prop · G40361 · 1980-12-31 00:00:00 — Detla hänger samman med alt även enligl de reglersom gällde vid allmänna fastighetstaxering skulle indelningen görasenligl en huvudsaklighelsprincip. Problemet är således inte nytt. Någonytteriigare ändring i lagen i anledning av FTL anser jag inle bör göras i detlasammanhang. 2.2.2.5Faslighetstaxeringslagen, 5 kap. Beslämmande av taxeringsvärde FTL innehåller vissa grundläggande bestämmelser om hur taxeringsvärdeskall bestämmas. Vissa förändringar har gjorts i förhållande till vad somgäller f.n. Enligl4 8 skall marknadsvärdet bestämmas med hänsyn till del genomsnittliga prislägetunder andra året före taxeringsåret, vilket överensstämmer med vad som gälldevid allmänna fastighetstaxering. Vidvärderingen skall enligl gällande ordning privaträtlsliga förpliktelser intebeaktas i den mån de inle är hänförliga till servitut eller liknandeförhällanden. Detla gäller även enligt 5 kap. 3 8 FTL enligl vilken ävenförpliktelser enligt tomlrättskonlrakl om markens utnyttjande skall beaktas. Redovisningenav delvärden och delposter har genomgått relativt stora förändringar i FTL.Delredovisningen följer inle längre beskaltningsna- Prop.1980/81:61 39 lurenulan är direki knulen till de olika typerna av taxeringsenheter.Delpostredovisningen, som endast fanns i fråga om jordbruksfastighet, har heltulgält. Kommitténhar övervägt följdändringar i om avskrivning av byggnad meninte ansett dd ertbrderiigi med någon följdändring. Ingenremissinstans har haft någon erinran. Jag vill nämna att i den nämndalagrådsremissen (avsnitt 2.2.2.4) har behandlats regler för avskrivning avbyggnader, däribland frågan om beaktande av värde av överbyggnad. 2.2.2.6 Fasfighdslaxeringslagen,6 kap. Värderingsenhet 6 kap.FTL innehåller regler om indelning i värderingsenhet med i stort sett samma innehåll som tidigare fanns i RSV:s anvisningar. behöver några följdändringar inle göras på grund av bestämmelserna i6 kap. Jag ansluter mig lill kommitténs uppfattning. 2.2.2.7 Faslighetstaxeringslagen,7 kap. Allmänna värderingsregler 7 kap.FTL innehåller allmänna värderingsregler, som hitlills i huvudsak varit intagna i RSV:s anvisningar. Bestämmelserna innebäratt oförändra de allmänna principer för värderingen skall tillämpas . Undantag finns emellertid. Det gäller egendom som avses i 7 kap. 16 8 FTL, vilken, oaktat den kan ingå i skattepliktig taxeringsenhet, inle skall åsättas någol värde. Ändringarna får vissa effekter vid inkomsttaxeringen men även ulanför skatteområdet kan följdeffekter uppslå. Kommittén,som har övervägt följdändringar såväl i KL som i SFL, föreslär ingen annanändring än alt den i anvisningspunkt 2 a nionde stycket till 36 § KL gjordabeskrivningen av industritillbehören ändras till "egendom som avses i 2kap. 3 8 jordabalken". Remissinstansernahar inle haft några erinringar mot förslagel och jag biträder detsamma. Kommitténhar också övervägt följdändringar i 10 kap. 4 8 JB, som innehåller regler omförlängning av arrendeavtal vid bostadsarrende . Enligt deltalagrum skall vid bostadsarrenden uppsägning av avtalet allfid skeför att rätt fill föriängning inte skall föreligga. Uppsägning skall ske senastett år före arrendetidens utgång. Rätt till förlängning av avtal ombosladsartende föreligger inle om bostadshus visseriigen finns påarrendestället men detla inle är åsätt taxeringsvärde ell år före arrendetidensutgång. Enligt 5 8 4 mom. KL förelåg inle skatteplikt om värdet av byggnadeller med varandra sammanhängande byggnader, som är uppförda på mark, förvilken garantibelopp inte skall tas upp som skattepliktig inkomst förbyggnadsägaren, understeg . Enligl 7 kap. 16 8 FTL skall nägot värdeinte åsättas byggnad eller byggnader inom samma tomt, om byggnadsbeståndetssammanlagda värde inte skulle upp- 1980/81:61 40 FTL medför således en viss förändring av förlängningsräl-ten vidbostadsarrende. Kommitténpåpekar att taxeringsvärden, som bygger på de gamlafastighetsbeslämmelserna, kommer alt gälla bostadsarrendeavlal som löper utända lill . Med hänsyn härtill anser kommittén att FTL intemotiverar någon ändring av besiltningsskyddsreg-lerna vid bostadsarrende. Förslagethar godtagils eller lämnats utan erinran av de flesta remissinstanserna. Hithör bl.a. arrenddagskommittén (Ju 1975:04). och arrendenämnden iGöteborg påpekar att de nya taxeringsvärdena gäller frän ochkommer att lillämpas i besittningslvister där senasle uppsägningsdagen infallerefler 1980 ärs utgång. En omedelbar översyn av reglerna om bosladsarrendatorsbesittningsskydd är enligt hyresnämnden nödvändig, om man inle vill godta altde nya taxeringsreglerna kan få lill följd att nu besittningsskyddade arrendenfaller utanför besittningsskyddet. Nämnden framhåller emellertid att höjningenav vårdegränsen i praktiken torde få ringa belydelse, eftersom de byggnadersom vid den senaste laxeringen åsättes ett taxeringsvärde av . numera iregel har ökat i värde till åtminstone . Nämnden lämnar förslag lill enprovisorisk reglering. Jagvill, efter alt ha haft samråd med chefen för , nämnaföljande. har enligt sina direktiv att pröva frågan om enutvidgning av tillämpningsområdet för bestämmelserna om besittningsskydd vidbostadsarrende. Del lorde kunna förutsättas alt kommittén i sitl arbetebeaktar att de nya taxeringsvärdena kommer alt gälla från den 1 januari 1981.Några ätgärder från min sida är därför inle påkallade i denna fråga. 2.2.2.8 Faslighetstaxeringslagen,8-15 kap. Riktvärden m.m. Reglerna i 8-15 kap. FTL föranleder inle nägra följdändringar enligl Ingen invändning häremot har gjorts av remissinstanserna. Jaginstämmer i kommitténs uppfattning. 2.2.2.9 Fasfighetstaxeringslagen,Övriga kapitel Kommitténanser att de följdändringar som motiveras av 16-21 kap. FTL har, i den män deinte redan genomförts (SFS 1979: 1153), behandlats av kommittén i avsnitten 3-5i betänkandet (rättelse och besvär, påföljder samt sekretessbestämmelser). Jaghar i avsnitt 2.1 redovisat synpunkter i dessa delar. Jag har därvid uttalatbl.a. att jag avser att återkomma i frågorna om rättelse ochbesvär. 2.2.2.10 Kommunalskatlelagen47 8 Garanlibelopp för fastighet 478 första styckei KL innehåller bl. a. bestämmelser om vem som skall Prop.1980/81:61 41 uppta garantibelopp till beskattning. Enligt huvudregelnär det ägaren som skall göra detta. I andra stycket regleras vilka som, iställd för ägaren, skall uppta garanfibelopp till beskattning. I samband medFTL:s tillkomst infördes en regel om att i stället för ägare skallnyttjanderättshavare till täktmark som avses i 2 kap. 48 FTL upptagaranfibelopp om nyttjanderätten har förvärvats mot engångsvederlag. Jag vill i detta sammanhang erinra om all den tidigarenämnda promemorian Ds B 1980:9 om delavyttring m.m. behandlar vissa frågor ombeskaUning när fastighetsägare har upplåtit räU lill utvinning mot förskottsbetalning.Dd föreslås att ägaren i sädana fall under vissa fömtsättningar skall kunna fåavdrag för avsättning för framtida substansminskning. Vid remissbehandlingenav promemorian har - med hänsyn fill den nya bestämmelsen i 478 KL - ifrågasatt bl.a. i vilken förvärvskälla ett eventuellt återfört avdragskall redovisas. Jag avser alt återkomma till denna fråga - liksom lill hurförskottsbetalningen skall behandlas - när jag lar upp de förslag sompromemorian innehåller. 1 olika sammanhang utanför beskattningens område används,genom direkta hänvisningar till 47 8 KL, samma ägardefinifion som i KL. Genomden nu gjorda ändringen avseende vissa nyttjanderättshavare till täktmark måstedärför enligt kommittén övervägas i vad mån det kan anses lämpligt att låtadenna ändring slå igenom även utanför beskatlningsomrädel. Jag återkommer strax till denna fråga. I 1 § förordningen (1951:442) om förhandsbesked ilaxeringsfrågor regleras vem som har möjlighet att erhålla sådana besked. Somägare i fråga som avser taxering av fastighet anses den som skall upptagaranlibelopp för fastighet enligt 478 KL. Kommiltén föreslår alt alla ägarkategorier skall fåuppträda som sökande enligt denna förordning oavsett om berörd fastighet ärskattefri eller av annat skäl inte åsatts taxeringsvärde. Förslaget har inte mött någon kritik frånremissinstanserna. Jag instämmer i kommitténs förslag och föreslår att 1 8förordningen ändras i enlighel härmed. Skyldigheten att betala garanliskalt har även iniresse förtillämpningen av lagen (1970:244) om allmänna vallen- och avloppsanläggningaroch lagen (1976:838) om allmänna fjärrvärmeanläggningar. De fastigheter som bereds vattenförsörjning och avloppfrån allmän va-anläggning skall betala avgift härför. Avgiftsskyldighetenåligger fastighetens ägare, varmed enligt 3 8 i lagen (1970:244) om allmännavatten- och avloppsanläggningar avses den som är skyldig att betala skatt pågaranlibelopp för fastigheten. Kommittén anser alt avgiftsskyldigheten inte bör varaberoende av om garantibelopp skall beräknas för viss fastighd eller inte.Anledning torde, enligl kommittén, t.ex. saknas att frikalla ägare tillskattefri fastighet frän 1980/81:61 42 skyldighelatt betala avgifter till va-anläggningens huvudman. Kommiltén föreslär att enbestämmelse intas i 3,8 om att som ägare till fastighet som enligt 3 kap. FTLundantagits från skatteplikt och till egendom för vilken värde enligt 7 kap.168 FTL inte bestämls, anses den som varil skyldig att la upp garantibelopp omfasfigheten varil skattepliktig eller åsatts värde. KommiUénföreslår vidare aU nyttjanderättshavare lill täktmark, som avses i 478 e) KL,inte skall betala avgift. KommiUénföreslår också alt samma utformning av ägardefinilionen som i nyssnämnda lagskall införas åven i lagen (1976:838) om allmänna fjärtvärmeanläggningar. Förslagenhar inte föranlett remissinstanserna till någon krifik. Jagvill efter samråd med chefen för justitiedepartemenlet framhälla allifrågavarande lagar vilar på den principiella ståndpunkten alt avgiftsskyldighetföreligger beträffande samtliga anslutna fasfigheter oberoende av om garanlibeloppför dessa skall utgå eller inte (jfr bl. NJA II 1971 s.68). Del finns enligt min mening alltså inte något skäl aU i della sammanhangändra ifrågavarande lagar. 5§lagen (1939:608) om enskilda vägar har utformats så all del för frågan om betalningsansvarsaknar betydelse om egendomen är befriad från fastighetsskaU enligtkommunalskatlelagen eller inte (jfr NJA II 1940 s.365). Det finns enligt min mening alltså inle någol skäl att i detla sammanhangändra 5 8 på sätt kommiUén har föreslagit. Belräffande denna fråga har samrådägt mm med chefen för . Jagvill avslutningsvis ta upp en fråga som inle har behandlats i kommitténsbetänkande. I160-162 88 TL finns bestämmelser om länsrätts sammansättning och domförhet m.m. vid allmän fastighetstaxering. Dessa paragrafer infördes i samband medgenomförandet av länsdomstolsreformen (prop. 1978/79:86, JuU 1978/79:27, rskr1978/79:216, SFS 1979:175). Motsvarande bestämmelser fanns tidigare i lagen (1971:52)om skatterätt, fastighetstaxerings-rätt och länsrätt. Huvuddelen avbeslämmelserna i denna lag fördes över till lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar. 1 16, 17 och 21 88 sistnämnda lag finns hänvisning tillTL i fråga om särskild sammansältning av länsräU och om domförhet m.m. vidbehandling av mål om faslighets-taxering. Vid genomförandet av domstolsreformeninfördes i TL inte någon motsvarighet till 160-162 88 TL i fråga om särskildfastighetstaxering. Jag föreslår därför att en ny paragraf införs, 192 8 TL, ivilken sägs all bestämmelserna i 160-162 8§ skall gälla även i fräga omsärskild fastighetstaxering. Bestämmelsen föresläs träda i kraft den 1 januari1981. Detbör i sammanhanget nämnas alt fastighelslaxeringskommitlén kommer att behandlafrågor rörande särskild fastighetstaxering i ell senare belänkande. Prop.1980/81:61 43 Ienlighet med del anförda har inom budgetdepartementel upprättats förslag till 1 lag om ändring i taxeringslagen(1956:623), 2 lag om ändring ikommunalskatlelagen (1928:370), 3 lag om ändring i lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt, 4 lag om ändring i lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, 5 lag om ändring i lagen(1971:171) om särskill uppskaltningsvärde på fastighet, 6 lag om ändring i lagen (1933:359) angående vad med faslighels taxeringsvärde i vissa fall skall förstås, 7 lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 8 lag om åndring istämpelskaUelagen (1964:308), 9 lag om ändring i förordningen(1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor, 10 lagom ändring i lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. Del under 10 angivna förslaget har upprättals i samråd med del statsråd somhandlägger lagstiftningsärenden som rör hyra m. m. Förslagen bör fogas tillprotokollet i detla ärende som bilaga 4.' Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över de upprättade lagförslagen. 5 Beslut Regeringen beslutar i enlighel med föredragandens hemslällan. 'Bilagan har uteslutits här. Förslagen är likalydande med dem som är fogade tillpropositionen. Prop.1980/81:61 44 Saininanfattninq av betänkandetBesvärsregler vid allmän fastighetstaxering, följdändringarm.m. (Ds B 1980:8) I delbetänkandenaFastighetstaxering 81 (SOU 1979:32 och 33), Fastighetstaxering 81Industribyggnader (SOU 1979:81) och Förseningsavgiftvid allmän fastighetstaxering (Ds B 1980:4)har kommittén i allt väsentligt behandlat de frågor som avser allmänna fastighetstaxering.Lagstiftning har skett på grundval av de två förstad&lbetänkanden (prcp. 1979/80:40, SkU 17, rskr 121, SFS 1979:1152-1154 resp.prop. 1979:80, SkU 46, rskr 280, SFS 1980:149-150). Kommittén har vidare i delbetänkandet Viilabeskattning 81 (Ds B 1980:5) lagt fram förslag rörande villabeskattning.' Detta betänkande liksom betänkandetangående förseningsavgift remissbehandlas f.n. Kommittén redovisari föreliggande delbetänkande återstående delar av utredningsuppdraget i fråga om 1981 årsallmänna fastighetstaxering. Därvid behandlas frågorsom rör beslutsunderlag och kontrollmöjligheter vid fastighetstaxeringen, rättelse och besvär,påföljder samt sekrecessbestämmelser.Vidare lägger kommittén fram förslagtill följdändringar i andra författningarmed anledning av fastighetstaxerings-lagen. I ett senare betänkandeavser kommittén att redovisa överväganden rörande särskildfastighetstaxering och ett system med s.k. rullande fastighetstaxering. Beslutsunderlaget vid fastighetstaxeringen grundar sigtill stor del på de uppgifter som fastighetsägarna lä.T\nar.Kommittén förutsätter dock att en större del av de uppgifter kommer att kunnahämtas från olika myndighets-register. Denna fråga kommer att behandlas i saraband med kommitténs överväganden angåenderullande fastighetstaxering. Ävenkontrollen av lämnade uppgifter bör ske med hjälpav da data om fastigheterna som finns registrerade hos myndigheterna. En möjlighet till kontoll består även i en utökad rätt 1980/81:61 45 till besiktning, vilket kommittén föreslår skall gällavid allmänna fastighetstaxering. Beträffande rättelse och besvärvid allmän fastighetstaxering föreslår komraittén att nuvarande regler skall gälla även i fortsättningen med i stort sett oförändrat innehåll. Kommitténföreslår även en viss utvidgning av tillämpningsområdetför besvär i särskildordning. Sådan besvärsrätt föreslås föreligga dels om de uppgifter på vilka taxeringen grundas är oriktiga - bortsett från bagatellfel - dels om en domstol vid prövning av besväröver taxeringen frångår en av utfärdad anvisning. De föreslagna besvärsgrunderna har ansetts inte kräva någon ändrad lydelse av nuvarande lagregler. Nuvarande bestämmelseri fråga om oriktiga uppgifter vid all.Tiän fastighetsdeklaration innefattar straffpåföljd i defall oriktigheten har lämnats uppsåtligt eller av grov oaktsamhet. Kommittén konstaterar att omfattningen av det straffbaraområdet i och för sig ärväl avvägd och bör behållas. Det har dock visat sig att bestämmelserna inte tillämpas ipraktiken. Kommittén förordar därför en effektivisering av den anmälningsskyldighetsom redan enligt nuvarande ordning åvilarfastighetstaxeringsnämndens ordförande, lokala skattemyndigheten och skattechefen. Närmare anvisningar härom bör utfärdas av RSV efter samråd med riksåklagaren. Bestämmelser om handlingssekretess ochtystnadsplikt vid fastighetstaxeringen föreslås anpassas till den nya sekretesslagstiftningen.Detta innebär att dessa frågor inte behöversärskilt regleras i FTL efter den 1 januari1981. Uppgifter frånfastighetstaxeringen har betydelse inom mångaolika områden. Det ursprungliga och alltjämt frärasta syftetmed fastighetstaxeringen är att ta fram underlag för den kommunala garantibeskattningen. Uppgifternaanvänds vidare för en mängdandra ändamål framför allt inom beskattnings- Prop.1980/81:61 46 Som exempel härpå kan nämnas schablonbeskattningen av en- och tvåfamiljsfastigheter, realisationsvinstbeskattningenoch kapitalbeskattningen. .Fastighetstaxeringen har betydelse även utanförbeskattningsområdet, t.ex. vid förvärv avjordbruks- och hyresfastigheter och vid tillämpningenav vissa kapitalplacerings- och fonderingsregler. Härav följer att ändringar av reglerna för fastighetstaxeringen ocksåger upphov till vissa följdändringar pä andra områden. Komraittén har idelbetänkandet Villabeskattning 81 (Ds B1980:5) redovisat överväganden och förslag rörande schablonbeskattningen av villor. Detta uppdraggrundade sig på särskilda tilläggsdirektiv till kommittén. I övrigt harkoramittén ansett det ligga utanför utredningsuppdraget atc ta upp de följdfrågor somuppkommer genom att nivån på taxeringsvärdena stiger vid allmännafastighetstax-er ing. Däremot har kommitté'n behandlat sådanaföljdfrågor som uppkommer genam de nya skattepliktsreglerna och andra ändringar av principiell natur vidfastighetstaxeringen. Med hänsyn till den i FTL införda huvudsaklighetsprincipen när man avgörom en fastighet skall vara skattepliktig eller inte föreslår kommittén att möjlighetinförs att få ett officiellt värderingsutlåtande ävenför skattefria fastigheter. Detta föreslås ske genomatt tillämpningsområdet för lagen orasärskilt uposkattningsvärde på fastighetvidgas. Reglerna om indelning av byggnader och mark i FTL -tidigare ingick dessa nästan uteslutande i RSV:sanvisningar - styr i hög grad taxeringsbesluten oraskatteplikt, beskattningsnatur och indelning i taxeringsenheter. Dessa reglerföranleder en mindre följdändring i stämpelskattelagen som rör frågan om vilka kommunala markförvärv som skalivara undantagna från stärapelskatteplikt. 1980/81:61 47 Skattepliktsbestämmelsernahar inte enbart ändrats med avseende på huvudsaklighetsprincipen. En annan förändring är att man i allt; väsentligt har slopat kravet påatt äganderätten skall tillkomma särskilt angivna ägarkategorier för att skattefrihet skall föreligga. Vidare har en anpassning till dagens samhällsförhållanden skett genom att de skatte-befriande användingsområdenautvidgats. Dessa ändringar har föranlett kommitténatt föreslå vissa ändringar i KL, Si och Sf. Ägarkravetsslopande föreslås i princip slå igenom vid inkomsttaxeringen.Kommittén har sålunda föreslagitatt ägare till fastighet som avses i 3kap. FTL skall frikallas från skattskyldighetför inkorast av fastigheten i den mån inkomsten härrör från sådan allmännyttigverksamhet som ägaren själv bedriver. inte ansett sig kunna föreslå att också huvudsaklighetsprincipen skall slå igenom vid inkomsttaxeringen på det viset att inkomst från förvärvskälla varifastighet ingår alltid skall vara antingen i sinhelhet skattefri eller skattepliktig. Koramittén har i stället föreslagit att nuvarande ordning skall behållas. Detta innebäratt inkomst av fastighet sora användsdelvis i allmännyttig och delvis kommersiellverksarahet koramer att beräknas endasti fråga om den sistnämnda verksamheten. Vissa fastighetskategorier har dock ansetts inte böra åtnjuta någon skattelindring utöver garantiskatteeffekten. Det rörsig här om kommunikationsanläggningar, distributionsanläggningar och reningsanläggningar därägaren föreslås bli oinskränkt skattskyldig för inkomst av fastighet även efterden . Vid förmögenhetstaxeringen är allaskattefria fastigheter generellt undantagna från förmögenhetsskatteplikt. De skall alltsåinte tas upp som tillgång vid förmögenhetsberäkningen. Denna regel har emellertid inte någon större Prop.1980/81:61 48 Fastighet måste nämligen i dagägas av vissa angivna rättssubjekt föratt kunna undantas från skatteplikt vidfastighetstaxeringen och dessa rättssubjekt är normalt inte överhuvud skattskyldiga till förmögenhetsskatt. Museer, vissa kyrkobyggnader och koramunkationsan-läggningar m.m. kan dock ägas av någonsom normalt är förmögenhetsskattskyldig. Ägarkravets slopande i den nya FTL har föranlett kommitténatt föreslå en inskränkning i den generellaskattefriheten vid förmögenhetstaxeringen för skattefriafastigheter. Inskränkningen innebär att den sora ärskattskyldig till förmögenhetsskatt skall ta upp ävenskattefri fastighet som tillgång vid förmögenhetsberäkningen dock ej museibyggnader, kommunikationsanläggningar m.m. Berörda fastigheter föreslås kunna åsättas särskilt uppskattningsvärde. Vidare redovisar kommittén vissa rent redaktionella följdändringar till FTL. Det rör sig bl.a. om ändringarmed anledning av att skattskyldigheten förtäktmark i vissa fall förts över från ägare tillnyttjanderättshavare. Övervägandenredovisas också rörande vissa frågor som ansetts böra berörasmen som inte föranlett något följdändringsförslagfrån kommittén. Detta äri några fall betingat av att inombudgetdeparte.mentet f.n. behandlas vissa följdfrågor till FTL såsomfastighetsbegreppet vid realisationsvinstbeskattning ochsubstansminskningsavdrag för takt. Följdändringarna föreslås träda i kraft då 1981 årsfastighetstaxeringsbeslut skall börjagälla. Lag om ändring ifastighetstaxeringslagen (1979:1152) Härigenom föreskrivs i frågaom fastighetstaxeringslagen (1979:1152) dels att 18 kap. 21 och 29-43 §§ och 21 kap. skall ha nedan angivna lydelse, delsatt i lagen skall införas tre nya kapitel, 22-24 kap. avnedan angivna lydelse. Vad i16-20 §§ är sagt om fastighetsdeklaration gälleräven beträffande andra uppgifter, som lämnas till ledning vid allmän fastighetstaxering och beträffande av myndighet vid taxeringskontroll upprättade handlingar. Vad i16-20 och 4 2 §§ är sagt om fastighetsdeklaration gälleräven beträffande andra uppgifter, som lämnas till ledning vid allmän fastighetstaxering och beträffande av myndighet vid taxeringskontroll upprättade handlingar. Innehållet i deklaration får, utom i de fall som anges i 19 §,inte yppas för annan än den som självfår ta del av deklarationen i fråga. Ej hellerfår för obehörig uppenbaras vad som upplystseller i övrigt yttrats vid sammanträde med fastighetstaxerings-nämnd. Kanuppgift som behövs för att taxera en fastighet inte utan avsevärd o-läqenheterhållas på annat sättsom anges i detta kapitel får fastighetstaxeringsnämnd besiktiga fastigheten även i andra fall änsora avses i 8 §. I fråga ora sådanbesiktning gäller 30-41 §§. 4 1980/81. Den somtill ledning vid allmän fastighetstaxering uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnat handling med oriktig uppgift och därigenom föranlederfara för att taxeringen blir för låg dömes till bötereller fängelse . Den somuppsåtligen eller av grov oaktsamhetunderlåter att lämna allmänfastighetsdeklaration dömes till böter. I ringa fall dömesej till ansvar enligt första eller andra stycket. Besiktningfår ske endast om det finns anledninganta att sådan upp-gift, som avses i 29 §, är felaktigeller bristfällig och uppgiften är av väsentligbetydelse för åsättande av en riktig taxering. Länsrätten i det län där fastigheten ar belägen beslutarom besiktning på framställning av fastighets-taxeringsnämnden . Mot beslut om besiktning får talan inte föras. I beslut om besiktning skall redovisas vad denna Om det finnes påkallat får även tid för besiktningen bestämmas. Beslutet skall senast vid förrättning förverkställighet mot bevis lämnas till fastighetsägaren och annan, hos vilken verkställighetsker. Kan beslutet inte överlämnas vid förrättningen skall det delges genora rättensförsorg.