prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Utredningenbedömer all kostnaderna för fiskevärdsätgärder som främjar frifidsfisketkommer all uppgå till 15 milj. kr . Dessutom anser man att behovet avmedel för service och information kommer alt uppgå till 5 milj- kr ,varför man föreslår atl elt åriigt belopp av totalt 20 milj. kr skall ställas lillfritidsfiskets förfogande. Av de 5 milj. kr som avses för service och informafionskall 2 milj. kr tillföras Fritidsfiskares Riksförbund.Därtill har under en lång rad av år erhållit organisalionsstödm. m. genom . Under /79 erhöll Riksförbundetsåledes . Utredningen anför alt man utgär ifrån att dettaorganisationsstöd lill skall utgå också ifortsättningen. Enligt uppgift skall en stor del av de föreslagna 2 milj. krdisponeras till löner för de fiskerikonsulenter, som förbundet kommer atlanställa och som kommer att fungera som rådgivare för de lokala fritidsfiskeorganisalionerna. 1980/81:153 235 Förvår del menar vi atl de fiskerikonsultenler som anses behövas för all Ullvaralafritidsfiskets intressen skall anställas av . Om fiskevaltensutredningensförslag genomföres får därtill, enligl SFR:s mening, någol av en myndighetsprägel. 12.28 : Utredningen har redovisat en mängd nödvändiga fiskevärdsätgärder. Förbundet har intet alt erinra här emot ulan vill endasi understryka att vissa ålgärder är av betydligt större intresse för frilidsfiskel än andra. Således är utsättning av havsöring betyd ligt angelägnare än ålutsältningar. Av siörsta intresse är självklart också sådana åtgärder som kan förbättra fisket efler de värdefulla strömfiske- arterna. Ålgärderna måste dock imöjligaste mån grundas på elt säkrare kunskapsunderiag än för närvarande.Fiskebiologin, inte minst i de delar som rör den praktiska fiskevärden, är sombekant alltjämt en ung och tämligen outvecklad vetenskap ochforskningsresurserna här i landel i hög grad underdimensionerade. Del är därförglädjande att ulredningen sä starkt understmkit angelägenheten av ökaderesurser på forskningssidan och bl.a. pekat på behovel av eltfiskodlingslaboratorium för den sä nödvändiga forskningen rörande avel,uppfödning och utsättning. Förbundeldelar således helt utredningens uppfattning om behovet av en kraftigförstärkning av forskningsresursen. 12.29 Vattenregleringsföretagenssamarbetsorgan: Ulredningens förslag om forskning och utveckling inom fiskevården anknyter till tidigare förslag från fiskeadminislrativa utredningen och laboratorieutredningen. De för anleder för VASO:s del inga erinringar annat än i frågan om anläggandet av en ny fiskodlingsanstalt i . Med hänsyn till de lokala och för varje odling särpräglade miljöbetingelserna finns anledning aU sprida för söksverksamheten pä sä många odlingar som möjligt. Inom kraftin- duslriens odlingar och laxforskningsinstitutet bedrivs konlinueriig försöks verksamhet rörande bl.a. odlingsteknik, fisklransporter och fodertyper. Myckel skulle kunna vinnas om dessa ca 15 odlingars omfaltande verk samhel, skiftande miljöbetingelser och varierande lekniska utformning utnyttjades genom beställningsarbelen i samarbete. 13.1Riksåklagaren: att lägga huvudansvaret för fisketillsynen fill havs,i kustvatten saml i och på synes mig vara välövervägt med hänsyn till lekniska och personella resurser.Fisketillsynen är väl förenlig med nuvarande arbetsuppgifter.Enligt min mening finns del inte något hinder mol alt ge kuslbevakningspersonalensamma befogenheter som polisen. Däremot anser jag aU det frånrättssäkerhetssynpunkt är mer tveksamt om dessa befogenheter bör ges äl fiskelillsynsmännenmed hänsyn lill deras begränsade ulbildning och all svåra avvägningsfrågor kanuppkomma. Det synes även önskvärt aU sjöpolisens resurser utbyggs för attmöjliggöra ökad tillsyn. 1980/81:153 236 13.2 Rikspolisstyrelsen:Rikspolisstyrelsen bilräder nu föreliggande utred nings uppfattning all elt klart behov av en förbättrad fisketillsyn föreligger. Huvudansvaret för atl övervaka all lagar och förordningar efterföljs åvilar enligt gällande lagstiftning polisen. Härvid utgör tillsynen av de bestäm melser som gäller för fisket ej nägot undantag. Ur effektivitets- och rätts säkerhetsskäl mäste målsättningen vara alt låta elt och samma samhällsor gan svara för tillsynen av regelefterievnaden i samhällel. Ivissa speciella fall är del dock bl.a. av praktiska skäl nödvändigt aU låtaandra samhällsorgan bilräda med övervakningen. Ett sådant fall är övervakningenav havsfisket, där polisen saknar resurser för all kunna fullgöra bevakningen. Beträffandeövervakningen av fisket i kuslvatlnen saml och är förhållandetannorlunda. Polisen förfogar över en sjöpolisorganisation och har möjlighelall övervaka fiskebeslämmelserna i nämnda vatten med biträde av kuslbevakningenoch de tillsynsmän som även i fortsättningen förutsätts biträda vidövervakningen. Om inle speciella skäl föreligger bör personer som skall utövapolisiära befogenheter i princip vara underställda polisen. förhållande lalarför all polisen bör ha huvudansvaret för övervakningen även i nu ifrågavarandevallen. Ulredningenhar under åberopande av all en myndighel bör ha huvudansvaret förfisketillsynen föreslagil alt kuslbevakningen skall ha della ansvar även i kuslvatlnensaml i och . Eftersom del hell naturligt måsle vara polisen somhar ansvaret för övervakningen i övriga insjövatten - vilkel också föreslås av ulredningen- blir del ändock inle enligt utredningens förslag samma samhällsorgan somkommer all ha huvudansvaret för all fiskelillsyn i landet. Mot den bakgrundenoch med hänsyn till de principiella skäl som ovan anförts för atl polisen sä längtdel är möjligt skall svara för övervakningen av lagar och förordningar bör enliglrikspolisstyrelsens mening huvudansvaret för fiskelillsynen i kust-ochinsjövatten åvila polisen. Äveni framtiden torde del vara nödvändigl alt särskill förordna tillsynsmän förall åstadkomma en effektiv övervakning av fiskebeslämmelserna. Tillsynsmännenbör som ulredningen föreslår förordnas av länsslyrelserna. Med hänsyn lill dellaoch vad lidigare anförts föreslås därför atl fiskelillsynsmännen operativtunderställs de lokala polisstyrelserna. föreslår bör det ankomma på att efter samråd medfiskeristyrelsen utfärda allmänna rikllinjer för fisketillsynsmännensverksamhet. bör vara anställningsmyndighel och medelsför-valtande myndigheltillstyrks. Förordnandet bör vara tidsbegränsat. Utbildningenav fiskelillsynsmännen bör ske regionall och handhas av länsslyrelserna efleranvisningar från och . Rikspolisstyrelsenbilräder ulredningens uppfattning atl fisketillsynsmännens befogenheter börutökas. Sjöövervakningskommilténs (SÖK) förslag beträffande befogenhelsfråganför kuslbevakningspersonalen bör avvaktas. 13.3 Överbefälhavaren:Begreppel fiskelillsyn, som utredningen utnyttjar omfattar flera verksamheter. sjöbevakning,med syfte all upptäcka otillåtet fiske fiskeinspektion,med syfte att upptäcka fiske med olagliga meloder fiskeriskydd,med syfte all slödja och skydda egel fiske främsl yrkesfiskel Prop.1980/81:153 237 Överbefälhavarenhar enligt sin instruktion ett primärt ansvar för övervakningen till havs. Isjötrafikkontrollen ingår bl.a. skyldighet all ingripa mot otillåtet fiske.Ingripanden i detta avseende från främst förband (sjöbevakningscentraler,marinens fartyg lill sjöss) görs i nära samarbete med . Fiskeinspeklionär emellertid en uppgift av polisiär natur. Resurserna för alt lösa uppgiftenfinns dock hos . Marinen disponerar varken personal, malerieleller resurser i övrigt för denna verksamhet. Fiskeriskyddkan lösas med örlogsfarlyg på de akluella fiskeriplatserna. Sådan verksamhethar under flera är bedrivits med utnyttjande av min-sveparen som stöd förIslands- och Nordsjöfisket. Hanö har dä haft läkare och verkstadspersonalinmönstrade för slöd åt svenska fiskare. Utredningen har inleberört ansvarsfrågorna inom de havsområden som har delad fiskejurisdiktion.Dessa frågor bör närmare utredas. 13.4 Sj(: förslag (sid. 311) belräffande medverkan av sjöfartsverkelspersonal vad gäller fisketillsyn har sjöfarlsverkel intet atl erinra. Säsom ulredningenföreslagit bör sälunda verkets personal inte åläggas självständigt ansvar förfisketillsyn utan endast ha att till tillsynsmyndighet rapportera iakttagelserom överträdelser. Självfallel bör dock befattningshavare hos sjöfartsverketkunna utses till fisketillsynsmän. De kan i många fall ha särskill godaförutsättningar för sådanl uppdrag. 13.5 Statskontoret: Statskontoretyttrade sig över fiskeadministrativa utredningens betänkande (Ds Jo1975: 14) Ny organisation av fiskelillsynen och förordade säsomhuvudman för tillsynen i inlandet. Denna uppfattning motiverades av attfisketillsynens huvudsyfte enligt fiskeadminislrativa ulredningen var allåstadkomma en god fiskevård. fiskevattensutredning däremot harbegränsat tillsynsuppgifterna fill att enbart avse en övervakning av all de fiskerätlsligabestämmelserna följs. Med hänsyn härtill ansluter sig statskontoret tillfiskevattensutredningens förslag alt polisen bör svara för fisketillsynen iinlandet. Ifråga om tillsynen till havs framhöll statskontoret i sitt tidigare yttrandeatt är den enda organisation som har praktiska möjligheter allutöva tillsyn. Denna uppfattning överensstämmer med fiskevattens-utredningensförslag som innebär atl kuslbevakningen har huvudansvaret för fiskelillsynen lillhavs, vid kusten och i och . Statskontorettillstyrker också i övrigt ulredningens förslag belräffande organisation ochfinansiering av fisketillsynen. Ulredningensuppskattning av kostnaderna för fiskelillsynen är osäker. 13.6 Riksrevisionsverket:RRV tillstyrker atl kustbevakning skall ha huvudansvaret för fiskefillsynen till havs liksom i och . RRV tillstyrker vidare alt polisen skall ha huvudansvaret för fiskelillsynen i inlandsvatlen med undanlag för och . RRV har heller i övrigl inget att erinra mol den ansvarsfördelning som redovisas beträffande de särskilt förordnade tillsynsmännen. RRV kan inle bedöma om den angivna koslnaden för organisationen med tillsynsmän är rimlig, eftersom beräkningsgrunderna inle redovisas. Inte heller framgår del om denna kostnad innebär en reell kostnadsökning eller om det motsvarar nuvarande kostnadsnivå. 1980/81:153 238 13.7---------------- : fiskeristyrelsenfinner förslaget vara i huvud sak väl avvägt. Vadgäller de delar av förslagel som särskilt berör har styrelsensålunda inget att erinra mol alt styrelsens nuvarande ansvar för fisketillsynenförs över på de myndigheter som avses ha huvudansvaret för fillsynen. Styrelsenföruisätter atl myndigheterna i fräga vid utformningen avfisketillsynen samräder med styrelsen när det gäller övergripande frågor samli övrigt med fiskenämnderna. Styrelsenfinner det ocksä riktigt att ansvaret för utbildningen av fisketillsynsmän iprincip skall åvila de myndigheter som skall ha huvudansvaret förfisketillsynen. är berett att medverka vid utformningen avutbildningen samt, i den utsträckning arbetsförhållandena medger, i självautbildningsverksamheten. Enfråga som styrelsen erfarenhetsmässigt fäster slor vikl vid är vilkabefogenheter som tillsynspersonalen bör ha. När det gäller polisen föreliggeringa problem i delta avseende. Däremol är del betänkligt all kuslbevakningensaknar befogenhet atl inleda fömndersökning i samband med ingripanden tillsjöss. Detta förhållande minskar i viss mån effekten av kustbevakningensinsatser i fråga om fisketillsynen. Slyrelsen finner det angeläget att fråganom kustbevakningspersonalens befogenheter på detla omräde fär en snar lösning.Detsamma gäller beträffande befogenheterna för särskilt förordnade fisketillsynsmän. Kostnadernaför fiskelillsyn har enligl styrelsens mening underskattats. 13.8 : Verket fiilstyrker den föreslagna ansvars fördelningen beträffande fisketillsynen, där kuslbevakningen föreslås sva ra för havs- och kustvatten medan svarar för inlands delarna. Behovetav särskilt förordnade fisketillsynsmän har dokumenterats, och utredningenlämnar förslag om formerna för dessa funktioner. Verket tillstyrker förslagenmen vill framhålla atl det även när det gäller denna fältverksamhet kan visasig vara ändamålsenligt atl åtminstone få en koppling mellan fiskelillsynoch annan naturvårdstillsyn, t.ex. beträffande jakl. Särskilt i den mån denämnda tillsynsmännen skulle få vidgade funktioner enligt förgående stycke, harverket intresse av att delta i den senare behandlingen av utbildningsfrågan ochutfärdandet av riktlinjer för verksamheten. 13.9 slöder hell förslaget alt an svaret för övervakningen av havs- och kustfisket saml fisket i och skall åvila . Utredningen har noggrant satt sig in i olika sjöövervakande myndigheters möjlighet all organisatoriskt och re sursmässigt svara för behövlig övervakning av fisket. Eftersom kustbevak ningen redan nu är den organisation som upprätthåller tillsynen av här aktuellt fiske, ställer det sig naturligt atl den även i fortsättningen fårdenna uppgift. Kustbevakningenansvarar, som sagts, för övervakningen av havs- och kustfisket. Sedanden svenska fiskezonen utvidgats lill alt omfatta vattenområdet ut till en millsjölinjei , har i enlighet med givna direktiv övervakningsresurserna främslinriktats på tillsynen inom fiskezonen. En nödtorftig övervakning av merakustnära vattenområden har dock varit möjlig att samlidigl upprätthälla. Om ulredningensförslag genomförs kommer, som visals, behovet av kontroll i olika former allöka. 1980/81:153 239 Generaltullstyrelsenanser att för att bibehålla nuvarande ambitionsnivå inom olika arbetssektorerdet blir nödvändigt med en utökning av framför allt de personella resurserna. Utredningen föreslår att fisketillsynsmänskall förordnas av och biträda fillsynsmyndigheten iövervakningsarbetet. Fiskelillsynsmännen skall operativt lyda under denregionala bevakningsmyndighelen och även utbildas av denna.Generaltullstyrelsen inslämmer med ulredningens åsikt att f. n.inle har möjligheler atl avsätta egna resurser för en fillfredsställandetillsyn i nu nämnt avseende. Det hade dock, i varje fall , varit bättreatt den egentliga tillsynsmyndigheten tillförts de personella resurser somkrävs för genomförande av en tillfredsställande kontrollverksamhet än att låtatillsynen ombesöijas av fisketillsynsmän. vill dock intedirekt motsätta sig denna lösning. måste emellertid då i vartfall tillföras personella resurser för att kunna ombesörja utbildning ochoperativ ledning av fisketillsynsmännens verksamhet. Utredningenberör problemet med avsaknaden av befogenheter för kustbevakningspersonal vadgäller utredning av fiskeförseelser. Man är från utredningens sida av denmeningen att det är angeläget att berörd personal får erforderliga befogenhetersä att fisketillsynen kan bedrivas rationellt och effektivt.Generaltullstyrelsen delar ulredningens uppfattning. Del har, framför allt ihavsfiskeövervakningen där myckel stora avstånd och andra svårigheter i sambandmed införande till hamn av erlappade fiskefartyg är vanliga, kunnat påvisasett behov av att i vissa fall kunna genomföra erforderlig utredning på platsenför ingripandet. Även vad gäller kustfisket skulle handläggningen avsevärtförenklas om utredning kunde utföras i direkt anslutning till ingripandet. ----- Möjlighetentill förverkande av båt eller annat fortskaffnings medel, vilkel utredningen föreslår skall införas i lagen, anser slyrelsen väl motiverat. Generaltullstyrelsenanser att det föreligger betydande svårigheter för tillsynsmyndigheten och förden enskilde fiskaren all känna till var gränsen gär mellan allmänt och enskiltvatten saml mellan enskilt frivalten och enskilt vatten i övrigt. Kartor, därgränsen är markerad, finns således allmänt tillgängliga endast för mindre delarav ostkusten. Från övervakningssynpunkt och för enskilda fiskare är detta enbrist, som måsle åtgärdas. anservidare alt det frän övervakningssynpunkl vore av stor betydelse om 44 § ifiskelagen även innefattade bestämmelser om att ägare av enskild fiskerättskall ha uteslående redskap och flöten märkta med ägarens namn och adress vidfiske på det egna vattnet. Fömtom namn och adress bör även namn, rikt- ochbostadstelefonnummer godkännas som märkning. Föreskrifterom utmärkning av uteslående fasla redskap har vållat mänga tvister, enär de är oklara. Enligtnu gällande bestämmelser (kungörelsen 1966:275) kan personal vid tullverkelsgränsbevakning av länsstyrelse eller fiskerislyrelse särskill förordnas som fisketillsynsmäninom sill tjänstgöringsområde. Generaltullstyrelsenfinner denna bestämmelse något föråldrad. Med hänsyn till gränsbevakningensallmänna övervakningsverksamhet i gränstrakterna bör gränsbevakningspersonalengenerellt åläggas att vara fisketillsynsmän och därvid biträda polisen i desstillsyn. 1980/81:153 240 13.10 : Medanledning av vad ulredningen anför om behovet av en karta som redovisar gränsenmellan allmänt och enskilt vatten vid (s. 326) är LMV berettalt i mån av tillskott, i lämplig form, av medel utföra de kompletterandeutredningar som behövs och även att producera kartan i fråga, förutsatt - isistnämnda avseende -all regeringen meddelar behövligt tillstånd med hänsyn lillgällande bestämmelser om rätten fill utnyttjande av de allmänna kartorna. 13.11 : Vattenfallsverkeldelar ulredningens uppfattning atl del föreligger ell klart behov avförbättrad fiskelillsyn. De redovisade förslagen bör innebära en effektiviseringoch tillstyrkes av verket. 13.12 : Domänverkeltillstyrker förslagel lill lillsynsorganisa-tion men ifrågasätter omkostnadsramen för genomförande är tillräcklig. Enligt verkets uppfattning börvidare tillsynspersonalens arbetsområde utökas och även inbegripa informationsamt service lill allmänheten. 13.13 i län:Huvudansvaret för alt övervaka att lagar och andra författningar efterföljsåvilar enligl gällande lagstiftning polisen. Härvid utgör tillsynen av debestämmelser som gäller för fisket inget undantag. Enligt meningmåste målsättningen vara all så längl det är möjligt låta etl och sammasamhällsorgan, polisen, svara för övervakningen av regelefterlevnaden isamhället. För ell sädant synsätt talar både rättssäkerhets- ocheffektivitetsskäl. Ivissa speciella fall är det dock bl.a. av praktiska skäl nödvändigl all låtaandra samhällsorgan svara för övervakningen. Ett sädant fall är övervakningenav havsfisket, där polisen i motsats lill hell saknarutrustning för att kunna fullgöra övervakningen. I frägaom övervakningen av fisket i kuslvatlnen saml och ärförhållandel dock annorlunda. Polisen förfogar över en sjöpolisorganisationsom har möjlighet alt övervaka fiskebeslämmelserna i de nämnda vattnen. En slordel av denna övervakning fullgörs dessulom och kan även i fortsättningenförväntas bli fullgjord av särskilt förordnade fisketillsynsmän. Om intespeciella skäl föreligger bör rent principiellt personer som skall fullgörapolisiära uppgifter och delvis utöva polisiära befogenheter såsomordningsvakter och fisketillsynsmän operativt vara underställda,polisen. Ävendetta förhållande lalar för att polisen har huvudansvaret för övervakningen avfiskebeslämmelserna i de nu ifrågavarande vattnen. Utredningenhar under åberopande av atl en myndighel bör ha huvudansvaret förfisketillsynen föreslagil att skall ha ansvaret för tillsynenäven i kustvattnen samt i och . Eftersom det helt naturligt måstevara polisen som har ansvarel för övervakningen av fisket i insjövallnen bUrdet ändock inte heller enligl utredningens förslag samma samhällsorgan somkommer att ha huvudansvaret för all fisketillsyn i landet. Mot den bakgmndenoch med hänsyn till de starka principiella skäl som anförts ovan för altpolisen sä långt det är möjligt skall svara för övervakningen avregelefterlevnaden bör huvudansvaret för fisketillsynen i kust- ochinsjövattnen liksom åvila polisen. Äveni framtiden lorde det vara nödvändigt all särskilt förordna fisketillsynsmänför att åstadkomma en effektiv övervakning av fiskebeslämmelserna.Tillsynsmännen bör såsom ulredningen föreslår förordnas av länsstyrelserna. Prop.1980/81:153 241 I synpunkernapå avsnill 8.6.1 har uttalats all polisen bör ha huvudansvaret förfisketillsynen i kust- och insjövalten, dvs. inom de områden där fisketillsynsmänkan länkas tjänstgöra. Det har också uttalats att personer som skall fullgörapolisiära uppgifter och utöva polisiära befogenheter rent principiellt bör varaoperativt underställda polisen. Med hänsyn till vad som sålunda anförtsföreslås därför alt fiskelillsynsmännen operativt underställs de lokala polisstyrelserna. föreslär bör del ankomma på att efter samråd medfiskeristyrelsen utfärda allmänna rikllinjer för fisketillsynsmännensverksamhet. Utredningenföreslår att länsstyrelse bör vara anställningsmyndighel och medelsförvaltandemyndighet. Med hänsyn likväl till del nära sambandet med andra polisiärauppgifter föreslås all tillsynsmannen i nämnda avseenden knyts till de lokalapolisstyrelserna. Utredningenhar allmänt ullalat alt fisketillsynsmännens befogenheter bör ökas men menar atlman först bör avvakla sjöövervakningskommitténs förslag i fråga ombefogenheterna för kustbevakningspersonalen. Med hänsyn till den allmänna restriktivitetsom bör gälla i fråga om all ge andra än polismän polisiära befogenheter är detIveksaml om fiskelillsynsmännen - fömtom alt de bör ha samma befogenhet somordningsvakter alt använda våld - bör ha slörre befogenheter än för närvarande.Såsom utredningen föreslagit kan det dock vara lämpligl atl avvakla sjöövervakningskommitténsförslag i fråga om kuslbevakningspersonalen innan något ställningstagande görsi fråga om fiskelillsynsmännen. Utbildningenav fiskelillsynsmännen bör ske på samma säU som polisiär utbildning på regionalnivå. 13.14Länsstyrelsen i : Länsslyrelsen ansluter sig lill utredningensförslag beträffande den framlida fiskelillsynen och vill understryka behovetav utbildning för de särskilt förordnade fisketillsynsmän- 13.15 i län:Länsstyrelsen konslalerar i första hand aU den uppdelning, som förelåg i mellan fiskebevakning och fisketillsyn, har frångåtts av ulredningen.Den fidigare uppdelningen har visserligen tillstyrkt, men vill nuändå inte motsätta sig utredningens förslag om all samtliga, som erhållersärskilt förordnande att utöva fisketillsyn, benämns fisketillsynsmän och harlika befogenhet. Man uppnår ju härigenom en förenkling vad avser terminologisamt elt för allmänheten mera lättförståeligt förhållande. Garantier måsteemellertid finnas för att de båda grupper av fiskefillsynsmän som ändå finnshela fiden får en parallell ulbildning. De som förordnats för alt i första handbevaka enskilda intressen bör inle fä en sämre utbildning än de som äranställda av . Utredningen nämner här ingenting om hur kostnadernaför utbildningen av den förra gmppen skall bäras. Det torde vara ett relativtstarkt allmänt inlresse av att fisketillsynen i sin helhet fungerar väl och hargod kvalhet. Det kan därför hävdas att det allmänna också bör bära detekonomiska huvudansvaret för utbildningen av båda gmpperna av tillsynsmän. 13.16 i län: gränsdragningsproblemenmellan allmäntoch enskilt vatten är betydande. Den enskilde fiskarens möjligheter attfastställa denna gräns på ostkusten är ofta näst intill obefintliga 16 1980/81. Prop, 1980/81:153 242 dåkartor med gränserna inlagda endast finns på en mindre del av kusten. Den rådande situationen hämmar med all sannolikhet utvecklandet av étl mera omfattande fritidsfiske frän allmänhetens sida. tillstyr ker därför med största tillfredsställelse utredningens förslag om atl lant mäteriverket bör utarbeta underlag för upprättande av karta utvisande gräns mellan allmänl och enskilt vatten pä kuststräckan udde- kommun.- Länsstyrelsentillstyrker den av ulredningen föreslagna ansvarsfördelningen av fiskelillsynensamt alt polismyndigheterna biträdes av särskill förordnade fisketillsynsmän.Såsom ulredningen föreslagil bör alla fiskefillsynsmän ha likartadebefogenheter och förutsäller all samtliga erhåller samma dtbildning.