prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — anser, att man börsträva efter att till yrkesmedicinenknyta någon form av samrädsgrupp med såväl politisk representation somrepresentation från arbetstagare och arbetsgivare. Bland de frågor som måsle prioriteras vidutbyggnaden kan nämnas en myckelaktiv och medveten personalplanering. Ulredningen föreslår okonventionella lösningar som sjukvårdshuvudmännen börpröva . Del är angeläget atl utbyggnaden avyrkesmedicinen sker på mest ändamålsenligtsäll utifrån landels totala behov. Utredningen föreslår därför samverkanmellan sjukvårdsregionerna och andra berörda för all hitta lämplig profilering, framförallt för deyrkesmedicinska regionklinikerna. Det förslag fill utbyggnadsprogram föryrkesmedicinen som utredningen presenterari detta belänkande avser i första hand den kliniska verksamhe- 1980/81:100 Bilaga15 196 teninom hälso- och sjukvårdsorganisationen. Vid beräkningen av resursbehovet hardessulom hänsyn lagils till altframförallt regionklinikerna skall kunna medverka i utbildning och forskning ihögskolan. Enligt utredningens uppfattning bör UHÄ tillsammans med berördaläroanstalter utreda och lägga förslag lill plan för högre utbildning ochforskning i yrkesmedicin. a. preciseras, vilka resurser som kan behöva tillföras yrkesmedicinen ochhur yrkesmedicinen organisatoriskt bör knytas till högskolan.Högskoleanknytningen bör ske på ett sätt som garanterar, alt man dels lartillvara den bredd som ligger i yrkesmedicinen och dess kontaktnät, dels ihögskolan för in de problemställningar yrkesmedicinen möter i tillämpningen påfältet. Åven om yrkesmedicinens ulbyggnad och utveckling iförsta hand är en fräga för landslingen som sjukvärdshuvudmim bör också statenanvända de styrinstrument som slär lill buds för atl främja utbyggnaden. Företagshälsovärdsulredningen föreslår, alt regeringenvidtar de ålgärder som är påkallade för all främja utbyggnaden avyrkesmedicinen vid de båda regionsjukhus som har statligt huvudmannaskap, dvsKarolinska sjukhuset och . Vidare bör regeringen fåriksdagens uppdrag att i förhandlingar med landslingen (landstingsförbundet)söka träffa överenskommelse om att yrkesmedicinen skall prioriteras vid fördelningav landslingens resurser. Den analys förelagshälsovårdsutredningen gjort avhindren för utbyggnad avyrkesmedicinen har pekat pä stora brister i samhällets intresse att medverkatill utbyggnad av yrkesmedicinen via styrning av läkartjänster lill området,såväl vidareutbildningsfiänsler som permanenta tjänster. Ulredningen föreslårdärför att regeringen i sjukvårdsdelegation verkar för ensådan styrning av läkartjänster lill yrkesmedicinen atl utredningens förslag lill ulbyggnadsprogram kan förverkligas.Dessulom bör fä i uppdrag alt i verkställigheten avdelegationens beslut särskilt följa utvecklingen av yrkesmedicinens utbyggnadoch föreslå eventuella åtgärder som kan underlätta denna. 1 avsnitt 10.5.2 och 10.5.3 lar ulredningen upp förslagom översyn av specialistutbildningen i yrkesmedicin för läkare i syfte altbällre anpassa den till arbetsfältet. En rad andra förslag som rör utbildningpä det yrkesmedicinska området och åtgärder för att öka rekryteringen lillområdet finns ocksä i dessa avsnitt. skall enligt sininstruktion genom bidrag från fonden stödja sådan forskning och utveckling samlutbildning och upplysning som kan motverka uppkomsten av yrkesskador och annanav arbetsmiljön betingad ohälsa eller förbättra arbetsmiljön och därigenomfrämja hälsa och säkerhet i arbetslivet. Företagshälsovärdsulredningen anser,att yrkesmedicinens utbyggnad är av central belydelse för alt uppnå de syftensom arbetarskyddsfondens styrelse skall arbeta för. Prop.1980/81:100 Bilaga 15 197 ningensmening bör det därför kunna vara en uppgift för fonden att bidra lillutvecklingen av yrkesmedicinen. Företagshälsovärdsulredningen pekar på möjlighetenför fonden all ge riktat utbildningsstöd. skulle dessulom isin bidragsgivning kunna överväga temporärt stöd till de yrkesmedicinskaregionklinikerna i syfte all få en profilering av verksamheten, främslpå forskningssidan. har konstaterat,all en anledning till atl utbyggnadenav yrkesmedicinen gått långsamt har varit bristande kännedom omyrkesmedicinens uppgifter och möjligheter. Utredningen anser därför, altsystematisk information lill sjukvårdshuvudmännen, förelagshälsovården,arbetsmarknadens parter och andra presumtiva intressenter är viktig och bör genomföras genast. Utredningenhar redan i samarbete medlandstingsförbundet genomfört en viss sådan informarion i direktkontakt medsjukvårdshuvudmännen. Enligt utredningens uppfattning bör ulredningen ylterligare kunna medverka i sådaninformation i syfte all stimulera utbyggnaden av yrkesmedicinen. Många av de frågor som utredningen har att taställning till i det fortsatta arbetet, som rör företagshälsovårdens utbyggnad,har belydelse för eller är beroendeav utvecklingen av yrkesmedicinen. Ulredningen har därför anledning alt även fortsättningsvis följautbyggnaden av yrkesmedicinen. känner slarkl behovav alt framhålla betydelsen av att sjukvårdshuvudmännen, vid sidan avsatsningar på yrkesmedicinen, ärberedda alt inom andra medicinska verksamhetsområden avdela resurser som kan samarbets med ochstödja yrkesmedicinen. För atl lösaohälsoproblemen i arbetslivet krävs nämligen en bred samverkan ochinsatser från många håll. Utredningen vill som exempel peka påyrkessjukdomarna och behovet avsjukvårdsresurser för att komma lill rätta med dem, inle minst genomförebyggande insatser. Ulredningen har valt yrkesdermatologin som exempel, eftersom yrkeshudsjukdomarna ulgör denstörsta andelen yrkessjukdomar. Detsom sägs i kapitel 11 om utbyggnad av resurserna inom yrkesdermatologin skall emellertid också ses somprincip för satsningar inom andra områden av betydelse för arbetslivet. förslag lillulbyggnadsprogram för den sjukhusanknutna yrkesmedicinen har allmänt sett fållelt positivt mottagande. Vissaförslag, främsl rörande utbyggnadstakt av den yrkesmedicinska verksamheten på länsnivå, har dock möttsmed tveksamhet från en delremissinstanser. Samtliga remissinstanser har vitsordat del av utredningen konstaterade behovel av snabba ochkraftfulla ålgärder för en yrkesmedicinsk ulbyggnad. 1980/81:100 Bilaga15 198 Flertalet remissinsianser biträder eller lämnar ulanerinran utredningens förslag till utbyggnadsmodell och utbyggnadslakt för densjukhusanknutna yrkesmedicinska verksamheten. 1 huvudsak är remissinstansernaöverens med utredningen om behovet av en snabb och kraftfull utbyggnad och atldelta bör ske pä såväl regional nivå som på länsnivå. Några remissinstansermenar alt förslagel om en parallell ulbyggnad på både regions- och länsnivåtorde vara väl opfimisfiskt främsl med hänsyn lill tillgängliga resurser. Utredningens förslag lill utbyggnadsmodell biträds av istort sett samtliga remissinstanser. Mot förslaget om en ulbyggnad även pålänsnivå ullalar sig bl. som finner del mestangelägel all satsa tillgängliga resurser på i första hand välutrustaderegionala enheter. Erfarenheterna frän dessa regionala enheter kan varavägledande vid en eventuell senare ulbyggnad av kliniker på länsnivå. anser likaledes all en snabb ulbyggnad av yrkesmedicin påregionnivå bör prioriteras och menar atl länskliniker kan behövas inom några fålandsfing med särskilda behov. Den av ulredningen föreslagna utbyggnadstakten förordasav bl. a. UHÄ, arbetarskyddsstyrelsen, LO, TCO och fiertalet landsting: Blandde skäl som anförs för della är all den yrkesmedicinska verksamheten i landetär starkt underdimensionerad och atl slora ansträngningar måsle göras för altsnabbi fä lill stånd en lillfredsslällande ulbyggnad. En parallell ulbyggnadmedför också att verksamheten görs mera lättillgänglig sommöjligheterna för yrkesmedicinen på regionnivä alt syssla med långsiktigtutredningsarbete förstärks. () framhåller alt man redani sitt yllrande över regionsjukvårdsutredningens belänkande underströkbetydelsen av all yrkesmedicinska resurser finns tillgängliga inom varjelandstingsområde. säger sig sluta upp bakom de målför ulbyggnad som utredningen formulerat medan slufiigenSvenska kommunförbundet anser all yrkesmedicinen bör byggas ul både påläns-och regionsjukvärdsnivå för atl kunna fungera på etl tillfredsställandesätt. Även ur ekonomsik synpunkl, framhåller förbundel, måste denna modell varamest fördelaktig. Vidare är det viktigt all de yrkesmedicinska enheterna byggsul parallelll på region- och länsnivå, dock måsle takten anpassas tillsamhällets resurser i stort. Den föreslagna utbyggnadstakten ifrågasätts av bl. a.Direktionen för , . samt några landsting. Man framhåller att det ärtveksamt om de personalmässiga och ekonomiska resurserna är tillräckliga för enparallell utbyggnad inom den tänkta tidsramen och menar alt en utbyggnad påregionnivå bör prioriteras. Socialstyrelsenär positiv till utredningens förslag om ell utvidgat stöd Prop.1980/81:100 Bilaga 15 199 frånyrkesmedicinen till företagshälsovården och förutsätter att utbyggnaden avyrkesmedicinen pä regionnivä intensifieras. Man vill dock inleoreserverat slälla sig bakom en helt parallell ulbyggnad pä länsnivå eftersomrisk finns för atl utbyggnaden av övriga miljömedicinska resurser därigenomfördröjs. förordar i stället att man från väl fungeranderegionavdelningar kan medverka till all en pä lämpligl säll decentraliseradfilialverksamhet igångsätts. Utredningens förslag biträds i allt väsentligl avhuvuddelen av remissinstanserna. anför att yrkesmedicinens roll ochuppgifter samt avgränsning mot företagshälsovården av ulredningen har belystsingående och har inget att invända mot dess överväganden, medan TCO menar beskrivning som utredningen gjort av verksamhetens arbetssätt mycket välkan ligga lill grund för diskussionerna om yrkesmedicinens framtida utveckling. Vissa instanser, bl. a. ,centralorganisationen /SR och menar all definitionenav begreppet yrkesmedicin är oklar. Utredningens uppfattning om att yrkesmedicinensulbyggnad inle kan anstå i avvaktan på utredning om miljömedicinska enheter harkommenterats av några remissinsianser. delar inte utredningenspessimism beträffande landstingens möjligheler alt realisera intentionerna pädet miljömedicinska området, men framhåller däremot atl viss risk föreliggeratl del miljömedicinska arbetet hindras om förslagel fill länsutbyggnadgenomförs. Vissa instanser bl. a. kommun och Svenska läkarsällskapetefterlyser en diskussion om samordning och samverkansformer mellanyrkesmedicinen och den miljömedicinska verksamheten. Utredningens förslag lill åtgärder för atl säkra erforderligtanlal utbildade yrkesmedicinare och yrkeshygieniker delas i allt väsentligt avremissinstanserna. a. framhåller UHÄ och angelägenhetenav alt yrkesmedicinen förs lill prioriterad grupp inom den solidariska läkarforsöijningen.UHÄ påpekar all en arbetsgrupp med företrädare för resp.Arbelarskyddsstyrelsen har tillsatts på förslag avföretagshälsovårdsutredningen för att utreda och ge förslag till en reguljäryrkeshygienikerutbildning med start . UHÅ är däremot tveksamt provisorisk utbildning. Detla med hänsyn lill den korta fid som återstårinnan en reguljär utbildning kan komma lill stånd. kommun och understrykerbetydelsen av att en yrkeshygienikerutbildning kan komma lill stånd, medanCentralorganisationen /SR i likhet med utredningen anser alt del ärangelä- Prop.1980/81:100 Bilaga 15 200 getatl sjukvårdshuvudmännen i samarbete med berörda fackliga organisationerkarllägger behovel av eflerutbildning för de olika personalkategorier som rymsinom yrkesmedicinen. Några instanser, bl. a. direktionen för Karolinskasjukhuset och , anser att man bör avvakta nämndens förläkares vidareutbildning allmänna översyn av läkares vidareutbildning innanden av utredningen föreslagna begränsade översynen av specialistutbildningeninom yrkesmedicinen görs. vidareutbildning framhåller isill yttrande all de inte ser det möjligt atl tillmötesgå utredningenom en begränsad översyn. Utredningens förslag om ett regionalt samverkansorganoch samrådsgrupp med representation av arbetsmarknadens parter och politikertillstyrkes av flertalet remissinstanser. LO anför att ledningsgrupper för deyrkesmedicinska klinikerna såväl pä region- som länsnivå bör etableras i denform utredningen föreslär. invänder mot förslagel medpolitisk representation och förordar i stället en referensgrupp med enbartföreträdare för arbetsmarknadens parter medan ochSvenska läkarsällskapet framhåller alt den yrkesmedicinska verksamheten intebör styras på annal sätt än övriga kliniska discipliner. Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrkerutredningens förslag om samverkan för profilering av den regionalayrkesmedicinska verksamheten, bl. a. UHÄ, LO, ocharbelarskyddsstyrelsen. Direktionen för saml länslandsting delar ulredningen syn om behovet av profilering men framhåller altprofileringen inle får leda till atl patienter skickas mellan regionerna. Mot förslagel om alt regeringen bör fä riksdagensuppdrag alt i förhandlingar med landstingen söka träffa överenskommelse om allyrkesmedicinen skall prioriteras vid fördelning av landstingens resurser haringen remissinstans invänt. Förslagel ses som angeläget av bl. a. arbetarskyddsfonden,LO, kommun, , och läns landsting. anför slutligen atl om vissaområden utpekas som prioriterade förutsätter delta en bestämd vilja all pä allanivåer la konsekvenser såväl vad avser ekonomi som personalförsörjning. 1980/81:100 Bilaga 15 201 Sammanfattning av betänkandet (Ds A 1980:06) samt remissyttrandenöver betänkandet Den yrkesinriktade rehabiliteringen har utretts iflera sammanhang , främst vad gäller dess organisation ochhuvudmannaskap. Utredningen rörande viss yrkesinriktadrehabditering föreslog i sill betänkande(SOU 1975:38) Yrkesinriktad rehabilitering, all () skulle få ansvarel för denyrkesinriktade rehabiliteringen. Särskilda yrkesprövningsenheler skulleinrättas vid slörre AMU-centra i varje län och bl. a. ersälla arbetsvårdsinsfilulen. Den arbetspsykologiska verksamheten däremot skulle inordnas iarbetsförmedlingens verksamhet. För metodutveckling föreslogs en decentraliseradorganisation med särskilda resurservid yrkesprövningsenheterna i Slockholm, och samt förstärkning vid SO:s centralaförvaltning. Slarkl decentraliserade resurser i nära anknytning tillden praktiska verksamheten skulle, enliglutredningen, ge de bästa förutsättningarna atl fånga upp och vidareutveckladen metodutveckling som pågår i organisafionen, till skillnad från ell fristående institut, somlätt löper risk alt isoleras. Behov finns också,enligt ulredningen, av mer övergripande forskning rörande utvecklingen pä arbetsmarknaden, utslagning,förändringar av arbetsmiljön. Dennaforskning borde dock inle särskiljas från annan arbetsmarknadspolitisk forskning,utan ske inom ramen för redan befinlliga institutioner. En särskild delegation med representation avarbetsmarknadsstyrelsen (AMS) och SÖ skulle inrättas. Ett särskiltanslag för metodutveckling skulle ställas till förfogande. Mot utredningens förslag reserverade sig en av detre ledamöterna saml en grupp av experterna. De förordade i stället atlell frislående institut skulle inrättas. Ulredningen presenterade också etl sådanl förslag.Det innebar att etl friståendeinstitut skulle ansvara för metodutveckling och forskning. Grunden för detta institut skulle vara slalensarbelsklinik. Verksamheten skulle organiseras på fyra avdelningar, en förutredningsmetodik, en för behandlingsmetodik, en för anpassningsmelodikoch en för uppföljnings- och sam verkansmelodik. Utredningens förslag om en decentraliseradorganisation för forskning ochmetodutveckling mottogs positivt av bl. a. , , statenshandikappråd, styrelsen för vårdartjänst. ()och . Flera remissinsianser, bl. a. AMS, statens arbelsklinik (STAK), Handikappförbundensceniralkommit-14 1980181. 1980/81:100 Bilaga 15 202 té(HCK), i (LO), () och Cenlralorganisafionen /SR avstyrkte utredningens huvudalternativoch förordade i stället alternativet med ell frislående institut. I propositionen (1977/78: 30) om skyddat arbeleoch yrkesinriktad rehabilitering m.m., som följde på betänkandet, föreslogs atl den yrkesinriktaderehabiliteringens principiella utformning och frågan om ett fristående institutför forskning och metodutveckling skulle hänskjutas lill sysselsältningsulredningen. (AU 1977/78: 16,rskr 1977/78:74) anslöt sig tili förslaget. föreslog i sittdelbetänkande Arbele åt handikappade (SOU 1978:14) atl de förarbetshandikappade särskilt anpassadekurserna inom arbetsmarknadsutbildningen, omställning och träning (OT)samt kursen Arbetsliv och utbildning (ALU) skulle föras samman med arbetsvårdsinstitulens resurser i nya enhetersom skulle benämnas arbelsmarknadsinsliiul och knytas fill länsarbetsnämnderna- men med särskilda styrelser. Ocksåpsykologresurserna föreslogs bli knutna lill arbetsmarknadsinstituten. Forsknings- och metodutvecklingsarbetet skullesamordnas av etl centralt institutknutet lill , i vilkel delar av verksamheterna vidslalens arbelsklinik och skulle ingå. Institutets uppgift skulle vara all följa ochstödja den yrkesmässiga rehabilitering, som bedrivs inomarbetsmarknadsverket. Ulredningen underströk vad som sagts ipropositionen 1977/78:30 om atl institutet borde ha en frislåendeställning och ansåg "en sådan ställning varaen förutsättning för alt institutet skulle kunna ha ell samlat grepp över rehabilileringsmelodiken i ettarbetsmarknadspoliliskl perspektiv". Ansvarel för driften av institutetborde därför uppdras ål en särskild delegation med bred samhälleligrepresentation. Enligt utredningen borde institutet inle ha enegen inbyggd praktisk verksamhet ulan i stället få direkt lokalmässiganknytning till något praktiskt verkande iStockholmsregionen. Forskningsuppgiftenbetonades och sociologisk, psykologisk och medicinsk expertis föreslogs bliknuten lill institutet, som också borde ha fasta kontakter med universitetensforskarutbildning. Nya utredningen om yrkesinriktad rehabditeringm.m. (NYR) hade till uppgift allutarbeta mer detaljerade planer för hur den yrkesinriktade rehabiliteringen skulle organiseras. 1 sinrapport (Ds A1978:03) framhöll NYR all metodutveckling och forskning kring den yrkesinriktade rehabiliteringen varit klartotillräcklig i förhållande till den praktiska verksamhetens omfallning. NYR delade sysselsältningsutredningensuppfattning all både arbetsmarknadsinstituten och ulveckiings- ochforskningsverksamheten skulle förläggartill arbetsmarknadsverket. Manunderströk behovet av en decen- 1980/81:100 Bilaga 15 203 traliseradmelodutvecklingsverksamhel och ansåg alt del inle borde finnas någon fast knytning mellan utvecklings- ochforskningsverksamheten och etl endaarbetsmarknadsinstitut. 1 stället skulle verksamheten baseras pä samtliga . Det ceniralainstitutet skulle ha en samordnandefunktion för utvecklingsarbetet vid instituten med visst metodansvar för dessas verksamhet. svara för egna forsknings-och ulvecklingsinilialiv, forskningsbevakning, kontakter med angränsandeforskning och forskningsinformation. En särskild delegationsslyrelse skulle svara förinriktningen av institutetsverksamhet. Beträffande institutets inre organisation föreslog NYR all det skulle få två enheter; en förpersonalutbildning och en för metodutvecklingoch forskning. Personalulbildningsenheten skulle förutom en enhetschef ha sex handläggare och två sekreterareoch melodutvecklingsen-helen en chef och 18 handläggare. Dessulom skulle detfinnas tre professorer och fyra sekreterare. med åtta tjänsterskulle stå lill föreståndarens förfogande. På grundval av förslagen frånsysselsältningsulredningen och NYR lade regeringen fram förslag (prop.1978/79:73) om ett centralt institut for metodutveckling, forskning ochpersonalutbildning inom den yrkesinriktade rehabiliteringen. Riksdagenbeslutade (AU 1978/79:20, rskr 1978/ 79:186) all ett sådant institut skulle inrättas. Frågan om institutets lokaliseringbehandlades inle i propositionen varför , i enlighet med arbetsmarknadsutskottets förslag, beslutade alllokaliseringsfrägan skulle utredas närmare. 1978/79:216 om lokalisering av institutetför metodutveckling, forskning och personalutbildning föreslog regeringen alt instiiutelskulle placeras i . Denhuvudsakliga motiveringen lillförslaget var all det av funktions- och effektivitetsskäl måsteförläggas nära AMS och därför inte kundelokaliseras utanför Slockholmsregionen. Till följd härav hade någonalternativ lokalisering inte prövats. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen uttaladeemellertid arbetsmarknadsutskottet(AU 1978/79:40) alt del material som hade presenterats för utskottet inte visat att del var förenat medsådana nackdelar att placera institutetutanför all delta inle borde övervägas. Utskottet ansåg sig därför inte kunna tillstyrkapropositionen, utan förordade atl regeringen skulle låta ulföra enkompletterande utredning och därefter återkommalill med förslag. beslutade i enlighet med utskottetsförslag (rskr 1978/79:441). tillsatte chefen förarbetsmarknadsdepartementet, efter bemyndigandeav regeringen, en särskild utredare med uppdrag att göra en utredning om olika alternativ för lokalisering avinstitutet. Enligt sina direktiv skulle ulredningen klargöraom del var förenat med sådananackdelar all lokalisera inslilulel utanför alt delta inle borde övervägas. Under utredningensgång har regeringen utfår- 1980/81:100 Bilaga15 204 dalsärskilda tilläggsdirektiv (Dir 1980:20) angående finansiering av reformer.Utredningen har lämnat belänkande (Ds A 1980:06) Institutet förarbetsvägledning och rehabilitering. Överbetänkandet har yttrande avgivils av: Socialslyrelsen, (), slalensarbetsmarknadsnämnd (SAMN), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ),(), (), arbelarskyddsstyrelsen(ASS), slalens arbelsklinik (STAK), , iKalmar län, efter hörande av kommun, i och , efter hörande av , i , efterhörande av kommun, i , efter hörande avKarlstads kommun, i , efter hörande av Umeåkommun och i . efter hörande av kommun.Svenska kommunförbundet. , (), i (LO), (). (), () saml kommun. Betänkandet (Ds A 1980:06) rehabilitering Utredningen har analyserat alternativ lill Slockholmsom lokaliseringsort för elt centralt institut. somlokaliseringsfrågan varit aktuell har , , , ochUmeä föreslagits som lokaliseringsorter. Utredningen har undersöktmöjligheterna att frän dessa orter fullgöra institutets uppgifter. harockså Kariskrona föreslagils. Utredningen har inte sett som sin uppgift att göraregionalpolitiska överväganden. 1 stället har den grundat sinaställningstaganden på en bedömning av förutsättningarna för institutetsverksamhet pä de olika orterna. har emellertid beslutat om allmännariktlinjer för arbetet med decentralisering i den offentliga förvaltningen(prop. 1978/79: 111 bil. 14, KU 1978/79:35, rskr 1978/79:364). Regeringen harpå grundval härav föreskrivit i den allmänna verkstadgan (SFS 1979: 530) altdecentralisering av myndigheters verksamhet skall främjas. Vidare harregeringen utfärdat en förordning (1979:639) om skyldighet för statligmyndighet alt följa riktlinjerna för regionalpolitiken vid planeringen av sinverksamhet. har ocksä faltal beslut (prop. 1978/79:112, AU1978/79:23. rskr 1978/79:435) om allmänna riktlinjer för regionalpolitiken.Dessa beslut och föreskrifter innebär bl. a. all regionalpolitiskaulgångspunkter i ökad utsträckning skall beaktas i planeringen av slalligverksamhet. 1980/81:100 Bilaga 15 205 gensbeslut skall starka skäl finnas, om ny statlig verksamhet skall förläggas tillStockholmsområdet. Hänsyn måste dock las lill verksamhetens art och kontaktbehov. De redovisade riktlinjerna har givit en bestämdutgångspunkt för utredningens arbele med olika lokaliseringsallernaliv. Under utredningsarbetets gång har regeringenutfärdat särskilda tilläggsdirektiv(Dir 1980: 20) angående finansiering av reformer lill samtliga kommilléer och särskilda utredare. I direkfivenframhölls, mol bakgrund av del ansträngdaslatsfinansiella läget, att utredningsinsatserna bör koncentreras till all avse möjlighelerna lill begränsningar och omprioriteringar inom ramen förgjorda åtaganden.