prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — a. allorganisalionsbildningen bland invandrarna genom denna kunnat stärkas väsentligt. Den visar emellertid också altsjälvfinansieringsgraden hosinvandrarorganisationerna är förhållandevis låg. Enligl min mening bör invandrarorganisationerna kunna ökasin självfinansiering. Del börhärigenom vara möjligt att inom ramen för de resurser som föreslås även tillgodose de behov av bidrag somkan aktualiseras genom atl någon nyorganisation blir bidragsberättigad under budgetåret. Invandrarnas egnaorganisationer inriktar alltmer sin verksamhet även på särskilda insatser lill förmån för kvinnorna. Jag finnerdel angeläget att stödja dessa strävanden.Därför föreslår jag atl anslagsposten för verksamhetsbidrag -ulöver vad som generelll tillkommer folkrörelsernai årets budgetförslag -tillförs vissamedel inom ramen för vad som kan anslås för jämställdhelsarbete istort. För bidrag lill avgränsade projekt föreslär jagoförändrat anslag. Härigenom kan, ienlighet med invandrarverkels prioritering, fortsalla insatser göras främsl inom projekt till förmän för barn och ungdomar, kvinnor och flyktingar. Del slatsfinansiella läget har inte tillåfit någonökning av invandrarverkels informalionsmedel. Efter förslag i förraårets budgetproposition be- 1980/81:100 Bilaga15 186 slötriksdagen emellertid om väsentligl ökade insatser på informationsområdet,främsl för det s. k. invandrarkunskapsprojektet. Del är ytterst angelägel allen fortsatt salsning pä della arbete sker. Likaså vill jag betona vikten av atlarbetet på den nya grundbroschyren för nyanlända invandrare kan slutföras.Prioritet bör alltså inom ramen för etl oförändrat anslag ges åt dessa bådauppgifter. Med hänvisning till sammanställningen hemställer jagalt regeringen föreslår all lill Åtgärder för invandrare för /82 anvisa ett reservationsanslag av . 979/80 Utgift 980/81 Anslag 981/82 Förslag Frän anslaget bestrids de kostnader för statensinvandrarverks språk-sektions verksamhet som inte täcks av intäkter. 1980/81 Beräknadändring 1981/82 Utgifter 2600000 +130000 +120000 Intäkter 2 100000 +105000 +120000 arbetar medöversättnings- och granskningsuppdrag frän statliga myndigheter, kommuner,organisationer m.fl. Verksamhetens omfattning har ökat för varje är och antaletuppdrag uppgick till nästan 10500 jämfört med 1976.Under denna period har antalet uppdrag från verkel varit relativt konstantmedan de externa uppdragen i det närmaste har tredubblats.Översältningsverk-samhelen finansieras med inkomsler enligl en fastställd taxa.Språksek-tionen har också uppgifter som anslagsfinansieras, I.ex. atl göraterminologiska sammanställningar. Del terminologiska arbetet bör fortsätta iåtminstone oförändrad omfallning. För alt få kompensation för pris- och löneomräkningyrkar verket all anslaget under /82 höjs frän 500000 till . I förra årets budgetproposition anmälde jag, efterförslag av invandrarverket, atl frågan om hur den offentliga sektorns behov avöversättnings- 1980/81:100 Bilaga 15 187 serviceskall kunna tillgodoses bör ses över. Mol denna bakgrund har regeringen uppdragit åt statskontoret allgöra en sådan översyn. Den bör bl.a. ta sikte på atl skapa en ordning som syftar till alt samhällets samlade resurser på området används så rationellt och effektivt som möjligt.Arbetet beräknas vara slutfört . Jag räknar med attverksamheten vid invandrarverkels språksektion under /82 kan bedrivas i huvudsakligen oförändrad omfallningutan någon höjning av statsbidraget. Med hänvisning till sammanställningen hemställerjag att regeringen föreslår atl tillÖversättningsservice för /82 anvisa ell förslagsanslag av500000 kr. 1980/81:100 Bilaga 15 188 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1980:22) Utbyggnad av yrkesmedicinen samtremissyttranden över betänkandet Svenskt arbetarskydd har en lång tradition bakomsig. Lagstiftning och avtal har vuxit fram successivt och ställt allt slörrekrav på arbetsgivarna, som arbetstagarna fått ökade möjligheler allbevaka sina lällig-heter på arbelsmiljöområdet. Parternas samarbete iarbetarskyddsfrägor har i huvudsak reglerats i avtal. Ur induslrihälsovården har under 1960-talel ochframför allt under 1970-lalel vuxit fram en modern företagshälsovård. Den är enviktig de! av arbetarskyddet och har liksom arbetarskyddet i övrigt väsentligt mål atl i största möjligautsträckning anpassa arbetsmiljön tillmänniskans förulsällningar.Förelagshälsovårdens uppgifter är atl i första hand vara tekniskt och medicinskt förebyggande men även iviss utsträckning sjukvårdande och rehabiliterande. Enligt lagstiftningen på arbelarskyddsområdetskall arbetsgivarna tillhandahållade resurser som behövs för all värna de anställdas säkerhet och hälsa iarbetet. Förelagshälsovården är en viklig och nödvändig sådan resurs. Den är i sig inte reglerad i lagstiftningulan byggs ul enligt de avtal ochriktlinjer som arbetsmarknadens parter kommit överens om. Trots satsningar på företagshälsovården har i dagendasi omkring hälften av de yrkesverksamma i tillgång till någon formav sådan service. Målel är förelagshälsovård för alla yrkesverksamma. har i uppdrag attgöra en översyn av företagshälsovården. Översynen syftar bl. a. till ålgärder för att öka takten i utbyggnaden. Ulredningen skall dessutom läggaförslag om ulbyggnad av den .sjukhusanknutna yrkesmedicinen. Ulredningen har i sitt arbete prioriterat utbyggnaden av yrkesmedicinen. Detla skall ses som elt uttryck förnödvändigheten att snabbt få fram specialistresurser som inom hälso- och sjukvårdsorganisationen kan svara upp mot de kravoch förväntningar som ställs påtrygghet och säkerhet vad gäller hälsan i arbetet. Förelagshälsovården är en medicinsk och lekniskexperlfunklion direkt knuten till arbetslivet. Den har sin uppmärksamhet riktad motarbetsmiljön och de risker den kan haför individen. som företagshälsovården är en del av arbetarskyddet är den funktionellt en del av primärvårdeni hälso- och sjukvårdssystemet. Liksom primärvården i övrigt ärföretagshälsovården beroende av atl kunnavända sig till mer specialiserade resurser när de egna inle räcker lillför alt lösa problemen. Detla gäller såväl i del förebyggande arbetet som Prop.1980/81:100 Bilaga 15 189 viddiagnostik, behandling och rehabilitering. De problem som företagshälsovårdenmöter och som måste åtgärdas utanför denna har ofta sådan bredd ochmångsidighet att övrig primärvård saknar sädana resurser all klara av dem. Detblir dä aktuellt all anlita andra funktioner i hälso- och sjukvärden. Densjukhusanknutna yrkesmedicinen blir en central resurs som förelagshälsovårdenkan vända sig lill för att tillgodogöra sig inte bara yrkesmedicinens kunnandeom samband mellan arbetsmiljö och ohälsa ulan också dess kunnande om andraspecialistresursers möjlighet atl medverka lill lösning av problemen.Yrkesmedicinen får därmed en viklig roll både som självständig specialistresursoch som länk mellan företagshälsovården och andra specialistresurser i hälso-och sjukvården. Det är mot denna allmänna bakgrund företagshälsovårdsutredningenlägger fram elt förslag till ulbyggnadsprogram för den sjukhusanknutnayrkesmedicinen. Den sjukhusanknulna yrkesmedicinen har i Sverigeutvecklats frän in-lernmedicinen. Denna utveckling började under andravärldskriget, dä man vid flera internmedicinska sjukhusenheler organiserade såkallade gengaspolikliniker. Vid dessa skulle man la hand om och utredamisstänkta fall av koloxidförgiflning som hade med gengashanleringen all göra.Verksamheten inleddes vid . Vid krigels slut blev bränsleförsörjningen äter normal.Då bortföll behovel av gengaskliniker men man fann, alt den klinik sominrättats vid sjukhuset borde bibehållas och omvandlas lill "encentral för undersökning och behandling av samt forskning rörande yrkessjukdomar".Avsikten med omvandlingen, som skedde 1946-47, var atl skaffa erfarenhet av huren sådan verksamhet skulle organiseras och drivas. Sjukvårdshuvudmännenförutsattes också bli inspirerade all med centralen som modell bygga uppyrkesmedicinska specialavdelningar. log fasta på inliliativeloch ändrade 1951 om gengaspolikliniken vid till enyrkesmedicinsk avdelning. Yrkesmedicinska mottagningar utvecklades under1950-lalet vid lasarettet i och vid Lunds lasarett. Regionvårdsulredningen framhöll betydelsenav all yrkesmedicinen byggdes ut inom länssjukvården. Särskilt svårutreddafall skulle däremot kunna hänvisas till yrkesmedicinska kliniker vidregionsjukhusen. Utvecklingen av de yrkesmedicinska sjukhusenhelernagick redan från böljan långsamt. Regionvårdsulredningens förslag ledde intetill ulbyggnad inom länssjukvården. I första hand berodde delta på brist påutbildad personal. Osäkerhet rådde dessutom om vilkel behov av yrkesmedicin somfanns på riks-, region-, respektive länsplanel. För att utreda dessa frågortillkallades en särskild utredning, som redovisade sina förslag 1963.Ulredningen föreslog, all utbyggnaden av yrkesmedicinen, bl. a. med hänsyntill svårigheterna att rekrytera personal, tills vidare skulle koncentrerastill regionsjukhusen. 1980/81:100 Bilaga15 190 Den yrkesmedicinska verksamhet som enligt 1963 ärsförslag skulle bedrivas vid regionsjukhusen beskrevs i elt punktprogram, somkommit alt utgöra en allmän rikslikare för yrkesmedicinens utveckling ochinriktning i vårt land. Bl.a. slogs fast att yrkesmedicinen skulle rymmaresurser för både medicinska och tekniska ulredningar, utvecklingsarbete m. m.Arbetet vid de yrkesmedicinska enheterna skulle inriktas pä att inle endasibota och lindra skador ulan också på atl göra arbetsmiljön väl anpassad lillindividen. Programmel presenteras närmare i avsnitt 2.2.2. Utredningens förslag ledde inte till några mera preciserade beslut från statsmakternas sida omyrkesmedicinens fortsalla utveckling eller till något bindandeutbyggnadsprogram för de berörda huvudmännen. Under 1960-talel skedde en kraftig ulbyggnad av hälso-och sjukvärden i övrigt. Trots att alla berörda ansåg, atl förslag omresurser för yrkesmedicinen var väl motiverat och borde ligga lill grund för enulbyggnad har utvecklingen gått myckel långsamt inom detta område. ärdel endasi inom tre av landels sju regionsjukvårdsområden som berördasjukvårdshuvudmän slutit avtal om regional yrkesmedicinsk verksamhet(/, och ). Dessutom finns yrkesmedicinska enheter medmer begränsat geografiskt verksamhetsområde vid tre sjukhus, nämligen vidKarolinska sjukhuset och i samt vid Sahlgrenskasjukhuset i . Den yrkesmedicinska kliniken i började sinverksamhet och är under uppbyggnad. 1 kom verksamheten igångi blygsam skala . 1 Umeåregionen har den yrkesmedicinska verksamhetenännu inte kommit igång; man befinner sig på planeringsstadiet. har gjort en bedömning avde krav som ställs på den sjukhusanknutna yrkesmedicinen och de krav somkan förväntas komma i framliden. Den befintliga yrkesmedicinska verksamhetenhar också värderats. 1 kapitel 4 redovisar utredningen, hur behovel av insatserfrån yrkesmedicinen ökar inom en rad områden. Effekterna av förelagshälsovårdenoch dess fortsatta utbyggnad är mycket beroende av de resurser densjukhusanknulna yrkesmedicinen kan slälla upp med. Ulredningar av yrkesskade-och arbetsskadefall i anslutning lill lagsliftningen om ersättning vid sådanaskador kräver medverkan av yrkesmedicinen. För arbelarskyddsslyrelsens ochyrkesinspektionens tillsynsarbete spelar yrkesmedicinens kunnande ochutvecklingsarbete stor roll. Inom högre utbildning och forskning finns eltannan stort arbetsfält för yrkesmedicin. Utifrån dessa bedömningar om behovelvill ulredningen allmänt beskriva yrkesmedicinens uppgifter och struktur päföljande sätt. Yrkesmedicinens huvuduppgift är atl förebygga. Denskall upptäcka och förebygga ohälsa orsakad av kemiska, fysikaliska eller andrarisker eller belastningar i arbetsmiljön. kan ske genom projekt somstuderar 1980/81:100 Bilaga 15 191 arbetsmiljönseffekter på hälsan för större grupper. Men det kan ocksä ske genom utredning,framförallt medicinskt och yrkeshygieniskt, av arbets-miljöbetingadohälsa i enskilda fall. Yrkesmedicinen skall inle ersättaföretagshälsovården eller andra delar avarbetarskyddet utan skall istället komplettera dessa med specialiserat kunnandepä hälso- och sjukvårdsområdet. En av yrkesmedicinens viktigaste uppgifter är i själva verket att fungerasom slöd och kvalificerat komplement till företagshälsovården. Vid de yrkesmedicinskasjukhusenheterna måste finnas såvälyrkesmedicinsk som teknisk-hygienisk expertis som t. ex. företagshälsovården kan vända sig lill när del gäller mätningar, analyser av prover, medicinskagruppundersökningar, utredningar av misstänkta yrkessjukdomsfall etc. Yrkesmedicinensarbetsuppgifter är i stort följande - ulredningar av arbetsmiljöbelingad ohälsa avseendegrupper eller en skilda fall, -kartläggning och värdering av miljöfaktorer ianslutning fill sådana utredningar och som underlag för elimination ochkonlroll av kända risker, -forskning.- och utvecklingsarbete för atlförebygga arbetsmiljörelaterad ohälsa, - information och utbildning. Gränsen mellan den sjukhusanknulnayrkesmedicinens och förelagshälsovårdensuppgifter är i viss mån flytande och kommer atl sä förbli under den lid företagshälsovården befinner sig i eltutbyggnadsskede. Vissa grundläggandeskillnader finns dock. Det är givetvis av stort värde atl avgränsningarna fastläggs sä klart som möjligt.Enligt utredningens uppfattning börden arbetsfördelning i princip gälla som framgår av bilaga 4. Yrkesmedicinen har i förhällande tillövrig hälso- och sjukvård inom landstingetfrän början utvecklat en rad särdrag som ocksä bör finnas i framliden.Dessa kan sammanfattas i följande - en utpräglat förebyggande inriktning - integrering av medicin och teknik - samordning av resurserna inom skilda medicinskaverksamhetsområden pä sjukhuset förall lösa problem som uppslår i arbetsmiljön - arbetet bedrivs till slor del utanför sjukhuset - god kännedom om förhållandena i arbetsmiljön ochfortlöpande kontakter med arbetslivet - nära samarbete med skyddsorganisationen iföretagen (motsvarande), yrkesinspektionen och företagshälsovården - omfattande informations- och utbildningsuppgifter. 1 kapitel 5 har utredningen försökt att medexempel åskådliggöra arbelel vid enyrkesmedicinsk klinik. Av beskrivningen framgår bl. a. hur yrkes- 1980/81:100 Bilaga 15 192 medicinenmed hjälp av egna och andra resurser inom sjukvärden utreder samband mellan ohälsa och arbetsmiljöoch på vilket säll resultaten kan komma del förebyggandearbelsmiljöarbelel till godo. har i beskrivningendelat in verksamheten i - Medicinsk funktion, - Psykosocial funktion, - Biomekanisk funktion, - Kemisk-yrkeshygienisk funktion, - Fysikalisk-yrkeshygienisk funktion. - Informations- och utbildningsfunklion. Indelningen används för all beskriva skildaaspekter pä verksamheten och skall inle ses som en organisatorisk uppdelning avyrkesmedicinen. Enligl utredningens uppfattning är det mycket höglid att bygga ut yrkesmedicinen. Medhänsyn till de redovisade behoven bördel vara en snabb och kraftfull utbyggnad som har som mål - bällre kvalitetoch slörre bredd i verksamheten - bättre tillgänglighet. Mol bakgrund av dessa krav har ulredningen i sillarbele prövat skilda utbyggnadsmodeller för yrkesmedicinen. Följande treutbyggnadsmodeller har diskulerals Yrkesmedicin i både läns- ochregionsjukvården. Ulredningen räknar med all de befintligaklinikerna i . / Malmöoch fortsätter sitt arbete på regionsjukvärdsnivå. Vidare räknar ulredningen med en regionklinik i ,respektive Umeä. När del gäller Slockholm anser utredningen, atlorganisationen av och resurserna för den sjukhusanknulna yrkesmedicinen börutredas ylterligare. Enligt utredningens bedömning bör varjesjukvårdsområde i princip ha enyrkesmedicinsk länsklinik. Undantag ulgör Golland som inle kan anses ha befolkningsmässigt underlag för egen klinik.De yrkesmedicinska regionklinikerna förutsätts även fungera som länsklinikerför det egna . Inom ulredningen har diskuterats olika sätt attlokalt organisera den yrkesmedicinska verksamheten. Åven om utredningen anser,alt man bör kunna vara flexibel närdet gäller den lokala organisationen förordar utredningen sammanhållna yrkesmedicinska regionklinikerrespektive länskliniker. 1 avsnill 6.3 beskriver ulredningen huvuddragen iarbetsfördelningen mellan region- och länskliniker. För länsklinikerna föreslåsföljande arbetsuppgifter. 1980/81:100 Bilaga 15 193 - Utredningar av samband mellan arbetsmiljö ochohälsa vad gäller en.skil-dapatienter. Av särskild betydelse är därvid möjlighelerna till närkon-laktmed förelagshälsovård, allmänna försäkringskassor, yrkesinspektion samt övrig hälso- och sjukvård, vilka harstort behov av yrkesmedicinsk konsultservice. Mera allmänna ulredningar avsamband mellan arbetsmiljö och ohälsakan också bli akluella. Länskliniken bör dessulom främja och i vissa fall kunna leda forsknings- och utvecklingsprojektmed direkt anknytning till förelagshälsovården inom länel. - Bedömning och konlroll av risker bör ske som slödlill och i samarbete medförelagshälsovården och yrkesinspektionen. Länskliniken bör bl. a. kunna ulföramätningar, ge råd om uppläggning av provlagning, tolka resultat avundersökningar i företagshälsovården och låna ul instrument. Kalibrering avinstrument kan även förekomma. Råd i eliminalionstek-niska frågor bör ocksäingå i verksamheten. Medicinskt kan riktade hälsoundersökningar bli aktuella,bl. a. obligatoriska läkarundersökningar av personer i vissariskmiljöer. - Uppsökande verksamhet riktad mol småföretagen förall intressera dem för anslutningtill företagshälsovård bör ocksä vara en uppgift. - Läkare vid kliniken bör bistå yrkesinspektionenmed yrkesmedicinsk kompetens, d v spå deltid fungera som yrkesinspektionens läkare. - Länskliniken bör ge utbildning och informationlill bl. a. skyddsombud, arbetsledare, personal i företagshälsovårdenoch vid försäkringskassorna. En mycketviktig uppgift för länskliniken blir alt informera och utbilda personal inom hälso- och sjukvården iyrkesmedicinska frågor. Pä sikt bördelar av yrkesmedicinar- och yrkeshygienikerutbildningen kunna ges vidvissa länskliniker. Regionklinikerna förutsätts inrikta sin verksamhetpå mer avancerat utrednings-, utvecklings- och forskningsarbete.Kvalificerad utbildning bör i första hand ligga på regionklinikerna. I avsnitt 6.4 redovisarförelagshälsovårdsutredningen behovet av personal, utrustning och lokaler för de yrkesmedicinska klinikerna.Ulredningen räknar med en personalom ca 30 personer vid regionklinik och ca tio personer vid länsklinik, när klinikerna är utbyggda. betonar utredningen, att antalet anställda kan varieraberoende på sjukvårdsområdets storlek, näringslivets struktur m. m.Yrkesmedicinens behov av eget laboratorium för mera avancerade analyser vidregionklinikerna, liksom önskvärdheten av profilering på analyssidankommenteras i avsnitt 6.4.1.1. En av de mera cenirala punkterna iulbyggnadsprogrammel för yrkesmedicinen rör lillgången på personal.Långsamhelen i den hittillsvarande utbyggnaden har i allmänhet förklarats medatl del rått brist på yrkesmedicinareför den medicinska sidan och yrkeshygieniker för den tekniska. Företagshälsovårdsutredningenhar emellertid under utredningsarbetet söktvägaratt öka tillgången pä personal. Enligt utredningens bedömning 13 1980181. 1980/81:100 Bilaga 15 194 ärdel därför möjligt att bygga ut yrkesmedicinen i den takt ulredningen föreslår. I kapitel 7 analyserar utredningen behovel avyrkesmedicinare och yrkeshygienikeroch pekar på möjligheler all genom bl. a. ulbildningsin-stanser få fillräckligtmed personal för yrkesmedicinens utbyggnad. Fr. o. m. 1975 kan läkare under vidareutbildningvälja atl specialisera sig påyrkesmedicin. Denna möjlighet har något underlättat rekryteringen lill de yrkesmedicinska klinikerna.Förelagshälsovårdsutredningen har också medverkat lill atl vidareutbildning fastställtregler för förkortad vidareutbildningi yrkesmecicin för läkare med erfarenhet frän I.ex. När det gäller yrkeshygieniker finns ingenreguljär utbildning i . De yrkeshygienikersom nu är verksamma vid de yrkesmedicinska klinikerna har i allmänhet civilingenjörsutbildning motsvarande och hardessutom plockat samman lämpligakurser i och utomlands. 1 flera fall har de fått specialutbildning påkliniken efter anställning. Enligt utredningens uppfattning är en av de meraangelägna åtgärderna för att klara yrkesmedicinens utbyggnad atl få lill stånden reguljär utbildning för yrkeshygieniker. Utredningen har därför vänt siglill arbelarskyddsstyrelsen och UHÅ och bett dessa båda verk påbörjautredning i syfte all få fram ensådan utbildning. Utredningen räknar med. alt verkens förslag skall komma fram senast , varefterförelagshälsovårdsutredningen avseralt skyndsamt behandla förslagel och föreslå de ålgärder som kan behövavidtas. Arbetarskyddsstyrelsenplanerar att övergångsvis med böijan våren 1981anordna yrkeshygienikerutbildning i syfte atl underlätta rekryteringenlill de yrkesmedicinska klinikerna. I avsnitt 8.3 berör utredningen ulbildningen förövrig personal vid de yrkemedicinska klinikerna som sjuksköterskor,beteendevelare, laboratorieingenjörer och sjukgymnaster/ergonomer. Ulredningenkonstaterar dels att man bör se påmöjlighelerna all samordna specialutbildningen för dessa med motsvarandeutbildning för personal i företagshälsovården, dels alt det vid sidan av specialutbildning finns behov av inskolning medhandledning på de yrkesmedicinska klinikerna. Ulredningen anser vidare, att sjukvårdshuvudmänneni samarbete med berörda fackliga organisationer närmare bör penetrera behovetav efterutbildning för personalen vid de yrkesmedicinska klinikerna. Utredningen har räknat på kostnader för all byggaoch driva yrkesmedicinska kliniker. Kostnadsredovisningarna finns i avsnitt 6.4.1 kapitel 9 tar ulredningen upp finansieringsfrågor. Enligt utredningensuppfattning finns en alltförvarierande praxis när det gäller atl ta betalt för uppdrag, I.ex. kemiska analyser, som ulförs av yrkesmedicinen. Iavsnitt 9.2 redovisar utredningen principiellasynpunkler som bör kunna vara vägledande vid bedömning av huruvida ersättning skall tas ut eller inte. Prop.1980/81:100 Bilaga 15 195 dessulom,att klinikerna bör la ut enhetliga avgifter för sin uppdragsverksamhet. bör utfärdarekommendationer om delta. har kunnatkonstalera, att lidigare utredningaroch förslag om utbyggnad av yrkesmedicinen inte följts upp på ellönskvärt sätt. Ulredningen vill mol den bakgrunden kraftigt betona vikten av all den nu föreslagna utbyggnadenplaneras och följs upp med erforderliga beslut. De överläggningar ulredningen haft medsjukvårdshuvudmännen lyder pä all del råder stort intresse för yrkesmedicin ochföretagshälsovård och att man nu är beredd atl salsa pä en utbyggnad avyrkesmedicinen enligl del principförslag ulredningen presenterar. Yrkesmedicinens framtid är beroende av alt mångagoda krafter samverkar. I kapitel 10 lar förelagshälsovårdsutredningen upp enrad samverkans-och planeringsfrågorsom syftar till en gemensamutveckling av yrkesmedicinen. Utredningen föreslår, att planeringen avutbyggnaden ligger hos ell regionallsamverkansorgan, dvsregionsjukvårdsnämnden eller dess motsvarighet. Planer för utbyggnadenbör läggas upp i samarbete mellan berördasjukvårdshuvudmän och externa intressenter. Inom de enskilda landstingen måsle länsklinikerna planeras medbeaktande av bl. a. företagshälsovårdensbehov. Samspelet mellan yrkesmedicinen på region- respektive länsnivå måste ägnas stor uppmärksamheti planeringen. I de regioner somredan har yrkesmedicinsk verksamhet bör man överväga alt som en början påverksamheten pä länsnivå ha s. k. filialmotlagning per veckamed personal från regionklinikerna. Om yrkesmedicinen med sina särdrag skall kunnautvecklas och hävda sig inomtraditionell hälso- och sjukvård är det angeläget atl den får största möjliga slöd från dem som berörs av verksamheten.Stödet bör utformas så alt det delstillför hälso- och sjukvården värdefull information om den verklighet yrkesmedicinen skall arbeta med päfältet, dels medverkar till althävda yrkesmedicinens krav inom hälso- och sjukvårdsorganisationen.