prop · G4033 · 1980-12-31 00:00:00 — Prop.1980/81:3 Regeringens proposition omhandeln med skrot m. m.; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. 1propositionen föreslås en moderniserad reglering av handeln med skrot ochbegagnade varor. Avsikten är att handel med järn- och annat metallskrot,liksom , skall få bedrivas endast efter särskilt tillstånd. Handelnmed vissa slag av begagnade varor avses bli föremål för en registrering ochtillsyn. Syftet med regleringen är att förebygga att stulet eller eljestolovligen åtkommet gods avsätts inom handeln och att underlätta polisens efterspaningav sådant gods. I 1980/81. I .saml Nr 3 Prop.1980/81:.3 2 Lagom handel med skrot och begagnade varor 1 8 Denna lag har till ändamålatt förebygga avsättning av stulet eller eljest olovligen åtkommet gods och attunderiätta polisens efterspaning av sådant gods. 2 § Regeringen får föreskriva atthandel med järn- och annat metallskrot får drivas endast efter tiUstånd av denmyndighet som regeringen bestämmer och att det för sådan handel skall finnasen föreståndare som tillståndsmyndigheten har godkänl. Regeringenfår föreskriva att handel med begagnade varor, i den omfattning som regeringenbestämmer, endast får drivas efter registrering hos den myndighet somregeringen bestämmer. 3 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med dela föreskrifter om skyldighet för den som har tillstånd eller är registrerad med stöd av denna lag att föra anteckningar som rör befattningen med förvärvat eller eljest mottaget gods och att tillhandahälla myndighet an teckningar, handlingar eller uppgifter därom. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela även andraföreskrifter för den som avses i första stycket. 4 § Tillsynen över eflerievnadenav denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas avden myndighet som regeringen bestämmer. 5 § Den som har tillstånd ellerär registrerad med stöd av denna lag är skyldig att efter anmodan låtatillsynsmyndigheten undersöka område, lokal eller annat utrymme som används iverksamheten och granska den bokföring och övriga handlingar som hör tillverksamheten. 6 § Till böter eller fängelse ihögst döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. driver handel med skrot utan föreskrivet tillståndeller utan att en föreskriven godkänd föreståndare finns, 2. driver handel med begagnade varor utan att påföreskrivet sätt vara registrerad, 3. underlåter att fullgöra skyldighet enligt 3 Sförsta stycket eller lämnar oriktig uppgift vid fullgörandet. Iringa fall döms inte till straff. 7 8 Den som har underlåtit att fullgöra skyldighetenligt 3 8 får inte dömas till straff enligt 6 8 för underiåtenheten, omskyldigheten omfattas av ett vitesföreläggande. 8 § Näringsidkare ansvarar försådan gärning som avses i 6 § om den har begåtts i hans rörelse och han harhaft eller borde ha haft vetskap om gärningen. Dennalag träder i kraft . Genom lagen upphävsförordningen (1949:723) angående handel med skrot, lump och begagnat gods samtkungörelsen (1949:725) med vissa föreskrifter angående tillämpningen av nämndaförordning. Regeringen får föreskriva att tillstånd eller rätt enligt tidigaregällande förtattningar avseende handel med skrot skall gälla tills vidareeller och att tillstånd eller rätt enligt tidigare gällandeförfattningar avseende handel med begagnade varor skall anses motsvara sådanregistrering som avses i 2 8 andra stycket. 1980/81:3 4 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , Åsling, Söder, Krönmark, BurenstamLinder, , , , , , , , , Propositionom handeln med skrot m. m. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande chefenför en särskild utredare' (H 1974:04) meduppdrag att göra en översyn av förordningen (1949:723, ändrad senast 1971:1175) angående handel med skrot, lump och begagnat gods. Utredaren lämnade ioktober 1978 betänkandet (Ds H 1978:5) Handeln med skrot och handeln medbegagnade varor. Utredningen har benämnts skrothandelsutredningen. Betänkandetbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I. Efter remiss har yttrandenöver betänkandet avgivits av riksåklagaren (), , kammarrätten iJönköping, (), brottsförebyggande rådet (BRÅ),, (), (), kommerskollegium(KK), (), statens pris- och kartellnämnd (SPK),, , statens provningsanstalt, förenadefabriksverken, samtliga länsstyrelser, länsstyrelsernas organisationsnämnd(), delegationen för företagens uppgiftslämnande (DEFU), polisstyrelserna iStockholms, , och polisdistrikt. ,AB Järnbmksförnödenheter, , ,, AB ,, . Prop.1980/81:3 5 guldsmedsförbund,, , industriförbund.Svensk industriförening, , Föreningenjärnskrotgrossisterna. , , , . och (). Ett antal remissinstanserhar bifogat yttranden från andra instanser. Sålunda har RÅ bifogat yttrandenfrån överåklagarna i , och åklagardistrikt samt frånlänsåklagarmyndigheterna i , och . KK har bifogatyttrande från handelskammaren för och . iStockholms län har bifogat yttranden från och polisdistrikt.Länsstyrelsen i län har bifogat yttranden från och Enköpingspolisdistrikt. i har bifogat yttranden frånEskilstuna och samt från konsumentnämnden iEskilstuna kommun. i har bifogat yttrandenfrån , , och polisdistrikt. iJönköpings län har bifogat yttranden från länspolischefen i länet.Länsstyrelsen i län har bifogat yttranden från och Västervikspolisdistrikt samt från . i harbifogat yttranden från . i harbifogat yttranden från Kariskrona och Karishamns polisdistrikt. iMalmöhus län har bifogat yttranden från kommun. i Hallandslän har bifogat yttranden från , , och Varbergspolisdistrikt. i har bifogat yttranden från Boråsoch polisdistrikt. i har bifogatyttranden från samfiiga polisdistrikt i länet. i länhar bifogat yttranden från , och polisdistrikt.Länsstyrelsen i län har bifogat yttranden från länspolischefen i länetsamt från , och polisdistrikt. iKopparbergs län har bifogat yttranden från länspolischefen i länet samt frånBorlänge och polisdistrikt. i har bifogatyttranden från och polisdistrikt. iVästernorrlands län har bifogat yttranden från , ,och polisdistrikt. i länhar bifogat yttranden från och polisdistrikt. En sammanställning avremissyttrandena bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. 1980/81:3 6 Handelnmed skrot, lump och vissa begagnade varor har varit underkastadsärskild reglering. De nu gällande bestämmelserna finns i förordningen(1949:723, ändrad : 1175) angående handel med skrot, lump ochbegagnat gods (den s. k. skrothandelsförordningen) samt i kungörelsen(1949:725, ändrad senast 1971:428) angående tillämpningen av förordningen. Syftetmed skrothandelsförordningen är i första hand att motverka tillgreppsbrottgenom att hindra eller försvåra avsättningen av oäriigt åtkommet gods och attunderiätta polisens spaning efter sådant gods. Skrothandelsförordningenär tillämplig på yrkesmässig handel medjärn-och annat metallskrot, tackor avannat metallskrot än järnskrot, textilavfall och lump samt begagnat gods avföljande slag, nämligen mopeder, cyklar, utombordsmotorer samt delar ochtillbehör till sådana föremål. Vidare omfattar förordningen yrkesmässig handelmed begagnade kläder, pälsverk, kameror, klockor, kikare, smycken, äkta pärlor,ädla och halvädla stenar samt föremål vilka helt eller till väsentlig delbestår av guld, silver, platina, nysilver, koppar, mässing, tenn eller brons. Förordningenär tillämplig också på yrkesmässig handel med begagnade skriv- ochräknemaskiner, radio- och televisionsapparater samt musikinstrument, dock intenär handeln uteslutande avser föremål som tas i vederlag vid försäljning av nyaföremål. Tillbegreppet handel hänförs i förordningen även rörelse där förvärvat godsavyttras efter reparation, nedsmältning eller mindre bearbetning. Förordningenär tillämplig också på rörelse där gods utnyttjas industriellt om godset harförvärvats från annan än s. k. fast handlare eller industriföretag. Sådanhandel som omfattas av skrothandelsförordningen får inte bedrivas utansärskilt tillstånd. Normalt utfärdas tillstånd av den lokala polismyndigheten.Tillstånd får beviljas bolag eller ekonomisk förening samt enskild person somhar gjort sig känd för redbarhet och ordentlighet samt i övrigt anses lämplig.Tillståndet skall avse visst elier vissa slag av gods. Om rörelsen bedrivs avett bolag eller av en ekonomisk förening måste det finnas en avpolismyndigheten godkänd föreståndare, vilken är ansvarig för rörelsen. Iövrigt innebär regleringen i huvudsak att handlare inte får köpa varor avokända personer om dessa inte legitimerar sig. Vidare skall handlare föra vissaanteckningar om vilka säljarna är och om de köpta varorna. harrätt att få tillträde till handlarnas lokaler och lager samt granskaanteckningarna. Underden tid som skrothandelsförordningen har gällt, har den yrkes- Prop.1980/81:3 7 mässigahandeln med skrot och begagnat gods ökat betydligt i omfattning. Framför allthar skrotbranschen genomgått en kraffig utveckling sombranschstrukturen i väsentliga delar har ändrats. Vidare har inom branschenkonstaterats en förhållandevis utbredd brottslighet, vilken synes ha tilltagiti omfattning. Det har hävdats att brottsligheten har gynnats av vissa brister iförordningens regler. konstaterades i län en omfattandebrottslighet som avsåg bl.a. stölder, hälerier, skattebrott, förskingringar ochbedrägerier. överlämnade i län enskrivelse till chefen för med förslag på åtgärder somborde vidtas. Mot bl.a. denna bakgrundtillsattes skrothandelsutredningen. I utredningsuppdraget ingick såvälatt söka avhjälpa brister i regleringen som att modernisera reglerna meraallmänt. En utgångspunkt skulle enligt direktiven vara att handeln med skrot m.m. även i fortsättningen behöver en särskild samhällelig reglering och insyn. Skrothandelsutredningenföreslår en fortsatt reglering av handeln med skrot och begagnade varor. Avbetänkandet framgår bl. a. följande. Handelnmed skrot är uppdelad i tre led nämligen uppköpare, partihandlare ochgrossister. Antalet gällandeuppköpartiltstånd i hela landet har utredningen beräknat till ca 1 200.Utredningen anför att uppköparna åker runt med bil och köper upp järn- ochannat metallskrot, företrädesvis från hantverkare, mindre industrier,lantbrukare m. fl. Skrotet säljs direkt eller efter mindre sortering ochbearbetning till partihandlare eller grossister. Andra återvinningsvaror,såsom lump och textilavfall, torde enligt utredningen numera inte omhändertasav uppköpare. Enligt vad utredningen har erfarit, har antalet ansökningar omuppköpartillstånd minskat starkt . Enligt utredningensberäkning finns det ca I 100 gällande tillstånd för fast handel. De fastaskrothandlarna, dvs. partihandlarna och grossisterna, har fast inköpsställe ochskrotgård. De större skrotgårdarna har stor maskinell utmstning. Avtillståndshavama är ca 410 även auktoriserade bil-skrotare enligtbilskrotningslagen (1975:343). Ett 40-tal av de fasta handlarna räknas somgrossister, vilket innebär att försäljning eller leverans av skrot sker enbarteller till övervägande del till järnbruk, metallverk eller andra avnämare.Omkring 100 fasta handlare driver därutöver skrothandel i någorlunda storomfattning och kan därför räknas till partihandlare i egentlig mening, dvs.till handlare som köper skrot från olika håll och säljer det vidare tillgrossister. Antaletgällande tillstånd för handel med begagnat gods har utredningen beräknat tillca 2 200. Utredningen anför attåtervinningen av olika slags förbrukade produkter och avfall har ökat ochbreddats i hög grad . Faktorer som har medverkat härtill ärknappheten på naturtillgångar, det ökade miljövårdsintresset,lönsamhetssynpunkter och, särskilt vad gäller järn- och 1980/81:3 8 annatmetallskrot, betydelsen av att i någon mån bromsa ökningstakten ienergiåtgången. Enligt utredningen insamlas i landet i genomsnitt 1 milj. tonjärnskrot . Det totala värdet härav har antagits uppgå till 300 milj.kr. Av annat metallskrot insamlas åriigen uppåt . Värdet härav har uppskattatsfill minst 280 milj. kr. Övriga återvinningsvaror, bl. a. lump, insamlas enligtutredningen i mera blygsamma mängder. Vidareanför utredningen att omsättningen av begagnade varor av olika slag torde haökat . Inte minst har den expanderande aukfionshandeln bidragittill denna utveckling. Att få fram tillföriitliga siffror på omfattningen ochvärdet av de begagnade varor som yrkesmässigt omsätts i landet har visat sigmycket svårt. Utredningen antar dock att det rör sig om ganska stora värden. Utredningenhar den bestämda uppfattningen att en fortsatt reglering av handeln med skrotoch begagnade varor i hög grad är påkallad. En omfattande brottslighet, främststölder och hälerier, har enligt utredningen konstaterats inom skrotbranschen.Vidare anför utredningen att antalet stölder och inbrott i lägenheter, villoroch fritidshus har ökat markant . Bland de föremål som oftatillgrips märks bl.a. konstföremål, antikviteter, smycken, TV-apparater ochcyklar. En lämpligt utformad reglering och tillsyn utgör enligt utredningenviktiga led i polisens brottsförebyggande och spanande verksamhet. Jaghar för egen del noga övervägt frågan, huruvida det finns något behov av enfortsatt reglering. Vid dessa överväganden har jag funnit bärande skäl tala förutredningens ståndpunkt som också remissinstanserna har anslutit sig fill. Enreglering inom det här området är alltså i förening med andra åtgärder frånsamhällets sida av betydelse i kampen mot häleri-och tillgreppsbrottsligheten.Jag vill dock understryka vikten av att regleringen måste utformas så att deninte får mer långtgående inskränkningar i näringsfriheten än som är nödvändigaför att man på ett effektivt sätt skall komma till rätta med de olägenheter somhar påtalats. Regleringen får inte heller medföra onödigt betungandeadministrativa mtiner för övervakande myndigheter eller för näringslivet. Dennuvarande regleringen bygger på tillståndstvång både för handeln med skrot ochannat återvinningsgods och för handeln med begagnade varor. Regleringenomfattar å ena sidan skrot, lump och textilavfall och, å andra sidan, begagnatgods av diverse slag som kläder, mopeder och cyklar, kameror, klockor, smyckensamt föremål av guld. Den första kategorin utgörs av avfallsprodukter ochutrangerat gods som i allmänhet blir råvara för fortsatt industriproduktion ochalltså skall återvinnas. Den andra kategorin omfattar gods och föremål somskall användas på nytt i huvudsakligen oförändrat skick, ibland efter smärrereparationer. Prop.1980/81:3 9 1fråga om handeln med skrot, lump och lextilavfaU föreslår utredningen atthandeln som avser skrot även i fortsättningen skall vara reglerad efter ihuvudsak samma principer som f. n. Tillståndstvånget skall således bibehållas.Genom den prövning som föregår meddelande av fillstånd bör enligt utredningenkunna vinnas en viss garanti för att olämpliga personer hålls borta från denyrkesmässiga skrothanteringen. Möjligheten att ett tillstånd kan återkallastorde dessutom enligt utredningen innebära ett tryck på handlama att iakttagagällande bestämmelser. I likhet med vad som gäller skall behovet avsökandens verksamhet inte prövas. Utredningen betonar därför att någonbegränsning av konkurtensen på detta område, grundad på en bedömning av om denfilhänkta rörelsen behövs, således inte får förekomma. Däremotanser utredningen att handeln med lump och textilavfall inte längre böromfattas av en reglering. Enligt utredningens uppfattning torde gods av dettaslag knappast vara stöldbegärligt. Föratt tUlsynen och godsspaningen skall fungera föreslår utredningen att handlamaäven i fortsättningen skall vara skyldiga att föra anteckningar och, i vissafall, att lämna dessa anteckningar tiU polismyndigheten. Vidare föreslårutredningen att polismyndigheten, liksom enligt den nuvarande regleringen,skall ges en rätt att undersöka skrothandlamas lokaler och lager samt attgranska bokföringen. Den som har tillstånd att driva handel med skrot börsålunda enligt förslaget vara skyldig att efter anmodan låta polismyndighetenföreta dessa åtgärder. Utredningensförslag har i allmänhet lämnats utan erinran av remissinstansema som delaruppfattningen att en fortsatt tiUståndsprövning är nödvändig för att på etteffektivt sätt kunna komma till rätta med de missförhållanden som kan råda inomskrotbranschen. Sålunda anför RÅ att häleribrott ofta är förknippade med andrabrott och att handeln med skrot i detta sammanhang har visat sig vara enspeciellt kritisk bransch. En kontroll av branschen är därför enligt RÅ av storbetydelse i kampen mot häleri och därmed förknippad allvarlig brottslighet. Även jag ansluter mig filluppfattningen att det är nödvändigt att behåUa ett tillståndstvång inomskrothandeln, främst med hänsyn till de speciella fömtsättningar som synes varaförknippade med denna handel. a. kan anföras att skrot som regel sorterasoch bearbetas av inköparna innan skrotet säljs vidare tiU de slutligaavnämarna. Detta innebär att värdefullt stöld- och hälerigods snabbt kan görasoidentifierbart och då bli svårt att skilja från annat skrot. Häri ligger enviktig skiUnad jämfört med handeln med begagnade varor, inom vilken handel demottagna varoma som regel säljs på nytt i huvudsakligen oförändrat skick. Jagförordar sålunda att handeln med skrot också fortsättningsvis skall fa bedrivasendast efter särskUt tUlstånd. Någraremissinstanser har anfört att regleringen bör omfatta även handeln medreturpapper. F. n. kan jag dock inte finna att det utifrån brottsfö- 1980/81:3 10 rebyggandesyften föreligger något uttalat behov av att reglera handeln med andraåtervinningsvaror än skrot. Jag delar därför utredningens mening att dennuvarande regleringen av handeln med lump och textilavfall kan slopas. Idet följande (avsnitt 2.3.2.1) kommer jag att återkomma fill frågan om dennärmare utformningen av tiUståndssystemet och gmndema för entillståndsprövning. Jagansluter mig också tiU utredningens förslag om att den som driver handel medskrot skall vara skyldig att föra vissa anteckningar. Vidare börpolismyndigheten ha möjlighet att undersöka bl.a. affärslokaler. Jag villframhålla att den föreslagna tillträdesrätten, vilken krävs för en effektivtillsyn över handeln, avser endast de utrymmen som används i den verksamhet somskrothandlaren bedriver. Enligt min mening bör vidare gälla att undersökningenskall föregås av en anmodan av polismyndigheten om att lämna tiUträde. Rättenatt granska bokföringen bör avse både den gängse bokföringen enligtbokföringslagen (1976:125) och de särskUda anteckningar som en handlare kanvara skyldig att föra enligt regleringen. Om det bedöms som nödvändigt för atttillgodose regleringens ändamål bör det således finnas en rätt att få ta del avalla noteringar som hör till den verksamhet som granskas. Ifråga om handeln med begagnade varor gäller f. n. i princip samma bestämmelsersom för handeln med skrot. Således krävs bl. a. tillstånd för att få drivayrkesmässig handel. Vidare föreligger en antecknings- och uppgiftsskyldighetför handlama. har också en fill-trädes- och granskningsrätt. Utredningenkonstaterar att den nuvarande regleringen av handeln med begagnade varoromfattar ett flertal olika vamslag som tiU störte delen säljs i inbördes heltskilda branscher. Vad som är gemensamt för flertalet av varoma är att dehandlare som säljer varoma också säljer nya varor av samma slag. torde det numera vara sällsynt att handel drivs enbart medbegagnade varor av de slag som omfattas av regleringen. Den situationenföreligger alltså enligt utredningen att handlama får sälja de nya varoma frittmen måste ha fillstånd för att fa sälja begagnade varor. Kontrollenöver handeln med begagnade varor är enligt utredningen på många håUofullständig, särskilt inom storstadsområdena. I huvudsak torde detta enligtutredningen bero på personalbrist hos de övervakande poUsmyndighetema.Utredningen har erfarit att åtskilliga handlare säljer begagnade varor utanerforderligt tiUstånd. Vidareanför utredningen att om polisen finner anledning att återkalla tillståndet fören handlare som, förutom att köpa och sälja begagnade varor, också säljer nyavaror skulle handlaren förmodligen inte alls upphöra med att köpa och säljabegagnade varor vid sidan om de nya varoma. Den enda följden av åtgärden attåterkalla tUlståndet blir i stäUet enligt utredningen att handlaren mer ellermindre kommer utanför polisens övervakning, vilket direkt strider motregleringens syfte. Prop.1980/81:3 II Motdenna bakgrund föreslår utredningen att det nuvarande systemet medtillståndstvång för handeln med begagnade varor ersätts med ettregistreringssystem. Det föreslagna systemet innebär i huvudsak att handlarnaskall vara skyldiga att anmäla sig för registrering om de begagnade varorna ärav visst slag. skall dock på eget initiativ kunna registrerahandlare som underlåter att registrera sig. Efter registreringen inträder enskyldighet att föra vissa anteckningar och att lämna dessa anteckningar tillpolisen. Vidare skall polisen då också få undersöka affärslokaler och lagersamt få granska bokföringen. är en av fördelarna med det föreslagna registreringssystemetframför det nuvarande tillståndssystemet att systemet torde bli mycket mindrebyråkratiskt. För att registrera en handlare fordras enligt utredningen iallmänhet ingen vidlyftig utredning. Därigenom kan polisen ägna mer tid åt sinaegentliga arbetsinsatser på området, nämligen tillsynen och spaningen. Vidareanser utredningen att polisen genom den obligatoriska registreringen bör kunnaskaffa sig ett betydligt fullständigare underlag för tillsynen och spaningenän vad som f. n. är fallet. Flertaletremissinstanser instämmer i eller har inget att erinra mot förslaget att ettregistreringssystem införs för handeln med begagnade varor. RPS anser attutredningens motiv för det nya systemet är välgrundade. Någon fara för atthandeln med betydande stöldbegäriiga varugrupper kan komma att ställas utanförpolisens kontroll anses inte föreligga. Genom systemet torde enligt RPSpolisens tillsyns- och kontrollarbete komma att underlättas. Någraremissinstanser anser dock att det saknas anledning att införa ettregistreringssystem och att en lämplighetsprövning även i fortsättningensåledes bör göras beträffande personer som ämnar driva handel med begagnadevaror. Sålunda anför bl. a. BRÅ att betydande stöldbegärliga vamgmpper genomdet föreslagna systemet i praktiken kommer att ställas utanför polisenskontroll och att värdet av omsättningen inom handeln med begagnade varor i vartfall inte torde understiga värdet av omsättningen inom skrothandeln. Föregen del vill jag anföra följande. Enav utgångspunkterna vid utformningen av regleringen är att den skall varatillräckligt effektiv för sitt ändamål. skall den vara så enkel attfillämpa som möjligt. En annan utgångspunkt bör vara att den inte får föra medsig mer långtgående inskränkningar i näringsfriheten än som verkligen ärnödvändiga. Regleringen får alltså inte medföra onödigt betungande ochkrångliga byråkratiska rutiner. Den nuvarande regleringen av handeln medbegagnade varor har kommit att medföra en alltmer betungande administration,bl. a. därför att det i ett stort antal fall är erforderiigt med särskildtillståndsprövning. Svårigheterna att övervaka efterievnaden är ocksåuppenbara. Utredningen har med fog utgått från att de polisiära resursema förfillsyn av regleringen även kommer att vara begränsade. Ettregistreringssystem i stället för ett tillståndssy- 1980/81:3 12 stemför handeln med begagnade varor bör, även om åtskilliga handlare kan komma attunderiåla att registrera sig, föra med sig att polismyndigheterna kan få ettbetydligt fullständigare underiag för spaningen än f. n. En viktig skillnadmellan det föreslagna registreringssystemet och det nuvarandetillståndssystemet är nämligen att registreringssystemet inrymmer en möjlighetför polismyndigheten att på eget initiativ registrera handlare. Efterregistreringen är handlarna underkastade bl.a. viss uppgiftsskyldighet. 1 detnuvarande systemet föreligger en sådan skyldighet endast om handeln bedrivs medtillstånd.