prop · G403146 · 1980-12-31 00:00:00 — Under sistnämnda förhållandenkan nägon kritik alls inte riktas mot bolagels ledning eller dennas skötsel avföretaget. För inspektionen framstår därvid arbetsgruppens förslag atl - imotsats till vad som f. n. gäller - likvidator alltid skall utses av rätten somonödigt ingripande. Genom den föreslagna ordningen avhänds nämligen bolaget ipraktiken möjlighel alt styra över förelagets avveckling, nägot som givetviskan innebära nackdelar för företagel och dess ledning. Eftersom någon närmareutredning inle redovisats, varav framgår atl de frivilliga likvidationernaregelmässigt eller åtminstone ofta skulle användas i 1980/81:146 109 kriminellasyften, anser inspektionen att hinder inte bör resas mot att bolagsstämman äveni fortsättningen får rätl att utse likvidatorer under avvecklingsskedet. Denna möjlighelkan dock lämpligen begränsas till sådana fall av frivillig likvidation då iverkligheten förutsättning för tvångslikvidalion inte är för handen. (majoriteten): I promemorian härden föreslagna lydelsen av 13 kap. 7§ ABLnärmare behandlats och bl.a. talas det om all borgenärernas synpunkter skallinhämtas i frägan om vem som skall utses lill likvidator. Hänvisning sker tilldet förfarande som gäller för interims-förvaltare i konkurs. Det är någotoklart vad som avses. Någon kontakt förekommer inle med borgenärerna, när delgäller att utse interimsförval-lare utan först när det gäller att utse slutligkonkursförvaltare. Däremot skall konkursdomaren inhämta tillsynsmyndighetensuppfattning innan han utser inlerimsförvaltare (45 § konkurslagen). Något behovav samråd mellan konkursdomaren och tillsynsmyndigheten i likvidatorsfrågantorde knappast föreligga. (enminoritet av en ledamot): Förslagel bör ej genomföras eftersom kvalificeradrevisor alltid skall finnas. Kommerskollegium:Kollegiet är nägot tveksamt till förslagel atl likvidalor alltid skall utsesav rätten och ha de kvalifikationer som gäller för konkursförvaltare. Dennaordning är en förutsättning för alt förslagel alt det i varje likvidation skallutredas om del finns skälig anledning anlaga att gäldenärsbrott förekommit,skall fungera i praktiken. Även om del i och för sig ibland kan vara önskvärtatt fä till stånd en sädan utredning mäste också beaktas att en ordning med avrätlen utsedda likvidatorer mycket ofta skulle framstå som både onödigt ochoskäligt betungande. Medan konkursinslitutet kan ses som borgenärernas möjlighelatt få lill sländ en sanering av gäldenärens rörelse och om möjligt säkra sinafordringar framstår likvidafionsinstitutet som aktieägarnas normala sätt attavsluta sin rörelse. Att i en situation där någol betydande missbruk av likvidationsinsfitutelej visats föreligga, kullkasta denna ordning på det sätt som föreslås ipromemorian finner kollegiet vara en väl drastisk åtgärd. handelskammare: Atlpå det sätt som föresläs närma likvidationsreglerna till konkurslagens reglermöter, enligt Handelskammarens uppfattning, flera invändningar. För de seriösaföretagen måste del finnas möjligheler att avveckla verksamheten på ett enkeltoch smidigt sätt utan atl behöva tvingas in i ett förfarande motsvarande delsom gäller för företag som är pä obestånd och där det är borgenärernas inlresseav alt få betalt för sina fordringar som bör styra avvecklingen. Frivilliglikvidation är till sin karaktär ägarnas avvecklingsform som rimligen börstyras av dessa i motsats till konkursen som typiskt sett är en av borgenärernaframtvingad avveckling av förelaget. Det bör framhållas att likvidation är ett instmmentsom kommer till praktisk användning i näringslivet inte bara då verksamhelenska läggas ner. Likvidation kan också användas som etl sätt att sanera ettvisst företag inför försäljning av rörelsen. Handelskammaren vill i denna frägahänvisa till vad som sägs av dels reservanten inom arbetsgmppen och delsreservanten inom styrgruppen, vilka avstyrkt förslaget i denna del.Handelskammaren avslyrker säledes förslaget lill ändring av ABL 13 kap. 7 och 10§§. Patent- och registreringsverket:Palentverket tillstyrker promemorians förslag atl tingsrätten skall utselikvidator till den del förslaget avser fall när grund för tvångslikvidationföreligger. Den föreslagna ordningen bör gälla även om bolagsstämman beslutatom likvidationen. Prop.1980/81:146 110 däremotinte finna bärande skäl för att begränsa bolagsstämmans befogen- hel att utse likvidator när det gäller frivillig likvidation. Bolagens ägare utser inom ramen för aktiebolagslagen styrelse, verkställande direktör elc. Ägarna kan inle renlgenerellt anses mindre kompetenta all utse likvidalor. En likvidator har i förevarande fall samma funktion som slyrelsen. Ägare av bolag mäsle anses ha ett berättigat intresse att själva få påverka person valet oavsett om det gäller likvidator eller annan funktionär, sä länge inte bolagels silualion är sådan all bolaget är skyldigt enligt lag att träda i likvidation.--- Enligt13 kap 7§ 3 st aktiebolagslagen skall likvidator genast anmälalikvidationsbeslutet till palentverket för registrering. När bolag efter anmälanav regislreringsmyndigheten försalls i likvidation av tingsrätten, underlåterlikvidatorn i många fall att göra sädan anmälan till palentverket. Anledningentill att sådan anmälan inte sker torde i de flesta fall vara att bolaget saknarnägra som helst tillgångar. Likvidatorn har sälunda inte medel till atlbestrida regislreringsavgiften, som är . Följden blir atldet av akliebolagsregislret mänga gånger inte framgår alt elt bolag försatts itvångslikvidation. Detla är en allvarlig brisl. Ett bolag i tvångslikvidalionär enligt aktiebolagslagen förhindrat bland annal all återuppta verksamheten.Eftersom akliebolagsregislret ofta saknar uppgift om tvångslikvidationförekommer att bolag som är föremål för etl sådanl likvidationsförfarandefortfarande fortsätter sin verksamhel utan att förhållandet uppmärksammas. Dessutommedför situationen atl tingsrätterna har svårigheter att finna personer som ärvilliga att äta sig uppdraget som likvidator. Oftastläggs dessa likvidationer ned av tingsrätten. Först då sker någon som helslregistrering angående likvidationen. I likhet med vad som gäller vidkonkursbeslut sker denna registrering på direkt underrättelse från tingsrätten. Tingsrätternaundertättar regelmässigt - utan särskild föreskrift härom patentverket om likvidationsbeslulen.För att kunna hälla akliebolagsregislret aktuellt i detta hänseende, börtingsrätterna i aktiebolagslagen åläggas rapporteringsskyldighet ochregistrering ske direkt på tingsrättens beslut. Kostnadernaför denna registrering bör täckas på annat sätl än genom registreringsavgifter.Palentverket går miste om dessa intäkter, eftersom anmälan underlåtes. Länsstyrelseni : delar inte ledamoten . Tvärtom är det enligt mening angeläget atllikvidator utses efter de regler som arbetsgruppens majoritet föreslår. Deträcker inte med atl det finns kvalificerad revisor i bolaget. Bångsladanser, atl lagstiftningen bör inriklas pä att likvidationer där fordringsägarnainte får full betalning skall avbrytas och bolaget försättas i konkurs. Deltaräcker emellertid inle enligt uppfattning. Det är exempelvisofta svårt att fastställa skatte- och avgiftsskulderna på ett tillräckligttidigt stadium. Det är inle ovanligt att det vid utredning om skatteundandragandevisal sig atl eflertaxering inte kunnal ske därför att företaget likviderats.Man kan inte heller förvänta att de gamla ägarna, styrelseledamöterna ellerverkställande direktören, skall ha nägot inlresse av alt i samband medlikvidationen göra ulredning om evenluellt tillkommande skatter och avgifler.En lagstiftning efter Bångstads mönster skulle bli helt utan verkan när detgäller att förhindra oegentligheter i samband med likvidafion av aktiebolag.Därför bör det förslag som arbetsgruppens majoritet framlagt följas. Prop.1980/81:146 111 Konkurslagskommittén:Det är tänkbart att man skulle kunna skilja mellan ä ena sidan likvidationersom beslutats av rätten och ä andra sidan likvidationer som beslutats avbolagsstämman. Det förutsätter då alt man kan inta den ståndpunkten att, närrätten förordnar atl bolaget skall träda i likvidation, förhållandena i bolagetär sädana all ägare och tidigare bolagsledning inte längre har nägotberättigat intresse av atl utse likvidator. 1 vissa fall synes det klart att ensådan bedömning kan göras. Det gäller fall när frågan om likvidation väcktsgenom anmälan av registreringsmyndigheten alt bolaget saknar till registretanmäld behörig styrelse eller verkslällande direktör eller att bolaget intehar sänt in årsredovisning för nägot av (13 kap. 4§första stycket 3 och 4 ABL). I andra situationer, t.ex. det fall som nämns i 13kap. 4§ första stycket 1 ABL, är del inte uppenbart att ägare och bolagsledningsaknar intresse av att själva utse likvidator. Utredningen omsäkerhetsåtgärder m. m. i skatteprocessen: Med utgångspunkt i de förslag somBRÅ lägger fram förordar USS en reform av likvidationsbestämmelserna efter ihuvudsak följande riktlinjer. Bolagsstämmanskall liksom fatta beslut om frivillig likvidation. Beslutet skall därefter anmälas till tingsrätten, som utser likvidalor. Anmälanlill tingsrätten skall åtföljas av utdrag från bolagsregistrel hos patent- ochregistreringsverket. Detta skall visa bolagets firma och säte före likvidationsbeslulet. Först sedan sådan anmälan har kommit intill rätten och denna har förordnal likvidator skall den rättsverkan inträffaatt bolaget anses ha trätt i likvidation. Härigenom undviks den situationen attbolaget under viss lid kan vara i likvidation utan alt ha någon likvidator. Detbör ankomma på rätten att kungöra bolagsstämmans beslut om likvidation ochrättens förordnande av likvidator. Dessutom bör rätten särskill informeraberörda kronofogde- och skattemyndigheter om förhållandena. Detla bör skeskyndsamt. I underrättelsen bör bolagets tidigare säte och firma anges.Myndigheterna ges härigenom tillfälle att vidta de mätt och steg som ansesnödvändiga för att säkerställa det allmännas intressen, t.ex. olika former avskatte- och avgiftskontroll och/eller indrivnings- eller andrasäkerhetsåtgärder. Avdet sagda framgår atl USS biträder förslaget att likvidator alltid skallförordnas av tingsrätten. FAR:Del genomgående skälet i arbetsgruppens argumentation för att införa enstarkare kontroll över "vanliga" likvidationer synes vara svårigheternaför bolagets borgenärer att kunna följa förändringar i firma och säte. FARanser att dessa svårigheter bör kunna lösas på andra sätt så alt intelikvidationer betingade av sunda affärsmässiga förhållanden onödigt försvåras.FAR vill därvid peka på några möjligheter som inte diskuterats i promemorian,nämligen möjlighelen att kräva att kallelser på bolagels borgenärer skallinnehålla bolagsnummer samt alla firmanamn som varit registrerade på detta bolagsnummerunder . Vidare kan man kräva införande av annons i lokal tidningpå alla orter där bolaget har haft fast driftställe eller styrelsen haft sittsäte under de senasle åren. FAR tror att dessa åtgärder skulle ge borgenärernatillräckliga möjligheter att bevaka sina fordringar. Av promemorian framgår atten stor del av de i tvivelaktiga likvidationer obetalda skulderna ulgörs avskulder lill stat och kommun. Man bör enligt FARs åsikt kunna förutsätta atluppbörds- och andra myndigheter bevakar annonser avseende likvidationer ochsådan bevakning torde underlättas om den ovan föreslagna informationen ingår iannonstexten. Prop.1980/81:146 112 FARvill i sammanhanget fästa uppmärksamheten på de grundläggande skillnaderna mellan konkurs- och likvidationsförfarandena ifråga om förul sällningar och konsekvenser. Alt som arbetsgruppen gör i vissa avseenden jämställa proceduren vid konkurser och likvidationer av även annan natur än faltiglikvidationer kan innebära onödiga och i vissa fall skadliga restrik tioner för seriös affärsverksamhet under etl bolags avvecklingsskede. För slaget om att likvidatorn skall ha juridisk kompetens och åtnjuta borgenä rernas förtroende är i och för sig behjärtansvärt, men myckel betydelse fullt är i många fall också att han har ett gott ekonomiskl sinne och dokumenterad kommersiell erfarenhet. 1 andra fall än då fråga är om fatliglikvidation föreligger enligt FARs uppfattning inle samma angelägen het att begränsa ägareinflylandel på affärsverksamheten som vid konkurs, även om en likvidation ofta är följden av misslyckade kommersiella sats ningar. En konkurs innebär som regel en (fortsatt och) tyvärr ofrånkomlig värdeförstörelse som kan och bör motverkas vid likvidationer genom all de kommersiella intressena prioriteras eller tillgodoses på elt bättre sätt än som skett i arbetsgruppens förslag. Arbetsgruppen synes inte ha närmare övervägt konsekvenserna av förslaget, än mindre lämnat nägon argumen tation för sin uppfattning att bolagsstämman i bolag, som inte är eller kan antas komma pä obestånd, måste vidkännas inskränkningar i sin aktiebo lagsrältsliga suveränitet. Vidare borde förslagels principiella inverkan pä eller den fortsatta betydelsen av bolagsstämmans behandling av frägan om ansvarsfrihet för av rätten utsedd likvidators förvaltning närmare övervä gas. Detbör också observeras att arbetsgruppen av lids- och kostnadsskäl inte har gjortnågon systematisk utredning beträffande omfattningen av missbruk av likvidatjonsinstitutet,varför åtgärder av den föreslagna långtgående naturen kan ifrågasättas redanav detta skäl. EnligtFARs uppfattning skulle ett genomförande av arbetsgruppens intentioner fåkonsekvenser som från samhälleliga och andra synpunkter inte är avsedda och ivart fall inle önskvärda. FAR anser därför alt förslaget i denna del inte börläggas lill grund för några lagstiftningsåtgärder. LRF:LRF delar arbetsgruppens uppfattning atl rätten bör utse likvidator. När detgäller vem som skall utses till likvidalor gäller i enlighet med vadarbetsgruppen anfört under avsnittet likvidators kvalifikationer bl.a. atllikvidator skall åtnjuta borgenärernas förtroende. Arbetsgruppen har dockuttryckligen avstått frän att föreslå särskilda regler för hur borgenärernassynpunkter pä likvidatorsvalet skall inhämtas och hänvisat lill de rutiner somtillämpas vid tillsättande av inlerimsförvaltare i konkurs. Dessa rutinermåste dock ses mot bakgrund av att val av slutlig förvaltare kommer att äga rumvid första borgenärssammanträdet. Normalt är det försl vid detta samrnanlrädesom borgenärernas synpunkter pä förvaltar-valet kommer fram. Hur borgenärernasåsikt om likvidatorsvalet skall inhämtas måste därför, enligl LRFs åsikt,regleras pä annal sätt än vad som gäller för konkursfallel. LO:När del gäller ordningen för utseende av likvidator instämmer LO helt iarbetsgruppens förslag. : Förslaget alt rätten i samtliga likvidationer skall förordnalikvidator är enligt föreningens mening inle godtagbart. anseratt även fortsättningsvis bolagsstämman skall ha rätt alt vid frivilliglikvidation utse likvidator och alt till sådan får väljas exempelvisstyrelseledamot eller aktieägare. Det ligger i sakens natur att Prop.1980/81:146 113 vidåtminstone seriösa likvidationer den eller de som redan äger kunskap ombolagets verksamhet är bäsl skickade att på ett ur alla synpunkter vederhäftigtsätl avveckla bolaget. Arbetsgmppens förslag om "medlikvidalor" ärinte tillfyllest i detta sammanhang. Svenska revisorsamfundet: SRShar inledningsvis framhållit angelägenhelen av alt frivilliga seriösa likvidafionerav aktiebolag inte försväras genom lagstiftning. Med hänsyn härtill ställer sigsamfundet synneriigen Iveksamt lill lämpligheten av atl likvidatorer skallutses av rätten vid sådana frivilliga likvidationer, där fordringsägarnaerhåller full betalning. Samfundet instämmer i den av ledamoten i arbetsgruppenBengt Bångslad avgivna motionen. ackordscentral:Med avgränsningen, att likvidation skall vara förbehållet solventa företag förefaller det egendomligt, atl konkursdo maren skall utse likvidator. I händelse förslaget ledertill lagstiftning ifrågasätts om inte förordnande av likvidalor rimligen börbefria styrelsen och VD frän ställförelrädarean-svar som följd av underlåtenhetalt rättidigt (efter förordnandet) inbetala skatter och allmänna avgifler.Vidare bör omvänt förordnande av god man enligt Ackordslagen befria styrelsenfrån ansvar som följd av aktiebolagslagens regler om likvidation. advokatsamfund:Vad reservanterna Bångstad och Ollen har anfört synes vara riktigt ochvälbetänkt. Det kan inte anses rimligt att bolagsstämman belages rätten attutse likvidator i de fall då det är uppenbart atl ett överskott föreligger ibolaget, dvs. vid s.k. "seriösa" likvidationer. Inte minst i sådanafall måste det nämligen anses angeläget att avvecklingen handhas av någon somväl känner bolaget och som därför är särskilt lämpad som likvidator så att detöverskott, som tillfaller aktieägarna, blir så stort som möjligt. Även om BRÅs förslag lilländringar i 13 kap. 7§ genomförs föreligger formellt inget hinder för rättenalt till likvidalor förordna exempelvis styrelseledamot eller verkställandedirektör i likvidationsbolaget. Härigenom skulle de antydda fördelarnamed att likvidationen ombesörjes av en i bolagets förhållanden insatt personkunna uppnäs. Detta skulle emellertid klart strida mot BRÅs i kapitel 12anförda kvalifikationskrav. Avdet nu sagda framgår att de föreslagna nya bestämmelserna i 13 kap. 7 § ABL möjligenkan anses motiverade i det fall att underskott föreligger eller med fog kan förväntas uppkomma. Detta kan sägas vara fallet dä likvidationen föranleds av alt sä stor del av aktiekapitalet gäll förlorat atl skyldighet för bolaget att träda i tvångslikvidation inträtt. Endast i sädana fall bör därför BRÅs förslag i denna del anses motiverat. Medhänsyn till vad som har sagts om den särställning som likvidation avdotterbolag åtminstone i vissa fall intar (se avsnitt 6) torde vad nu sagts om BRÅsförslag till ändringar i 13 kap. 7§ äga tillämpning även vid likvidation av nuåsyftade dotterbolag. Sverigesbokförings- och revisionsbyråers förbund: SBRF anser att bolagsstämman liksomhittills, själv skall få utse likvidatorer i de fall dä tillgångarna räckertill läckande av samtliga skulder. Endast i de fall då tillgångarna icke täckerskulderna skulle rätten behöva utse likvidatorer. 1 annat fall skulle seriösaavvecklingar av bolaget försväras och göras onödigt kostsamma. : Lika med reservanterna Bångstad och att det inte finns några bärande moliv för att likvida- 8 1980/81. Prop.1980/81:146 114 tor skulle utses av rätlen för atl administrera de vanligaseriösa likvidatio-nema, där icke någon fordringsägare lider någol förfång.Ägarna av elt bolag har i dessa fall etl berättigat anspråk på att styraföretaget även under likvidationen. En annan ordning skulle innebära eltonödigt försvårande och fördyrande av seriösa avvecklingar, där det inle finnsanledning att anta att någon ekonomisk brottslighet föreligger. : Vi har ingenting att erinra motdet framlagda förslaget utom vad gäller kravet pä atl likvidator alltid skall utses avrätten. Detta innebär nämligen, att även i affärsmässigt sunda likvidationer, dvs. sådana där fordringsägarna inte lider något förfång, rätten skall utse likvi dator (med vissa möjligheler för aktieägarna att utse medlikvidalor). Vi menar således, alt rätlen bör utse likvidator endast isädana fall där fordringsägarna inte erhåller full kompensation. m.fl.: Under hänvisning till vadsom anförs under avsnittet 2, brottsutredningen, avstyrks den föreslagnaskärpningen av likvidationsförfarandel. Föreningen : En särskild iakttagelse,som gjorts av KFM, är alt sedan beslut om likvidation fattals fiera är kunnatgä utan att till synes något arbete för alt slutföra likvidationen utförts. Ivissa fall av tvångslikvidation har det visat sig, att den av rätlen förordnadeadvokaten sagt sig inte ha fått något förordnande. Detta har i sin tur berottpä att någon konlroll inte utövas av domstolen, där ärendet avslutas i och med atllikvidator förordnas. Föreningen, som utgår frän att arbetsgruppens förslag omatl likvidator alltid skall förordnas av rätten blir antaget, vill ocksäförutsätta atl åtminstone i administrativ ordning ges en allmän föreskrift omövervakningsplikt för rätlen, som bör ha att tillse att likvidation inteonödigtvis fördröjs. : Arbetsgruppen har föreslagit att ivissa fall medlikvidalor skall kunna utses och atl det i undantagsfall börvara tillåtet att fill medlikvidalor utse person frän den tidigarebolagsledningen eller frän den dominerande aktieägarkretsen. De skäl gruppenanfört för sitt förslag synes ej särskilt starka. Förordnande av medlikvidalorkan uppenbarligen medföra vissa komplikationer. Oenighet kan uppslå mellanlikvidatorn och medlikvidatorn om vissa beslut. Hur skall det dä förfaras?Vilken ställning och kompetens skall medlikvidatorn ha och hur skall arbelelfördelas mellan likvidatorn och medlikvidatorn? Dessa frågor bör närmare klargöras. i : Länsstyrelsenanser, all den föreslagna regeln är väl avvägd och tillstyrker densamma. Utredningen om säkerhetsåtgärder m. m. i skatteprocessen: Päbegäran av bolagsstämman bör rätten kunna förordna en av stämman utsedd likvidaloratt med övriga likvidatorer della i förvaltningen under likvidationen. LO: Arbetsgruppen föreslär att rätten i vissa fall skallkunna utse med-likvidatorer föreslagna av bolagsstämman. Skälet härför tycksfrämst vara att underlätta seriösa likvidationer som används i stället förfusionsförfarande. LO anser att de fördelar som arbetsgruppen vill uppnå likabra kan nås genom kontakter mellan likvidalorn och bolagsledningen. Riskerna atlutseende av medlikvidalorer kommer att medföra svårigheter vid kon- Prop.1980/81:146 115 trollerär emellertid uppenbara. LO avstyrker därför arbetsgruppens förslag i dennadel. : Se avsnitt 4. Sverigesadvokatsamfund: Rätten till medlikvidalor innebär inte nägon lösning utankomplicerar och fördyrar likvidationen ytterligare. Justitiekanslern:Jag vill särskilt uttrycka tillfredsställelse med atl institutet fatliglikvidationföresläs slopat. Riksåklagaren:Förslaget om avskaffande av det nuvarande systemet med faltiglikvidationertillgodoser etl angeläget reformbehov. Den föreslagna ordningen ger väsentliglförbättrade möjligheter att uppdaga och beivra ekonomisk brottslighet och kanäven förväntas fä en betydande preventiv effekt. Länsåklagarenför speciella mål: Särskilt angeläget är det all förslaget om avskaffande av s.k. fattiglikvidation blir snabbi genomfört, och att det mera betryggande konkursförfarandelfår träda i dess ställe. Härmed vinner man också den fördelen atl del medrådande utveckling allt betydelsefullare straffet för bokföringsbrolt kan blitillämpligt. Det har närmast förefallit som en anomali att bestämmelsen i 11kap. 8 § andra stycket endast talar om konkurs, ackord ochbetalningsinställelse som gmnd för bokföringsbrottsälal men helt utelämnarlikvidationssituationer. Ehum den nu föreslagna lagändringen gör saken mindreaktuell vill jag ändock ifrågasätta om inte aktieägarnas intresse av en rättvisfördelning av tillgångar i bolaget och samhällets anspråk på en skattemässigtriktig avveckling av rörelsen fortfarande borde motivera straffsanktion enligt11 kap. 5 § när ett bolag vid likvidationen inte kan uppvisa enacceptabel bokföring . Sveahovrätt: Bestämmelserna om fattiglikvidation i 13 kap. 15 § 3 st. ABL haravseende endasi pä det fall att "bolag i likvidation ej har tillgångarsom täcker likvidationskoslnaderna". De molsvarar såtillvida såvältidigare gällande bestämmelser för fatligkonkurs som de nu för mindre konkursgällande, alt avgörande för huruvida konkurs skall handläggas i annan form änsom ordinär konkurs har varit och är huvuvida gäldenärens bo kunnat antagasräcka till konkurskostnaderna eller ej. De båda instituten fatliglikvidationoch fattigkonkurs torde ha framställ som i del närmaste likvärdiga alternativför avveckling av bolag som saknat tillgångar.