prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — Sjöfartsverketvill i sammanhanget hänvisa lill en särskild utredning Kemikalieresler frånfarlyg - som har gjorts på uppdrag av naturvärdsverket och sjöfartsverket.Resultatet av ulredningen visar, att del är lämpligt att förläggamottagningsanläggningar till lossningshamn där ämne, som enligl MARPOL- ochHelsingforskonventionen kräver sädana anläggningar, lossas. Noteras bör altsådana mottagningsanläggningar skall byggas och vara klara senast efterMARPOL-konvenlionens ikraftträdande eller vid en senare lidpunkt om IMCO såbeslutar. Vidare bör uppmärksammas att endast de för miljön farligarekemikalierna omfattas och alt det inte under alla förhållanden är lämpligl ochinle heller önskvärt atl fartygen gör rent sina tankar i hamn. Riksrevisionsverket:RRV ifrågasätter om del är möjligt atl avkräva transportörer en avgifl föruteblivna åligganden som dessa - i avsaknad av moltagningsanläggningar iblandinle kan uppfylla eller endast kan göra del lill avsevärda kostnader. Det synesvidare troligt all depositionsavgifterna kan övervältras på de svenskaoljekonsumenlerna. Om så sker torde styreffekterna av avgiften reduceraskrafligl. I varje fall torde en avgifl i ett sådant läge inte ge tillräckligtincitament till nybyggnation av mottagningsanläggningar. Det torde dessutomvara svårt all bestämma avgifterna, så atl alternativkoslnaden förtransportören, dvs. vänlekostnaden för atl omhänderta oljan imottagningsanläggningar, i alla lägen understiger avgiften. Vidare torde detvara svårt atl kontrollera att de krav som stäUs för att få tillbakadeposilionsavgiflen verkligen är uppfyUda. RRV anser därför, att man böröverväga om del inte är effektivare att införa regler som tvingar transportörenatt använda befintliga anläggningar när mollag-ningsmöjlighelerna för attomhänderta oljerester enligt givna krav förbättrats. anser atl elt sådanl de positionssystem skulle främja dels ulnyitjandet av befintliga mottagnings anläggningar, dels tillskapandet av nya sädana anläggningar. Verket föror dar därför alt ett sådanl syslem införs. Deponeringsavgiften bör kombine ras med den ordinarie hamnavgiften. ---- .Naturvärdsverket anser att det är väsenlligt atl man ser lill alt fartygen lämnar i land detman enligt konventionerna om förorening av Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 122 havsområdenaär skyldig alt lämna och all hamnarna och landsidan i övrigt bygger ul adekvatamottagnings- och behandlingssyslem därefter. förutsätter ett effektivtkontrollsystem. Den otillräckliga kontrollen och det faktum att konvenfionernaännu inte trätt i kraft och blivit bindande torde för de främmande fartyg somanlöper svenska hamnar vara de viktigaste orsakerna fill alt våra oljemotlagningsahläggningarhittills blivit så dåligt utnyttjade. Naturvårdsverketavser atl i samband med sin redovisning av regeringsuppdraget att utredafrägor om förvaring. Iransport och behandling av upptagna oljor och kemikalieråterkomma till dessa frågor. Naturvårdsverketdelar vidare kommitténs uppfattning alt det bör inrättas mottagningsstationeri lossningshamnar för kemikalierester från farlyg. Verket är berett atl närmareutreda frågan om vilka kemikalier som bör behandlas och vilken behandling dessabör genomgå. Länsstyrelseni : ansäg i yttrande överdepartementspromemorian "Ålgärder mot vallenförorening från farlyg"att i samband med den föreslagna utvärderingen effekterna av avgiftsfriavlämning av även andra oljeresler än barlastvalten och tankrengöringsvattenborde belysas innan sådan avgiflsfrihet införs. vill i samman hanget meddela alt fartyg som i samband med lastning i hamn har behov av ulpumpning av barlastvatten utnyttjar moltagningsanord ningarna där. mottogs i hamnen ca 20000 kbm barlastvalten. Utredningens förslag om snabb utvärdering av befintliga mottagningsan läggningar tillstyrkes. Länsstyrelseni län: Nuvarande bestämmelser för moltagningsanläggningar föroljerester och tillämpningen av dessa är helt ofillräckliga.Utbyggnadstakten, kapaciteten och särskilt ulnylljandegraden ärotillfredsställande. Här måsle kraftigt skärpta regler skapas för att framtvingaatt rester av oljor och kernikalier lämnas vid sådana mottagningsstationer.Avgiftsreglerna för sådan avlämning bör också ses över. Det bör också särskiltframhållas vikten av all särskilda moltagningsanläggningar för kemikalieresterlokaliseras lill varje lossningshamn och att del därmed kan föreskrivas förbudmot att kemikalierester får finnas kvar ombord då fartyget lämnar hamnen. Likasä bör, i enlighet med förslaget, moltagningsanläggningarför oljerester byggas ut och vara avgiftsfria, med tvång om användning enliglutredningen föreslagen deklaration. Som framgår av utredningen är vissafarvatten mer utsatta än andra för föroreningsrisker. Uppbyggnaden av ellsyslem med mottagningshamnar kommer alt ekonomiskt belasta vissa hamnar.Länsstyrelsen förutsätter att dessa frägor kan tillfredsställande lösas inomramen för slalsbidragsgivning till berörda kommuner. Göteborgskommun: har genom dotterbolagetGRAAB-KEMI resurser all svara för omhändertagandet av oljeavfall frän fartyg.Resurser för omhändertagande av kemikaliefartygens avfall saknas dock iGöteborg. Vid den utvärdering som enligt betänkandet skall göras börmöjligheter- Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 123 naalt ta fillvara de resurser, personella och utrustning, som finns vidGRAAB-KEMI beaktas. Möjligheten atl kompleltera och utvidga GRAAB-KEMLsverksamhet till att omfatta mottagning av olika typer av avfallsprodukter frånfarlyg bör närmare utredas. Stockholmsläns landsting: instämmer häri men ställer sig tveksamt fill lagregleringar somförbjuder hamnen att genom särskilda avgifler läcka sina kostnader. Landsorganisationeni : De förslag, som redovisas rörande depone-ringsanläggningar, harLandsorganisationen starka sympatier för, även om vi delar de farhågor, somframförs av om möjligheterna att få förslagettillämpat. Här krävs verkligen etl internationellt agerande, så all liknandebestämmelser kan genomföras i andra länder. Komplettering skulle behöva ske medövervakning av all ulsläpp ej skedde på internationellt vatten. : Vad gäller förslaget om depositionsavgifl ser hamnförbundeldetta som administrativt svårhanterligt. enklare system bör kunna gä attbygga upp i samverkan mellan olika länders inspektionsmyndigheter. : Föreningen tillstyrker utredningens förslag alt en utvärderingsker av utnyttjandet av befintliga moltagningsanläggningar. Föreningen villunderstryka betydelsen av att det i lag föreskrives om avgiftsfri avlämning aväven andra oljeresler än ballastvalten och tankrengöringsvatten. Denna frägaär aktuell eftersom bl.a. hamn beslutat frångåHamnförbundets rekommendation om avgiftsfri ilandlämning. Föreningen motsättersig förslaget till deposilionsavgifler eftersom detta torde bli alltförkomplicerat genom sjöfartens internalionella karaktär. Föreningen tillstyrkerdäremot förslaget all mollagningsan-läggningar för kemikalieresler lokaliserastill lossehamnen och att fartyg inte får lämna denna med kemikalieresterombord. Detta kräver emellertid ändring av bilaga 2 regel7. : Förslaget om en depositionsavgifl för alt framtvingaavlämning i land av oljeförorenat vatten måste för all bli effektivt gällainternafionellt. Flertaletremissinstanser är positiva eller lämnar utan erinringar förslaget omutveckling av märkningssystemet. Socialstyrelsen:Märkningen kan ge värdefulla upplysningar vid identifieringen av utsläpptolja, men har framför allt en preventiv effekt. Enligt meningbör försöket utvidgas med märkning av oljelasler som fraktas på betydelsefullavattentäkter i landet. : tillstyrker kommitténs förslag. Tekniken förpartikelmärkning är långt ifrån färdigutvecklad. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 124 enligtverkels uppfattning utvidgas till att omfatta om möjligt alla typer av oljorsom kan släppas ut i vattnet från fartyg. Verkel vill peka på alt dessa försökär dyrbara och att finansieringsfrågan därför är viktig. Länsstyrelseni län: . Systemet med t.ex. partikelmärkning avoljerester bör snabbt yllerligare utvecklas. För alt uppnå verkliga resullal ärdet dock ytterst angeläget att genom internationella förhandlingar fårtill stånd överenskommelser om konkreta ålgärder. : Då identifieringen av löskommen olja är en av hörnstenarna föratl den ansvarige överhuvudtagel skall kunna stäHas fill svars för utsläppet,bör frägor av typen partikelmärkning av olja ges hög prioritet. : har deltagit i försök med partikelmärkningunder 1975 och tillstyrker alt systemet utvecklas ylterligare. Föreningen harnoterat att regeringen givit uppdrag att detta utrednings- ochutvecklingsarbete kommer i gång. Utbildningi miljöteknik och säkerhetsfrågor Remissinstansernaär överlag positiva lill utredningens utbildningsförslag. Fiskeristyrelsenanser t.ex. att detta förslag är ett av utredningens viktigaste. Sjöfartsverket:- .Sjöfartsverket tillstyrker dessa förslag. Meddet anförda har dock inte tagit ställning i frågan om hur mycketav utbildningen i miljöteknik- och säkerhetsfrågor som bör förläggas till denordinarie sjöbefälsutbildningen och hur mycket som bör förläggas lillutbildning för särskilda lastslag. är representerat i den tillUHÄ knutna rådgivargrupp, som medverkar vid utarbetandet av förslag tillutbildningsplaner för den kommande sjöbefälshögskolan. Omfattningen av densärskilda kursen i miljöteknik- och säkerhetsfrågor får övervägas i detsammanhanget. I utbildningsplanerna avses också den s.k. avår 1978 (Standards of Training, Certification and Watchkeeping) med tillhöranderesolutioner komma atl beaktas. Verkettillstyrker förslaget om att genomgång av särskild branskydds-kurs skall utgöraett av villkoren för att erhålla bevis om behörighet att handha farlig last ilorrlaslfartyg. Verket har själv framfört samma förslag i sitt remissyttrande1978-11-08 över betänkandet "Bemanning av fartyg". För genomförandeav förslaget fordras ändring i 6 kap. 11 § förordningen (1965:908) omsäkerheten på fartyg, eller i motsvarande lagrum i den avbefälsbemanningsulredningen föreslagna förordningen om behörighet försjöpersonal. Detkan förutses alt utbildningen för ovannämnda torrlastbehörighet kommer att ingåsom en obligatorisk del av viss sjöbefälsutbildning. Den särskilda behörighetenall handha farlig last i lorrlaslfartyg bör dock finnas kvar under en längretid eftersom utbildningen för tortlastbehörighet ej ingått isjöbefälsutbildningen tidigare. Ävenrederipersonal och myndighetspersonal bör få möjlighet att gå på kurserna imiljöskydd och hantering av farlig last. Detla skulle innebära ett stöd frånlandsidan för besättningen i deras arbete. 1980/81:119 Bilaga1.2 125 Universitets-och högskoleämbetet: UHÄ tillstyrker inrättandet av en särskild kurs imiljöteknik och säkerhetsfrågor inom högskolans nya linjer för utbildning avsjöbefäl. Inom det ulbildningsplanearbete som f n. pågår inom UHÄ för dessalinjer planeras f.ö. särskilda kurser i miljöteknik. Dessa kurser bör ävenkunna utnyttjas vid fortbildning och vidareutbildning av sjöbefäl. Skolöverstyrelsen:Efter medgivande av regeringen startades drift- och underhållsleknisk linje(Du-linjen) som försöksverksamhet /79. Linjen omfattar ett förstagemensamt år och grendelning i årskurs två med inriktning mol varderaenergiteknik, fartygsteknik och eldriftleknik. Ifartygsteknisk gren ingår bl. a. huvudämnena fartygsleknik ochyrkes-profilering, vilka tillsammans omfattar 19 veckolimmar. Ämnet fartygsleknikinkluderar huvudmomenten säkerhet, framdrivnings- och hjälpmaskiner,fartygsuppbyggnad, sjömanskap, lasthantering, drift- och underhåll samtarbetsplatsens miljöfrågor. Ävenom det inte klart framgår av timplanen, sä ingär de avsnill, som utredningenföreslär skall omfatta det nya ämnet miljöteknik i huvudsak som naturliga delarav undervisningen i ovan nämnda huvudmoment. Eftersom ulbildningen nyligenstartat och atl det sker i form av försöksverksamhet, anser SÖ del intelämpligt alt nu vidta ändringar i lim- och kursplaner för denna verksamhel.Sådana frågor bör aktualiseras först sedan utvärderingen av försöksverksamhetenskett. Av del ovan anfördaframgår atl SÖ i likhet med utredningen anser all ämnesområdet miljöteknikskall ingå i den grundläggande sjöpersonalutbildningen. Lika vikligl äremellertid att nu verksamma lärare inom området får erforderlig fortbildning ide aktuella avsnitten. SÖ tillstyrker därför även utredningens förslag vadgäller fortbildning av här berörda lärare. Fiskeristyrelsen:- .Fiskeristyrelsen anser att detta är ett av de vikti gaste förslagen. Ulbildningsdelen bör därför skjutas fram mer än vad utredaren gjort. De flesta olyckor medutsläpp som följd har ansetts bero pä den s.k. mänskliga faktorn, vare sig delhandlat om slarv eller bristande utbildning. Förutom en gedigenteorefisk/praktisk utbildning måsle ingå moment, som på ett annat sätt änlidigare, belönar miljöns värde och det ansvar samhället ställer pä den somansvarar för miljöfarlig last. : Kommittén föreslår att utbildning i miljöteknik ochsäkerhetsfrågor genomförs men pekar inle ut någol organ som bör få ansvaret fördessa frågor. Genomförandet av flerautredningsförslag som lämnats förutsätterutbildningsinsatser som i varierande utsträckning kräver naturvårdsverketsmedverkan. Verket ser det t. ex. som nödvändigl atl medverka med visst underlagför den nu aktuella miljötekniska utbildningen. Genom den utbildning sombedrivits genom verkets omgivningshygieniska avdelning har en del avfortbildningsbehovet kunnat tillgodoses. Om förslagel att ombilda avdelningenlill ett fristående miljömedicinskl laboratorium genomförs kommer verketsnuvarande utbildningsresurser att i det närmaste helt försvinna. Om verkel skall kunnafortsätla denna fortbildningsverksamhel och möta de ökade kraven påutbildningsinsatser är det nödvändigt att verket kompenseras för detlabortfal). Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 126' Arbetarskyddsfonden:- tillstyrkaatt utbildning i miljöteknik och säkerhetsfrågorgenomförs för de utbildningslinjer som ulredningen föreslår. Tillgodoses inleutbildningsbehovet av arbetsmiljöteknik i annat ämne anser styrelsen all kursenmiljöteknik och säkerhetsfrågor utvidgas så att den även omfatlararbetsmiljöfrågor. Länsstyrelseni län: vill också särskilt peka på utredningenssynpunkter pä utbildning i miljöteknik och säkerhetsfrågor. Härvid villlänsstyrelsen särskilt framhålla de mycket goda förutsätlningar som föreliggeratt föriägga sådan utbildning lill . Vid där, som fr.o.m.1980-07-01 kommer atl ingå i högskolan, ges redan nu undervisning i delar av deämnesområden som ulredningen anger. Genom integreringen med högskolan ökarockså förutsättningarna att kombinera bl.a. miljöteknik med undervisning imiljöeffekter och havsresursulnytl-jande som direkl anknyter lill redan nubefintlig undervisning vid och teknik. Detbör övervägas om inle all personal pä fartyg med miljöfarlig last bör genomgåviss utbildning såväl i miljöteknik och säkerhetsfrågor som allmänmiljökunskap och ulsläppseffekter. bör också verka för atl sädanautbildningskrav ställs upp i internationella konventioner. Den utbildning i miljöteknik och säkerhetsfrågorsom föreslås bör då ocksä utvärderas och las med i bedömningen kring olikatonnagestoriekar. I likhet med utredningsmannen anser att resursernavid i bör tillvaratas pä ett ändamålsenligt sätt. : Maskinbefälsförbundel vill erinra om atl förbundet iutredningen om sjöpersonalulbildningen (UTSJÖ) argumenterat för en kraftigsalsning i maskinbefälsutbildningen på miljöteknik, bl. a. omgivningsmiljön,som är intimt förknippad med de tekniska funktionerna ombord för alt förhindraoljeutsläpp, oljeskadesanering, omhändertagande av farliga kemikalier m. m.Dessa förslag är nu under införande i kommande kursplaner för i första hand denmaskintekniska utbildningen. Avslutningsvis vill Maskinbefälsförbundelunderstryka vikten av att maskinbefälets utbildning och fartygens och hamnarnasutrustning verkligen anpassas sä alt del blir reella möjligheter atlefterfölja de lagar och bestämmelser som kan bli resultatet av denna utredning. : Förslagels genomförande är myckel angeläget. Kursensuppläggning bör tas upp och diskuteras i linjenämnden vid den kommande högskolan. : Krav på utökad brandskyddsutbildning har framförts ifidigare utredningar. Här kan nämnas Rapport nr 2 från utredningen omsjöpersonalens utbildning (UTSJÖ) överlämnad tillSkolöverstyrelsen och Betänkande av befälsbemanningsulredningen - bemanning avfarlyg - SOU 1978:21. SBF ser det som ytterligt angeläget att krav på sädanbrandskyddsutbildning som sker i Sjöfartens Brandskyddskommitlés regi slällspå personal i torrlastfartyg i likhet med vad som enligt lag är föreskrivet förpersonal som transporterar farligt gods i bulklastfartyg. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 127 Förslagelalt inrätla miljöombud ombord avvisas eller möts med tveksamhet av de flestaremissinstanserna. Positiva reaktioner möter dock förslaget om alt utarbetainformation om den svenska inställningen till skyddet av den miljön. Sjöfartsverket:Förslaget om miljöombud synes bygga pä ell missförstånd vad avser jämförelsenmed skyddsombud. Skyddsombudet är en facklig förtroendeman som företräder deanställda i frågor om arbetsmiljön. har ingenförhandlingsfunktion vid tillsättande av skyddsombud. Verketvill erinra om all del förutom befälhavaren och övrigt befäl ombord redan finns(skall finnas) skyddsombud och/eller skyddskommitté samt, när det gäller fartygsom för last, vilken är all bedöma som farlig enligt de gränser som verkelfastställt, befattningshavare med behörighet att handha farlig last. För den navigatoriskasäkerheten bör givelvis befälet i sina ordinarie funktioner och eventuell lotsansvara. I fråga om fartyg som inte för fariig last skulle man kunna länka sig,alt miljöombudet kände lill reglerna om förbjudna utsläpp, föreskrivna vägvalsaml vart hänvändelse skulle ske vid en olycka. Allt detta bör emellertidbefälet ombord känna till i sina ordinarie funktioner. Beträffande fartyg somtransporterar farlig last gäller, atl om det är ett bulklastfartyg, så fordrasalllid befattningshavare med behörighet atl handha farlig last. Gäller deltortlastfartyg, sä skall enligl 6 kap. 9 § säkerhetsförordningen den särskildabefattningshavaren finnas om del är påkallat på grund av laslens farlighet ochmängd, men inle annars. har, med slöd av bemyndigande isjösäkerhetsförordningen, utfärdat kungörelse (SJÖFS 1977:5) ombefattningshavare med behörighet att handha farlig last i fartyg. Denna utgören komplettering lill verkels beslut om minimibesättning, genom atl den angerbland annat under vilka förutsättningar den i minimibesätlningsbeslulelföreskrivna särskilda befattningshavaren skall finnas ombord. I 6 kap. 9§säkerhetsförordningen anges den allmänna förutsättningen: last av ämne, som"kan orsaka explosion, brand, förgiftning eller annan särskildskada" (d.v.s. exempelvis miljöskada). Verket har i kungörelsens 7§ blandannal föreskrivit: "Tjänstgörande befattningshavare med behörighet atthandha farlig last skall, utan inskränkning i de befogenheter eller skyldigheterhan eljest kan ha pä grund av sin ställning ombord, bistå befälhavaren och deför laslhan-tering och brandskydd eljest ansvariga jämte skyddsombud och skyddskommittémed råd och upplysningar angående säkerhets- och miljöfrågor vid hantering ochtransport av den farliga lasten". Befattningshavaren med behörighet atthandha farlig last i farlyg skall således enligt denna bestämmelse även ge rådoch upplysningar angående miljöfrågor. Utanen analys och precisering av uppgifterna för elt miljöombud förefaller det tillsvidare enligt verkels uppfattning inte vara rationellt atl ulöver redanexisterande befallningar inrätta en befattning som miljöombud. Verket ansersig därför inte kunna tillstyrka förslagel. Verketanser det viktigt för bland annat miljösäkerheten, att lidigare framfördaönskemål om elt förbättrat anställningsskydd för befälhavare och maskinchefleder fill konkreta åtgärder. Verket har i etl ärendeangående vattenförorening fäll etl nytt exempel på befälels rädsla för att taitu med i och för sig självklara reparationsåtgärder, med Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 128 hänsyntill risken att bli förflyttad. Om den ansvariga personalen ombord av någotskäl inle vill vidta de åtgärder som fordras för miljösäkerheten, så utgördelta en bristande länk i kedjan av säkerhetsåtgärder. erinrarom att frågan om befälets trygghet i anställningen även har uppmärksammats idet intemationella sjösäkerhelsarbelet. : tillstyrker förslagel. Verkel kan dockkonstatera att miljöombudet enligt förslaget inte kommer att vara något"ombud för miljön" i den betydelse man vanligtvis lägger i ordetombud. En besättningsmedlem står ju i ett beroendeförhållande lill befälhavareoch redare. Verket tolkar snarare kommitténs förslag så alt det är fråga om enperson som har ansvar för att känna till gällande regler m. m. Verkel förordardärför att enligl kommitténs förslag får i uppdrag att förhandlamed sjöfartens arbetsmarknadsorganisationer om inrättande av en"miljöansvarig" på svenska fartyg. föreslåsvidare få i uppdrag atl redovisa den svenska inställningen till skyddet av denmarina miljön i en skrift, vilken skall distribueras till utländska fartyg destineradetill svensk hamn. Regeringen har redan lämnat detta uppdrag lillsjöfartsverket. Verket fömtsätter attsjöfartsverket genomför sill uppdrag i samråd med . Landsorganisationeni : Förslaget om miljöombud avvisas, i all synnerhet med den kopplingsom görs lill skyddsombuden. Ansvaret för efterlevnad av gällande lagar ochförfattningar kan knappast överföras från befälhavaren utan att det ocksåöverförs befogenheter alt ingripa och fatta beslut rörande miljöfrågorna. : Föreningen ser ingen anledning att införa befattningenmiljöombud. Arbetsuppgifterna torde inom nuvarande organisafion ombord kunnaläggas på ansvarigt befäl. Det är dock nödvändigt, oavsett vem som skaH ansvaraför miljöfrågorna, att erforderlig miljöinformation kan erhållas fortlöpande. : Utredarens förslag om inrättandet av miljöombud ombord avvisas detta har prövats av föreningen och resultatet blev en samstämmig uppfattningfrån de ombordanställda att detta ligger inom de normala arbetsuppgifternaombord. Föreningen tillstyrker utredarens förslag till skriftligmiljöinformation. Beredskapsplanerför olje- och kemikalieutsläpp Regeringengav den 16 augusfi 1979 statens brandnämnd i uppdrag att gå igenom ochsammanställa länsstyrelsernas nuvarande beredskapsplaner för insatser medanledning av olje- och kemikalieutsläpp saml att redovisa de åtgärder somnämnden anser påkallade med anledning av genomgången. Uppdraget redovisadesden och har därefter varit föremål för remissbehandling. Nedanredovisas yttranden över det översiktliga förslag från MIST, som varutgångspunkten för regeringens uppdrag till statens brandnämnd. Samtligaremissorgan biträder eller lämnar förslaget utan erinran. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 129 Socialstyrelsen:I mänga kommuner saknas beredskapsplaner vid ulsläpp av miljö- och hälsofarligaämnen. Del har också visat sig svårt all nå ansvariga kommunala Ijänslemänunder icke arbetsfid. Jour- och bered-skapsljänslgöring förekommer vidhälsovårdsnämnderna. Socialstyrelsenfår understryka vikten av alt beredskapsplaner utarbetas och ständigt hållasaktuella. Planerna bör reglera såväl de samlade kommunala insatserna somsamarbetet mellan andra organ på olika nivåer. Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut: vill här understryka behovet aven beredskapsplanering även för utsläpp till atmosfären i samband medfartygsolyckor (.jfr bilaga 2, sid 184, betänkandel). Riskerna för sädanautsläpp ökar bl.a. med ökad sjötransport av olika former av gas. gasmolnöver hav med kallare än överliggande luftmassa kan i ogynnsammameteorologiska situationer transporteras långa sträckor i hälsofarligakoncentrationer. Vid passage över en kustlinje kan höga koncentrationeruppträda i marknivå på grund av nedslag (fumigation). Detta inträffar då ettstabilt gränsskikt som är vanligt över kalla vatten övergår i ett mer turbulentgränsskikt över land.