prop · G403166 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1980/81:166 medförslag till lag om radiotaltidningar, m. m.; Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Enligtförslaget skall innehållet i dagstidningar kunna spridas till synskadade genomrundradiosändning av s.k. taltidningar. Den föreslagna lagstiftningen föreslåsträda i kraft . 1980/81:166 2 Lag om ändring i radiolagen (1966:755) Härigenom föresknvs att 5§ radiolagen (1966:755)' skall hanedan angivna lydelse. Nuvurunde lydelse Föreslagen lydelse De företag som regeringen bestämmer (programföretag) harätt att sända radioprogram i rundradiosändning från sändare här i landet. Varje programföretagavgör ensamt vilka radioprogram som skola förekomma i rundradiosändning somföretaget anordnar. Härvid skall programföretaget iakttaga bestämmelserna i 6§och 7 § andra stycket. Radioprogrami rundradiosändning som har upptagits trådlöst på centralantennanläggning fårutan särskilt tillstånd sändas vidare till mottagare inom fastighet som äransluten till anläggningen. Om rättatt sända program i vissa lokala rundradiosändningar finnas föreskrifter ilagen (1978:479) om försöksverksamhet med närradio. Om rätt att sända radiotaltidningar finns föreskrifter ilagen (1981:00) om radiotaltidningar. Denna lag träder i kraft den . Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag förstås med radiotaltidning en försynskadade avsedd, i rundradiosändning uppläst version av en sådan allmän nyhetstidning som trycks och som har dagspresskaraktär (förlagan). I dennalag förstås med rundradiosändning detsamma som i radiolagen (1966:755). 2 § Radiotaltidningarfår inte sändas utan tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. 3 § Tillstånd attsända en radiotaltidning ges till ägaren av en sådan nyhetstidning som avses i1 § och som utges här i landet. Lagen omtryckt 1972: 240. ' Senaste lydelse 1978:476. 1980/81:166 3 Tillstånd får meddelas endast om förlagan utkommer minsten gäng och om förlagan, såvida inte särskilda skäl föranleder annat, underdet har haft en upplaga som genomsnittligt överstiger tvåtusenexemplar per utgivningstillfälle. 4 § skall helt eller delvis återgetexten i förlagan. Den får inte innehålla annonsmaterial. Utöver material som förekommer i förlagan får radiotaltidningenendast innehålla uppgifter om hur materialet i sändningen disponerats. 5 § Tillståndetfår endast förenas med villkor avseende sändningstid samt placeringen,frekvensen och effekten hos sändaren. 6 § För radiotaltidningargäller inte 6 och 7 §§ radiolagen (1966:755). 7 § Etttillstånd att sända en radiotaltidning kan återkallas, om den som har fåtttillståndet bryter mot denna lag eller mot villkor som avses i 5 §. 8 § Den sombryter mot sådana villkor som avses i 5 S skall dömas till böter. Denna lag träder i kraft den ti /81. 1980/81:166 4 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden . , , Åsling, Söder, Krönmark, . ,, , , , , , Lagrådsremiss med förslag till lag om radiotaltidningar, m.m. tillkallade chefen för utbildningsdepartementetmed stöd av regeringens bemyndigande en särskild utredare' med uppdrag attutreda vissa frågor inom radiolagstiftningen. Utredaren har avgettdelbetänkandet (Ds U 1980: 12) . Betänkandet innehållerförslag till ändring i radiolagen (1966:755) samt förslag till en särskild lagom rundradiosändning av taltidningar. Lagförslagen innebär att innehållet idagstidningar skall få spridas till synskadade genom rundradiosändningar.Vidare innehåller betänkandet förslag tili en särskild lag om ansvarighet försådana radiosända s. k. taltidningar och vissa följdändringar till detta förslag.En sammanfattning av utredarens förslag bör fogas till protokollet i dettaregeringsärende som bilaga 1. Förslaget till ändring i radiolagen och förslagettill lag om rundradiosändning av taltidningar bör fogas till protokollet idetta ärende som bilagu 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena såvitt gällerförslagen i bilaga 1 och 2 bör fogas till protokollet i detta regeringsärendesom bilaga 3. Regeringen har tidigare denna dag på hemställan avstatsrådet beslutat en lagrådsremiss med förslag till en särskild lag omansvarighet för radiosända dagstidningar och vissa följdändringar till dettaförslag. 1980/81:166 5 2 Huvuddragen av nuvarande ordning m. m. Det har varit ett återkommande krav från synskadade attden debatt och nyhetsförmedling som sker i dagstidningsform görs tillgängligäven för denna grupp. pågår olika former av försöksverksamhetmed distribution av talade tidningar. I några fall används bandkassetter fördistribution. Denna distributionsform är oberoende av radiolagstiftningen.Synskadades Riksförbund driver emellertid också en försöksverksamhet medradiodistribution av en dagstidning. Denna sker med anlitande av det s. k.abonnemangsnätet. Mottagningen av en sådan sändning har sämre teknisk kvalitetän vanliga radiosändningar och kräver en särskild radiomottagare. En särskildutredare (1980.08) tillkallades med uppdrag att utvärderaförsök med olika former av distribution av innehållet i dagstidningar tillsynskadade. Enligt direktiven bör utredaren bl.a. studera kostnaderna förförsöken, undersöka dagstidningarnas egna möjligheter att finansieratalversionen, undersöka olika möjligheter att begränsa tidningarnas kostnaderoch om det hos andra än synskadade finns intresse för kassettdistribution avdagstidningar samt de problem respektive ekonomiska fördelar som kan uppstå viden vidgad distribution. Enligt direktiven bör utvärdering avförsöksverksamheten vara slutförd senast . I detta sammanhang kan en taltidning karaktäriseras enligtföljande - det är fråga omen uppläsning ur en dagstidning - det är i de fiestafall fråga om en redigerad version av en dagstidning. (Det är. i de flestafall, av praktiska skäl omöjligt att sända en uppläsning av hela tidningen.Exempelvis tar det att läsa upp tidningen .) den trycktaförlagan är en etablerad tidning den taladeversionen av tidningen är avsedd för synskadade En taltidning kan i huvudsak spridas antingen i form avkassett genom postdistribution eller genom radiosändning som spelas in påsärskild utrustning hos mottagarna. Radiolagen innehåller bl.a. regler om vem som har rätl attsända radioprogram i rundradiosändning och regler om hur denna rätt skallutövas. Bortsett från närradiosändningar och vidaresändningar över centralantennergäller att endast de företag (programföretag) som regeringen bestämmer harrätt att sända radioprogram i rundradiosändning. De enda företag som fåttsådant medgivande är de fyra programbolagen i . Begreppen radioprogram och rundradiosändning definieras iI § radiolagen på följande sätt: Radioprogram = radiosändnings eller trådsändningsinnehåll, om detta består av annat , utom angivande av namn eller källa,enkla meddelanden om tid, väderlek, nyheter eller dylikt. Prop.1980/81:166 6 Rundradiosändning = radiosändning eller trådsändning somär avsedd att mottagas direkt av allmänheten, om sändningen inte är avsedd fören sluten krets, vars medlemmar är förenade genom en påtaglig gemenskap avannat slag än ett gemensamt intresse att lyssna på eller se sändningen. Begreppet radioprogram gäller alltså innehållet medanbegreppet rundradiosändning hänför sig till mottagargruppen. Enligt radiolagenskall rätten att sända radioprogram i rundradiosändning utövas opartiskt ochsakligt och med beaktande av att en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihetskall råda i rundradion. Programföretagen skall vidare i programverksamhetenhävda det demokratiska statsskickets grundidéer samt principen om allamänniskors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet. Iövrigt skall verksamheten utövas i enlighet med avlal mellan staten och resp.programföretag. De rättsliga förutsättningarna för ett system med radiosändataltidningar är helt beroende av huruvida taltidningen är att betrakta som ettradioprogram i rundradiosändning eller ej. Att taltidningen är ett radioprogram är i det närmastesjälvklart med den vida definition av begreppet radioprogram som ges i I §radiolagen. Om sändandet av taltidningar är rundradiosändning eller ejär beroende av om sändningen är avsedd att mottagas direkt av allmänheten. Innebörden av uttrycket "avsedd att" ärändamålet, avsikten med sändningen. För atl del skall vara fråga om enrundradiosändning skall alltså avsikten med sändningen vara atl den skallmottagas direkt av synskadade under förutsättning atl gruppen synskadade är atthänföra till allmänheten. Gruppen synskadade är inte någon i rättslig meningsluten krets utan måste räknas till allmänheten. Slutsatsen av detla resonemang är all radiodislributionenav en laltidning avsedd för synskadade är en rundradiosändning av etlradioprogram. Härav följer bl.a. att innehållet skall vara sakligt ochopartiskt samt uppfylla de villkor som stadgats i det avtal mellan regeringenoch programföretaget där regeringen medger sändningsrätt. Detta innebär att exempelvis ledarartiklar och annonserknappast kan förekomma. Även materialet i övrigt torde i flera avseenden få ändrasför att inte bryta mot radiolagen. Radiosändningar av taltidningar med sammainnehåll som vanliga dagstidningar kräver därför stöd i särskild lagstiftning. Enligt regeringens bemyndigande tillkallade jag sommaren1979 en särskild utredare med uppdrag att utreda vissa frågor inomradiolagstiftningen. Detta utredningsuppdrag omfattar flera frågor som ärknutna till radiolagen. Utredaren har funnit del lämpligt att beträffande enav dessa frågor 1980/81:166 j 7 - radiosända dagstidningar - utforma ulredningsresuilatetsom ett delbetänkande, vilket avgavs (Ds U 1980:12) Radicsändadagstidningar. Betänkandel har remissbehandlats. 1 det följande redovisar jagmina synpunkter med anledning av utredarens förslag. 1 betänkandet föreslås sådana ändringar i radiolagen sommöjliggör radiodistribution av upplästa dagstidningar tili synskadade(taltidningar). Betänkandet behandlar endast de rättsliga aspekterna avproblemen kring radiosända taltidningar. Ekonomiska och tekniskaförutsättningar berörs endast i den män de direkt påverkar de juridiskabedömningarna. De rättsliga frågorna berör i första hand radiolagstiftningen,främst radiolagen, men även yttrandefrihelsrältsliga och upphovsrättsligaproblem diskuteras. Av remissinstanserna har vissa - (), , ,:,(), och () - uttalat alt förslag till ändring iradiolagen bör anstå tills utredningen om dagstidningar för synskadade harlämnat sitt belänkande. Det nu föreliggande förslaget innebär lemellertidendast en anpassning av gällande regler för att göra radiodistribution avdagstidningar juridiskt möjlig. Därigenom blir en radiodistribution avtaltidningar i rättsligt avseende jämställd med andra distributionsformer päså sätt att metoden kan användas utan ytterligare författningsändringar. Detframgår av min redogörelse för del uppdrag som har lämhals till den särskildeutredaren av dagstidningar för synskadade atl detta juppdrag inte innefattarnågon rättslig bedömning av olika metoder för spridning av taltidningar. Medhänsyn härtill och då arbetet inom den nämnda utredningen, enligt vad jag harinhämtat, beräknas pågå , finner jag det lämpligast alt läggafram förslaget . En försöksverksamhet med radiodistribution av lallidningarkan därmed komma till stånd, vilket skulle ge vidgat underlag för senareställningstaganden beträffande hur försörjningen av taltidningar lämpligast börske. , och haravstyrkt utredningens förslag att en radiosänd taltidning skall få innehållaannonsmaterial. Som grund för denna inställning har angivits atl del ejföreligger tillräckligt slarka skäl för alt principenlom förbud mot reklam ietern skall överges. Jag delar uppfattningen att det nuvarande reklamförbudetför rundradion inle bör inskränkas ulan slarka skäl. Det framgår emellertid av förslagelatt del faktiska utrymmet för etersändning infaller under nattetid, från straxefter midnatt och . För huvuddelen av alla lyssnare krävsdärför en inspelningsapparat som automatiskt kopplas in när sändningen börjar.Utredaren pekar även på de tekniska möjligheter som föreligger för all försvåraför andra än den avsedda mottagargruppen alt tillgodogöra sig den informationsom lämnas, t.ex. kodning eller kryptering. Det kan enligl min åsiktifrågasättas om informationen, som ju i 12 I980I8I. 1980/81:166 8 dessa fall lämnas genom uppspelning av ett fonogram, irealiteten innebär en etersändning av reklaminslag. På grund härav och då manfrån synskadades sida så eftertryckligt har betonat atl deras önskemål iförsta hand gäller en direkt återgivning av den tryckta förlagan som så närasom möjligt ansluter till denna inslämmer jag i utredarens förslag att en radiosändtaltidning skall få innehålla annonsmaterial. Sändningsrätten skall enligt förslagelvara knuten till tidningsföretaget. Det är detta företag som skall produceraden radiosända taltidningen och självständigt avgöra vad i den tryckta förlagansom skall ingå i den taltidningen. Det finns enligt min uppfattning ingenanledning alt reglera frågan om val och omfattning av annonser på annat sätt änatt annonsmaterialet i en taltidning inte får överstiga avsändningstiden. 1 övrigtvill jag anföra följande. Några remissinstanser har uttalat att sändningarnabör ske i kodad form så att innehållet blir tillgängligt endast för synskadade.Förslagel innebar att del överiämnas lill lidningsföretagel alt självt avgöraom sändningen skall ske i kodad form eller ej. En föreskrift alt de akluellasändningarna skall ske i kodad form medför ofrånkomligen en kostnadshöjning påsåväl sändnings- som mottagarsidan. Jag delar uppfattningen att det bör ankommapå vederbörande tidningsföretag att med beaktande av de nämnda konsekvenserna ikostnadshänseende självt ta ställning till frågan om kodning. SR haranfört att det finns anledning att anta alt sändningarna, om de kan avlyssnaspå en vanlig radiomottagare, kan komma att förväxlas med de vanligarundradiosändningarna från bolag. Koncernen har därför ifrågasattom inte lagstiftningen om radiosända lallidningar borde innehålla sådanföreskrift om sändningarnas utformning att förväxling med koncernenssändningar undviks. Jag utgår från all radiolallidning-arna utformas så attrisk för förväxling med SR:s sändningar inte uppstår. Det föreligger därförenligt min bedömning inte något behov av en särskild föreskrift i dettahänseende. Betänkandet innehåller förslag till en rättslig regleringav problemen kring radiosända lallidningar. Enligt utredarens förslag avses medtaltidning en uppläsning ur en allmän nyhetstidning som är tryckt och som har dagspresskarakläroch utkommer minst en gång och som normall har haften genomsnittlig upplaga som överstiger tvåtusen exemplar. Bestämmelsen hindrarinle alt en nystartad dagstidning, som förväntas utkomma med den nämndaupplagestorleken, redan under det första utgivningsåret kan vara födaga till enradiosänd dagstidning. Några remissinstanser har ifrågasatt om inle gemensamsändningsrätt skall kunna ges åt flera tidningar och att en radiotaltidningsåledes skulle kunna innehålla malerial från flera tryckta föriagor. Främst medhänsyn till innebörden i ansvarsbestämmelserna anser jag dock inle att en sådanmöjlighet bör finnas. Remissinslanserna har i allt väsentligt godtagit ellerlämnat ulan erinran vad utredaren har föreslagit i fråga om ändringar i 1980/81:166 ;,. Även jag inslämmer i utredarens förslag.Vad gäller enskildheterna i lagtexten, som förutom vissa redaktionella ändringaiöverensstämmer med utredarens förslag, får jag hänvisa lill sammanfattningenav detta i bilaga 1. Vad gäller utredarens förslag lill en särskild lag omansvarighet för radiosända dagstidningar saml förslaget till vissa följdändringarmed anledning därav hänvisar Jag till det förslag i dessa frågor som regeringentidigare denna dag har beslutat remittera lill lagrådet. 1 enlighet med vad jag nu har anfört har inomutbildningsdepartementet upprättats förslag till 1. lag om ändringi radiolagen (1966: 7. 'i5), 2. lag om radiotaltidningar. Förslagen bör fogas lill protokollet i dettaregeringsärende som bilaga 4. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas över deupprättade lagförslagen. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Prop.1980/81:166 10 Den särskilda utredaren har som utgångspunkt vid sinaöverväganden haft alt en slor del av den politiska debatten, kulturdebatten,nyhetsförmedlingen etc. sker i det tryckta ordets form. De elektroniskamassmedierna, främst radio, har skapat de tekniska förutsällningarna att pä etltekniskt relativt enkelt sätl ge synskadade möjlighel att bekvämt följa den offenlligadebatten och ta del av nyhelsflödet. Detta skulle enkelt kunna realiseras genomalt de tryckta alstren lästes upp i en radiosändning. Radiolagen är i sinnuvarande utformning emellertid inle anpassad för en sådan verksamhet.Sändningen blir med nödvändighet en rundradiosändning och därmed gällerradiolagens regler om saklighet och opartiskhet m.m. för innehållet. 1 deflesta fall skulle innehållet omöjliggöra en sändning i rundradio. Utrymmet för rundradiosändning i etern är starktbegränsat. Önskemålen att utnyttja utrymmet måste förutsättas bli allt merauttalade. En avvägning mellan olika intressen och synpunkter måste därförgöras. Det utnyttjande av eterutrymme som förslaget om radiosända taltidningarmedför bör därför inle göras större än som är nödvändigt för ändamålet. Ulredaren betonar att syfiet med förslagen inte är allmöjliggöra radio-distribution av en tidning som är specialgjord just försynskadade. Förslaget bygger helt på atl synskadade skall få tillgång lill entalad version av den tryckta dagstidningen. Av direktiven framgår atl radiodistribulion avuppläsningar ur tidningar skall avse dagstidningar. är isig inte något klart begrepp. 1 presstödsförfattningarna avses t.ex. meddagstidning "allmän nyhetstidning av dagspresskaraklär som normaltutkommer med minst ett nummer ". Här slår alltså dagstidningdels för en tidning med visst innehåll (nyhetstidning) dels med viss ulgivningsfrekvens(minst ett nummer ). Med utgångspunkten att minimera utnyttjandet av ettbegränsat eterul-rymme bör den tryckta förlagan lill laltidningenkaraktäriseras sålunda: Förlagan skall vara sådan att en seende kantillgodogöra sig den genom synintryck. Förlagan skall vara sådan att rundradiosändning ären lämplig distributionsform för synskadade. Punkt 1 motiveras av att syfiet med lagändringen är all gesynskadade samma möjlighel som seende alt informera sig. Punkt 2 motiveras av att om del för förlagan finns andraför synskadade lämpliga distributionsformer som inle kräver utnyttjande avfrekvensutrymme i etern så bör dessa användas. När radiolagen ändras för alt möjliggöra sändning av lallidningarär del givelvis väsentligl all ändringen inte utformas så alt ej avsedda effekleruppkommer. Radiolagen har effektivt dämt upp ett på sina håll starkt intresseatt använda eter- och trådmedierna som distributionsform för information avskilda slag. Det finns således skäl all så noggrant som möjligt fastställa hurförlagan skall se ut. 1 annat fall skulle exempelvis sändning kunna ske avuppläsning av tryckt propaganda, reklam, flygblad 1980/81:166 II etc, under sken av att vara avsedd för synskadade medansändningen i själva verkel var avsedd för allmänheten som helhet. Givetvisskulle inte en sändning av della slag lillgodose synskadades inlressen. Del kan också länkas att ell tryckt alster i och medmöjligheten lill radiodistribulion av dess innehåll helt ändrar karaktär. Förall förhindra dessa möjligheler måste troligen de två tidigare nämnda punkternakompletteras med följande "begränsande" punkt. Förlagan skall inte ha framställts med huvudsakligtsyfte all radiosändas. Punkt 3 motiveras av alt huvudskälet för ett "tallidningssystem"är att även de synskadade i möjligaste mån skall få tillgång till dagspressen.Del är alltså fråga om att göra en "talversion" av redan etableradetryckta tidningar. Det är däremot inle meningen att radiodistribulion skall blimöjlig för taltidningar som saknar tryckt förlaga. En följd av detta är allkrav bör ställas på att den tryckta tidningen i huvudsak skall vara enetablerad "tryckt" tidning. 1 syfte atl realisera detla bör man krävaalt förlagan har en viss utgivningsfrekvens och alt dess tolalupplaga har minsten viss storlek. När detgäller utgivningsfrekvensen finns det skäl att använda dagstidningsbegreppei. (I presstödsförfattningarna menas med dagstidning när del gäller ulgivningsfrekvensenen tidning som utkommer med minst ett nummer .) Detta är enkonsekvens av del villkor som uppställts under punkl 2. Det är nämligen justför tidningar typ dagstidningar som radio är en lämplig distributionsform.Däremot saknar vanligtvis en sådan skrift som utges vid endasi några tillfällenom årel sådan aktualilelskarak-tär alt den inte skulle kunna distribueras påannat sätt. exempelvis på ljudkassett. När del gäller upplagans storlek kan givelvis många olikasynpunkter finnas. Man kan också ifrågasätta om inte kravel borde avse elt minimitalför en abonnerad upplaga av tidningen. Utredaren anser dock att skälet för ettupplagekrav kan tillgodoses genom en föreskrift alt den tryckta förlagan underdet senaste årel skall ha haft en tolalupplaga som genomsnittligt överstiger2000 exemplar per ulgivningstillfälle. Dock bör en nystartad dagstidning, somförväntas utkomma med den nämnda upplagestorleken, redan under del första utgivningsåretkunna vara förlaga till en radiosänd taltidning. En särskild bestämmelse bördärför införas i lagen om rundradiosändning av lallidningar som gör detmöjligt att frångå kravel på viss tolalupplaga del senasle året då särskildaskäl föranleder detla. Malerial som genom en undanlagsregel i radiolagen skallkunna radiosändas har ovan karaktäriserats i tre punkter. Punkterna 1 och 2kan sammanfattas sålunda: Tryckta alster av typ dagstidningar innehållandenyheter, aktuell debatt och aktuella reportage. Motiveringen till alt i dennadefinition betona ordet aktuell är att söka i punkt 2. Om nämligen innehålletinte är av aktualiletskaraktär kan del ifrågasältas om inte andra för desynskadade lämpligare distributionsformer finns. bör vara ell tvärsnitt av förlagan. Reglerna måsleutformas så all en total snedvridning av innehållet i laltidningen sett iförhållande till förlagan omöjliggörs. Detta kan exempelvis ske genom ett kravatt innehållet skall vara proportionellt mot innehållet i den trycktatidningen. All kräva all det redaktionella materialet och annonsmalerialel i laltidningenskall stå i proportion lill samma material i förlagan får dock icke önskvärda 1980/81:166 12 Det skulle innebära elt krav att en taltidningvars förlaga är en ordinär dagstidning skulle innehålla minst omkring 50 proceniannonser. En sådan låsning anser utredaren olycklig av flera skäl. Visserligenbör annonser få förekomma i laltidningen men inte bara urvalet bland annonsernautan även mängden annonsmaterial i taltidningen bör - med den begränsning som framgårav vad som i det följande sägs om reklam -avgöras av utgivaren av laltidningen.Denne bör vara oförhindrad att helt utesluta annonser eller att ta med enrelativt sett mindre del. Vad som sagts om förhållandet mellan annonser ochövrigt material bör i princip gälla även förhållandet mellan andra typer av maleriali förlagan. Pressens förmåga att locka annonsörer minskas, enligtutredarens mening, knappast av att tidningen även distribueras överradionätet. Argumentet att reklamen skulle störa programmen (dvs. laltidningen)anses ohållbart eftersom taltidningens syfte är att ge synskadade en version avden tryckta tidningen som så nära som möjligt ansluter till denna. Man kanalltså säga alt dessa argument mol reklam har myckel liten relevans i dellafall. En viss del av taltidningen kan alliså komma alt utgörasav reklam. En annons får givetvis en något slörre spridning om den förutom allspridas i den tryckta tidningen ocksä sprids via radio lill synskadade.