prop · G40371 · 1980-12-31 00:00:00 — kommun påpekar alt innebörden av begreppetobrutet fjällområde är oklar. Kommunen har haft och har fortfarande denuppfattningen att lung exploatering i form av gruvbrytning,vattenkraftutbyggnad, vägbyggnad, skogshantering m.m. ej ulan regeringenssärskilda lillslånd får förekomma inom de obrulna fjällområdena. Dennauppfattning har kommil till uttryck i den kommunala behandlingen av de obrutnafjällområdena. Kommunen har i sin behandling av avgränsningsförslagen uttrycktsin uppfattning alt pågående och nära föreslående exploateringar skall lämnas Prop.1980/81:71 24 Som exempel härpå nämns Laisvnllgruvan.en pinnerad turistsatsning i . den reglerade sjön med intensiv gmvprospeklering samt områdel norr Vuolvojaure förskogsbruket. Enligt hårde utvecklade argumentenbeträffande riktlinjernas innebörd i allt väsenlligl vid upprepade tillfällenförts fram till regering och riksdag vid den behandling av ärendet som föregickriksdags-besluld om obrulna fjällområden . Regering och riksdaghar således enligl verkel lagit den hänsyn lill dessa argument och invändningarsom bedömts rimlig i sammanhanget. Under de som gäll har enligl verkelknappasl någol väsenlligl nyll inlräffat som skulle kunna motivera allriktlinjerna logs upp till förnyad diskussion. Verkel har därför i sittyttrande koncentrerat sig på den utredning som regeringen beställt av länsslyrelsernabeträffande områdenas närmare avgränsning samt vägfrågorna. Även Svenska naltirskyddsförenlngenanser alt del saknas anledning att la upp frägan om riktlinjernas innebördtill förnyad prövning. i pekar på risken attbeslutande myndigheter kan känna sig förhindrade att fortsättningsvis meddelabidrag lill byggande av skogsbilvägar inom obrutna fjällområden. Möjligheternaatt ta lill vara skogsråvaran skulle då enligt gå förlorad, ävenom ullaget kunnal ske med bevarande av områdets karaktär. i Jämllandslän framhåller vidare all många av de frågor som lagils upp i remissvaren över länsslyrelsensavgränsningsförslag redan hnr varil föremål för ullalanden i proposilion1977/78:31. Del gäller bl.a. önskemål från skogsbrukets företrädare omjustering av gränsen för alt möjliggöra ett utnyttjande av skogsråvara frånproduktiv skogsmark inom de obrutna fjällområdena. har i dessafall bedömt det olämpligt alt förorda en inskränkning av de föreslagna områdenamed tanke på önskemålet att förhindra andra former av exploalering. Länssiyrelsenförulsätler emellertid all ell vissl skogsbruk anpassal lill nalurvårdens kravkan komma all bedrivas inom de berörda områdena ulan alt områdenas karnklärpåverkas. Förutsällningama härför bör kunna belysas i nalurvårdsan-passadeskogsbruksplaner e .d. Även I anser del vara olyckliglom riktlinjerna för markanvändning i obrulna fjällområden medför all berörda myndighderanser sig förhindrade all lämna bidrag lill skogsbilvägar inom de obrulnafjällområdena. Möjlighelerna all ta ut skogsråvara i de obrutna fjällområdenaskulle dä gå förlorad även om skogsbruket i och för sig skulle vara tillålel.Fortsall skogsbruk måsle enligl länssiyrelsen även Prop.1980/81:71 25 fortsätlningsvis få bedrivas på molsvarande säll som idag.Samråd med sker regelmässigt i denna lyp av ärenden, varförytterligare reglering enligt inte kan anses erforderiig. Lånsstyrelsen i Norrbotlens län anser att ett utnyttjandeav skogsråvaran inle i sig påverkar områdenas karaktär av obrulel fjällområde.Däremol kan moderna brukningsmdoder i vissa fall påverka områdenas karaktär.Vissa vägar som erfordras för att ta vara på skogsråvaran bör enligllänsstyrelsen få anläggas eftersom de kan hänföras lill s. k. blindvägar och ärbegränsade till dt speciellt näringslivsinlresse. Samråd bör ske med länssiyrelsenredan under planeringsstadiet. får dä avgöra om vägen är förenligmed syflel med det obrulna fjällområdet. Rent allmänt anför all den har förståelseför all vissa arealer produktiv skogsmark bör kunna ingå i obrulnafjällområden. delar de synpunkter som framförts av några länsslyrelseratt skogsbruk i viss utsträckning bör kunna bedrivas inom obrutna fjällområdenefler särskill hänsynstagande lill områdenas speciella karaktär. För markägaremed hela eller slor del av sitt skogsinnehav inom obrulna Qäll-områden är det enliglslyrelsen hell nödvändigl all få forlsälla med sill traditionella skogsbruk.Vidare anser att enstaka skogsbilvägar som slular blinl inne iområdena bör kunna få byggas efler prövning. Ovanslående synsällpå möjligheterna all kunna bedriva skogsbruk inom områdena sammanfaller enligt slyrelsenmed deparle-menlschefens uttalande i proposition 1977/78: 31. erinrar vidare om all den sammanlagdaarealen produktiv skogsmark inom de obrutna fjällområdena endasl omfaliarnågra procent av områdenas totala areal, alt dessa arealer dessulom liggerperiferi i de obrulna fjällområdena, all vid avverkning av fjällnära skogsärskilda krav föreligger i gällande skogsvårdslag belräffande avverkning och åter-beskogning,numera gällande för all skogsmark, saml all skogsbruket även i fortsäliningenkommer alt bedrivas relativi extensivl i dessa områden. Om skogsbruket inom berörda områden skulle drabbas av belydanderestriktioner ulöver skogsvårdslagens krav, vill skogsvåi-dsstyrdsen i Västerbottenslän fäsla uppmärksamhelen på att ersättningskrav kan aktualiseras. Skogsvårdsslyrelsen i anser att vägar som slularblinl inom de obrulna fjällområdena och som betjänar näringsliv som pågår därbör tillålas byggas. betonar, all eftersom de obrutna ijällområdenaligger inom områdel för svårföryngrad skog, det därmed föreligger krav på lillslåndfrån skogsvårdsslyrelsen för all få utföra slulavverkning eller avverkning föromläggning av skogsmark. I samband med tillståndsgivningen kan då skogsvårdsslyrelsenge föreskrifter om lämpliga avverkningsmetoder och ange vilka krav påanläggning av ny skog som måste uppfyllas. anser alt riktlinjerna för markanvändning i Prop.1980/81:71 26 obrutna fjällområden knappasl ger uirymme för att anläggaskogsbilväg annat än i någol enstaka undantagsfall. Avverkningar ochtransporter i dessa särskilda fall bör således ske när marken är tjälad för allundvika skador pä mark m. m. Slatens planverk erinrar om all den begränsade skogsmarksom finns inom de obrutna fjällområdena ligger ovanför den av domänverketdragna biologiska och ekonomiska gränsen för skogsbruket, den s.k. skogsodlingsgränsen.Verket anser alt skogsbruk ovanför denna gräns i de obrulna fjällområdena börbedrivas med slor försiktighet. I de områden i anslulning till ytlergränsernadär förhållandena är sådana all skogsälerväxlen inle äventyras, bör avverkningkunna medges i viss ulslräckning i syfte all säkra råvaruförsörjningen för mindrelokala skogsindustrier. Vidare bör enskilda markägare, som har hela eller slörredelen av sitl skogsinnehav inom områdena, kunna bedriva ett vissl skogsbrukdär. Domänverkels förvaltning i har full förståelseför att de obrutna fjällområdena åven kommer alt omfatta vissa arealerproduktiv skogsmark. Förvaltningen anser också all det bör vara möjligt allbedriva ett rationellt skogsbruk inom dessa områden om tiUräckliga hänsyn tastill bl. a. naturvårdens och rennäringens inlressen. Skogsbruket torde i samarbelemed berörda myndigheter och intressegrupper kunna planera och genomföraskogliga åtgärder inom akluella områden på sådant sätt att skogsbruket inlekommer i konflikt med syflel med de obrulna fjällområdena. Under förutsättning all i Norrbollens länregionala uttolkning av riktlinjerna för markanvändning accepteras behöverutläggningen av de obrulna fjällområdena enligl domänverkets förvaltning iLuleåregionen inle innebära att skogsbruket förhindras i någon slörre ulslräckning.Skulle dock icke denna tolkning accepteras måste kravet stå kvar på detaljjusteringaroch noggrannare gränsdragning än vad nu använd karlskala medger. anser att detråder betydande oklarhet om innebörden i begreppet obrutna fjällområden, bl.a.vad gäller konsekvenserna för skogsbruket av riktlinjerna för markanvändningen.Skogsbruket måsle enligl riksförbundet få bedrivas enligl samma regler somgäller och all ingen yllerligare reglering är erforderlig. Av säväl råvaru-som sysselsällningsskäl är del viktigt alt man också i de fjällnära områdenakan bedriva ell aktivt, men lill rådande produktionsbetingelser anpassal,skogsbruk. Svenska skogsarbetareförbundel har funnit all deföreslagna gränsdragningarna kommer alt innebära en belydande reducering av arbelslillfällenainom de berörda områdena. Förbundet anför vidare all bortfallet av arbetstillfälleninte enbarl berör de ijällnära kommmuner som direkt får känning av engränsdragning i enlighel med framlagt förslag. Hela fårkänning av de beslul som fallas belräffande obrulna fjällområ- Prop.1980/81:71 27 Del bör enligl förbundet även las med i beräkningen,all servicearbelen m. m. påverkas av en neddragning av arbelena i skogen och iskogsin-duslrin. föreslår all del framlagda förslagel omgränsdragning rörande obrulna fjällområden inte används som underlag för någon lagsliflning.I den nya skogsvårdslagen har frågan om nalurvårds-hänsyn vid skogsavverkningargells ökad lyngd. Förbundd anser all delta bör vara fillfyllest för alltillgodose de krav som framförts av och från skilda instanserinom fritidssektorn. 3 Prospektering och mineralbrytning i anser del angelägel all samhällelkontinuerligt följer ulvecklingen och genom lämpliga åigärder åsladkommer en forlsallhög nivå på prospekleringsverksamhelen i fjällen. Även länssiyrelsen framhåller viklen av all forlsall och fördjupad geologiskkarlläggning och prospektering av länets fjällområden kommer lill stånd. Enligtlänsstyrelsen i går ulvecklingen inom gruvbrytningen numera molalt gruvor öppnas ulan alt nya samhällen i anslutning till gruvan byggs upp.För brytning av s.k. industriella mineraler och bergarter är småskaligverksamhet vanligt förekommande såväl i som i . Nya brylningsmdoderoch modern teknik medför också att ingreppens omfattning kan begränsas. 1 ettlängre tidsperspektiv kommer därför gruvbrytningen enligt allmindre påverka karaktären av obrutet fjällområde än exempelvis utbyggnader förkraftproduktion. Vägar som behövs för brytningen kommer nästan undantagslöstatt få karaktären av tillfälliga blindvägar som begränsas till ett specielltnärings-intresse. Länsstyrelsenhar lidigare påpekat att delar av Laisvallsgruvans brytningsområde liggerinnanför avgränsningen av Tärna-Graddis obrutna fjällområde. Dä trolsdella faslslälll gränsen och gruvområdet inle genom en gränsjuslering enligl degivna direktiven kan läggas utanför bör della enligl länssiyrelsen tolkas säatt gruvor i sig inle nödvändigtvis måste leda lill gränsändringar. Enligtlänsstyrelsens uppfattning bör även den typ av vägar som enbarl hänför sig lillgruvan kunna ingå i obrulel fjällområde. Detta innebär alt gruvdrift normall lordekomma all prövas av regeringen och endasl i undanlagsfall skall behöva prövasav och då föranleda en ändring av gränsen för obrulel fjällområde. päpekar all prospekleringen bör ske pä ellsådant säll att skador pä naturen undvikes och att den så långt möjligl börstyras lill områden i vars närhet en uppbyggd infrastruktur finns dvs. i allmänhelinte till områden på långt avstånd från vägar och bebyggelse. Med anledning avsynpunkterna från i Norrbollens län erinrar planverket om Prop.1980/81:71 28 alt enligl riktlinjerna för markanvändning i obrulnafjällområden bör gruvdrift tillåtas inkräkta på skyddet nv de obrulnafjällområdena endasl om myckel starka samhällsintressen talar för della. Medhänsyn härtill anser planverket att omräden inom vilka brytning sker eller där brytningslill-ståndfinns ej bör ingå i de obrulna fjällen. anser del självklart allpågående gruvbrytningar skall få fortgå. Del är enligl verkets mening också rimliglall från de obrulna fjällområdena undania områden i anslulning lill pågåendegruvbrytningar där starka prospekteringsiniressen finns. Enligl planverkelsbedömning bör kraftfulla prospekteringsinsatser i första hand riktas molområdena ulanför de obrulna tjällområdena. och bergmästaren i södra disiriktet frumhålleratt del i samband med gmvbrylning krävs prövning i sä många insianser och enliglså många lagar - gruvlagen, byggnadslagen, miljöskyddslagen, fornminneslagen elc.- all riktlinjerna för markanvändning i obrutna fjällområden inle ulgör någol ökalskydd för olika bevarandeinlressen. Däremot kan förutsättningarna för landetsframtida gruvindustri försämras, och därmed försämras även landetsråvaruförsörjning, sysselsättningen i glesbygderna och handelsbalansen. En förbättrad reglering och samordning nv de oliknintressena skulle enligl hergmiistaren i norra distriktet kunna erhållas om mnnulgår från alt nalurvårdsiniressd till skillnad från mineralutvinningsinlressdär känt eller relativi enkelt kan karlläggas för de olika områdena. Enuppdelning borde kunna ske så all del klarlägges vnr gruvbrytning kanaccepteras och med vilka restrikfioner prospektering får ske inom de olikaområdena. Denna uppdelning skulle enligt bergmästaren kunna följas upp med enutökning av antalel nationalparker och nnlurreserval för de mest skyddsvärdaobjekten. Inom övriga områden, som förutsattes utgöra den större andelen,skulle prospektering och eveniuell gruvbrytning få ske enligt regler som ihuvudsak överensstämmer med vad som gäller ulnnför obrutna tjällområden. geologiska undersökning (SGU) understrykernödvändigheten av alt exploateringsmöjligheterna i de obrulna fjällomrädenn på eithell annat sätt utreds och klarläggs. 1 annat fall kommer förslaget tillobrutna fjällområden alt få samma effekl som dt lolalt prospekteringsförbud. understryker vikten av all prospekteringoch gruvbrytning inom obrutna tjällområden inte omgärdas med sådana restriktioneroch påläggs sädana kostnader för olikn utredningar m.m., att den i praktikenblir möjlig endast i extrema fall. Enligt i börregleringsmagasin inle i sig anses motverka grundsyftet med avgränsningen avobrutna Ijällområden. Prop.1980/81:71 29 Avgörande för om åtgärden skall anses vara hänföriig lilltung exploalering eller inle bör enligt vara dels ingreppetsomfattning och dels i vilken omfattning vägar, kraftledningar, dammar m. m.bedöms medföra en uppdelning av området eller en förändring av områdets vildmarkskarak-lär. Ceniraladriftledningen (CDL) anser alt på samma sätt som man accepterar fjällområdensåsom obrulna med inslag av vattenkraftutbyggnad, bör nya utbyggnader medmotsvarande tyngd kunna godtagas inom övriga föreslagna områden utan alt dessablir att betrakta som icke längre obrutna. Riktlinjerna för utbyggnad avvallenkraftanläggningar i obrutna fjällområden bör enligt CDL få en utformningsom överensstämmer med de riktlinjer som gäller för gmvbrylning. Delta skulleinnebära att intresset all bevara de obrulna områdena kan fä vika och allmarkundersökningar för vattenkraftutbyggnader även fortsättningsvis fårförekomma inom obrutna Qällomräden. En sådan utformning av riktlinjernaframstår enligt CDL som lika angelägen från samhällelig synpunkl som när delgäller gruvbrytningsintresset, icke minsl i nuvarande energiförsörjningssilua-lion. vill mol bakgrund av byggandet avkraftledningen mellan Ritsem och Skjomen i framhålla all del framdeleskan bli nödvändigl att bygga ytteriigare kraftledningar över gränsen tillNorge. Överbefälhavaren () understryker alt nya vägar i berördaområden endast bör tillåtas om myckel starka samhälleliga krav föreligger ochom resultatet från en allsidigt utförd utredning ulgör underlag för riksdagenseller regeringens beslul. Försvarets medverkan i en sådan beslutsprocess är enliglöverbefälhavaren självklar och de militära önskemålen måste få utgöra vikligautgångspunkter. Bebyggelse för turism som utvecklas ulan anknytning lillväg styckar enligt i inte upp områdena pä det sällsom avgränsningen ytterst vill motverka. Sådan bebyggelse strider enligl länsstyrelsenej mot syftet med de obrulna fjällområdena. Försiktighet bör dock iaktlas ochtillkomsten av ytteriigare anläggningar ske försl efler planmässigaöverväganden. Prop.1980/81:71 30 Belräffande de inre områdena, de s. k vildmarkskärnorna,är del enligt inte möjligl all inom Qällområde heltavslå från viss bebyggelse längs del statliga ledsyslemd. Bl.a. måslevandringsleds-stugor uppföras pä vissa platser eftersom fjällsäkerheten annars eflersälls.Vildmarkskärnorna är inle heller geografiskl avgränsade. Lednälel är ihuvudsak markerat men stugor och vindskydd saknas på från säkerhetssynpunktväsentliga lägen. Belräffande övernallningsslugor för verksamhet inom områdetbör enligl länssiyrelsen eftersträvas all begränsa antalet stugor genom ensamverkan i uinylljandel mellan olika intressenler. Upprustning och nyanläggning av vandringsleder och moltagningsan-ordningarbör enligl i Norrbollens län syfta till all skapa ellsammanhängande och differenlierat ledsystem som tillåter dl flexibeltutnyttjande, dvs. som tillgodoser önskemålen från flera kategorier vandrare. Tillkomsten av nya leder liksom en avsevärdkapacitetsökning av äldre leder bör enligt i Norrbollens länföregås av översiktlig planläggning. Vid lokalisering och utformning avledsystem och mollag-ningsanordningar bör speciell hänsyn las lill bevarandeinlressen.rensköl-selinlressen och fjällandskapds särskilda naturförhållanden. Vid etablering av anläggningar för fisket bör enligllänsstyrelsen i Norrbollens län eftersträvas en förläggning lill från bevarandesynpunkloch med hänsyn lill rennäringen mindre känsliga områden. samordnat utnylljandebör eftersträvas så all antalet anläggningar begränsas. Särskilda anläggningarsom erfordras för alt utnyttja fjällområdets fisktillgångar bör i störstautsträckning ägas av allmän huvudman. Detta bör dock inte hindra att fiskevårdssammanslulning,sameby, luristfördag, yrkesfiskare, husbehovsfiskare eller andra som utnyttjaranläggningarna svarar för vård och skötsel. Rennäringens behov av byggnader och anläggningar bör enligllänsstyrelsen i dokumenteras för varje sameby i översiktlig planläggning.Ddaljlokalisering av bebyggelse bör föregås av samråd med naturvårds- och andraberörda myndighder. Ulvecklingen av bebyggelsen inom sameläger och visten börnärmare klarläggas i den kommunala översiktsplaneringen. Ny bebyggelse bör istörsta ulslräckning föregås av ddaljplanläggning. 8 Vägar och järnvägar Enligt I har man underarbetets gång frångått kravet på att vägar skall ligga ulanför obrulelfjällområde. Enligt uppfattning bör man göra viss åtskillnadmellan olika lyper av s.k. blindvägar. Slörre vägar, som betjänar dt flertalolika intressen. Prop.1980/81:71 31 bör enligt läggas utanför obrutetfjällområde medan vågar som i första hand betjänar ell iniresse kan ingå. Vägar sombetjänar näringsliv (t.ex. rennäring, fiske, skogsbruk m. och faslbebyggelse bör enligl länssiyrelsen i Norrbollens län även i framliden kunnabyggas. Samråd bör dock ske med redan under planeringsstadietbåde beträffande sådana vägar och vägar som byggs in mol obrulel fjällområde. Belräffandenya genomgående vägar bör frågan hänskjutas till regeringen. 9 Renskötsel och fiske i Norrbotlens län anser all förulsätlningarför all näringarna skall få fortgå måste vara all anläggningar (vägar, andrakommunikationsanläggningar, bebyggelse, kraftledningar osv.) som behövs föralt kunna bedriva näringarna under tidsenliga former måsle få tillskapas äveninom obrutna fjällområden. 1980/81:71 32 Markanvändningen i anslutning till planerad väg i Tärna-Graddis-områdeti , bedömning av de alternativa vägslräckningarnasamt remissyttrandena häröver Inom i Västerbotiens län väcktes i slutel av1960-lalel frågan om en vägförbindelse mellan Norra Fjällnäs och . för planering av lurislanläggningar och friluftsområden (lurisl-kommillén)föreslog i ett delbelänkande (Ds Jo 1972:4. Vindelälvsområdd - förslag lillutvecklingsprogram för rekrealionslivel) alt en väg skulle byggas mellan och . En väg skulle enligt turist-kommittén sammanbinda ivåturistområden och två älvdalar av olika karaktär med varandra. Underutbyggnadstiden skulle vägen ge ett värdefullt tillskott lill sysselsättningenför ortsbefolkningen. Efter utbyggnadsliden skulle vägen kunna bli en vikligstimulans för det lokala näringslivet i områdel. Däremol skulle enligt turislkommitténrennäringens inlressen skadas av tillkomsten av vägen. I början på 1970-lalel utredde vidare och nalurvärdsverkelfrågan om avsättande av delar av den berörda fjällvärlden som naturreservat. Ulredningenredovisades i rapporten . Av den nalurvärdesbedömningsom utredningen redovisar framgår all området har betydande naturvärden, vilketi övrigt redovisats av verket . Vägfrågan fick en omfatiande behandling i utredningen. Medhänsyn till målsättningen att göra området mer lättillgängligt förordadessåledes all en väg byggs enligl antingen ett västligt eller ell östligl allernaliv.1 länsslyrelsens i Väslerbollens län resolufion den 25 febmari 1974 om inrällanddav del 480000 ha stora Vindelfjällsreservald nämns i övrigl. bland åtgärdernaför aU tillgodose syftet med reservalel, all fjällvägen snarasl bör komma lillutförande. Frågan om den planerade vägen mellan Norra Fjällnäs och Ammarnäsbehandlas i proposition 1977/78: 31. En uibyggnad av den föreslagna vägenskulle, enligl deparlemenlschefen, öka tillgängligheten till del akluella områdel,vilkel i sin helhel har angdls som primärl rekreaiionsområde. Anläggningsarbetenaskulle också innebära ell välbehövligi sysselsåll-ningstillskoll. Å andra sidanskulle vägen komma att påverka såväl rennäringens som nalurvårdens och vandringslurismensinlressen. Ett beslul om vägen, borde enligl deparlemenlschefen. därför föregåsav ell noggranl studium av den påverkan på molsiående inlressen som vägens slräckningoch kring vägen planerade anläggningar kan komma alt ge upphov till. 1980/81:71 33 Vidare borde utredas hur det aktuella området skulle kunnautvecklas ulan en sådan väg. Departementschefen förordade - och fickregeringens godkännande av - att den av och planverket irapporten fjällområden (SNV publikation 1975: 12) föreslagna gränsdragningenfår gälla i avvaktan på ett bättre beslutsunderlag. Utbyggnadav vägen mellan Norra Fjällnäs och förutsätter en sådan omprövning avområdenas gränser som bör underställas . Departementschefenförklarade sig beredd att överväga en sådan omprövning när dt bättreunderlagsmaterial föreligger. I sambandmed riksdagsbehandlingen av proposition 1977/78: 31 anförde civilutskottet (CU1977/78:9), att vägen mellan Norra Fjällnäs och studerats i olikasammanhang och att den ingår i det särskilda program för luristutbyggnaden i lagts fram. Utskottet ansåg att regeringen skulle lämnas önskat tillfälleatt ytteriigare förbättra sitt beslutsunderlag. Utskottet förutsatte attregeringen oavsett ställningstagandets innehåll skulle redovisa underlaget försina bedömningar för ett definiliva beslul sä snarl som möjligl. Riksdagenhade inga erinringar mol civilulskollels förslag (rskr 1977/ 78:99). Den 6april 1978 gav regeringen uppdrag lill länsslyrelserna i ,, och alt redovisa förslag till närmare avgränsningm. m. av de obrutna fjällområdena. Vidare gav regeringen i uppdrag ållånsstyrelsen i all redovisa olika allernaliv förmarkanvändningen i de delar av Tärna-Graddisområdel som berörs av den planeradevägen mellan Norra Fjällnäs och , se bilaga 1. 2 Alternativa sträckningar av fjällvägen mellan och presenterade två alternativa sträckningarav vägen mellan Norra Fjällnäs och . Dessa alternativa sträckningar,här benämnda västra resp. östra alternativet, beskrivs kortfallat i delföljande. Sträckningen går från på norra sidan av lill sjön . Våglängden har beräknals lill ca 55 km.Ånkardalen upptas av ell nätverk av småmyrar, vatten och björkskogsklädda höjdryggar.På vatlendelarna mellan och Ånkardalen ligger en vidslräckl myr, Slormyre. Det västra vägalternativet löper huvudsakligen genom tjällbjörkskogs-bältel.Endast en mindre del i väster skulle ligga på kalfjällsnivå. 3 1980/81. Prop.1980/81:71 34 Sträckningengår från över Rosavareplalän lill sjön och därifrån . Vägens längd har beräknats . Del östraalternativet löper genom en mer mosaikartad terräng.