prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — FNs utvecklingsstrategi för 1980-talet.Huvudtendensen har snarare varit att biståndet stagnerat,medan andra kapitalflöden, särskilt de privata, har ökat mycket snabbi.Biståndets andel av de (engelska: Gross Domestlc Froducl) avser värdetav den produktion, som äger rum inom det egna landel. Bruttonationalinkomsten,BNI, (engelska: ) detmieras som BNP plus nettot av löner,räntor och andra kapitalinkomster från ullandel. För är detta netto förnärvarande negativt. Kartong:s, 22, sista raden Tillkommer: sker--------- länderna. 1980/81:100 Bilaga6 22 totalakapitalflödena till har sjunkit från 42 lill 30procent. kommer dock även i fortsättningen iinternationella sammanhang att understryka den helt cenirala roll, somutvecklingsbiståndet kan och bör spela. Vi kommer att förtsälta atl kräva attalla rika länder - i väst och i öst - uppfyller 0,7-procenlsmålel. De rikaländernas trovärdighet i dialogen med förutsätter att man kanuppfylla - eller åtminstone gör påtagliga ansträngningar för att uppnå 0.7-procentsmålet. De nuvarande ekonomiska svårigheterna iindustriländerna, och de följder dessa fått för vissa givarländers benägenhetatt uppfylla denna målsättning, visar att det kan finnas behov av automatisktverkande regler. De länder, som ännu inte uppnått 0,7-procenlsmålet, bordeexempelvis kunna reservera en del av den reala ökningen i tillväxten förbiståndsändamål. framlade tankar om internationellbeskattning. 1 ett längre perspektiv bör man överväga vilka metoder för sådanbeskattning som kan vara praktiskt och politiskt lämpliga. Klart ståremellertid att en skatt på den internalionella handeln vore orättvis ocholämplig. Etl generöst och långsiktigt bistånd är en moraliskskyldighet och ett uttryck för vär solidaritet med i derasutvecklingsansträngningar. Totalbeloppet för biståndet är betydande. Detrepresenterar ändå en för ganska måttlig uppoffting. Biståndet harockså gett viktiga bidrag till en positiv utveckling i flertalet . 1 många av mottagarländerna för bistånd 'larutvecklingssamarbetet bidragit till imponerande framsteg, särskilt iiär detgäller utbildning och hälsovård. 1 har medverkat tillutbildning av 25 000 lärare. Hälsovården pä landsbygd når sexmiljoner människor. 1 Sri Länka har födelsetalen sjunkit väsenlligt. Del kanantas alt det långsiktiga svenska biståndet till familjeplanering i Sri Länkavarit en bidragande orsak. Vattenprojekt i har - trots många problem-gett sex miljoner människor tillgång tillrent vatten. I och har 90 miljoner träd planterats, vilketpå sikt kommer att förbättra såväl befolkningens energiförsörjning som denekologiska balansen. Genom det svenska kalastrof- och flyktingbiståndet -totalt ca 650 milj. kr. under innevarande budgetår - har den akuta nöden kunnatlindras för hundratusentals människor. Åven om solidariletsmotivet i sig är tillräckligt för att motivera ökadebisländsinsatser, bör biståndet också ses i ett bredare ekonomiskt-politisktperspektiv. Världsekonomin slår inför större problem än någonsin underefterkrigstiden. De mer än fördubblade oljepriserna har gett vissaoljeländer väldiga överskott, ca. , ochmotsvarande underskott i oljeimporterande länders bytesbalanser. U-ländernasskuldbörda antar allt mer alarmerande proportioner. som dessa ländersbehov av industrivaror är nära nog omätligt har industriländerna en sloroutnyttjad produktionskapacitet och hög arbetslöshet. Det är angelägel atldenna produktionskapacitet kan utnyttjas och att det sker pä ett sätt som inteförvärrar inflationen i de olika länderna. 1980/81:100 Bilaga6 23 1 denna situation får biståndet en särskild dimensionsom ett instrument i en global stimulanspolitik i syfte att åler få fart påhjulen i världsekonomin. För att öka resursöverföringarna till kan i.ex. multilateralafinansieringsorgan öka sin upplåning av de finansiella överskott, somOPEC-länderna placerar på den internationella kapitalmarknaden. 1 detta syftehar föreslagit en särskild kapitalhöjning i och stöttförslag om en särskild energifilial. Genom tillskott av biständsmedel skullekreditvillkoren kunna mjukas upp och kapitalet styras även till de fattigare ochmindre kreditvärdiga . För de fattigaste länderna, vars största problem är enotillräcklig jordbruksproduktion i kombinalion med en snabb befolkningsökning,finns inga reella alternativ till det traditionella gåvobiståndet.Generella åtgärder tenderar genomgående att mest gynna de rikare . Deallra fattigaste länderna har på kort sikt ganska lite att vinna på ytteriigarehandelsliberaliseringar. De är inga attraktiva kunder på de internationellakapitalmarknaderna. De har en myckel begränsad förmåga att tillgodogöra sigmodern teknologi. För de fattigaste länderna finns det inget bällre stödän ett generöst, långsiktigt och flexibelt gåvobistånd. För storabefolkningsgrupper i jordens fatligbälten är elt ökat bistånd helt enkelt enfråga om överlevnad. Under 1970-lalet har, glädjande nog, en allt större delav DAC-ländernas bistånd gått till de fattigare länderna. med en percapita-inkomst på mottog av DAC-ländernasbilaterala bistånd . 1 biståndspolitik har en sådaninriktning på de mest behövande länderna länge varit självklar. Av Sverigesbilaterala bistånd gick till länder med en percapita-inkomst på . Den internalionella dialogen har foi tsatt under detgångna året i syfte att ge nord/syd-relationerna etl nytt och mera konkretinnehåll. Avsikten var att ett väsentligt steg skulle tas vid elftespecialsessionen med , som ägde rum i månadsskiftetaugusti/. Då skulle förberedelsearbetet för de planerade globalaförhandlingarna avslutas och en ny utvecklingsstrategi för 80-talet godkännas.Sessionen kännetecknades av oenighet och av atl endast begränsade resultatuppnåddes. Man kom överens om texten till en utveckingsstrategi, menförhandlingarna strandade om villkoren för den globala ronden. Såvälstrategitexlen som problemen med förberedelserna för den globala rondenöverlämnades till den ordinarie sessionen med generalförsamlingen, somsedermera bekräftat utvecklingsstrategin. Konsultationer har ägt rum underhöstens lopp. under ledning av generalförsamlingens president, ulan att enighetnåtts. Dessaförhandlingar, som syftar tillkonkreta åtgärder inom de fem 1980/81:100 Bilaga 6 24 områdena råvaror, energi, handel,utveckling samt monetära och finansiellafrågor, skall enligt de ursprungliga planerna inledas tidigt . Det finns två skäl till att de kommit all tillmätas stor betydelse. För del första har de ökande problemen iväridsekonomin ytterligare förstärktbehovet av konkreta internationella åtgärder. Behovet är stort av en dialog om energiproblemen och en ökadförutsebarhet vad gäller pris, utbud och efterfrågan på olja. Riskerna för ökadprotektionism och andra ingrepp bedöms som stora. Det andra skälet är alt detordinarie internationella förhandlingssystemet visat sigalltmera oförmöget att åstadkomma effektiva lösningar på problemen. 1 förrabudgetpropositionen (prop.1979/80:100, bil. 6) pekade jag på de högst begränsade resultaten av V. 1 böljan av 1980 blevden stora konferensen i omu-ländernas industrialisering, UNIDO 111, etl misslyckande. Det är därförinte förvånande att man velat ta etl nytt grepp för alt nå fram tillkonkreta åtaganden i en internationell förhandling, som rör centralautvecklingsproblem. är svårigheterna uppenbara. Förhandlingen lanserades ursprungligen av vissaOPEC-länder som, med utnyttjande avoljans politiska och ekonomiska betydelse, önskade få fram åtaganden frän industriländerna om etl ökat biståndlill de fattigaste länderna och meraaktiva insatser för all skapa en ny ekonomisk världsordning. har deekonomiska svårigheterna gjort de stora i-länderna alltmera obenägna alt ökasitt utvecklingsbistånd. Till della kommer att OPEC-länderna, trots atl de hörde lill initiativlagarna, inte aktivt engagerat sig i förberedelsearbetet.Detta gäller i första hand länderna kring . Förhandlingarna vid FNs elfte specialsession komnästan uleslutande att röra sig om proceduren för den globala ronden. syntes länge ligga inomräckhåll. 1 slutskedet visade det sig dock omöjligt att nå enighet omden kompromiss, som hade arbetats fram under sessionen. Enligt den procedursom huvuddelen av deltagarna var överens om, skulleförhandlingarna inledas i och avslutas i september1981. En del av förhandlingarna skulle föras i andra organ än det centrala FN, dvs i fackorganen, däribland IMF, ochandra institutioner av typ . Efter etl decentraliserat skede skulle mandärefter i en slutlig central förhandling söka knyta ihop ett paket medåtaganden från alla länders sida. Bakom tvisten om proceduren dolde sig djupgåendeskiljaktigheter mellan industri- ochutvecklingsländerna om FNs, fackorganens och jämförbara organisationers roll.De globala förhandlingarna fick, enligt industriländerna, inte resultera i attfackorganens särskilt Bretion Woods-inslitulionernas - kompetens ochroll urholkades. De flesta industriländer, däribland , ansåg attkompromissförslaget uppfyllde detta krav. Enslutlig överenskommelse omöjliggjordes dock av motstånd från ,och . Prop.1980/81:100 Bilaga 6 25 Oenigheten om proceduren förde med sig att man vidspecialsessionen överhuvudtaget inle diskuterade dagordningen för den globalaronden. Förhandlingarna syftar till konkreta åtgärder, och dagordningen måstedärför vara mera preciserad än att enbart ange de fem huvudområdena. Även om man inte lyckats slutföra förberedelsearbetetenligt den ursprungliga tidtabellen är förhoppningen all den globala rondenskall inledas . Del svenska förberedelsearbetet är inriktat påell aktivt och konkret dellagande i förhandlingarna. Arbetet leds av densamrådsgrupp för u-landspoliliska frågor, som upprättats påstatssekreterarnivå. 1 detta sammanhang vill jag också nämna att tanken påelt toppmöte om nord/syd-frågor nu preciserats. hölls ettutrikesminister-möte mellan elva länder i , varvid riktlinjerna drogs uppför ett toppmöte i . Etl väl genomfört möte med stats- ochregeringschefer från i sammanhanget betydelsefulla länder kan fä en positivinverkan pä den globala ronden. kommer alt delta aktivt iförberedelserna för toppmötet. Ett nytt möte på utrikesministernivå planerastill i . En grundfråga i nord/syd-diskussionerna gälleru-ländernas inflytande i internalionella organisationer. varierar derasinflytande mellan de olika organisationerna. 1 FN, där varje land har en röst,är inflytande stort. Det är mindre i de finansiellautvecklingsorganisationerna, där röstslyrkan är knuten till storleken av kapitalinsatserna. Från svensk sida avser vifortsätta att verka för atl får etl ökat inflytande. Det är dockknappast möjligt all åstadkomma en radikal förändring i detta avseendeeftersom en sådan kan leda till minskat stöd från de stora givarländerna ochförsämra de finansiella utvecklingsorganisationernas position på deinternationella kapitalmarknaderna. Betydelsen av den utvecklingsstrategi för det tredjeutvecklingsärtion-det, , som slutligt godkändes av höstensgeneralförsamling, skall i och för sig inle överdrivas. Den utgör emellertid enram för fortsatt arbele i nord/syd-sammanhang och ger vissa betydelsefullariktlinjer för den framtida politiken. 1 strategin har man enats om en generellmålsättning på 7 procents tillväxt för . Man harockså - om än med vissa reservationer ånyo slagit fast alt0,7-procenlsmålsättningen för offentligt bistånd skall uppnås under dennaperiod. 1 strategin anges även I procent som mål för offentligt bistånd när0,7-procentsmålet har uppfyllts. Från svensk synpunkt är del mycket lillfredsslällandeatt flera punkter kommit med, vilka v; tillmäter särskild betydelse. Deftagäller exempelvis resurs- och miljöfrågorna samt fråpor kring utvecklingenssociala aspekter samt om mobilisering av mänskliga resurser i . Inledningsvis nämnde jag all den globala ronden bl. a.har sin bakgrund i missnöje med resultaten av andra internationellaförhandlingar. Positiva inslag saknas dock inte. Prop.1980/81:100 Bilaga 6 26 trotsallt visat alt det är kapabelt att uppnå konkreta resultat, även om dessasällan ges lika stor publicitet som misslyckandena. 1 slutet av 1979 nåddes exempelvis enighet om enbetydande påfyllntid av internationella utvecklingsfonden IDAs resurser.Förhandlingen ledde fram till ett påfyllnadsbelopp på , vilket innebar en omkring femprocenlig åriig ökning i reala termer. IDAstärker därmed sin ställning som den i särklass största källan för finansielltbistånd på mjuka villkor till läginkomstländer. Efter segslitna förhandlingar kunde man inom ijuni 1980 avsluta förhandlingen om den gemensamma råvarufonden. Denna förhandlinginleddes vid i och har visat sig extremt kompliceradoch tidskrävande. Det praktiska värdet är ännu svårt att bedöma, menotvivelaktigt är det positiva slutresultatet en viktig psykologisk framgång i samarbetet mellan i- och ,spelade under förhandlingen en synnerligen aktiv roll och kommer altbidraga lill fonden med ca 45 milj. kr. skulder är en annan fråga, som diskuteratsinom . avskrev 1977 de biståndsskulder som de fattigaste och avoljekrisen hårdast drabbade hade till . Det svenska beslutetledde till alt elt anlal andra länder vidtog motsvarande åtgärder. Denförhandling, som därefter pågått inom , kunde avslutas i samband medsessionen med (). Beslutet innebär inlealt problemen på skuldområdet är lösta, men mekanismer skapades dock förfortsatt hantering av skuldfrågorna. Delta kan visa sig bli av mycket storbetydelse, inte minst mot bakgrund av flertalet snabbt växandeutlandsskulder. stöder del särskilda aktionsprogram för deminst utvecklade länderna, som antogs av V 1979, anordnar FNen särskild konferens om de minst utvecklade ländernas problem. harordförandeskapet i konferensens förberedande kommitté. Det krävs enligt minmening såväl kortsiktiga åtgärder för att avvärja ekonomiska, sociala ochekologiska katastrofer i de fattigaste länderna som ett långsiktigt program medökade åtaganden från de rika ländernas sida för all skapa förutsättningar förstabila och långsiktiga livsbetingelser i de fattigaste länderna. Sverigekommer aktivt atl medverka i och stödja detta arbele. Miljö,energi och utveckling Fattigdomen på landsbygd leder ofta tillelt överutnyttjande av knappa miljö- och produktionsresurser. Det växandetrycket på markens och skogens avkastning medför ofta alt naturtillgångarförslösas. Skogar och buskmarker avverkas för att täcka behovet av virke ochved lill bränsle men ibland också för att tillgodose starka exportintressen.Detta sker i en omfattning, som har betydande ekologiska konse- 1980/81:100 Bilaga6 27 kvenser.Skogsavverkningen leder ofta lill erosion och markförstöring. alltförintensivt utnyttjande av och överbetning av växande kreaturslammar gersamma resultat. Med nuvarande avverkningstakt av tropisk regnskog om tio hektarper minut skulle denna helt försvinna . Den odlingsbara jorden skullemed nuvarande takt reduceras med en tredjedel pä . Öknar utbreder sigmed . (Den sammanlagda ytan av landskapen ,, och är ca .) Över 2 miljarder hektarhäller pä att förvandlas till öken. Denna överansträngning av jordens bärkraft måslehejdas. Det kan ske endasi med omfattande och samordnade insatser på flerområden och utifrån en klarare medvetenhet om orsakssammanhangen. De viktigasteorsakerna står alt finna i de allmänna ekonomiska och sociala förhållandena pålandsbygden. För alt klara sinomedelbara överievnad tvingas stora befolkningsgrupper att överexploateratillgängliga resurser. För elt förnuftigare utnyttjande av naturresursernamåste ofta hela den ekonomiska strukturen förändras och befolkningsökningenhejdas. Nya försörjningsmöjligheter måste erbjudas. Alternativa energislag ochen bättre anpassad teknologi måste introduceras. Sådana strävanden måsleaktivt stödjas genom internationellt bistånd. har verkat för atl dessa ekonomiska ochekologiska samband ska!) uppmärksammas i större utsträckning. elt FN-symposium i Slockholm om sambanden mellannaturresurser, miljö, befolkning och utveckling. Pä svenskt initiativ har ett FN-program upprättalsför ökad hänsyn till dessa fundamentala samband. Verksamheten kommer delvis attfinansieras från en särskild fond. som höstens generalförsamling beslutat attupprätta. Inledningsvis kommer prioritet alt ges åt markanvändning, livsmedelsförsörjning,vattenhushållning och energiproduktion. Syftet är att stödja ochFN-organens ansträngningar alt integrera miljöfaktorer i utvecklingsprogramoch projekt inom alla relevanta sektorer. Endast genom en sådan integrationkan en ekologiskt hållbar utveckling garanteras. 1 svenskt bilateralt bistånd har SIDA sedan längefinansierat projekt för alt bevara mark och skog. Vattenvårdsprojekt har fåttbetydande stöd. Men ytterligare resurser måste nu avsättas för dessa ändamål.Därför bör en särskild anslagspost inrättas för bilaterala eller regionalamiljö- och markvårdsinsatser. Dessulom kan medel från anslaget förmultilateralt bistånd ställas till förfogande, exempelvis för projekt iSahelländerna (, , , , , , ochÖvre Volta). har, för att öka kunskaperna om ökenspridningen och föralt bättre kunna identifiera behoven, anslutit sig till den internationellarådgivande gruppen för ökenspridningskontroll (Descon), där både mottagarländeroch givarländer deltar. Bland Descons konkreta uppgifter ingår alt följa uppFNs ökenkonferens , vid vilken Descon upprättades. Prop.1980/81:100 Bilaga 6 28 Vattnet är av central betydelse i all utveckling och för miljöns bevarande.En internationell vattenkonferens hölls som ökenkonferensen. FN harproklamerat 1980-lalet som ett internationellt vattenårtionde. SIDA ger ianknytning till detta finansiellt stöd bl. a. till WHO-program. 1 höstas höllsi ett FN-seminarium om landsbygdens vattenförsörjning. SIDA har utifrånsina erfarenheter utarbetat en vatten-, strategi, vilken även ställts lill FNs förfogande. Som ett uttryck för den vikl, som från svensk sidatillmäts miljöåtgärder i , har i föreslagitatt FNs miljöprograms (UNEPs) resurser förstärks för insatser i inomde mest akuta miljöområdena som erosion, annan jordförstöring, skogsskövling,ökenutbredning och vattenförstöring. Förhoppningen är att 15 miljoner dollarska kunna mobiliseras för detta ändamål. är berett att slälla fem milj.kr. till miljöfondens förfogande för etl sådant förbättrat u-lands-programunder förutsättning att även andra bidragsgivare deltar. energiförsörjning har elt nära samband medmiljöproblemen i . Överutnyttjande av energislag som ved.jordbruksavfall och torkad spillning kan leda till allvarliga negativa effekterför miljön. Energiförsörjningen på landsbygd medförsärskilda problem, men också en fortsalt industrialisering kommer att ställastora krav pä energi. måsle därt"ör snabbt försöka utvecklainhemska energikällor, både konventionella och icke-konventionella. Detta kravhar fåll en helt ny dimension av de stigande oljepriserna. Medvetandet om behovet av internalionelll samarbete föratt trygga energiförsörjning har ökat . 1fiolårets budgetproposition (prop. 1979/80: 100, bil.6) redogjorde jag ganskautförligt för detla samarbete. Därutöver kan nämnas alt de globala förhandlingar,som jag hoppas skall inledas . förväntas haenergifrågor som en av sina viktigaste punkter på dagordningen. En radinternationella biståndsorganisationer undersöker möjlighelerna all öka sittbistånd på energiområdet. Som elt viktigt exempel kan nämnas att Världsbankenplanerar en ny energifilial, som syftar till att underlätta förstudier ochutvinning av energi i . En särskild planeras för att behandla nyaoch förnybara energikällor. Konferensen skall studera den roll som sådanaenergikällor kan spela för nuvarande och framtida energibehov, teknologier förnya och förnybara energikällor, de viktigaste hindren för användningen av dessateknologier bl.a. på finansierings-, forsknings- och utbildningsområdena ochåtgärder, som kan vidtas för alt komma förbi dessa hinder. Med hänsyn till alt energibehov är så sloraoch till att nya och förnybara energikällor kan spela en viktig roll för dessaländer tillmäter denna konferens stör vikl. Särskild uppmärksamhet börägnas åt hur de fattigare energiförsörjning kan förbättras. har tillsatts föralt förbereda deltagande i 1980/81:100 Bilaga 6 29 konferensen.En nationalrapport, som bl. a. visar våra möjligheler att bidra till utvecklingen av nya och förnybara energikällorkommer att tillställas konferensen.Under hösten 1981 kommer FN, med stöd av SIDA, atl i anordna elt seminarium om energiplaneringi . Dessutom planerar de nordiska länderna alt tillsammans medOPECs att arrangera etl symposium omenergifinansieringsfrågor. Även i del bilaterala biståndet försöker vi iökad utsträckning bistå i deras ansträngningar att förbättrasin energiförsörjning. På grundval av bl. a.en preliminär inventering av den svenska resursbasen för bistånd pådetta område och behov av energibistånd, fastställde SIDA ijanuari 1980 "Riktlinjer för energibistånd", som bildar underlag för vårt deltagande i dialogen med våramottagarländer om energibistånd. 1dessa riktlinjer prioriteras svenskt slöd lill energiplanering, utbyggnad avvattenkraften, bättre utnyttjande av skogstillgångarna och samarbete för attutveckla nya och förnybara energikällor. Det är min förhoppning att det svenska biståndet till energiförsörjning därigenomskall kunna öka väsentligl. 1 flertalet utgör majoriteten avkvinnorna en eftersatt och missgynnad grupp. 1 de fattigare u-ländernaär kvinnorna alltför ofta från födselndömda till livslång fattigdom och förtryck. Det är angeläget all jämställdhelsfrågorna uppmärksammas i delinternalionella utvecklingssamarbetet. Den kvinnokonferens, som ägde rum i ijuli 1980 och som var en uppföljning av , kommer förhoppningsvis att medföra att ytterligare ansträngningar görsför att öka jämställdheten mellanmän och kvinnor. Detta är nödvändigt eftersom konferensen kunde konstalera att de framsteg, som gjorts ,var relativt begränsade på de tre ämnesområden - kvinnors arbete, kvinnorshälsa samt utbildningsmöjligheternaför kvinnor - som konferensen behandlade, bl. a. på nordiskt initiativ.Politiskt betonade frågor kom att ta upp en stor del av konferensen. Ett avsevärt arbete lades emellertidned på atl utarbeta elt handlingsprogram. Även om detta inte kunde antasenhälligt, innehåller del många element, somkan användas i del fortsatta jämslälldhetsarbelet. Jämställdhelsfrågorna har, pä initiativ av främslde nordiska länderna, ocksåuppmärksammats vid utformningen av FNs nya utvecklingsstrategi. Liksom handlingsprogrammet frånKöpenhamnskonferensen slår denna fastatt kvinnorna måsle spela en aktiv roll i utvecklingsprocessen. Kvinnorna måste vidare ha bättre tillgång till bl. a. näringsriktig föda, hälsovård, utbildning, sysselsättning och finansiellaresurser och kunna delta i slörre utsträckning i planeringen,beslutsfattandet och genomförandet av 1980/81:100 Bilaga6 30 utvecklingsprojekt.Både strategin och handlingsprogrammet betonar vikten av familjeplanering. Förkvinnors frigörelse och hälsa har sådana insatser slor betydelse. Jämställdhetsarbetet måste nu drivas vidare både i delbilaterala utvecklingssamarbetet och genom de internationellaorganisationerna. ,Sorn jag framhöll i prop. 1979/80: 100, bil. 6, kankonstateras all många av våra programländer bedriver en utvecklingspolitik, somsyftar till en aktiv integrering av kvinnorna i samhällsarbetet. Vi kommer attfortsätta vår dialog med mottagarländerna i syfte att stödja integrering avkvinnorna i produktionen och i samhällsutvecklingen i allmänhet. 1 alla deutvecklingsinsatser vi stöder bör hänsyn tas lill jämslälldhetsaspekterna.Detla bör framför allt beaktas vid diskussionerna om och planeringen av nya biståndsinsatser.Det vikliga är all tillvarata kvinnors erfarenheter och intressen inom detreguljära utvecklingssamarbetet. 1 enlighet med regeringens skrivelse 1979/80:168 om riktlinjer för det fortsatta jämställdhetsarbetet bör SIDA studeraeffekterna av de insatser som gjort och utarbeta förslag tillanvisningar för hur insatser för kvinnor systematiskt skall kunna föras in iolika typer av biståndsprojekt .