prop · G40382 · 1980-12-31 00:00:00 — Nedanangivna förhållanden lalar enligl uppfattning f n. motfrilevande vildsvin i . - Frilevande stam av vildsvin iSverige härrör inle frän någon planerad utsättning utan i stället fränrymningar frän villhägn. Försummelser frän ägare till sådana hägn kan intelegitimera förekomsten av frilevande svin. - Den nuvarande frilevandestammen är pä grund av rasblandning med lamsvin inte representativ för denursprungliga, renrasiga stammen av vildsvin som tidigare funnits i . - Riskerna för skador pä jordbmksgrödor,främsi potatis och stråsäd, bedöms som relativi stora. - Likaså föreligger risker förspridning av allvarsamma, smittsamma sjukdomar, främsi svinpesl. Länsstyrelsenavstyrker beredningens förslag. 1980/81:82 37 Nödvändiga åtgärder bör i stället vidtagas för att utrotaeller i varje fall förhindra en fortsall ökning och spridning av de frilevandevildsvin som förekommer i . 1.22 i : Jakt- och viltvärdsberedningenhar enligt länsslyrelsens uppfattning på ett riktigt sätt analyserat de problem som kan föi"vänlas uppkomma med en frilevande vildsvinsslam. Länssty relsen delar emellertid inle beredningens slulsals att frilevande vildsvin kan accepteras trots de förväntade skadeverkningarna. I likhei med flerta let av remissinstanserna avstyrker beredningens förslag på följande grunder. Skadorna på jordbruk och trädgårdsskötsel kan förväntasbli stora. Ur veterinärmedicinsk synpunkl är riskerna med ettaccepterande av en frilevande vildsvinsslam inle klarl utredda. På grund av en allmänt omvittnad skygghet och vaksamhet ärvildsvin mycket svårjagade. Möjligheterna att genom jakt hälla en slam på en ursamhällels synpunkt godtagbar nivå bedömer vara små. Som en följd härav bör frilevande vildsvin om möjligl avlivas. 1.23 i : I yttrande den 7september 1979 lill jakt- och viltvärdsberedningen beträffande frägan om en frilevande vild svinsstam bör tillåtas i har anfört flera skäl som lalar emot all ett sädanl beslul fattas. Således har bl.a. åberopat skadegörelser inom jordbruket, risken för ökning av viltolyckornas antal, svårigheterna som bedöms uppstå alt hålla en vildsvinsslam i lagom nu merär storlek och smittorisken för lamsvin. vidhåller sitt tidigare ställningstagande ifrågan och instämmer i reservanternas särskilda yttrande i betänkandet. 1.24 i : En frilevandevildsvinsstam i landel vore på flera sätt en tillgång. Förutom alt arten har hemortsrätt i har den värde somjaklobjekl och kötlproducenl. Den kan vidare vara av belydelse för skogsbruket genom all förbällra bl.a. markförhållandena i bokskogar na. finner emellertid att de endast delvisutredda negativa konsekvenserna, vilka berörts ovan, är av den karaktären all återinträdet i den svenska naturen inle bör ske som av en tillfällighet. Genom tillfälligheternas spel finns en ganska slor gruppvildsvin samlade i ett avgränsat område, nämligen . Studier avdenna grupp skulle kunna ge värdefulla kunskaper om djurens beleende undersvenska förhällanden. vill därför inle motsätta sig all dennastam får fortleva som forskningsobjekt om del skulle vara önskvärt. förordar på grund av vad som anförts atterforderliga åtgärder vidtas för att utrota samtliga i Sverigefrilevande vildsvin utom dem som lever i Tullgarn-Mörkö-omrädel. 1.25 Länsstyrelseni län: Vid en samlad avvägning av olika synpunkter och inlressen finner all desannolika olägenheterna av en frilevande vildsvinsstam inte lorde uppvägas av värdelfrän jaktliga och andra synpunkler. Visserligen föreslår ulredningen endasl elluppskov med frågans avgörande i avvaktan på yllerligare utredning, inventering,information m.m. anser all redan det föreliggande Prop.1980/81:82 38 utredningsresultatet för länets del visar att enfrilevande vildsvinsslam skulle innebära sådana nackdelar, att ytteriigare utredning inle erfordras. får därför avstyrka beredningens förslag och förordar i stället det förslag som framförts i reservationen och det särskilda yttrandet till utredningen.--- 1.26 i län:Länsstyrelsen motsätter sig liksom bl.a. lantbruksnämnden och LRF frilevandevildsvin i vårt land. Del förhållandel att vildsvin sägs ha hemortsrätt iSverige kan ej uppväga nackdelarna för de areella näringarna och riskerna förspridandet av epizootier bland lamdjuren saml de ökade Irafikriskerna. 1.27 i län:Länsstyrelsen delar beredningens uppfattning att endast mycket starka skäl börföranleda avsteg frän den principiella ståndpunkten, att en bedömning avvildsvinets existensberättigande bör göras utifrån en ekologisk grundsyn. I motsats lill beredningen anser emellertidalt de olägenheter för främst jordbruket som antas uppkomma genom enfrilevande vildsvinsstam är av sådan betydenhet att de, tillsammans med denökade risken för svinpest, bör leda lill all en fritt levande vildsvinsstaminte accepteras. 1.28 i : Renl generelltkan emellertid sägas att med den erfarenhet länet har av skogs- och grödaskadornas ökning senare är pä grund av älgslammens utveckling ställer sig myckel kritisk till den ytterligare skada som en svårkontrollerad vildsvinsstam kan förorsaka. Del värde vildsvinet kan ha som villebråd för jägare kan därför inte anses uppväga dessa nackdelar. Risken för spridning av mul- och klövsjuka samt svinpeslbidrar heller inte till alt göra en vildsvinsslam attraktiv. Sammanfattningsvis vill hävda att enfrilevande vildsvinsslam inle bör accepteras. 1.29 och Sverigesskogsägareföreningars riks förbund: 1 ell särskill yttrande lill betänkandet har LRF:s sakkunnige i jakt- och viltvärdsberedningen framfört LRF:s uppfallning och ifrågasatt motiven för beredningens ställningstagande. Förbunden delar i alll väsent ligt den uppfattning som kommer till ullryck i det särskilda yttrandet. Sammanfattningsvis finner LRF och SSR alt jakt- ochviltvårdsberedningens överväganden ej i nägot avseende ger anledning förförbunden alt ändra inställning i frågan. Frilevande vildsvin bör ej tillåtas iSverige. Skyndsamma åtgärder bör därför vidtagas för en utrotning. LRF och SSRanser all en omfattande skadegörelse kan förväntas på jordbruks- ochträdgårdsgrödor som fär allvarliga följder för enskilda lantbrukare. Inleheller för skogsbmkel finns något iniresse av en frilevande vildsvinsslam.Intresset för alt ha vildsvin i bör tillgodoses genom alt dessa finnsinom hägn. Hägnägarna bör åläggas ell sirikl ansvar för skadegörelse. 1.30 Föreningen : SJAvill avslutningsvis ge sill odelade slöd för de synpunkler som framförts i det särskilda yltran- det av och och bestämt förorda en utrotning av de frilevande hägnsvinen. 1980/81:82 39 1.31 : fär förbundet beslämlav råda frän att en frilevande vildsvinsstam tilläts i . Enligt förbundels mening är en heltäckande viltskadeersätlning en grundförutsättning för all en vildsvinsstam skall kunna lillåtas. Om man trots allt tillåter en frile vande vildsvinsstam, mäste de trädgårdsodlare, som drabbas av skador på sina odlingar, få en ersällning som molsvarar den skada som skell. Ersäll ning måste också ulgå för förebyggande åtgärder. 2 Vildsvinens effekter på jord- och skogsbruk samtersättning för uppkomna skador Remissinstansernas inställning lill vildsvinens effekterpä jord- och skogsbruk samt de föreslagna ersättningsbestämmelserna är prägladeav remissinstansernas inställning i huvudfrågan. Några remissinslanser framhåller de förändringar inomjordbrukets grödinriklning som ägt rum sedan frilevande vildsvin förekom i landelpå 1700-lalel. 1 dessa yttranden pekas på att finns mer av för vildsvinenbegärliga grödor, bl.a. potatis och stråsäd. Några remissinslanser framhåller ocksäatt skador pä jordbruket kan förväntas drabba jordbrukare i gränsområden mellanjordbruks- och skogsbruksbygd i särskilt slor omfattning. 1 flertalet remissyttranden framhålls all nödvändigaersättningsregler skapas. Nägra remissinslanser understryker svärighelerna förjordbrukarna att vidta ekonomiskt rimliga, skadeförebyggande åtgärder. Från någrahåll påtalas alt de administrativa insatserna för vildsvin och ersättningarför skador av vildsvin kommer all kräva resursförstärkningar (jmfr. även 4.10och 4.11). 2.1 : Erfarenheterna visar, liksomframgår av beredning ens överväganden, alt smärre odlingar kan fredas med relalivl enkla och billiga medel. Trädgårdar och potatisodlingar kan fredas genom elstängsel. Odlare i trakter med vildsvin bör på någol säll få bidrag lill stängselkosl- nader, då de ju ändå fär högre produktionskostnader än odlare i vildsvins- fria områden. Till följd av en ökad utbredning kommer alll flerjordbruks- och träd-gårdsidkare all drabbas av skador. Del synes då varariktigt all dessa erhåller skälig ersättning frän en viltskadefond. Till dennabör då, i likhet med älgskadefonden, riktlinjer för ersällningen dras upp. 2.2 Lantbruksstyrelsen: Som skäl för alt acceptera vildsvinanges all de har "hemortsrätt" i landet och därvid åberopas all de lill millen av1700- talet tillhört den svenska faunan. Vid denna bedömning har bl.a. ej lagils hänsyn till de förändringar som skell i växtodlingens inriktning. bör uppmärksammas dä just odling av grödor som är specielll utsatta för vildsvin, säsom potatis och stråsäd, tillkommit eller ökal i omfattning. För viltskador har den principen gällt all varoch en är skyldig att tåla ell vissl mätt av intrång och olägenhet lill följdav förekomst av vilt. Vid prövning av ersättning för skador av bl.a. älg gällerdessulom all del bör beaklas om den skadelidande underlåtit alt vidta rimligaförebyggande åigärder. Del kan dock enligl lantbmksstyrelsens Prop.1980/81:82 40 meningifrågasättas om dessa principer pä samma sätt här bör accepteras eftersom detär fråga om införande av en ny djurart i vår fauna, samt att skadorna är avdelvis annan karaktär än skador av älg. De omfattande skador vildsvinen kanorsaka utgör dessulom en ny belastning som den enskilde ej haft anledning atträkna med. Vildsvinenkan enligt erfarenheter frän och även orsaka betydande skadorpå odlingar av bl.a. potatis, stråsäd och Iräd-gårdsgrödor. Jämfört medexempelvis älg är grödor med slorl skördevärde mer atlrakliva för vildsvin. Förpotatis som har ell högt skördevärde kan skadorna ekonomiskt sett bli mycketomfattande. Vissa företagare är för sin existens helt beroende av att odlingarav potatis och trädgårdsgrödor ger god avkastning. Möjligheterna alt begränsa grödskadornagenom rimliga förebyggande åtgärder synes vara små. Alternativa mindreskadekänsliga grödor saknas och inhägnad av odlingar i större omfattningkommer att kräva sädana insatser alt det av flera skäl, bl.a. ekonomiska, ejkan anses realistiskt oavsett vem som skall svara för koslnader ochtillhandahållande av erforderliga resurser. För uppsättning och tillsyn avstängsel liksom för förebyggande utfodringsälgärder skulle sannolikt krävasbetydande arbetsinsatser som inte kan anses rimligt att ålägga jordbrukarna.Skall sådana åigärder åläggas andra intressenter exempelvis jägarorganisationernatorde det inte komma att fungera praktiskt. Upplysning och rådgivning torde ejheller ge nägon större reducering av skadorna så länge den inle har någotpraktiskt lätt tillämpbarl innehåll. Detbör uppmärksammas alt skördeskadesilualionen i allvarliglförvärrats. Uppgiften att vildsvinen alltmer tenderar att uppehålla sig iåkrarna i de stora jordbruksdistrikten i västraPolen är särskill alarmerande. Mot den bakgrunden kan det synas rationellt attsä långt som möjligl förhindra en utbredning av vildsvin inom utprägladejordbruksområden. Enligl detta synsätt skulle dock andra områden i högre gradkunna tåla skador på grödan. Sådana skulle kunna vara gränsområden mellan jord-och skogsbruksbygd, där skadorna med hänsyn lill vildsvinens levnadsvanor kanbedömas få störst omfattning. I flera län är exempelvis slora delar av potafisodlingenlokaliserad lill just sädana omräden. Detbör även understrykas all det ur näringsekologisk synpunkt förefaller vara slörrerisk för att en frilevande vildsvinsslam i dessa omräden skulle bli merberoende av all söka föda i de grödor som odlas på åkrarna än vad som är falleti och andra länder där man har fritt levande vildsvin. Dagensjordbruk är starkt mekaniserat och i hög grad beroende av släta och jämna fäll.Slättermaskiner, ensilagehackar och skördetröskor kommer att kräva dyrareparationer om stenar och jord som rotas upp av vildsvinen kommer in iarbetsorganen. Till detla kommer de kostnader som är förknippade medförseningar i skördearbetet pä grund av maskinstopp. Ersättningför vildsvinsskador föresläs tills vidare utgå enligt de nya regler som avsesgälla för skada av älg, kronvilt och dovvili. Lanlbruksslyrelsen ställer sigavvisande till detla enligl vad som sagts om vildsvinen somskadegörare och om möjligheten lill skadeförebyggande åtgärder. 1del föreslagna syslemel anges en nedre arealgräns för all ersättning skallkunna utgå, vilket skulle innebära alt exempelvis småodlingar av Prop.1980/81:82 41 potatis eller obevakade odlingar i anslulning lillfritidshus ej kan erhålla nägon kompensation för skador orsakade av vildsvin.Med hänsyn lill skadornas karaktär ifrågasätter lanlbruksstyrelsen dennaarealgräns. En eventuell gräns bör sältas betydligt lägre. krävs en omfattande administrativ organisationför att handha ersättningssystemet för älgskador. För reglering av vildsvin kommersannolikt alt krävas betydande resurser. Lantbruksstyrelsen anser alt frågorna kringskadeverkningarna orsakade av vildsvin liksom ersättningen för dessaunderskattats. Mot bakgrund av att lidigare syslem för ersällning avviltskador fungerat mindre väl får del anses vara absolut nödvändigt all etteventuellt beslut om all tillåta en fritt levande vildsvinsslam föregås av en utredningdär problemaliken om vildsvinens skadegörelse fullständigt klargörs och attett bällre system för skadereglering vid grödskador konstrueras. 2.3 : lillslyrkeratt skador förorsakade av vildsvin inordnas i del för älg, kronvilt och dovviltföreslagna ersättningssystemet. 2.4 : Sävälberedningen som är dock klart medvetet om att frilevandevildsvin i landet kommer all ge upphov till skador på jordbruksgrödor och ävenorsaka flera andra problem. För alt komma lill rätta med dessa svårigheter harverkel--------------- angivit en rad åtgärder som bör vidtas. En åtgärd som avser möjlighelerna för jordbruksarrendalorerulan jakträtt att kompensera sig mol vildsvinsskador har redan behandlats avberedningen. Denna har bl.a. renl allmänt förordat all skador på grödaorsakade av vildsvin skall ersällas, vilket givelvis berör bl.a. sädana arrendalorer.Verkel är renl principiellt motståndare till ersättningar av angiven karaktär.Med hänsyn till all regering och riksdag dock nu beslulal om ersättning fördylika skador orsakade inte bara av älg utan också av kronhjort och dovhjorthar frågan kommit i ell delvis nylt läge. Verkel vill därför inte motsätta sigatt ersällning utgår ocksä för skador pä gröda orsakade av vildsvin. 2.5 : Vad gällerberedningens förslag all skadeersättning skall ske genom länsälgskadefonden. sådelar domänverket i princip den grundsyn som förslagel bygger på. evenluelllaccepterande av frilevande vildsvin kommer i relativt hög grad all varagrundat pä ell allmänt faunainlresse i landel. vill därförframhålla alt grundprincipen skall kunna frångås och samhället vara berell alli ell inledande skede via statsmedel la sin del av ansvarel för de skador somvildsvinen kan åstadkomma. 2.6 lantbruksuniversitet:Beredningen för ell resonemang om alt de största problemen kan uppstå i de sloraslättbygderna. vill dock i likhei med den till belänkandelfogade reservationen/ särskilda yttrandet betona de risker för skador som kanuppkomma i landets mellanbygder med jord och skog i blandning. 2.7 i : Belräffandeviltskador orsakade av vildsvin pekar inlernalionella erfarenheler pä allsvinen lokall kan åstadkomma belydande skador i potatis-, majs- och i vissafall även siråsädod- 4 1980/81. Prop.1980/81:82 42 över lite större områden ligger skadorna dockhell inom gränserna för smärre agrara framsteg och bakslag. Normalavariationer i skördeutbytet av klimatologiska skäl lorde vida överskrida detsamlade värdel av viltskadorna i de flesta länder. Även om vildsvinsskadornaför den enskilde odlaren kan vara väsentliga redovisas i ulredningen all värdelav producerat vildsvinskölt i allmänhet är betydligt högre ån värdet av de grödskadorvildsvinen förorsakar. Internationella eriarenheter visar också all man kanminska grödskaderiskerna genom förebyggande åigärder som utfodring i skogsmark,klok avskjulningspolilik och i vissa fall genom alt stängsla in särskillvärdefulla grödor. 2.8 i län:Skulle regeringen dock finna skäl alt acceptera en frilevande vildsvinsslam börregler för ersättning vid skador snarasl utarbetas. 2.9 i :-- delär i hög grad sannolikt alt vildsvin i skulle välla avsevärd skadegörelse ijordbruket. Särskill kan sä befaras ske i del hos oss så vanligaodlingslandskap och särskilda grödor som förekommer bl.a. i mellersta och norraBlekinge. Det har dessutom visat sig vara svårt att finna billigaoch effektiva motåtgärder mot skadegörelsen. Till vildsvinels beteendemönsterhör all individerna rör sig över stora omräden och sällan nyttjar sammamatplats i följd. En galt kan förflytta sig nägra mil under sammadygn. Alt använda stängsel för alt skydda odlingar är därtor knappast engångbar metod ulom pä särskill utsatta platser. Vissa försök i all iskadeförebyggande syfle utfodra svinen har visat lovande resullal men metodenlär inte vara direkt billig. ----- förtjänar del alt uppmärksammas all då vildsvinetunder tidigare århundraden ingick i fauna rådde delvis andraförhållanden. Odlingens tyngdpunkt läg på för vildsvinen mindre begärligagrödor än som är fallet . förekom i hela landet och bidrog lill allhindra vildsvinsstammen att växa sig för stark. 1 har man enligt uppgiftdiskuterat tanken alt i just della syfte tillåta vargslammen alt bli något slörre. 2.10 Länsstyrelseni län: Vildsvinet tillhör vår fauna och riskerna för skador och smittspridning är inte sädanaall del finns anledning all betrakta vildsvinet pä annat sätt än t.ex. älgensom trots slor skadegörelse åtnjuter omfallande skydd och vård. 2.11 Länsstyrelseni : Det synes emellertid inle rimligt att förutsätta alt jordbrukare och trädgårdsodlare skall vidlaexlraordinära åtgärder, exempelvis slängsling och utfodring, för all skyddasina grödor mol svinens skadegörelse. Del är inle heller rimligl all markägareoch arrendatorer skall bära kostnader av belydelse för eventuell skadegörelse.Det mäste därför vara ett krav all ett effektivt skadeersätlningssystem kommer lillslånd sä att skadeersättning kan utgå i erforderiig utsträckning. Hur ersätlningssyslemelskall fungera bör yllerligare utredas. En samordning med länsälgskadefondernabör om möjligl ske. Fällavgifler för nedlagda svin bör under allaomständigheter utgå med erforderliga belopp. All, som beredningen föreslär,ange lämpligl tak för fällavgifler låter sig dock inle göras utan yllerligareutredning. 1980/81:82 43 2.12 i : Redan i dagupplevs skador orsakade av klövvilt som mycket besvärande inom vissa områden i länet. Det föreligger därför enligl stor risk all de skador på stråsäd, potatis, ärter m.m., som svinen kan åstadkomma, blir av en sådan omfall ning att de, trots möjlighelen lill viss ersättning, för jordbrukarna framstår som oacceptabla. vill vidare framhålla, att den fond för skördeskadeersäll-ningm.m. som finns i länet knappt förslår lill nuvarande skador. Del kan befarasatt inle enbarl fällavgiflerna för vildsvinen ulan ocksä för annat avgiftsbelaglvill måste fastställas till myckel höga belopp för att skadedrabbadejordbrukare skall kunna fä viss ekonomisk ersällning för skadorna. Härtillkommer alt hell fattat beslut om ersällning för skadororsakade även av krön- och dovvili. kan inte överblickakonsekvenserna härav, men anspråken pä ersättning ur viltskadefonden kommersannolikt aU öka kraftigt. 2.13 anser all eventuell skadegörelse på gröda eller skog bör reglerasgenom ändrat jakliryck och all syslemel med ersällning frän en skadefond bör lillämpasmed stor restriktivitet. 2.14 ochSveriges skogsägareföreningars riksförbund: Beredningen har bedömt att enfrilevande vildsvinsslam ej skulle medföra omfattande skador och all principenom faunans skydd och utveckling starkt lalar mot en utrotning av vildsvinen.Vi vill pä del bestämdaste rikta invändningar mot denna bedömning. Som framgärav beredningens betänkande kommer vildsvinens reproduktionsförmåga, rörligheloch förmåga till anpassning all innebära all vi i sannolikt inom någraår har en utbredd och etablerad vildsvinsslam om inga åtgärder vidtas för allhindra en sådan utveckling. Enligl LRF:s och SSR:s uppfallning finns detutomordentligt slora risker för all den lolala skadesituationen kommer att bliförödande. ----- Redan dagens slora älgslam innebär en ickeacceptabel skadenivå i vissa områden. Även om beredningens hell orealistiska lankepå avgränsning kan göras uppslår en accumulalion av skador i de bygder somvildsvinen vistas i. Beredningens utvärdering av skadorna om vildsvinen fårfortleva i frihet är således enligl vår uppfattning både bristfällig ochfelaktig. Beredningen anför att skadorna pä jordbruksgrödor blir i ellslörre ekonomiskt perspektiv av ringa omfattning. LRF vänder sig mol dellasynsätt. För ett enskilt jordbruksförelag kan skadorna bli omfatiande ochinnebära lönsamhelsavbräck som allvarligt försämrar lantbruksföretagetsekonomiska situation. Lönsamheten lämnar ingel uirymme för skador av denstorlek som vildsvinen orsakar. Även det bristfälliga ersättningssystem, somföreslagits av jakt- och viltvärdsberedningen, skulle på grund av självriskeninnebära allvariiga lönsamhelsslörningar. LRF och SSR finner del orimligt ochulan verklighetsförankring all relatera viltskador på ell enskiltlantbruksföretag till lantbrukets lolala produktionsvärde som anges i belänkandel. 2.15 Föreningen : Molbakgrund av all våra medlemmar lill mycket stor del saknar jakträtt på den arrenderade marken kan de inte heller aktivt påverka eller begränsa befarade skador. 1980/81:82 44 viltvårdsberedningen har inle pä något sätt löst deproblem som mänga jordbruksarrendalorer ulan jakträtt redan har vid viltskador av nuvarande fauna.----- 2.16 ersättningsfrågan för skador av frilevande vildsvin vill Föreningenföreslå alt denna ersättning, ulöver självrisken, delas lika mellanjakträttsinnehavaren och viltskadefonden. Jakträttsinnehavaren, som äger att lillgodogörasig värdel av de skjutna djuren, skall ha ett klart ekonomiskt iniresse av att minskaskadefrekvensen genom ett ökal jakliryck. En sädan ordning skulle ocksä vara iöverensslämmelse med pä kontinenten rådande förhällanden och del är naturligtoch klokt att vi i anpassar oss lill en ordning som under lång lidprovals och befunnits fungera väl. 2.17 : Med det avberedningen föreslagna handlingsalternativet bör vissa möjligheter finnas attsuccessivt med en målmedveten jakt söka styra vildsvinsslammens utveckling ochutbredning till sådana områden, där arealen skadekänslig jordbruksmark inteuppgår lill mera avsevärd andel och där jordbrukarnas inställning lillvildsvinen inte på förhand är negaliv. Valmöjligheterna beträffande lämpliga platser förundersökningar av konsekvenserna med frilevande vildsvin är emellertid - om inlenyetablering i begränsad omfattning kommer till stånd - ytterst begränsade ochi realiteten starkt knutna lill Mörkö-Tullgarn-vildsvinen. Enligl Svenskajägareförbundets uppfattning är förutsättningarna, med hänsyn lill jord-bmksförhållandenainom detta område, sådana, all resultatet mäste bli avgjort mera negativt än omsamma uppföljning kommer till stånd inom andra för vildsvin mer lämpadeområden. Kan de problem, som evenluelll uppslår för jordbmksarrendalorerna,lösas i varje enskilt fall genom avtal mellan markägaren och arrendatorn, ärdetta inte minst ur jaklbevakningssynpunkl en lösning som jägareförbundet ärberett alt föredraga. Här kan dock uppslå situationer som kräver viss medverkanfrån arrendenämnd. Väsentligt är att arrendatorernas situation utifrånvildsvinsförekomsten beaktas.