prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Detsamma bör gälla för en anläggning för eldning med pulvriserat fastbränsle som slammats upp i en vätska. Bestämmelserna i 3 S omfattar anläggningar av rättskilda slag som tillgodoser många olika ändamål. Vad som har sagts om undantagför stora anläggningar kan i huvudsakliga delar tillämpas även när det gällerundantag frän kraven i 3§. Såvitt avser eldningsanläggningar för naturgas iområden där naturgas distribueras eller avses bli distribuerad undantas degenerellt i 3§ andra stycket. I fråga om eldningsanläggningar i mindrevärmecentraler eller villapannor i områden där fjärrvärme distribueras elleravses distribueras bör, som framhållits i den allmänna motiveringen i 2-800743 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 564 avsnitt2.3, mycket starka skäl krävas för att undantag skall medges. Eftersomomställbarhetskravet främst har ställts med hänsyn till krissituationer, börundantag kunna medges när anläggningen utan större problem kan ställas av underen inte alltför . Detta torde vara fallet med vissa pannor i industrin.Undantag bör även kunna medges för anläggningar för uppvärmning som intebehöver användas i krissituationer, t. ex. i fritidshus. Regeringen skall ha möjlighet att medge generellaundantag. Det innebär att undantag exempelvis skall kunna medges för ett visstslag av eldningsanläggningar eller områdesvis om eldningsanläggningar av visstslag är anslutna till centrala system, motsvarande naturgassystem. Möjlighetbör också finnas att generellt undanta eldningsanläggningar i vissa byggnader. 5 §Är en eldningsanläggning undantagen enligt 4§ från vad som före skrivs enligt 2 eller 3 § om utförande för eldning med fast bränsle och skall en panna bytas i anläggningen, skall lagen i sin helhet åter tillämpas på anläggningen. Därvid skall vad som anges i 2 eller 3 § om utförande i stället avse ändring av anläggningen. Paragrafen, som har viss motsvarighet i 1 S iutredningens förslag, innehåller en bestämmelse om verkan av ett pannbyte i eneldningsanläggning som undantagits från lagens krav pä utförande för eldningmed fast bränsle. När en eldningsanläggning ändras genom att pannabyts, blir lagens krav om utförande för fastbränsleeldning tillämpliga. Skerpannbytet i en anläggning som omfattas av 2 eller 3 §, gäller enligt dessaparagrafer att anläggningen skall bibehållas i utförandet förfastbränsleeldning. Sker pannbyte i en vid lagens ikraftträdande befintligeldningsanläggning eller en eldningsanläggning som påbörjats före ikraftträdandetmen inte färdigställts förrän därefter, gäller enligt övergångsbestämmelsernaatt lagens bestämmelser blir tillämpliga med förtydligandet att kravet påutförande i stället skall avse ändring av anläggningen så att den kan eldas medfast bränsle. I 5 § behandlas situationen att pannbyte sker efterdet att undantag har medgetts generellt eller i särskilt fall enligt 4 § frånkravet på utförande för eldning med fast bränsle. Ett sådant undantag upphöratl gälla vid pannbyte och lagens bestämmelser blir åter tillämpliga. Även idetta fall gäller givetvis kravet att anläggningen skall ändras så atlfastbränsleeldning blir möjlig. Också 4 § gäller i den nya situationen.Omfattas anläggningen efter pannbytet av ett generellt undantag, gällernaturligtvis inte kravet. 1 andra fall kan för anläggningen på nytt medgesundantag, om innehavaren begär det. 6 §Tillsyn över efterlevnaden av denna lag utövas enligt regeringens bestämmande av eller annan myndighet. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 565 Paragrafen, som i huvudsak överensstämmer medutredningsförslaget, innehåller bestämmelser om tillsyn över lagensefterlevnad. Det åligger den statliga myndighet som regeringen bestämmer attutöva tillsynen över efterlevnaden av lagen om utformningen aveldningsanläggningar. Regeringen kan också överiåta till byggnadsnämnd attvara tillsynsmyndighet. Somframgår av den allmänna motiveringen finns i landet endast några hundraeldningsanläggningar av sådan storlek att de omfattas av 2 §. Åtskilliga av deminnehas av kommuner. Redan nu har statliga myndigheter en god överblick överdessa anläggningar och några svårigheter för tillsynsmyndigheten att få ensådan överblick bör inte finnas. Beträffandede mindre anläggningarna är läget annorlunda. Det rör sig om ett ganska stortantal medelstora pannor och ett mycket stort antal småpannor. Som berörts i denallmänna motiveringen finns starka skäl att uppdra ät byggnadsnämnderna attutöva tillsyn, eftersom de i de flesta fall har att pröva frågan om byggnadslovi samband med att anläggningen utförs. Det är emellertid endast i begränsad delgenom tillsyn från myndighets sida som bestämmelserna får genomslagskraft. Denbetydelsefulla faktorn är i stället den marknadsanpassning som kan förutsättasske. 7 §Den som äger eller annars förfogar över en eldningsanläggning är skyldig att på anfordran av tillsynsmyndigheten lämna myndigheten de upplysningar och handlingar och det tillträde till anläggningen som behövs för tillsynen. skall lämna tillsynsmyndigheten det biträ de som behövs för att tillträdesrätten skall kunna utövas. I paragrafen, som i sak i allt väsentligtöverensstämmer med utredningens förslag, finns bestämmelser om skyldighet förägaren eller annan som förfogar över en eldningsanläggning att lämnatillsynsmyndigheten e lipp-lysningar eller handlingar som myndigheten behöverför att utöva tillsynen. Vidare föreligger en skyldighet för ägaren ellerinnehavaren att låta tillsynsmyndigheten bese anläggningen. I paragrafen harefter mönster av 24 § lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vidolovligt byggande m. m. införts en bestämmelse om biträde av polismyndigheten. 8 §Tillsynsmyndigheten får meddela den som äger eller annars förfogar över en eldningsanläggning de förelägganden som behövs för att åstadkom ma rättelse, om anläggningen inte uppfyller vad som krävs enligt 2 § första eller andra stycket eller 3 § första stycket. Ett föreläggande får förenas med vite. Ettutdömt vite får inte förvandlas. Paragrafen skiljer sig från utredningens förslagbl. a. genom att ett andra stycke med förbud mot förvandling av vite införts.Motsvarande gäller enligt 29 § lagen om påföljder och ingripanden vid olovligtbyggande m. m. I paragrafens första stycke ges tillsynsmyndigheten möjlighetatt utfärda de förelägganden som behövs för att få ägaren eller den som annars Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 566 förfogaröver en eldningsanläggning att vidta rättelse så att anläggningen uppfyller vadsom krävs enligt 2 § första eller andra stycket eller 3 § första stycket.Bestämmelsen täcker gjvetvis även de fall dä 2 och 3 §§ tillämpas vid pannbyte.I förhållande lill utredningsförslaget har en precisering gjorts i fräga om vadföreläggandet får avse. 9 §Om ägaren eller den som annnars förfogar över en eldningsanläggning uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot vad som gäller enligt 2 § första eller andra stycket eller 3 § första stycket, skall han dömas tillböter. Paragrafen har i förhållande till utredningsförslagetändrats genom att bestämmelsen i andra stycket om att böter och vilen inte fårkombineras har tagits bort. Något hinder mot en sådan kombination finns såledesinte. Detta är inte ovanligt i modern lagstiftning. Ansvarsbestämmelsen i paragrafenriktar sig mot den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot vad somgäller om utförande av en eldningsanläggning. I 2 § första och andra stycketförutsätts att ägaren eller anläggningens innehavare själv skall bedöma attkraven i 2 § är tillämpliga på den tilltänkta anläggningen. För att någon skallfällas till ansvar för brott mot bestämmelserna om utförande av eneldningsanläggning i sådana fall måste det därför framstå som uppenbart attskyldighet förelegat att utföra anläggningen för eldning med fast bränsle. I3 § första stycket ställs som krav pä utförandet att anläggningen utanomfattande ombyggnadsarbeten eller kompletteringar skall kunna eldas med fastbränsle. Också i sådana fall bör av naturliga skäl straff utdömas endast vidklara fall av överträdelse. För att brott mot bestämmelsen skall ansesföreligga krävs att anpassningen är så dålig att anläggningen t.ex. måstekompletteras med förugn för att fastbränsleeldning skall kunna ske. Straffbestämmelsen omfattar givetvis också de falldå 2 och 3 §§ tillämpas vid pannbyte. Ansvarsbestämmelsen skall förhindra att en ägaretill eller innehavare av en eldningsanläggning avvaktar ett vitesföreläggande,innan åtgärder vidtas för att fullgöra kraven i lagen. 10 §Beslut av tillsynsmyndigheten om anfordran enligt 7 § eller om föreläggande enligt 8 § första stycket överklagas hos kammarrätten genom besvär. Om har utsetts till tillsynsmyndighet, överkla gas dock dess beslut hos genom besvär. beslut överklagas hos kammarrätten. Tillsynsmyndighetenfår föreskriva att ett beslut skall lända till eftertättelse. Paragrafen skiljer sig från utredningens förslag påså sätt att instansordningen för besvär över byggnadsnämnds beslut harändrats. Enligtparagrafen kan ett beslut av tillsynsmyndigheten i vilket uppgifter,handlingar eller tillträde enligt 7§ begärs överklagas. Detsamma gäller ettbeslut om föreläggande enligt 8 § första stycket. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 567 Enligt andra stycket får tillsynsmyndighetenföreskriva att etl icke la-gakraftvunnet beslut skall fä omedelbar verkan.Bestämmelsen skiljer sig i denna del från utredningsförslaget, som innebar attett beslut skulle få omedelbar verkan om inte annat föreskrevs. Denna lag träder i kraft den 1januari 1982. Lagen gäller inte eneldningsanläggning som är uppförd eller installerad före ikraftträdandet. Har uppförande ellerinstallation av en eldningsanläggning eller byte av en panna påbörjats men inteslutförts före ikraftträdandet, får uppförandet, installationen ellerpannbytet slutföras på det sätt som har avsetts utan hinder av bestämmelserna idenna lag. Byts efter ikraftträdandet enpanna i en anläggning som avses i 2 eller 3, gäller dock lagen. Därvid skallvad som anges i 2 eller 3 § om utförande i stället avse ändring avanläggningen. Genom punkterna 2 och 3 undantas från lagenstillämpning äldre anläggningar och anläggningar som påbörjats men inteslutförts före ikraftträdandet. Byts efter ikraftträdandet en panna i en sådananläggning, blir dock enligt punkt 4 lagen tillämplig. Det innebär att tillslut alla anläggningar blir berörda. Vad som gäller vid olika fall av pannbytehar behandlats vid 5 §. I punkt 3 behandlas också det fallet att ett pannbytepåbörjats men inte slutförts före ikraftträdandet. Föratt en installation, ett uppförande eller ett pannbyte skall anses ha påbörjatsbör krävas att det direkta arbetet på platsen har inletts. Det räcker såledesinte med att avtal om uppförande, installation eller pannbyte har träffats.Fall där avtal har träffats men arbetet inte påbörjats vid ikraftträdandetomfattas således av kraven i 2 och 3 §§. Omständigheterna i ett enskilt fallkan givetvis vara sådana att en tillämpning av kraven medför orimligaekonomiska följder. Detta får då lösas genom undantag enligt 4 §. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas överförslaget till lag om utförande av eldningsanläggningar för fast bränsle. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 568 Lagom utförande av vissa eldningsanläggningar 1 § Denna lag är tillämplig närfasta eldningsanläggningar för framställning av varmvatten, hetvatten, ångaeller hetolja uppförs eller installeras samt när pannan i en sådaneldningsanläggning byts ut. Anläggningar som är endast tillfälliga omfattasdock inte av lagen. 2 § En eldningsanläggning varsbränsleförbrukning kan beräknas uppgå fill minst per årskall utföras för eldning med fast bränsle. Detta skall också gälla en mindreeldningsanläggning som skall ingå i ett system för framställning ochdistribution av varmvatten, hetvatten, ånga eller hetolja om den sammanlagdabränsleförbrukningen i systemets pannor beräknas uppgå till minst 50000megawatttimmar . Om systemets årliga behov av varmvatten, hetvatten, ångaeller hetolja efter det att anläggningen uppförts kan täckas till minst 75procent genom produktion i anläggningar som drivs med fast bränsle, eller medspillvärme, solvärme el.dyl. får dock anläggningen utföras för eldning medenbart olja. 3 § Andra eldningsanläggningar änsom avses i 2 § skall utföras så att de kan ställas om till eldning medinhemskt fast bränsle utan omfattande ombyggnadsarbeten och kompletteringar. 4 § Regeringen eller statligmyndighet som regeringen bestämmer får, om det föreligger särskilda skäl, medgeundanlag från 2 och 3§§. Från kraven i 3 § får efter regeringens bestämmandeäven byggnadsnämnd medge undantag, om särskilda skäl föreligger. Beslut omundantag får förses med villkor. 5 § Tillsynen över efterlevnadenav denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas avstatlig myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen kan också uppdra åtbyggnadsnämnd att utöva tillsyn. 6 § har rättatt efter anfordran erhålla de upplysningar och handlingar som behövs förtillsynen enligt denna lag. äger också rätt till tillträdetill eldningsanläggningar som omfattas av lagen. 7 § fårmeddela de förelägganden som behövs för att denna lag skall efterlevas.Föreläggande kan förenas med vite. 1980/81:90 Bilaga1 Industridepartementet 569 8 §Om en eldningsanläggning utförs i strid mot denna lag skall ägaren dömas till böter. Densom inte har efterkommit vitesföreläggande döms inte till ansvar för gärningsom omfattas av föreläggandet. 9 §Beslut av tillsynsmyndighet enligt 5 § kan överklagas hos kammarrät ten genom besvär. Beslut skall gälla utan hinder av anförda besvär, om inte annat föreskrivs. 10 §Ytterligare föreskrifter för verkställighet av denna lag meddelas av myndighet som regeringen bestämmer. Dennalag träder i kraft ... Haruppförande eller installation av eldningsanläggning som omfattas av lagenpåbörjats före ikraftträdandet får anläggningen uppföras utan hinder avbestämmelserna i 2 och 3 §. 1980/81:90 Bilaga1 Industridepartementet 570 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1980:9) Övergång tillfasta bränslen Av hänsyn till försörjningssäkerhet och ekonomimåste landets oljeförbrukning begränsas. I stället för olja måste andrabränslen användas i ökad omfattning. De flesta störte eldningsanläggningar i landet harbyggts enbart för oljeeldning. Utredningen om omställbara eldningsanläggningar(OEA) föreslår därför åtgärder för att störte eldningsanläggningar i framtidenskall utformas så att de har tekniska förutsättningar för att kunnadrivas med fasta bränslen som kol, torv och skogsbränslen. Som exempel på sådana anläggningar som avses kannämnas hetvattencentraler, industrins ångpannor och eldningsanläggningar förelproduktion. OEA föreslår att det genom lagstiftning slås fastatt eldningsanläggningar för framställning av hetvatten, ånga m. m. skallutföras för eldning med fast bränsle. Lagstiftningen bör gälla när sådana anläggningaruppförs och när pannan i en anläggning byts ut. Av praktiska, ekonomiska ochmiljömässiga skäl bör inte krävas i lagstiftning att befintliga ej uttjäntaanläggningar byggs om till fastbränsleeldning. F. n. undersöks möjligheternaatt bränna blandningar av finfördelade fasta bränslen och olja i befintligaanläggningar som då måste kompletteras i begränsad omfattning. Om resultaten avundersökningarna, som kan vara färdiga , blir gynnsamma kan dennametod användas för att delvis ersätta olja med fasta bränslen i dessaanläggningar. Vid eldning med fasta bränslen i mindreanläggningar blir såväl kapitalkostnaderna som personal- ochunderhällskostnaderna jämförelsevis betungande. Även om kostnaden för koleller annat fast bränsle är lägre än oljekostnaden kan i vissa fall övrigakostnader göra att fastbränslealternativet i mindre anläggningar blirbetydligt dyrare än motsvarande oljealternativ. OEA anser att kraven på utförande för eldning medfast bränsle bör begränsas av detta skäl. OEA förordar därför att endast anläggningar somberäknas förbruka minst 50000 megawatfimmar bränsle (motsvarande ungefär5000 m tjock eldningsolja) eller som skall ingå i sammanhängande system (t. ex.Qärtvärmesystem) med minst den förbrukningen, skall kunna drivas medfasta bränslen. Det kan antas att anläggningar som är byggda för fasta bränslennormalt också kommer att drivas med sådana bränslen. Genom att en löpandetillförsel av fasta bränslen därigenom kommer lill stånd förbättrasförsörjningssäkerheten väsentligt. Attbygga pannor för toppeffekt och reserveffekt för fasta bränslen Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 571 framstårinte som nödvändigt med tanke på den ringa bränsleförbrukning del rör sig om idessa fall. Om behovet av ånga, hetvatten m.m. i ett system efter det en nyeller utbytt anläggning är färdig kan täckas till med annat än olja(t. ex. fasta bränslen, solenergi eller spillvärme) bör anläggningen få utförasför enbart oljeeldning. Dispens för anläggning för enbart oljeeldning börkunna medges om anläggningens eller systemets årliga utnyttjningstid ärosedvanligt kort. Dispens bör också kunna medges om det är klarlagtatt anläggningen kommer att få leveranser av naturgas. Dispens bör vidare undantagsvis kunna medges t. ex.vid särskilt höga kostnader för fastbränsleeldning beroende på ovanligt svårtläge från transportsynpunkt eller vid särskilt stora miljöproblem. Problemenär som regel större för fastbränsleeldade anläggningar än för oljeeldade. Föratt motivera dispens bör svårigheterna vara stora jämfört med vad som ärnormalt för just fastbränsleeldade anläggningar. OEA:slagförslag lämnar valet fritt mellan olika fasta bränslen. Beroende på prisutvecklingen kan kol i storutsträckning komma att väljas framför inhemska bränslen. De senare finns inteheller allmänt tillgängliga i tillräckliga mängder i alla delar av landet,särskilt inte i de mest tätbefolkade delarna. OEA:s förslag kan därför leda till attkolanvändningen ökar väsentligt. Statsmakterna kan emellertid stanna för att ensådan ökning inte bör ske av hälso- och miljöskäl. I så fall bör intelagförslaget genomföras med dess nuvarande utformning. Nya anläggningar under gränsen 50000 megawatfimmar,som alltså inte skall kunna eldas med fasta bränslen, bör förberedasså att de kan ställas om till eldning med inhemska bränslen utan omfattande ombyggnadsarbetenoch kompletteringar. OEA framhåller avslutningsvis, utan att lämnapreciserade förslag, att utom lagstiftning även vissa andra åtgärder börövervägas. För att bl. a. motverka snedvridning av konkurrensen mellanfjärrvärme och annan uppvärmning kan lagstiftningen behöva kompletteras medstatligt stöd till investeringar i fastbränsleeldade fjärrvärmeanläggningar.Ekonomiska styråtgärder kan även behövas för att förbättra konkurrensläget förinhemska bränslen i förhållande till kol. Vidare påpekar OEA att kostnaderna för anskaffningav oljelager är avsevärda. Det kan därför vara förmånligt för enanläggningsinnehavare som själv har att svara för erforderligt oljelager att istället investera i fastbränsleeldning. Bestämmelserna om oljelagring börenligt OEA i högre grad än utformas sä atl de tjänar som en stimulansatt satsa på andra bränslen. OEA förordar atl närmare förslag härom utarbetasav den s.k. kontrollstation som skall se över det löpandeoljelagringsprogrammet. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 572 Efter remiss av betänkandet (SOU 1980:9) Övergångtill fasta bränslen har yttranden avgetts av fortifikationsförvaltningen,, , överstyrelsen för ekonomiskt försvar(ÖEF), statens råd för byggnadsforskning, statens planverk, statensindustriverk (SIND), NE), statensvattenfallsverk, domänverket, oljelagringskommitté (H 1980: 1),oljeersättningsdelegationen (I 1979:01) (OED), utredningen (I 1979: 13) omstyrmedel för näringslivets energihushållning. , , ,, , , , och kommuner. , , i (LO),(), Centralorganisationen /SR,, centrala driftledningen (CDL), ,Näringslivets energidelegation (), Svenska cellulosa- ochpappersbruksföreningen (SCPF), , (), , () samt . Härutöver har i anslutning till remissen inkommityttrande från och Samhälle (REOS). har avstått från atl yttra sig. 2 OEA:s överväganden och förslag Det av utredningen utförda arbetet får överlagstort erkännande av remissinstanserna. Merparten av remissinstanserna ärpositiva till, har inget att erinra mot eller är i princip positiva till alt enlagstiftning om krav på fasta bränslen i huvudsak enligt OEA:s förslaggenomförs. , som i allt väsentligt delarutredningens bedömningar, anför i sitt yttrande: delar kommitténs bedömning att enlagstiftning rörande s. k. eldningsanläggningar erfordras i syfte att minskaoljeförbrukningen för uppvärmning och annan energiprodukfion. uppfattning bör vid utformningen av lagreglerna vissa frågorytterligare övervägas, främst när det gäller uppvärmning av byggnader. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 573 , och TCO ställersig positiva till att en lagstiftning i huvudsak enligt OEA:s förslaggenomförs. anför i sitt yttrande: Behovet av att minska landetsoljeberoende har varit uppenbart i varje fall from 197374 när det första storaoljeprisstegringen pä senare tid inträffade. Trots detta är oljeberoendet f.n.i stort sett lika stort som . Detta tyder pä attoljeberoendet inte kan minskas nämnvärt genom frivilliga insatser. Vattenfallanser därför att det är fullt befogal att tillgripa lagstiftning för attkonkreta åtgärder skall komma till stånd för att minska oljeberoendet. Störte hetvattenpannor förbaslastproduktion (50 MW och större) är visserligen vid normala miljökrav ochmed dagens prisrelationer mellan olja och kol ekonomiska att utföra förkoleldning. För denna kategori eldningsanläggningar har alltså lagen i dagingen betydelse med hänsyn till ekonomin men kan påskynda beslutsprocessen. TCO delar utredningens uppfattningatt en snabb minskning av oljeförbrukningen inte kan väntas utan särskildaåtgärder från samhällets sida. TCO, som inte har några väsentliga invändningarmot de överväganden som utredningen redovisat, anför; En lag som den föreslagna skulle förutsatt att den inte sätts ur spel genom dispenser - underlätta införandet av nya bränslen, vilket är mycket angelägetbåde från energipolitiska och allmänekonomiska utgångspunkter (energiområdeterbjuder angelägna investeringsmöjligheter som bör tas tillvara ).Frågan om att införa en energihushållningslag utreds f. n. I vissa avseendenkan en sådan lag komma att beröra här aktuella frågor. Det kunde därförförefalla rimligt att avvakta med införandet av en lag om vissaeldningsanläggningar. TCO vill dock avvisa en sådan argumentering. Utredningarpågår sedan åtskilliga år på energiområdet och denna situation kan väntasbestå. framstår oljeförsörjningen nu alltmer uppenbart som ettproblem både från ekonomiska och fysiska utgångspunkter. Ett ytterligareuppskov med välmotiverade åtgärder förlänger bara den handlingsförlaming som f.n. präglar svensk energipolitik. Delta måste undvikas. Mot denna bakgrundtillstyrker TCO införandet av en lag med den föreslagna utformningen. Denna börkunna medverka till att eldningsanläggningar utformas så att det svenskaoljeberoendet kan minskas. Lagen bör införas utan dröjsmål. Även ÖEF, SIND, NE, OED,, och kommuner, CDL, /SR och tillstyrker att den föreslagna lagstiftningen genomförs. anser detväsentligt att en övergång till fastbränsleeldning främjas och har i principinget att erinra mot lagstiftning i detta syfte. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 574 delar utredningens uppfattningatt det mot bakgrund av oljans dominerande roll i svensk energiförsörjning ärangeläget att finna alternativ till oljan för att pä så sätt förbättra landetsförsörjningstrygghet och ekonomi. När det gäller lagstiftningens utformningfinner utredningsförslaget i stort rimligt. som är tveksamtill den föreslagna lagstiftningen anför: Det bör emellertid inte uteslutas,atl den föreslagna lagstiftningen kan påskynda effektiva åtgärder för att dämpavårt oljeberoende. Mot denna bakgrund bör inte förslaget om lagstiftningavvisas.