana fastbränslealternativ som kol- eller torvpulvereldning innebärdet sagda att pannan, med brännare, rökkanaler, filter, fläktar etc, skallmedge kol- eller torveldning utan ombyggnader eller anskaffning av nyutmstning. Kvarnar och anordningar för askutmatning skall finnas på plats.Vidare skall anordningar och utrymme för bränslehantering finnas. Några ytterligareinvesteringar i utrustning skall sålunda inte fordras. Däremot uppställs intenågot krav på att bränsle skall finnas tillgängligt. I paragrafen anges endast att deeldningsanläggningar som omfattas av denna skall utföras för fastbränsleeldning.Valfrihet föreligger således i fråga om för vilket fast bränsle utförandetskall ske. Det finns en stor mängd fasta bränslen att välja mellan, bl. a.stenkol, som är ett importbränsle. Inhemska fasta bränslen är skogsprodukter,exempelvis energiskog och skogsavfall som bark, lövved, röjnings- ochgallringsvirke, toppar, grenar och stubbar. finns i betydande mängder ochkan utvinnas och förbrännas med tillgänglig teknik. Hushållsavfall utnyttjassom bränsle i flera kommuner. Jordbruksavfall såsom halm kan komma att användasi viss utsträckning. I tredje stycket finns en bestämmelse av innebörd attägaren eller den som annars förfogar över anläggningens utformning, innan valetav eldningsanläggning görs, skall samråda med den myndighet som regeringenbestämmer. Bestämmelsen syftar lill att användning av inhemska bränslen skallövervägas innan anläggningar för enbart eldning med importbränsle, t. ex. kol,byggs. Myndigheten skall ha möjlighet att argumentera med ägaren ellerinnehavaren. Syftet är att denne skall välja ett utförande för något inhemsktfast bränsle, när det är tekniskt och ekonomiskt rimligt.. Kravet pä samråd äruppfyllt, när myndigheten har redovisat sin uppfattning och skälen för denna. 3§ Andra eldningsanläggningar än som avses i 2§ skall utföras sä att de utanomfattande ombyggnadsarbeten eller kompletteringar kan eldas med inhemskt fastbränsle. De skall därefter bibehållas i ett sådant utförande så länge de är ibruk. Inom områden där naturgas distribueras eller avsesbli distribuerad gäller första stycket inte anläggningar för eldning mednaturgas. I sak överensstämmer denna paragraf huvudsakligenmed utredningens förslag. I andra stycket har tillagts en bestämmelse omundantag för anläggningar som eldas med naturgas i vissa områden. Eldningsanläggningar som inte omfattas av 2 § skallutföras så att de kan ställas om till eldning med inhemskt fast bränsle utanomfattande ombyggnadsarbeten eller kompletteringar. Detta innebär att pannanskall vara dimensionerad och utförd så att den efter omställningen kanstadigvarande eldas med sådant fast bränsle med en för sitt ändamåltillfredsställande effekt. Komplettering med t. ex. förugn förfastbränsleeldning är en så omfattande åtgärd att en panna som fordrar sådankomplettering inte kan 37 1980/81. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 562 Kravet att ombyggnads- ochkompletteringsåtgärderna inte får vara omfattande medför att pannan bör kunnafärdigställas för eldning med fast bränsle på förhållandevis . Pannornaskall förberedas så att gällande miljökrav kan uppfyllas. Tillräckligt utrymmeskall finnas vid pannan för hantering av bränsle och aska. I praktiken medförkravet på omställbarhet att den som vill installera en oljepanna i ett småhusär tvungen att direkt välja en kombinalionspanna. I den allmänna motiveringen harbehandlats bestämmelsens anknytning till beredskapsbestämmelsen i SvenskByggnorm (45:8). Denna fråga behandlas också under 4 §. I andra stycket undantas eldningsanläggningar somutformats för naturgas i områden där naturgas distribueras eller avses blidistribuerad. Begränsningen till distributionsområden för naturgas är gjordmed hänsyn till att en anläggning för eldning med naturgas kan användas föroljeeldning. I områden där naturgas inte distribueras skulle installation av ensådan anläggning vara ett sätt att kringgå kravet på omställbarhet. För attavgöra om naturgas avses distribueras i ett område bör krävas att introduktionsfråganpasserat utredningsstadiet och att ett principbeslut om uppbyggnad av ettnaturgassystem har fattats. De närmare orsakerna till undantaget behandlas iden allmänna motiveringen, avsnitt 2.3. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får medge undantag i särskilt fall från 2 § första eller andrastycket. Undantag från 3 § första stycketfår regeringen föreskriva för särskilt fall eller för ett visst slag eller enviss grupp av eldningsanläggningar. Regeringen får också överiåta åtbyggnadsnämnden eller annan myndighet att i särskilt fall medge undantag från 3§ första stycket. Denna paragraf har i förhållandetill utredningsförslaget utökats med en bestämmelse om att regeringen skall fämedge generella undantag från kraven i 3§. Att undantag får förenas med villkorbehöver inte anges i lagen. I första stycket föreskrivs attregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får medge undantag från 2 §första eller andra stycket i enskilda fall. Regeringen får enligt andra stycketmedge generella undantag från kraven i 3 § första stycket. I fråga om dessakrav får regeringen även överlåta åt byggnadsnämnd eller annan myndighet allmedge undantag i enskilda fall. Som framgår av den allmännamotiveringen omfattas flertalet av de pannor som avses i 3§ första stycket avkrisreglerna i Svensk Byggnorm. Eftersom byggnadsnämnderna i samband medbyggnadslovsprövning av nya byggnader redan nu tar in uppgifter omuppvärmningsanordningar i byggnader, har det ansetts lämpligt att ge regeringenmöjlighet atl uppdra åt byggnadsnämnd att pröva frågor om undantag när detgäller enskilda 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 563 anläggningar.Det bör överiåtas till regeringen att avgränsa ansvarsområde. Medhänsyn till att kraven i 2 § riktas mot förhållandevis stora anläggningar somnormalt bör kunna drivas med fast bränsle måste starka skäl krävas för attmedge undantag. En generös användning av möjligheterna att göra undantag skullekunna göra det omöjligt att nå de nivåer för fastbränsleeldning som krävs fören påtaglig minskning av oljeberoendet. Detfinns dock vissa fall dä undantag frän kraven i 2 § bör komma i fråga. Av denallmänna motiveringen framgår att naturgas knappast kommer att annat änundantagsvis användas i större eldningsanläggningar. I den mån så sker kanemellertid finnas skäl att undanta en sådan anläggning från kravet på utförandeför eldning med fast bränsle. En förutsättning bör då vara att sådan garantiför gasleveranser finns att gasförsörjningen kan anses ordnad på betryggandesätt. Det kan finnas skäl att överväga frågan om beredskapsåtgärder föranläggningen i samband med beslutet. Ett annat särskilt skäl till undantag kanvara att anläggningen beräknas ha kort utnyttjningstid. Flertalet sådanaanläggningar kan antas vara pannor för toppeffekt eller reservpannor i storasystem och därigenom falla under undantaget i 2§ andra stycket, men ytterligareundantag kan behöva meddelas i särskilda fall. Det kan t. ex. gälla förenkladeångkraftaggregat som planeras att användas vid belastningstoppar eller somreserv. Kraftproduktionen i sådana anläggningar är liten under normalår. Vissaindustripannor utnyttjas också regelmässigt beroende pä denvaruproduktion pannan behövs för. I vissa fall kan undantag också vara motiveratom en anläggning måste förläggas till en viss plats och kostnaderna förtransport av fasta bränslen därför blir orimligt höga eller miljöverkningarnaav fastbränsleeldning svära. Vid utbyte av en panna kan i vissa fall pä grundav lokaliseringen och utrymmet på platsen stora problem uppkomma att ordnatransporter och hantering av fasta bränslen. Också i sådana fall kan skälföreligga för undantag. Även i övrigt bör möjlighet till undantag föreligga ifall där ett krav på fastbränsleutförande av en eldningsanläggning skulle blioskäligt ekonomiskt eller praktiskt betungande för ägaren eller andra somberörs. I det fall en eldningsanläggning inrättas för bränsleblandningar medolja bör undantag kunna medges om blandningen huvudsakligen innehåller fastbränsle.