prop · G40384 · 1980-12-31 00:00:00 — Skallkonkursbos egendom säljas å auktion genom förvaltarens försorg, låle hankungöra auktionen på sätt och inom tid, som är föreskrivet för kungörande avexekutiv auktion å egendom av del slag, varom fråga är; dock vare kungörelsensinförande i allmänna tidningarna icke i något fall erforderligt. Vad sålunda stadgals skall äga motsvarande tillämpningbeträffande auklion, som enligt 73 § besörjes av borgenär. Finnerförvaltaren det i 74 § föreskrivna kungörelsesätl icke vara ägnat all beredakungörelsen nödig offentlighet, ankomme på honom att vidtaga de ytterligareåigärder, som må anses erforderliga. Skulle han i något fall anse tillfyllest,att auktionen kungöres Finnerförvaltaren det i 74 § föreskrivna kungörelsesätl icke vara ägnat att beredakungörelsen nödig offentlighet, ankomme på honom att vidtaga de ytterligareåtgärder, som må anses erforderliga. Skulle han i något fall anse tillfyllest,att auktionen kungöres Senaste lydelse 1973:1132. i mindre ulslräckning än i nämnda paragraf stadgas, begäresamtycke därtill av rättens ombudsman. Inskränkning i fråga om kungörande avauktion å fast egendom, registrerat skepp, luftfartyg eller intecknade reservdelartill luftfartyg må dock icke äga rum utan gäldenärens samtycke; ej heller måsådan inskränkning ske beträffande kungörande av auktion å annan lös egendom,vari borgenär har panträtt eller annan särskild förmånsrätt, som avses iförmånsrättslagen (1970:979), med mindre den borgenär samtycker därtill. i mindre utsträckning än i nämnda paragraf stadgas, begäresamtycke därtill av rätlens ombudsman. Inskränkning i fråga om kungörande avauktion å fast egendom, registrerat skepp, registrerat luftfartyg ellerintecknade reservdelar till luftfartyg må dock icke äga rum utan gäldenärenssamtycke; ej heller må sådan inskränkning ske beträffande kungörande av auktionå annan lös egendom, vari borgenär har panträtt eller annan särskildförmånsrätt, som avses i förmånsrättslagen (1970 : 979), med mindre denborgenär samtycker därtill. Finnesi boet egendom, vari särskild förmänsrätt äger rum, skall, så vitt det inverkarpå de borgenärers rätt, som icke i den egendom hava sådan förmånsrätt, avegendomens avkastning och köpeskilling gäldas kostnaden för egendomens vårdoch försäljning ävensom det arvode till rättens ombudsman och förvaltare, somenligt vad i 82 och 83 §§ stadgas skall utgå för egendomen. Dåsärskild förmånsrätt äger rum i boet tillhörig egendom, må ej lill förfång förnågon, som äger sådan förmånsrätt eller förmånsrätt, som skall beaktas framförden särskilda, av egendomens avkastning och köpeskilling gäldas annankonkurskostnad än ovan sagts; dock att, där den särskilda förmånsrätten grundarsig pä företagsinteckning, av egendomen må bestridas jämväl övriga konkurskostnader,i den mån boet eljest ej lämnar tillgång därtill. Däsärskild förmånsrätt äger mm i boet tillhörig egendom, må ej till förfång förnågon, som äger sådan förmånsrätt eller förmånsrätt, som skall beaktas framförden särskilda, av egendomens avkastning och köpeskilling gäldas annankonkurskostnad än ovan sagts; dock att, där den särskilda förmånsrätten ärsädan som anges i 5§ förmänsräitslagen (1970: 979), av egendomen må bestridasjämväl övriga konkurskostnader, i den mån boet eljest ej lämnar tillgångdärtill. Gäldenären äger av konkursboet få ut egendom som enligt 65§ Gäldenären äger av konkursboet fä ut egendom som enligt 6kap. Senaste lydelse 1967.229. Senaste lydelse 1968:625. utsökningslagen undantages från utmätning. I stället för 65 § 1 mom. 6 utsökningslagen skall dockgälla att, om annan utväg till försörjning saknas, nödigt underhåll får ulgåav konkursboet till gäldenären och hans familj eller annanunderhållsberältigad under en månad från den dag, då beslutet omegendomsavträde meddelades, eller, om synnerliga skäl äro, under längre lid. 1, 2 och 4 §§ ulsökningsbalken undantages frånutmätning. 1 ställetför 6 kap. 1 § 7 ulsökningsbalken skall dock gälla att, om annan utväg tillförsörjning saknas, nödigt underhåll får ulgå av konkursboet till gäldenärenoch hans familj eller annan underhållsberältigad under en månad från den dag,då beslutet om egendomsavträde meddelades, eller, om synnerliga skäl äro,. 1 dödsbos konkurs tillkommer förmån som avses i förstastycket den dödes efterlevande familj. I stället för andra stycket gäller 18kap. 5 § andra stycket . Denna lag träder i kraft . . . När överexekutor förordnat om verkställighet av skiljedom,skall äldre lydelsen av 13 § tillämpas. 1 fråga om skingringsförbud som beviljats enligt 14 § skalli tillämpliga delar gälla vad som i paragrafen i dess nya lydelse sägs omkvarstad. Äldre lydelsen av 81 § tillämpas, om gäldenären försatts ikonkurs på grund av ansökan som gjorts före nya lagens ikraftträdande. Lag om ändring i Härigenom förordnas, alt 11 kap. 1 och 3 §§ samt 17 kap.13 § skall ha nedan angivna lydelse. Föreslagen lydelse 11 kap. Gäldenär,som förstör eller genom gåva eller annan liknande åtgärd avhänder sig egendomav betydenhet och därigenom försätter sig på obestånd eller förvärrar sittobestånd, dömes för oredlighet mol borgenärer lill fängelse i högsl . Gäldenär,som vid konkurs eller offentlig ackordsförhandling utan konkurs eller iförteckning UU ulmälningsed förtiger tillgång, uppgiver obefinllig skuld ellerlämnar annan sådan oriktig uppgift, skall ock, om ej uppgiften rättas innanden beedigas eller eljesl lägges till grund för förfarandet, dömas föroredlighet mot borgenärer. Detsamma skall gälla, om gäldenär i samband medannan exekutiv förrättning åberopar oriklig handling eller skenavtal ochdärigenom hindrar alt erforderlig egendom genom förrättningen tages i anspråkför att bereda borgenär betalning eller säkerhet. Gäldenär,som vid konkurs eller förhandling om offentligt ackord förtiger tillgång,uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktig uppgift, skall ock,om ej uppgiften rättas innan den beedigas eller eljest lägges till gmnd förförfarandet, dömas för oredlighet mot borgenärer. Detsamma skall gälla, omgäldenär i samband med annan exekutiv förrättning åberopar oriktig handlingeller skenavtal och därigenom hindrar att erforderlig egendom genom förrättningentages i anspråk för att bereda borgenär betalning eller säkerhet. Gäldenär som, då konkurs är förestående, ur riket bortförtillgång av betydenhet med uppsåt all hålla den undan konkursen, så ockgäldenär, som i konkurs undandrager eller undanhåller konkursförvaltningentillgång, dömes likaledes för oredlighet mot borgenärer. Gäldenär, som fortsätter rörelse under förbrukande avavsevärda medel utan motsvarande nytta för rörelsen eller lever slösaktigteller inlåter sig på äventyrligt företag eller lättsinnig ansvarsförbindelseeller vidtager annan sådan åtgärd och som därigenom uppsåtligen eller av grov oaktsamhetframkallar eller förvärrar obestånd, dömes för vårdslöshet mol borgenärer lillfängelse i högst . Gäldenär,som vid konkurs eller offentlig ackordsförhandling utan konkurs eller iförteckning lill ulmälningsed av grov oaktsamhet förtiger tillgång, uppgiverobefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktig uppgift, dömes likaledes, omej uppgiften rättas innan den beedigas eller eljesl lägges till grund förförfarandet, för vårdslöshet mot borgenärer. Gäldenär,som vid konkurs eller förhandhng om offentligt ackord av grov oaktsamhetförtiger tillgång, uppgiver obefintlig skuld eller lämnar annan sådan oriktiguppgift, dömes likaledes, om ej uppgiften rättas innan den beedigas ellereljest lägges till grund för förfarandet, för vårdslöshet mot borgenärer. Den som brytermol förbud all sälja eller skingra gods eller alt utgiva annans gods, rubbargods som blivit salt i kvarstad, utmätt eller beslagtaget, skadar eller borttagermyndighets anslag eller försegling eller eljest olovligen öppnar vadmyndighet tillslulit eller ock överträder annat dylikt av myndighet meddelatförbud, dömes för överträdelse av myndighets bud lill böter eller fängelse ihögst . Den somolovUgen rubbar, skadar eller eUest förfogar över egendom som är föremål förbeslag, kvarstad, utmätning, annan verkstäUighet eller därmed jämförligätgärd, skadar eller borttager myndighets anslag eller försegling eller eljeslolovligen öppnar vad myndighet tillslulit eller ock överträder annat dyliklav myndighet meddelat förbud, dömes för överträdelse av myndighels bud lillböter eller fängelse i högst . Vägrar någon inträde som förrättningsman äger fordra,dömes för hindrande av förrättning till böter. Denna lag träder i kraft . . . Äldrelydelsen av 11 kap. 1 och 3 55 skall alltjämt gälla i fråga om gärning, somnågon begått före ikraftträdandet eller därefter begår i ärende vara lagen(1921:244) om utmätningsed alltjämt är lillämplig. Prop.1980/81:84 Bilaga 2 3lA Beredningens förslag fill promulgationslag tillutsökningsbalken (UB) och lill annan följdlagsliftning har över lag fått ettpositivt mottagande av remissinstanserna. Sålunda framhåller t.ex.kronofogdeföreningen att förslagen är väl genomarbetade och motiverade. TCOanser all förslagen är väl förenliga med lidigare reformer inomutsökningsväsendet och med beredningens förslag til] UB samt tillstyrkerförslagen i dess helhel. Enligl i år förslagen, seddamot bakgmnd av beredningens förslag till UB, väl motiverade. Liknande uttalandegörs av i . Beträffande frågan vilka myndigheter som bör övertaöverexekutors uppgifter utanför UB:s direkta tillämpningsområde anser hovrättenför , i likhet med beredningen, naturligl all kronofogdemyndighetenäven här träder i överexekutors ställe när uppgiftema är av exekutiv natur. Vadgäller ärenden utanför det rent exekutiva området är en överflyttning tillkronofogdemyndighetema inte lika naturiig. Antalel sådana ärenden tordeemellertid inte vara så stort att det nämnvärt skulle påverka organisationen.Hovrätten instämmer därför i beredningens förslag att flertalet av dessaärenden bör överflyttas till kronofogdemyndigheten. Statskontoret anser i ochför sig bärande skäl föreligga för beredningens förslag i nämnda hänseenden,men förordar på någon punkt en annan lösning än beredningen. RSV erinrar om attverket redan i sitt yltrande över beredningens förslag till UB har framhållitsom önskvärt att fill kronofogdemyndighetema inte flyttas sådanaöverexekulorsuppgifter som inte har direkt samband med den exekutivaverksamheien. Enligl i bör länsstyrelseni större utsträckning än vad beredningen föreslår överta överexekutorsuppgifter. Även kronofogdeföreningen förordar att de uppgifter av allmänt rättsvårdandekaraktär som åvilar överexekutor alltjämt anförtros . Vad gäller uppgifter att fördela medelenligt vissa lagar (expropriationslagen 1972:719, vattenlagen 1918:523 m.fl.)tar flera remissinstanser upp beredningens uttalande att ett överförande tillkronofogdemyndighetema av denna uppgift kan synas rationellt, men attberedningen för sin del inte framlägger något förslag därom. Till dem somförordar att nämnda ärenden förs över till kronofogdemyndigheten, om dennamyndighet får hand om exekutiv fastighetsförsäljning, hör RSV samt länsstyrelsernai , , , och . RSV anförsålunda att fördelningsärendena utgör en Prop.1980/81:84 Bilaga 2 325 mindre belastning för den myndighet som har all handläggabåde försäljnings- och fördelningsärenden. Fördelningsärendena torde enligtRSV bli mera arbetskrävande, om sambandet mellan ärendegmppema bryts.Länsstyrelserna i Göleborgs och saml Norrbollens län anser, i likhet medkronofogdeföreningen, all dessa ärenden alltjämt bör vara kvar hoslänsstyrelsen. Enligl RSVbör kronofogdemyndighelen överta länsslyrelsens uppgifter enligl lagen(1916:156) om vissa inskränkningar i rällen alt förvärva fasl egendom m.m. ochjordförvärvslagen (1965:290) såvitt avser beviljande av anstånd med försäljningsamt förordnande om fastighelsförsäljning. Dessa länsslyrelsens uppgiflerliknar uppgifter som enligt lagen (1925:221) om bulvanförhållande i fråga omfasl egendom och lagen (1934:239) om bulvanförhållande i fråga om aktier ivissa bolag tillkommer överexekutor och som enligt vad beredningen förordarskall överföras till kronofogdemyndighelen. RSV föreslår också all denförsäljningsuppgifl som tillkommer enligt förordningen (1971:727)om försäljning av staten tillhörig fast egendom, m.m., förs över tillkronofogdemyndigheten. Försäljningsuppgifter enligt nämnda förordning avserfastigheter tillhöriga allmänna arvsfonden. Antalet årliga sådana försäljningaruppskallas till cirka 50. uppdrar ofta ål överexekutorspersonalatt sälja en sådan fastighet. Det förekommer också att försäljningen uppdras åten kronofogde. Vidare menar RSV att det närmare bör övervägas humvidalänsslyrelsens uppgifter enligl vissa förfaltningar som rör verkställighet iintemationella förhållanden bör kvarligga hos eller föras övertill kronofogdemyndigheten. Förslaget till lag om införande av utsökningsbalken Förslaget till lag om införande av ulsökningsbalken (UBp)har i allmänhet mottagits positivt. Hovrätten för uttalar sålundaall förslaget är väl ägnat all läggas till gmnd för lagstiftning. Såvitthovrätten har kunnat finna behandlas i förslagel samtliga frågor som påkallarsärskilda övergångsbeslämmelser. i ifrågasätter detlämpliga i att bestämmelsen om "invisning" i 10 § punkt 4förordningen (1877:31 s.51) om nya utsökningslagens införande och vad iavseende därå iakttagas skall (Up) upphävs. Genom bestämmelsen medför enanvisning, som i och för sig innefattar endast en betalningsanmodan, även enförpliktelse att betala. Ett isolerat upphävande av bestämmelsen skulle enligtlänsstyrelsen innebära en tillbakagång från lagstiftningssynpunkt. hovrällanser däremot i likhet med beredningen att beslämmelsen saknar betydelse och 1980/81:84 Bilagal 326 utanolägenhet kan upphävas. Mncipen om regressrätt vid utgivande avpenninganvisning slår fast utan uttrycklig beslämmelse. och regeln hörsystematiskt inte hemma i utsökningsrätten. Sveahovrätt tillstyrker vidare alt beslämmelsen om all missräkning inle ärbetalning i 10 § punkt 5 Up och beslämmelsen om värdering av fast pant i II 5Up upphävs. Däremot ställer sig hovrällen mera tveksam lill förslaget allupphäva förordningen (1855:66 s. I) angående handelsböcker ochhandelsräkningar. Enligl hovrättens uppfattning kan kvarstående bestämmelser idenna förordning tänkas ha en viss praktisk betydelse i fräga om kontokuranl,där lagstiftning i övrigt saknas. Hovrätten ifrågasätter om inte frågan omavskaffande av förordningen bör tas upp i ell annat sammanhang, därkonsekvenserna kan övervägas från allsidiga utgångspunkter. Köplagsuiredningentillstyrker för sin del alt nämnda förordning upphävs. Enligllänsstyrelsen i har nya bestämmelser som skall ersättaförordningen (1863:5 s. 3) angående förnyande av svensk myndighets beslut, somföriorat sin exekutiva kraft i främmande stat. inle sin plats i UBp utan i ensärskild lag. ifrågasätter om inte befogenheten alt förordna omexigibilitet skulle kunna ankomma på kronofogdemyndigheten i stället förhovrätten. Sveahovrätt och i förklarar uttryckligen all de inlehar någon erinran mot all prövningen av ifrågavarande ärenden överflyttas lillhovrällen. Hovrätten fömtsätter att endast den hovrätt, inom vars domkrets dendomstol eller annan myndighet som försl har ålagt betalningsskyldighet ärbelägen, skall vara behörig att uppta ärendel. För att undvika att ärendelkommer att handläggas i den för tvistemål föreskrivna ordningen bör anges allanhängiggörandel skall ske genom ansökan. Hovrälten föreslår vidare att det iklarhetens intresse sägs ul att betalningsåläggandet skall förnyas, om hindermot verkställighet enligl svensk rätt inle föreligger. Sveahovrätt ansluter sig till den i motiven anförda allmänna principen att processuellabestämmelser kan träda i kraft genast, medan materiella bestämmelser i regelbör gälla endast i fråga om förhållanden som inlräder efter lagstiftningensikraftträdande. Hovrätten anmärker att principen inte generellt har uttryckts ilagförslaget. 1 stället föreslås i 7 5 att UB skall in dubio gälla i samtligafall, såväl i materiellt som i processuellt avseende. Denna metod nödvändiggöratt man i samtliga fall särskilt anger i vilka avseenden lagen inte skallgälla i fråga om tidigare vidtagna åtgärder, vilket medför risk förförbiseenden. Detta gäller speciellt som principen om icke-retroaklivitet inlefinns upptagen i lagen utan endast i motiven, där Prop.1980/81:84 Bilagal 327 del sägs all den som har blivit berättigad till någolenligt äldre lag inle bör gå miste därom på grund av nya regler. Hovrättenfinner oklart vad som avses här. Förslagel att överexekuior skall behållas under enövergångslid har i allmänhel godtagils av remissinstanserna. Hovrätten för ÖvreNorrland ullalar sålunda alt det från både organisatorisk och ekonomisksynpunkt är lämpligt att överexekutor finns kvar ochall dess nuvarande organisation inte mbbas mer än vad som kan anses nödvändigtmed hänsyn till bestämmelserna i . i ifrågasätterdock om inle del vore lämpligast att alla hos överexekutor vid balkensikraftträdande anhängiga ärenden överförs till kronofogdemyndigheten. Medberedningens förslag all ärendena, om de behålls av överexekutor, skallhandläggas enligt äldre lag men avgöras enligl balkens beslämmelser blirföljden att olika regelsystem skall tillämpas i ett och samma ärende, något somenligt mening inte bör ifrågakomma. Del framstår enligllänsstyrelsen som onödigt slöseri med arbetskraft att tjänstemän hoslänsstyrelsen skulle tvingas sälta sig in i en ny och omfattande lagstiftningsom de endast kommer att tillämpa under en kort övergångstid. Att utformabestämmelserna så att handläggningen hos överexekutor i sin helhet skall skeenligl äldre lag skulle å andra sidan få till konsekvens alt överexekutor ochkronofogdemyndighelen genom överenskommelse om överlämnande skulle kunnabestämma humvida nya eller gamla materiella regler blir tillämpliga. Ett sådantsyslem synes inte rimligt. Övervägande antalet remissinstanser som har yttrat sig ifrågan delar beredningens uppfattning att de ärenden som överexekutorövergångsvis behåller skall i princip handläggas enligl äldre lag men avgörasenligt balkens bestämmelser samt att överexekutor får lill kronofogdemyndighetenöverlämna ärenden, om det finnes lämpligt. RSV anför dock att det hos hördakronofogdemyndigheter har yppats viss tvekan rörande befogenheten att överlämnamål. Verket anser för egen del att förslaget medger en anpassning till deskiftande förhållanden som kommer att föreligga under övergångsskedet.Överexekutor måste emellertid iaktta restriktivitet i fråga om överlämnande, såatt kronofogdemyndighetema inle blir överbelastade pied gamla mål i reformensinledningsskede. Hovrätten för påpekar all denlämplighetsprövning som överexekutor skall göra innan ett ärende överlämnas kankomma att utfalla olika hos skilda överexekutorer. Delta kan i sin tur medföraen ojämn arbetsbelastning mellan olika kronofogdemyndigheter. Samma slagsärenden kan också komma att handläggas på olika sätt, beroende på omöverexekutor har överlämnat ärendet eller inte. Hovrätten ifrågasätter därförom det inte är lämpligt att närmare - eventuellt i en förordning som meddelasav regeringen - reglera vilka ärenden som överexekutor får överlämna tillkronofogdemyndigheten. Även länsstyrelsema i Krono- 1980/81:84 Bilaga 2 328 bergsoch anser alt klara regler bör meddelas om när överlämnande avärende skall ske. anför alt utgångspunkten bör vara allövergångsskedet blir så kort som möjligl. Handräckningsärenden enligl 191 och192 55 UL bör vara kvar hos överexekutor eftersom handläggningsliden för dessaärenden inle är lång. Ärenden angående exekutiv försäljning av fast egendom böröverlämnas om auktion inle har kungjorts eller om anstånd har beviljats enligl11 5 lagen (1971:494) om exekutiv försäljning av fasl egendom. Fördelningsärenden,frånsett fördelning efler exekutiv auktion, bör enligt länsstyrelsenöverlämnas oavsell i vilket handläggningsskede ärendena befinner sig. Hovrättenför anser att den föreslagna ordningen inle är rationell och attden kan komma att medföra onödiga svårigheter för såväl överexekuior som kronofogdemyndighelen. Enligl hovrättens mening bör de ärenden, som vid balkens ikraftträdande äranhängiga hos överexekutor, handläggas och avgöras av denne enligl de äldrebestämmelserna. Någon räll för överexekutor att överflytta ell sådant ärendetill kronofogdemyndigheten bör inte finnas. Härigenom blir visserligenövergångstiden längre än enligt beredningens förslag, men skulle ett ärende inågot fall vara oavslutat hos överexekutor eflerinförandel av UB kan regeringen enligl 5 5 förordna om överflyttning tillkronofogdemyndigheten. befarar att de föreslagna reglernakommer att leda till osäkerhet vid handläggningen. Övergångsbestämmelsema börha den innebörden att mål vari exekutiv försäljning har aktualiserats förebalkens ikraftträdande bör kvarligga hos överexekutor och hell handläggasenligl de äldre reglerna. Enligt föreningen förefaller del föga rationellt attbefattningshavare hos överexekutor, som inle skall handläggaexekutiva ärenden, måste sätta sig in i del omfattande regelkomplex som UB medföljdförfattningar utgör. Länsstyrelseni , som uttryckligen förklarar sig dela uppfattningen altöverexekutor bör tillämpa äldre bestämmelser beträffande den formellahandläggningen av målen men att dessa skall avgöras i sak enligt UB:sbestämmelser, understryker att del ibland kan vara svårt att avgöra vilkaregler i utsökningsrätten som skall anses till övervägande del vara avprocessuell resp. materiell natur. är sålunda inte övertygad omatt exempelvis bestämmelsema om ställande av säkerhet som fömtsättning för visshandräckning kommer att, såsom beredningen utgår från, självklart uppfattas somen föreskrift av materiell art. Sveahovrätt framhåller att den i 6 5 första stycket andra meningen föreslagnabestämmelsen torde innebära att överexekuior myndigheten finnskvar efter UB;s ikraftträdande får vidgad befogenhet att döma ut vite somöverexekutor själv har förelagt. Hovrätten ifrågasätter lämpligheten härav. 1980/81:84 Bilaga 2 329 Länsstyrelseni understryker betydelsen av alt frågan vad som skall hända medden länsstyrelsepersonal som blir övertalig när kronofogdemyndighetema harövertagit överexekutors ärenden ordnas före organisalionsändringen päell för personalen lillfredsslällande sätt. Ettpar remissinslanser påpekar att vissa beslämmelser i UBp inle är av renövergångskaraktär. Sålunda anser lånsstyrelsen i att debestämmelser som har tagits upp i 9-11 5§ i stället bör las upp i balken.Länsstyrelsen framhåller alt en promulgationslag inle ägnas lika stor uppmärksamhetsom den lag till vilken den ansluter. Detta gäller framför allt sedan någon tidhar förflutit efter huvudlagens ikraftträdande, då det knappast längre finnsanledning alt leta efter självständiga bestämmelser i promulgationslagen.Placering av sådana beslämmelser i en promulgationslag kan därför medförarisker från rättssäkerhetssynpunkt. i gör ettliknande påpekande i fråga om 11 5. Beträffandeden i 10 § upptagna bestämmelsen alt i fall då enligt en särskild lag dom ellerbeslut får verkställas verkställigheten sker som om avgörandet harvunnit laga kraft framhåller alt den distinktion i UB som liggertill gmnd för bestämmelsen är konstmerad och svårbegriplig. Denna distinktion -som hovrätten inte uppmärksammade i sitt remissyttrande rörande UB - hartydligen samband med all beredningen har funnit bestämmelsema om verkställigheti 42 5 2 mom. UL vara alltför restriktiva. Den är inle heller konsekventgenomförd. Hovrätten anser att nuvarande regler om verkställighet och ställandeav säkerhet i 42 5 UL är lämpligare och bör behållas. När det gäller 11 5 iförslaget, som ger kronofogdemyndigheten möjlighel att kräva säkerhet vidverkställighet i vissa fall, befarar alt bestämmelsen kan geupphov lill godtycke och rättsosäkerhet, eftersom del inte ges några närmareföreskrifter om när kronofogdemyndigheten skall kräva säkerhet. Bestämmelsenär emellertid en konsekvens av de i UB föreslagna reglema om verkslällighet avicke lagakraftvunna domar och beslut.