prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Med anledning av vad tvåremissinstanser har anfört om det fallet att medel betalas ut utan att formligtbeslut först meddelas vill jag framhålla att med beslut jämställs enligt 2 kap.21 8 i departementsförslaget även ätgärder av kronofogdemyndigheten sominverkar på parts eller tredje mans rätt. För talan mot utbetalning gälleralltså enligt Qärde stycket i 9 8 av från utbetalningen. Idetta sammanhang vill Jag påpeka att bestämmelsen i Qärde stycket är tillämpligäven på klagan över beslut om avräkning som kronofogdemyndigheten kan hameddelat (se 13 kap. 13 8). En remissinstans har ifrågasatt omde föreskrifter som medger att talan i vissa fall tär föras utan begränsningtill skall medföra all frister som Prop.1980/81:8 18 kap. 9 § 867 gällerför särskilda rättsmedel inte skall tillämpas i fall då sådant rättsmedelbegagnas. Med anledning härav vill jag understryka alt bestämmelserna iförevarande paragraf i departementsförslaget gäller ordinär talan molkronofogdemyndighetens beslut, dvs. 1 fråga om användande av särskildarättsmedel i utsökningsmål har enligt 2! 8 om sådana rättsmedel irättegång motsvarande tillämpning. Det innebär alt även tidsfrister som ärföreskrivna i RB skall tillämpas. Vad nu har sagts synes emellertid i praktikensakna betydelse i fall då besvär enligt förevarande paragraf får anföras utantidsbegränsning. En särskild fråga är om hovrätten på yrkande av densom anser att utmätt egendom har sålts till för lågt belopp kan förordna attegendomen skall bjudas ut på nytt, med förbehåll att den överklagadeförsäljningen skall gälla om högre pris inle uppnås. Enligt beredningen bör ettsådant förfarande kunna användas med köparens samtycke och även i vissa andrafall. Delta har kritiserats av två remissinstanser. För egen del vill jag förstframhålla att den av beredningen förordade möjligheten för hovrätten tordesyfta bl,a. lill att förebygga att hovrättens ändringsbeslut leder till att, omhögre pris inle kan uppnås, egendomen måste säljas lill lägre pris än omförsäljningen inle hade överklagats eller att egendomen rent av blir osåld.Befogenheten är alltså till fördel för gäldenären och för utmätningsborgenären,om denne inle ändå får fullt betalt för sin fordran, Å andra sidan kan en sådanordning vara lill nackdel för köparen. Denne tvingas alt under viss lid vara iovisshet huruvida han får behålla egendomen. Det kan erinras om attkronofogdemyndigheten själv, när den med hänsyn till sannolikheten av altavsevärt högre köpeskilling än den bjudna kan uppnås har att bedöma om ettinrop skall godtas, inte kan hålla frågan öppen tills nytt försäljningsförsökhar gjorts. Vid övervägande av det sagda anser jag all man intebör avvisa den förordade möjligheten. Den bör emellertid tillämpas med stor försiktighet.Har köparen samtyckt tUl att frågan om beståndet av hans köp fär stå öppentills nytt försäijningsförsök har gjorts, bör hovrätten kunna förordna påantytt sätt, om anledning därtill i övrigt föreligger. 1 andra fall synesmöjligheten böra begagnas endast om det klart framgår att köparen ulanbeaktansvärd olägenhet kan avvakta nytt försäQningsförsök. Frågan om beståndetav den överklagade försäljningen bör kunna hållas öppen endast under kort tid.Några uttryckliga bestämmelser rörande den nu berörda befogenheten kan inteanses behövliga. Beredningen har förordat alt delgivning avkronofogdemyndighets beslut skall ombesöGas av myndigheten självmant samt attbeslut, beträffande vUka besvärstiden räknas från delgivning, bör delges endasti fall då del är praktiskt motiverat. Detta har i allmänhet godtagits underremissbehandlingen. En remissinstans har emellertid ansett altkronofogdemyndigheten bör mera generellt delge sina beslut. För egen del villjag framhålla att en ordning som innebär obligatorisk delgivning av samtiigabeslut, beträf- ., Prop.1980/81:8 18 kap. 10 § 868 fande vilka klagotiden räknas frän delgivning, inte skulletillgodose nägot praktiskt syfte. En sådan ordning skulle inte heller varapraktiskt genomförbar. Jag godtar sålunda beredningens mening. Frågan omdelgivning bör inte, som en remissinstans har ansett, regleras i UB, Itillämpningsförordning bör anges fall då delgivning skall vara obligatorisk. 10 8 I paragrafen regleras verkan av att besvär inte haranförts i rätt tid. Den motsvarar 19 kap. 28 8 beredningsförslagel. Beträffande klaganöver utmätningsmans förfarande gäller enligt 204 8 I mom. UL att om bestämdklagotid försitts och laga förfall inte visas inom klagotiden, klagan inleskall las upp till prövning såvitt den åsyftar att vinna ändring iutmätningsmannens åtgärd. Om klagoskriften har kommit in till utmätningsmannenföre klagotidens utgång, skall dock den omständigheten att den kommer in tiUöverexekutor först därefter inle föranleda att den inte tas upp till prövning.Om laga förfall visas före klagotidens utgång, skall överexekutor sätta ut nylid för klaganden att fullföQa målet. Enligl 217 8 1 mom. UL skall besväröver överexekutors beslut som inte har fullföQts på föreskrivet sätt eller inomrätt lid avvisas av överexekutor. Har besvärsinlagan kommit in till hovrättenföre besvärstidens utgång, skall dock den omständigheten att den har kommit intill överexekutor först därefter inte föranleda att den avvisas. Om lagaförfall visas före besvärstidens utgång torde överexekutor kunna sätta ut nylid för anförande av besvär Qfr 32 kap. 7 :5 RB). 1 19 kap. 28 8första stycket föreslår beredningen en bestämmelse om att besvärstalan som intehar fullföljts inom rätt lid skall avvisas av kronofogdemyndigheten. Vidareföreslås alt om besvärsinlaga har kommit in till hovrätten före besvärslidensutgång, den omständigheten alt inlagan har kommit in tillkronofogdemyndigheten först därefter inte skall föranleda att den avvisas. Beredningen påpekar attkronofogdemyndigheten skall självmant pröva huruvida besvären har anförts irätt lid. Enligt beredningsförslagel räknas besvärsliden i vissa fall från delatt beslutet delgavs klaganden. Delgivning skall ha sketl i enlighet meddelgivningslagens bestämmelser, i den mån inte avvikande föreskrifter harmeddelats (I 8 nämnda lag). Den ombesöGs av kronofogdemyndigheten somemellertid på begäran kan medge part eller annan sakägare att själv fåombesörja delgivning, om det kan ske utan olägenhet (2 8 delgivningslagen).Kronofogdemyndigheten skall i så fall förelägga honom att ingebevis om delgivningen till kronofogdemyndigheten. På grund härav, anförberedningen, torde i akten hos kronofogdemyndigheten finnas bevis eller uppgiftom delgivning som har skett i ärendet. torde därförgenast kunna konstatera huruvida besvären har anförts i rätt tid. Som andra stycke i 19 kap. 28 8 föreslås en bestämmelseatt krono- Prop.1980/81:8 18 kap. 12 § 869 fogdemyndigheten skall sälta ut ny lid, om laga förfallvisas före utgången av besvärstiden. Vad beredningen harföreslagit i 19 kap. 28 8 innebär att de principer som redan nu gäller närklagan i utsökningsmål inte anförs inom föreskriven tid anpassas till den nyainstansordningen. Förevarande paragraf i departementsförslaget överensstämmer,frånsett ett par redaktionellajämkningar, med beredningens förslag. 11 8 I denna paragraf, som motsvarar 19 kap. 32 8 iberedningens förslag, regleras vad besvärsinlagan skall innehålla. 1 UL finns inlenågon föreskrift om vad en inlaga, som avser klagan över utmätningsmannensförfarande, skall innehålla. Inte heller beträffande innehållet ibesvärsinlaga, som innefattar klagan över överexekutors beslut, meddelas någonföreskrift i UL. 1 fråga om sådan besvärsinlaga torde emellertid gälla vad somföreskrivs i RB om besvär (se 52 kap. 3 8). 1 19 kap. 32 8 harberedningen tagit upp bestämmelser om innehållet i besvärsinlaga. Bestämmelsernaöverensstämmer med vad som krävs enligt 52 kap. 3 8 RB. 18 kap. 11 8 idepartementsförslaget överensstämmer med beredningens förslag. 1 paragrafensförsta stycke föreskrivs att klaganden skall i besvärsinlagan ange detöverklagade beslutet, den ändring som yrkas däri och gmndema för besvärstalan.Enligt andra stycket gäller all klaganden skall i inlagan lämna uppgift om debevis som han vill åberopa och vad han vill styrka med vaGe särskilt bevis samtatt skriftligt bevis som inte har getts in tidigare skall fogas vid inlagan ihuvudskrift eUer bestyrkt avskrift. Slutligen anges i paragrafens iredjestycke alt besvärsinlagan skall vara egenhändigt undertecknad av klagandeneller hans ombud. 12 8 Paragrafen, som motsvarar 19 kap. 36 8 första stycketi bered ningens förslag, innehåUer föreskrift om prövning av fråga om självrätlelse m.m. med anledning av besvär. Enligt 19 kap. 18 8i beredningens förslag skall kronofogdemyndigheten självmant pröva fråga omändring eller rättelse av beslut, när sådan åtgärd är tillåten och anledningföreligger. Även fråga om verkställighets avbrytande eller hävande skall prövassjälvmant av kronofogdemyndigheten, om inte annat är föreskrivet. 1 36 8föreslår beredningen att vad som sålunda sägs i 18 8 skall gälla även näranförda besvär ger anledning till sådan åtgärd. Det innebär all ärendet efterdel att besvär har anförts kan återupplivas hos kronofogdemyndigheten. Beredningenpåpekar att om kronofogdemyndigheten vidtar åtgärd som avses här, klaganregelmässigt kan föras över beslutet. Prop.1980/81:8 18 kap. 13 § 870 Frågan omsjälvrättelse har behandlats närmare i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.4).Som framgår av vad som anförs där delar Jag beredningens mening allkronofogdemyndigheten bör kunna vidta självrältelse med anledning av vad somframkommer i samband med besvär. Frågan om självrältelse bör då liksom i andrafall prövas självmant av kronofogdemyndigheten. Detsamma gäller avbrytandeeller hävande av verkställighet i annat fall. 12 8 i departementsförslagetöverensstämmer sålunda med beredningens förslag i första stycket av 19 kap. 368. 13 8 Paragrafen innehåller föreskrifter om insändande tillhovrätten av besvärsinlagan m.m. och om yttrande av kronofogdemyndigheten. Denmotsvarar 19 kap. 37 8 första stycket beredningens förslag. Som har nämnts,tidigare skall den som vill anföra klagan över utmätningsmans förfarande ge inklagoskriften direkt till överexekutor. Beträffande besvär över överexekutorsbeslut föreskrivs 1217 8 2 mom. UL att om besvärstalan inle avvisas på grund avalt den inte är fullföljd på föreskrivet sätt eller inom rätt tid, överexekutorskall ulan dröjsmål lill hovrälten sända in besvärsinlagan med därvid fogadehandlingar. Även överexekutors protokoll och utslag samt, i huvudskrifl ellerstyrkt avskrift såvitt angår den fullföljda frågan, utmätningsmannens protokolloch andra hos överexekutor förvarade handlingar i målet skall sändas in tillhovrätten. Beredningenframhåller att klaganden eventuellt kan bli fulll tillfredsställd genom beslutsom kronofogdemyndigheten meddelar i anledning av anförda besvär. 1 andra fallkan han avslå från fullföljd trots att beslutet i någon del har gäll honomemot. Slutligen kan han av svarandens förklaring bli övertygad om all han böråterkalla sina besvär. Om han inte återkallar besvären, skall akten sändas lillhovrätten. I enlighet härmed föreslår beredningen i 19 kap. 37 8 första stycketförsta meningen att besvärsinlagan och andra handlingar i ärendet skall sändaslill hovrätten , om inte klaganden blir tillgodosedd genomtillämpning av 36 8 första stycket eller återkallar sin talan, Enligl andra meningen skallkronofogdemyndigheten vid insändandet till hovrätten bifoga eget yttrande. Denbefattningshavare hos kronofogdemyndigheten som handlägger besvärsärendet kanenligt beredningen förutsättas ha införskaffat yttrande från befattningshavaresom fömt har handlagt ärendet och kan då vid behov göra eget tillägg. Som ett andra stycke i 37 8föreslår beredningen, för det faU att anförda besvär inte fullföljs och aktenalltså inte skall sändas vidare, en bestämmelse om att kronofogdemyndighetendå skall pröva fråga om kostnadema enligt vad som sägs i 18 kap.beredningsförslaget. Enligt Sveahovrätt bör del inte åvila kronofogdemyndigheten att alllid bifoga egetyttrande vid besvär till hovrätten. Till hovrätten kan överlåtas all i vaGeenskilt fall avgöra när yttrande bör 1980/81:8 18 kap. 13 871 Den fördröjning som bestämmelsen skulle medförakan då undvikas i det övervägande antalet ärenden. Enligt hovrätten för VästraSverige bör skyldigheten för kronofogdemyndigheten att bifoga eget yttrandeinskränkas lill fall då del överklagade beslutet inle anger de skäl på vilkadet gmndas. Även i framhåller att yttrande intesällan måste anses onödigt, såsom när saken är uppenbar eller besvären måsleanses gagnlösa eller då det överklagade beslutet är utförligt motiverat. Dettagäller dock inte allmänna mål, där kronofogdemyndigheten i vart fall bör avgeyttrande som företrädare för det allmännas intressen. .Som framgär av denallmänna motiveringen (avsnitt 5.4) har Jag inte ansett del lämpligt att besväröver kronofogdemyndighets beslut i vissa fall över huvud inte skulleunderställas hovrättens prövning. Departementsförslaget utgår sålunda från attanförda besvär alllid skall komma under hovrättens prövning, även om klagandenkan anses ha blivit tillgodosedd genom självrätlelse eller om han haråterkallat sin talan. 13 8 i departementsförslaget harutformats med utgångspunkt från del nu sagda. I paragrafen anges sålunda attkronofogdemyndigheten, om besvärsialan inte avvisas, skall så snart som möjligtsända besvärsinlagan och övriga handlingar i mälet till hovrätten. Avbestämmelsens lydelse Jämförd med närmast föregående paragraf följer allkronofogdemyndigheten kan dröja någol med insändandet, om det behövs medhänsyn till ifrågasatt självrätlelse. Innan sådan rättelse sker skallkronofogdemyndigheten som regel bereda motparten tillfälle all yttra sig,vilket medför viss fördröjning. Har klaganden yrkat inhibition börkronofogdemyndigheten inle dröja med att sända handlingarna till hovrätten,såvida inte förhållandena är sådana att någon ytterligare verkstäUighetsålgärdinle är aktuell fn. Som Jag har framhållit i denallmänna motiveringen bör kronofogdemyndigheten inte vidta självrältelse sedanhandlingarna har vidarebefordrats till hovrätten och saken alltså har kommitunder hovrättens prövning. Hovrätten torde som regel iöverklagade utsökningsmål ha behov av yttrande frän kronofogdemyndigheten.Ibland kan emellertid, som några remissinstanser har framhållit, sådant yttrandevara onödigt, t.ex. om det överklagade beslutet är utförligt motiverat ellerskälen för beslutet på annat sätt framgår av akten i målet eller ombesvärstalan är uppenbart ogmndad. I enlighet härmed anges i andra meningen av13 8 att kronofogdemyndigheten, när den sänder handlingarna i målet tillhovrätten, skall bifoga eget yttrande, om det inte kan anses obehövligt. Jag vill understryka att yttrandetinte bör vara mera omfattande än vad saken kräver. Det bör innehålla deupplysningar om sakförhållandena som hovrälten behöver vid sin prövning, ominle uppgiftema framgår av handlingama i akten. Om inte skälen för detöverklagade beslutet framgår av Prop.1980/81:8 18 kap. 15 § 872 handlingarna, bör även de redovisas i yttrandet. Iblandkan också anledning finnas för kronofogdemyndigheten att närmare utveckla sinståndpunkt'i en tveksam fråga. Har yttrande inte bifogats handlingarna i målet,är hovrätten naturligtvis oförhindrad att begära yttrande om anledning därtillskulle föreligga. Har kronofogdemyndigheten vidtagitsjälvrältelse med anledning av anförda besvär, skall myndigheten givetvisunderrätta hovrälten om detta. härom kan meddelas av regeringen. Med anledning av vad enremissinstans har anfört om yttrande av kronofogdemyndigheten i allmänna målvill Jag framhålla att enligt departementsförslaget kronofogdemyndigheten inleföreträder staten resp. kommun i överklagade sådana mål. Enligt 2 kap. 30 8företräds borgenären i allmänna mål av , när målet haröverklagats till hovrätten eller högsta domstolen. Vissa bestämmelser om förfarandet i hovrätten Beträffande förfarandet i hovrälteni överklagade utsökningsmål har i princip om besvärsmålmotsvarande tillämpning. Detta föQer av 21 8 Rp. Vissa avvikande ellerkompletterande föreskrifter meddelas emellertid i 14- 17 88 i förevarandekapitel. Av bestämmelserna i 52 kap. RB torde det sålunda endast bli aktuelltatt tillämpa 7 8 första stycket samt 8-12 88. 14 § Paragrafen, som motsvarar 19 kap. 38 8 i beredningensförslag, innehåller en bestämmelse om avvisande av besvärstalan. 1 fråga om andrahinder mol upptagande av besvär över överexekutors beslut än som avses i 217 8UL torde på grund av 21 8 Rp bestämmelsen i 52 kap. 5 8 RB ha motsvarandetillämpning. Där anges att om mot besvärstalans upptagande föreligger annathinder än som sägs i 2 8, dvs. att besvärstalan inle har fullföljts påföreskrivet sätt eller inom rätt tid, talan får avvisas avhovrätten. I 14 8 idepartementsförslaget har lagils upp en bestämmelse om befogenhet förhovrälten att avvisa besvärstalan, när det föreligger annat hinder mot talansupptagande än att besvären har anförts . Bestämmelsen överensstämmermed 19 kap. 38 8 i beredningens förslag. 15 8 Paragrafen tar upp bestämmelser om komplettering avbristfällig besvärsinlaga. Den motsvarar 19 kap. 39 8 beredningsförslagel. Första stycket i 19kap. 39 8 i beredningens förslag tar upp en bestämmelse om föreläggande attavhjälpa brist i besvärsinlagan. I andra stycket regleras i överensstämmelsemed 52 kap. 6 8 andra stycket RB det fallet att klaganden inte efterkommerföreläggandet. Prop.1980/81:8 18 kap. 16 § 873 enligt beredningen ses mot bakgrund av attkronofogdemyndigheten enligt 19 kap. 33-35 88 bl.a. skall vid behov anmodaklaganden alt avhjälpa brister i besvärsinlagan och höra motparten innanhandlingarna sänds till hovrälten. Denna bör emellertid göra en överprövningoch tillse att vidtagna ätgärder är tillfyllest. Föredraganden.Departementsförslaget ger inte kronofogdemyndigheten befogenhet att begärakomplettering av en bristfällig besvärsinlaga. Till följd härav är det i ochför sig inte nödvändigt att ta upp bestämmelser i om hovrättens befogenhet isådant hänseende. 1 stället skulle 52 kap. 6 8 RB få motsvarande tillämpning. 1departementsförslaget har likväl tagits upp bestämmelser i saken. Dettasammanhänger med att det enligt min mening finns anledning alt i fråga omeventuell avvisning av en besvärsinlaga som inte till fullo uppfyllerföreskrifterna i 11 8 vara mera liberal än vad lydelsen av 52 kap. 6 8 RButvisar. Den omständigheten att inlagan inte innehåller bestämt yrkande börsålunda inte föranleda avvisning, om yrkandet ändå kan anses framgå avsammanhanget. På motsvarande sätt bör man betrakta brist som består i attgrunderna för besvärstalan inte är tydligt angivna. I första stycket av 15 8 idepartementsförslaget föreskrivs att om besvärsinlagan inle uppfyller föreskrifternai 11 8 eller om den eljest är ofullständig, hovrätten skall förelägga klagandenall avhjälpa brislen. I andra stycket anges, i enlighet med del sagda,endast att besvärstalan skall avvisas, om klaganden inte efterkommerföreläggandet och bristen är så väsentlig att inlagan är oQänlig som grund förprövning i sak. 16 8 Paragrafen tar upp förbud mot ändring av överklagatbeslut ulan alt motparten har fått tillfälle att yttra sig. Vidare behandlasinhibition m.m. Paragrafen motsvarar 19 kap. 40 8 beredningsförslagel. Enligt 208 8 ULgäller att när klagan över utmätningsmans åtgärd har anförts, överexekutor kantills vidare i avbidan på det slutliga utslaget inställa vidare fortgång avåtgärden eller meddela den rättelse däri som omständigheterna föranleder till,om skäl finns och saken inte tål uppskov. Beträffande besvär överöverexekutors utslag föreskrivs i 218 8 1 mom. UL all hovrätten, om skäl ärdärtill, får innan ändringssökandet slutligen prövas förordna all utslaget inlefår verkställas eller att, om verkställighet redan har följt, ytterligareåtgärd inle fär vidtas. besvär anförts över försäljning som överexekutorhar verkställt, kan hovrälten enligl 218 8 3 mom. förordna att fortsattverkställighet tills vidare inte fär äga rum innan slutiigl utslag meddelas. 1 19 kap. 40 8första stycket beredningsförslaget sägs all hovrälten inle utan att antingenkronofogdemyndigheten eller hovrälten har givit motparten tillfälle alt inkommamed förklaring färgöra ändring i kronofogdemyndighetens beslut såvitt rörmotpartens rätt. 18 1980/81. I saml Nr 8. 1980/81:8 18 kap. 16 § 874 Man kan, framhåller beredningen, även frånsettinterimistiska ingripanden vara tveksam om denna princip kan upprätthållasfullt ut i exekutiva ärenden. Särskilt gäller delta klagan över auktion på fastegendom, då del kan finnas många intressenter som berörs av ett eventuelltundanröjande av försäljningen. Ett sådant beslut kan på ett eller annat sättangå inte bara sökanden, gäldenären och köpare av egendomen utan även andrafordringsägare än sökanden, vilka helt eller delvis skulle få beialning genomförsäljningen. Även rättighetshavare, vilkas rättigheter har bevarats vidförsäQningen men som kan komma att offras vid eventuell ny auktion, kanberöras. Hithörande fall är dock så sällsynta attberedningen inte har ansett tillräckliga skäl föreligga att göra avsteg frånprincipen. Beredningen utgår härvid från all frågan vilkas rätt som berörs avauktions undanröjande får bedömas från praktiska utgångspunkter. Om t.ex.hovrälten vill bestämma att ny auktion skall ske på oförändrade villkorfrånsett viss punkt som har föranlett undanröjande, finns enligt beredningeninle anledning att innan beslut meddelas först höra rättighetshavare som ärskyddade. Såvitt angår rättighetshavare bör hovrätten över lag vid prövning avfrågan om behovet av kommunikation bedöma huruvida auktions undanröjande medfören risk för vederbörande som man inte kan bortse från. 1 andra stycket av paragrafen föreslås enbestämmelse alt hovrälten kan förordna att åtgärd för verkställighettills vidare inle skall äga rum eller att sådan åtgärd skall genomföras ochbestå lill dess annat förordnas. I sistnämnda hänseende åsyftas sådana situationerdå kronofogdemyndigheten inte har ansett sig kunna bifalla begäran om verkställighet,t.ex. därför att erbjuden säkerhet inte har ansetts tillfyllest. Beredningen har emellertid anseti att man inle börstanna härvid. Man kan inte bortse från att saken ibland kan vara så brådskandeatt hävande av kronofogdemyndighetens åtgärd bör ske . Beredningenföreslår därför alt som en andra mening i andra stycket av 40 8 förs in enbestämmelse att hovrätten får förordna alt vidtagen åtgärd skallhävas, om synnerliga skiil föreligger. Del är enligt beredningen uppenbart alldenna befogenhet måste handhas med försiktighet eftersom all möjlighet att pånytt genomföra åtgärden ibland kan vara utesluten. I likhet med beredningen anserjagatt hovrälten inte bör kunna ändra ett överklagat beslut såvitt angår enmotparts rätt utan alt denne har fått tillfälle alt yttra sig i målet. Dettorde visseriigen kunna vara tveksamt hur en sådan bestämmelse skalltillämpas när det finns ett flertal intressenter som i större eller mindre månberörs av en eventuell ändring. Detta gäller närmast vid klagan över exekutivfastig-hetsförsäQning. En närmare reglering av den frågan synes dock knappastmöjlig. 1 likhet med beredningen anser Jag att saken bör bedömas från praktiskautgångspunkter. De uttalanden som beredningen har gjort angående tillämpningenkan därvid Qäna till ledning. 1980/81:8 18 kap. 17 § 875 Första stycket i 16 8 idepartementsförslaget överensstämmer sålunda med beredningens förslag. Lydelsenhar emellertid jämkats något med hänsyn till att det enligtdepartementsförslaget skall ankomma endast på hovrätten att bereda motparttillfälle alt inkomma med förklaring. Även andra stycket i 16 S överensstämmer medberedningsförslaget. 17 8 Paragrafen innehåller bestämmelser om från vilkenlidpunkt hovrätts beslut i utsökningsmål skall tillämpas. Den motsvarar 19 kap.41 8 beredningens förslag.