prop · G403183 · 1980-12-31 00:00:00 — Det gäller enligt rapporten främst inom områden som är avintresse för naturvården, kulturminnesvården och friluftslivet. I rapportenframhålls vidare att del är angelägel att kommunerna vid behov initierar enöversiktlig planering av markanvändningen i områden där fritidsbebyggelse kanförväntas uppkomma. Övervägandena i rapporten har i huvudsak mottagitspositivt. Remissyttrandena ger stöd för bedömningen att det finns godamöjligheter att lokalisera fritidsbebyggelse lill inlandet. Någon störreefterfrågan har dock Prop.1980/81:183 157 enligt remissinstanserna inte förmärkts . 1remissyttrandena understryks också att fritidsbebyggelsen bör utvecklasplanmässigt även i inlandet. När del gäller efterfrågan på mark för fritidsboende iinlandet redovisar vissa remissinstanser att efterfrågan har ökat. Del gällerlänsstyrelserna i och Mulmöhus län samt Vuggeryds och Ovanåkerskommuner. i län konstaterar atl etl visst ökat intresseför frilidsbosättning i inlandet kunnat märkas. Länsslyrelsen i länframhåller att anspråken har förskjutils till inlandet lillföljd av bl.a. bristen på mark i kustområdena och behovet av att här reserverafillgänglig mark för rekreation. Under den allra senasle tiden har emellertidåter etl visst ökat intresse för kustområdet kunnat iakttas, i många fall iform av andelshusbebyggelse. kommun anger att anspråken på mark förfritidsboende i inlandet har ökat och att del kan bli konflikter med andramarkanvändningsintressen. Åven redovisar en ökad efterfrågan. Ett par remissinstanser bedömer att det inte har skettnågon efterfrägeökning i inlandet. Det gäller bl. a. kommun. Tillgången på mark för fritidsboende i inlandetkommenteras i flera yttranden. Yttrandena, som alla ger stöd för rapportensbedömning, kommer från länsstyrelserna i , , , , och . i länanser att länet har goda möjligheter att ta emot ytterligare fritidsbebyggelse.Länsstyrelsen i anser att åtskilliga områden iinlandsdelarna av länet lämpar sig för utveckling av enskild fritidsbebyggelse.Styrelsen pekar dock på att avståndet till havet inte blir längre än att detäven för dessa områden finns behov av bad- och båtplatser vid kusten.Länsstyrelsen i anser att det på många håll i länet kan skebetydande kompletteringar av fritidsbebyggelse fömtsatt att exploateringenföregås av omsorgsfull planering. Utrymmet för enskild, spriddfritidsbebyggelse får däremot enhgt anses vara begränsat medhänsyn till permanentningsrisker, landskapsbildpåverkan och inverkan på jord-och skogsbmket. i menar att markresurserna förfritidsbebyggelse i de norra delarna av länet tycks vara stora. Däremot ärfillgången på mark vid Vänerkuslen mycket liten. i länmenar att det särskilt i länets inland finns utrymme för en betydande utökningav fritidsbebyggelsen. De största anspråken riktas dock mot kusten ochälvdalarna, där konflikterna med främst frilufts- och naturvårdsintressena kanbli betydande. Vissa remissinstanser har uttryckt åsikter om lämplighetenav frifidsbebyggelse i inlandet. Flertalet är positiva. iJönköpings län anser t. ex. att det är angeläget att planmässigt studeramöjligheterna till fritidsbebyggelse i inlandsområden. finnerdet önskvärt att ökade möjligheter skapas till fritidsboende i inlandsdelarnaav Prop, 1980/81:183 158 Däremot anser kommunen inle detta som så angelägel i t.ex. Göieborgsnärregion. Fritidsbostäder i koloniträdgärdsform förordas i sådana områden.Norrtälje kommun anger alt en viklig ambition i arbetet med denkommunomfallande markdispositionsplanen är att ange lämpliga områden förfritidsbebyggelse i inlandet, inte bara med hänsyn till bevarandeintressen ochareella näringar ulan också med tanke på kravet på god energihushållning vadgäller transporter och möjligheter att öka underlaget för glesbygdsbutiker medvikande kundunderlag. anser atl principen attlokalisera fritidsbebyggelsen till inlandet är riktig. Någrakommuner är iveksamma till fritidsbebyggelse i inlandet. Vurbergs, ,och kommuner menar säledes atl erfarenhetema i inlandet närdet gäller slörre grupper av hus inte är enbart positiva. Det är t.ex. svårtatl hålla kostnaderna för brukarna på en godtagbar nivå. Någraremissinstanser har kommenterat principerna för planering av tillkommandefritidsbebyggelse i inlandet. i lån pekar på attmetoderna för översiktlig planering med inriktning på fritidsbebyggelse äroutvecklade. Styrelsen anser atl man bör analysera erfarenheterna avhittillsvarande planering i riktlinjeområden och primära rekreationsområden.Metodanvisningar från centralt håll efterlyses. i länanser att utvecklingen av fritidsbebyggelse i inlandet bör ske planmässigt,främst för att inte bebyggelsen skall komma i konflikt med skogsbrukelsintressen, I första hand bör utbyggnad ske i anslutning till befintliga byaroch bebyggelsegrupper för att ge ett för hela samhället gynnsamt resultat.Länsstyrelsen i anser en planering nödvändig inom flera avlänets kommuner, där utrymme för ytterligare fritidsbebyggelse bedömsföreligga. Planeringen bör enligt ske på sådant sätt att etteller några stora områden i kommunen avgränsas inom vilka en utveckling avfritidsbebyggelse bör kunna ske utan mer ingående reglering än allmänlhänsynstagande lill areella näringar och bevarandeintressen. Därigenom menarlänsstyrelsen att trycket mot mer värdefulla områden ska minska. pekar på vikten av att vid planering av fritidsbebyggelse anpassabebyggelseformerna till önskemålet att bevara och tillgodose andra intressensom landskapsbild, kulturminnesvård, rörligt friluftsliv osv. anser att behovet av fritidsbebyggelse på olika sätt börbegränsas och att planering och utformning av bebyggelsen biir ske efterekologiska principer. Det innebär enligt föreningen bl. a. enkelt, marksnåltbyggande med markarbeten och försöijning i samklang med de lokalanaturfömtsättningarna. Föreningen anser att del behövs utvecklingsarbete inomområdet, och all den fysiska riksplaneringen bör ge riktlinjer för vilkavillkor en resurssnål ekologiskt anpassad fritidsbebyggelse bör uppfylla. Prop.1980/81:183 159 9.2 Fritidsbebyggelse kring tätorterna I rapporten framhålls all områdena nära de medelstora ochstörre tätorterna med goda rekreationsmöjligheler ofta har slor belydelse förfriluftslivet och atl detta gör dem mindre lämpliga för utveckling av enskildfritidsbebyggelse. Rapportens förslag stöds i remissyttranden frän Västeråsoch kommuner samt tandstinget i . kommun anser t.ex.att rekreationsområdena i tätorternas närhet blir särskilt belydelsefulla närknappheten på energi för rekrealionsresor blir större. Kommunen förutsätter isin planering ingen ylterligare enskild fritidsbebyggelse inom en 15 km bredzon runt centrala . I några remissyttranden redovisas en annan uppfattning äni rapporten. menar sålunda atl det finns skäl som talarför alt det kan vara lämpligl att försöka utveckla former av fritidsbebyggelsesom kan accepteras nära tätorterna. Verket pekar på altkolonilrädgårdslik-nande bebyggelse med små boende- och tomtytor skulle kunnalokaliseras nära tätorter utan atl vara störande på naturmiljön eller detfriluftsliv som utgår ifrån permanentbostäderna. Reskostnader och energiåtgångi samband med utnyttjande skulle därmed kunna minskas. Därigenom skulle ocksåenligt många människors önskan om en närbelägen fritidsbostadför veckoslutsvistelse, arbete på tomt m.m. kunna uppfyllas. iSödermanlunds län har en liknande uppfattning, och framhåller att det är istädernas närhet som framtida former av fritidsboende kan behöva utvecklas,beroende på energibrist och kraven på markhushållning. Styrelsen påpekar attlänet är rikt pä områden som av olika skäl bör bevaras. Expansionsmöjligheternaför fritidsbebyggelse är därför begränsade, och kompletteringar alternativtsmågrupper av bebyggelse blir troligen ett huvudalternativ. Styrelsen pekarockså på funktionsomvandlingen som ett problem som är svårt att bemästra.Länsstyrelsen anser därför att det behövs en medveten satsning på alternativafritidsboendeformer. En möjlighet är samhällsägda stugbyar för uthyrning, enannan stugan med egen odlingslott placerad på cykelavstånd fråntätorten. 9.3 Fritidsbebyggelse i anslutning till Jord- ochskogsbruk I rapporten konstateras att i skogs- ochjordbmksdominerade områden kan frifidsbebyggelsen komma i konflikt med deareella näringarna fill följd av olämplig lokalisering av fritidshusen. Omenstaka fritidshus eller fritidshus i mindre gmpper lokaliseras i anslutningtill befintlig bebyggelse eller på mindre produktiv mark behöver enligtrapporten något väsenfiigt intrång i jord- och skogsbmket inte uppkomma.Fritidsbebyggelse främst i form av frifidshus för korttidsuthyrning kan iblandvara ett stöd fill jord- 1980/81:183 160 Del gäller särskill i vissa skärgårds- samtglesbygdsområden. Oanvända jordbruksbyggnader kan till viss del användas somfrilids-hus, vilkel kan vara till fördel bäde från landskaps- ochbebyggelsevårds-synpunkt. Tillremissinsianser som ser positivt pä fritidsbebyggelse i anslutning till jord-och skogsbruket hör domänverket, som anser alt det genom invenlering ochplanering bör gå atl där tillgodose en evenluell efterfrågan påfritidsbostäder. I avfolkningsbygder kan det enligl verket ibland finnas godamöjligheter all komplellera ett äldre byggnadsbestånd med nya fritidsbostäder.Verket framhåller dock alt skogs- och jordbruksmark med god produktionsförmågabör undvikas. anser att den spridda, enskildafritidsbebyggelsen från naturskyddssynpunkt är alt föredra framför storafritidsanläggningar, beroende på alt den för många människor är mer attraktivoch atl det inte innebär någon koncentrerad nednötning av naturen.Länsstyrelsen i framhåller atl korl-tidsuthyrning av fritidshusoch därtill knuten service är en sysselsättnings-och inkomstkälla, som börtillvaratas i högre grad än . pekar särskilt på alt det ilänet finns många glesbygdsområden där sysselsättningen inom jord- ochskogsbruket behöver kompletteras med annan verksamhet. kommun har enliknande uppfattning. kommun framhåller att såväl enstaka somgruppbyggda frifidshus bör tillåtas. i ochKronobergs län menar att planeringen av fritidsbebyggelse bör iniiktas på attskapa bestående arbetstillfällen i länets glesbygder. Förbunden framhållersärskiU uthyrningsstugor som en verksamhet som kan bidra till att skapa fleraarbetstillfällen. En sluggmpp på 35 stugor skulle kunna bidra till attförbättra såväl sysselsättning som inkomst för lantbmkare, lanthandlare ochhantverkare, anser förbunden. Som andra fördelar nämner man att inslaget i miljöninte blir dominerande och att konflikterna med jordbmket blir mindre om intehusen avstyckas. i har en liknandeuppfattning. Näringslivets byggnadsdelegation anser rapportens förslag omfritidsbebyggelse i anslutning till jord- och skogsbmket värt att ta fasta på,och pekar på att en avfolkningshotad jordbmksbygd kan få ett väsentUgt stöd ifritidsbebyggelse, både ekonomiskt och när det gäller att vidmakthålla ettkulturlandskap. Några remissinstanser är dock kritiska till rapportensförslag. Lantbruksstyrelsen menar, att när det gäller uthyrningsstugor kan enanknytning till lantbmksföretag vara ett lämpligt komplement. Riskerna för konfliktermed lantbruksdriften bedömer styrelsen som små. Spridd enskild frifidsbebyggelsekan dock medföra konflikter med lantbruket som följd av jordbmketsomgivningspåverkan i form av lukt och buller. Annan fritidsbebyggelse änuthyrningsstugor bör därför enligt lantbmksstyrelsen inte lokaliseras i anslutning tiil befintlig permanentbebyggelse på landsbygden. i anser att gles fritidsbebyggelse kanvara 1980/81:183 161 markkrävandeoch kan komma i konflikt med skogsbmkets, naturvårdens och det rörligafriluftslivets intressen om bebyggelsen lokaliseras olämp-Ugt. Tillkomsten avgles fritidsbebyggelse bör därför prövas planmässigt, anser länsstyrelsen.Länsstyrelsen i framhåller att en fortsatt utbyggnad förfritidsboende, särskilt i dess utspridda, enskilt ägda form, i allt störreutsträckning kommer i konflikt med naturvårdens, kulturminnesvårdens ochskogsbmkets intressen. i och länframhåller att om ytterligare fritidsbebyggelse ska uppföras i , skalldet ske i andra former än som enskild fritidsbebyggelse. Förbundet understrykersärskilt att nytillkommande bebyggelse måste acceptera normal jordbmksdriftmed de konsekvenser i form av specielU buller och lukt som kan uppstå. 9.4Kommentarer till gällande riktlinjer för fritidsbebyggelsens utveckling Gällanderiktlinjer i den fysiska riksplaneringen för fritidsbebyggelsens utveckling fåri huvudsak elt gott stöd i remissbehandlingen. Endast få erinringar lämnas.Statens naturvårdsverk anser t. ex. att de gällande rikthnjerna bidragU tillatt begränsa en fortsatt privatisering av värdefullarekreationsresurser. Därigenom har enligt verket en gmndläggande fömtsättninggetts för boendeformer som gör områdena tillgängliga för ett störte antalmänniskor och som innebär bättre hushållning med mark och ekonomiska resurser.Några remissinstanser ifrågasätter dock den fysiska riksplaneringens inriktningbeträffande fritidsboende. i villifrågasätta den enligt styrelsen mycket restrikfiva inställningen till enskildfritidsbebyggelse i länet. hävdar att den fritidsbebyggelse somhar tillkommit i huvudsak har uppförts inom redan befintligaplanområden, och att det inte kan påvisas att detta medför några betydandekonflikter med friluftslivet. menar vidare att skälet till attrekreationspolitiken inte kan fullföljas inte är den enskildafritidsbebyggelsens markanspråk utan bristen på statligt stöd för utbyggnad avturist- och rekreationsanläggningar. Styrelsen pekar vidare på att enutbyggnad av fler enskilda frifidshus skulle dämpa prisutvecklingen.Forskningsrådsnämnden anser att restrik-fionema mot det enskilda friudsboendethar lett till att priserna har sfigit våldsamt och att vanliga människor av detskälet knappast har möjlighet aU skaffa fritidshus. Det har även enligt nämndenlett till att bebyggelsen blivit mer koncentrerad, vilket nämnden ser somnegativt eftersom den blir oattraktiv för många människor och leder till starktslitage på naturen. Särskilt pekar man på riskema för de känsliga vattendrageni fjällen av stora fritidsbebyggelsekoncentrationer. att de ökade transportkostnadema i samband medQärrekreation talar för att man bör sträva efter att öka möjligheterna attskaffa billiga enskilt ägda fritidshustomter. 11 1980/81. Prop.1980/81:183 162 Vid sidan av de ovan redovisade allmänna synpunkterna,lämnar en del remissinsianser synpunkter på riktlinjernas utformning i ohkaområden. Några remissinsianser tar upp problem i samband medfullföljandet av riktlinjerna för fritidsbebyggelsen. iÖstergötlands län anser att riksplaneringens planeringssyn vad gällerfritidsboende och turism har haft förhållandevis begränsad genomslagskraft.Länsstyrelsen menar att en huvudförklaring kan vara brisl på styrinstmment, ochatl det därför tar för riktlinjerna atl slå igenom. Länsstyrelsenunderstryker bl.a. behovet av ekonomiska medel för att stödja tillkomsten avanläggningar för friluftsliv och alternativa fritidsboendeformer. Ulricehamnskommun anser att riktlinjerna för fritidsbebyggelsens utveckling inte fåttnågon större verkan beroende på avsaknad av effektiva styrmedel. Liknandesynpunkter framförs av kommun. anseratt de uppställda riktlinjerna för frUidsbebyggelsen i praktiken inte fåttnågon större effekt. Föreningen anser det motiverat att det, med hänsyn till delokala organens oförmåga alt bemästra utvecklingen, görs generella ingripandenvid strand-, kust- och Qällområdena på samma sätt som när det indispensablaslrandskyddel infördes. Flera remissinsianser har diskuterat olika boendeformerslämplighet och förenlighet med riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen förfrifidsbebyggelsens utveckling. i är positiv tillboende i andels-ägda frifidshus. Styrelsen ser andelsboendet som ett sätt attöka utnyttjandet av fritidshusen och förväntar sig att fritidsboendekommitténska finna lösningar på de juridiska och administrativa problem som ärförknippade med ägandeformen. ifrågasätter om intean-delsägda fritidsanläggningar och stugbyar är minst lika försvarbart somuthyrningsstugor. i anser atl fritidshus medandelsägare visserligen kan användas men kan varasvåra att acceptera i primära rekreationsområden som Sörmlandskusten. Anledningarnaär bl.a. de höga upplåtelsepriserna, den osäkra framtiden för andelssystemetoch det begränsade antalet ägare till varje hus. Undersökningar visar enligtlänsstyrelsen att andelshus ägs av dem som har hög inkomst, egen villa och egetfritidshus på annat håll. i finner att andelsägdafritidshus förefaller innebära ett högre utnyttjande än enskilt ägdafritidshus. Styrelsen anser emellertid ändå att bebyggelseformen kanifrågasättas i områden med mycket begränsade utrymmen för det rörligafriluftslivet. pekar också på att konkurtensförhållandena mellanstugbyar och andelshus inte är hell jämförbara på gmnd av skattesystemetskonstruktion. i anser alt andelssystemelsutveckling inom de primära rekreationsområdena är tveksam ur såvälrekreations- som närings- och regionalpolitisk synvinkel. Systemet böremellertid enligt kunna ac- 1980/81:183 ' cepterassom en finansieringskälla för turistnäringens utveckling. anseraU andelshus inte är likvärdiga med ulhyrningsstugor ur rekreationspolitisksynvinkel. Närdet gäller stugor för uthyrning finns en del kommentarer. iSödermanlands län anser aU samhällsägda stugbyar för korttids-uthyming är etllämpligt alternativ lill det vanliga fritidsboendet. Lundstinget i länmenar atl i länet bör, med hänsyn lill närheten till tätorter, fritidsboendetstyras över mot fritidshus för korttidsuthyrning, gäma som ett stöd förjordbruksnäringen. HSB menar aU det är fel atl kategoriskt förorda enbebyggelse i form av exempelvis stugbyar för uthyrning utan att samtidigtöverväga hur en sådan bebyggelseform ska kunna göras ekonomiskt bärkraftig. Detär enligt HSB inte heller fillfredsställande utreu att det ur kommunalsynpunkt skulle vara fördelaktigare med den typen av turism än enfritidsbebyggelse av mera traditionell karaktär. Ett20-tal remissinstanser tar upp behovet av statligt stöd fill olika slagsrekreationsanläggningar. I många fall anser man att bristen på statligainsatser är orsaken till svårighetema att genomföra riksplaneringens syften.Chalmers tekniska högskola anser att statligt stöd för uthyrningsstugor är ettviktigt led i styrningen av utvecklingen i områden för rörligt friluftsliv.Statens naturvårdsverk konstaterar att de planeringsåtgärder som vidtagits vadgäller fritidsbebyggelse inte har räckt till för att åstadkomma de alternativsom fömtsätts i form av stugbyar och motsvarande enkla anläggningar förövernattning. Framför allt är enligt verket finansieringsfrågan i stort settolöst, en fråga som staten har huvudansvaret för. turistrådkonstaterar att det statliga stödet till anläggningar för frifidsboende ochrekreation är otillräckligt. Ett ökat stöd skulle enligt turistrådet både gagnaturismen och ge en bättre hushållning med mark och vatten. iÖstergötlands län konstaterar att ett omfattande utrednings- ochplaneringsarbete har genomförts av berörda kommuner och av , menatt inga konkreta genomförandeåtgärder realiserats. De sociala målen -rekreation för alla till en rimlig kostnad - är enligt länsstyrelsenfortfarande avlägsna. Kraftigt ökade stafliga insatser är enligt länsstyrelsenhelt nödvändigt, inte bara för planering utan även för konkreta projekt.Länsstyrelsen i anser att det är bristerna i denstaUiga stödpolitiken som är orsak fill att de rekreationspoli-fiska målen ejhar kunnat förverkligas. menar aU kommunemas ansvar är att iförsta hand göra attraktiva områden tillgängliga för det rörliga friluftslivet.Anläggningarnas och boendeutbudets typ och standard bör vad gäller de socialaaspekterna påverkas genom bidragspolitiken, anser . Utredningenom den stathga rekreations- och turistpolitiken framhåller att utredningenstuderar och utvärderar olika stödformer. i länanser atl riksplaneringens riktlinjer saknar betydelse så länge resurser saknasför utbyggnad av alternativa former för frifidsboende. Prop.1980/81:183 164 att det på en del håll inte längre upplevs sommeningsfullt atl planera för boendeformer för vilka finansieringsresurser intefinns. anser att stödel lill turismen måste förbättras och intekoncentreras lill få utvalda områden. kommun anser atl ökat statligtstöd för genomförande torde krävas för att planeringen för turism ochfriluftsliv ska bli realistisk och meningsfull. 9.5 Övriga frågor vad beträffar fritidsboende Problem i samband med ändring av bostäders användning hartagits upp i en del yttranden. Framförallt gäller det permanentbosältningen ifritidshus. i Kristianstuds län konstaterar att flerakommuner i länet har försökt att motverka permanent bosättning ifritidsbebyggelseområden genom att begränsa tilläten byggnadsyla. Metoden ärenligt inle tillfredsställande. anser alt enfömtsättning för ell kommunalt engagemang i planering för fritidsbebyggelse äratt användningen för fritidsbruk kan garanteras. Fritidsbebyggelsen fär enliglkommunen inte genom permanentning övergå till en oplanerad bostadsmarknad medbyggnader av lägre teknisk standard och med dålig service. Vaggerydskommun har liknande synpunkter, och anser att för atl inte äventyragenomförandet av ett ökal fritidshusbyggande är det nödvändigl att få ökademöjligheter att styra frilidsboendel. Möjligheterna alt styra permanentbosättning i fritidshus anser kommunen som en viklig fråga. kommunmienar att permanenlningen är ett problem som alltmer har tilltagit iomfattning. Kommunen anser att det från många synpunkter är angelägel atl kunnabegränsa permanentboendet i rena fritidsområden. anser att denekonomiska belastningen på gmnd av skyldigheten att hålla social och tekniskservice kan bli slor vid permanentning av fritidsbebyggelsen. Särskilt gällerdetla i skärgården. Kommunen efteriyser åtgärder för alt styra utvecklingen. Vad gäller den omvända frågan, övergång från permanentboende till boende , framhåller atl prisernapå bostäder längs Bohus- och drivs upp av frilidshusköpare päsådant sätt att det blir svårt för de bofasta atl stanna kvar i skärgården. Debofasta bör därför ges företräde till bostäderna i skärgården. Åre kommunhävdar att övergången från permanenlbostäder lill fritidshus är ell allvarligtproblem i attraktiva turistområden. 1 några yttranden har man tagil upp VA-frågan som ettproblem i samband med fritidsbebyggelse. anser attdagens VA-slandard hos fritidsbebyggelsen kan leda till avsevärda störningar ominte hårda krav slälls pä den tekniska utformningen. Fritidsbebyggelsen bördärför utformas med så slutna system som möjligt. Nämnden framhåller särskiltfjällvattnen som känsliga för vattenföroreningar. Prop.1980/81:183 165 myckel små föroreningar kan förstöra fjällvattnen bordevattenutsläpp enligt nämnden helt förhindras och icke vattenburna metoderanvändas. kommun hävdar att VA-frågornas lösning är elt stort problemsärskilt vid exploatering för fritidsbebyggelse. Vattenbrist är redannu etl stort problem vid kusten. Avloppsfrågornas lösning blir enligl kommunenofta mycket dyrare på gmnd av de restriktioner som ligger pä recipienterna.Kommunen nämner Gullmarn som exempel. Lundstinget i Uppsula län omtalar atl vidnorra begränsas möjlighelerna till störte koncentrationer avfritidshus av brist på sötvatten. Etl par remissinstanser diskuterar kunskapsunderlaget.Länsstyrelsen i tar upp lantmäteriverkets inventeringar avfritidsbebyggelsen, och kritiserar definitionen av strandnära bebyggelse.Länsstyrelsen vill att definitionen endasi ska omfatta bebyggelse närmarestranden än 300m. Vidare framhålls att utvecklingen i de geografiskariktlinjeområdena bör följas upp särskilt, samt att resultat av inventeringarnaborde redovisas på planeringskartan för överskådlighetens skull. Statistiskacentralbyrån framhåller att samordningen mellan folk- och bostadsräkningen 1980och den allmänna fastighetstaxeringen 1981 kan väntas ge bättre fömtsättningarän tidigare när det gäller att skilja permanenthus från fritidshus vidklassificeringstidpunkten.