prop · G40313 · 1980-12-31 00:00:00 — Socialstyrelsenbeklagar att det f.n. Inte synes föreligga ekonomiska 1980/81:13 235 möjligheteratt Införa medborgarvittnen i hela landet. Styrelsen anser liksom utredningenatt verksamheten 1 på försök bör utvidgas till ytterligare någrapolisdistrikt och att staten står för kostnaderna. SIVärpositivt inställt fill förslaget. Enligt bör utlänningsärenden omfattas avförsöksverksamheten 1 sådan utsträckning att den av utredningen fömtskickadeutvärderingen av verksamheten blir möjlig att göra även beträffande sådanaärenden. I första hand bör medborgarvittnen närvara i avlägsnandeärenden ochandra ärenden, där det åberopas politiska skäl. Det är önskvärt att medborgarvittnenprövas 1 olika situationer, således även vid avvisningar redan vid gränsen.Vid utvärderingen av försöksverksamheten bör Intervjuer göras även med dehörda och inte enbart med allmänheten, polisen och medborgarvittnena. Vid denenda polismyndighet vid vilken medborgarvittnen förekommit synes dettainte ha bidragit till att stärka utlänningars förtroende för polisenshandläggning av utlänningsärenden. När det gäller kvalifikationsvillkoren förval till medborgarvittne anser inte att det finns skäl att upprätthålla ettkrav på svenskt medborgarskap. Därvid erinras om att Invandrare, som varitkyrkobokförda 1 , har rösträtt i och är valbara vid kommunala,landstingskommunala och kyrkliga val. understryker att uppdraget att vara medborgarvittnebör cirkulera bland ett så stort antal människor som möjligt. Medborgarvittnenasopartiska funktion kan annars komma att sättas 1 fräga. Syftet kan naturligtvisnås genom en inte alltför lång mandatperiod men även genom att ett stort antal medborgarvittnenförordnas . Endastett par länsstyrelser uttalar sig direkt till förmån för ett införande av medborgarvittnen.Länsstyrelsen i (majoriteten) är å andra sidan denenda länsstyrelse, som helt avstyrker införande av medborgarvittnen och inteheller finner skäl för någon försöksverksamhet. Länsstyrelserna i Jönköpingsoch i anser det 1 vart fall f.n. inte finnas behov av medborgarvittnen1 resp. län. Det stora flertalet länsstyrelser uttalar tvekan inför behovet ochvärdet av medborgarvittnen men vill Inte motsätta sig en försöksverksamhet ienlighet med utredningens förslag. Tveksamheten föranleds bl.a. av de högakostnaderna som ett fulll utbyggt system skulle medföra. Ofta säger man sigavstå från att ta principiell ställning till frågan i avbidan på en utvärderingav den föreslagna försöksverksamheten. Länsstyrelseni år tveksam om tillräckliga skäl finns för att införa medborgarvittnenmen finner det värdefullt med en vidgad försöksverksamhet. För att systemetefter utvärderingen skall genomföras bör emellertid fordras att väsentligafördelar erhålls och att systemet inte blir orimligt betungande för den löpandeverksamheten. Det förtjänar enligt påpekas att offentligförsvarare 1 brottmål delvis tillgodoser samma syfte som medborgarvittnen. Länsstyrelseni framhåller att systemet med medborgarvittnen kom tillunder förhållanden som inte är jämförbara med dagsläget. Insynen 1polisverksamheten har breddats i flera hänseenden. Medborgarvittnen finnsendast 1 . Det torde Inte kunna hävdas att man genom förekomsten av medborgarvittnen1 har uppnått effekter som ej är för handen 1 landets övriga polisdistrikt.Nuvarande allmänna system för insyn 1 verksamheten förefaller vara Ullfyllest.Man bör även beakta de effekter som det fördjupade medborgarinflytandet enligtutredningens förslag kan förväntas medfö- 1980/81:13 236 raom det genomförs. Mot den bakgrunden finns det knappast anledning att f.n.föreslå en kostbar försöksverksamhet på andra håll i landet. Fem ledamöter avlänsstyrelsen är skiljaktiga och tillstyrker utredningens förslag. Enligtlänsstyrelsen i län kan ett system med medborgarvittnen möjligenuppfattas som ett misstroende mot poliskåren. Det är förenat med storakostnader och kan med polisdistriktens skiftande struktur även i övrigt varasvårt att administrera. Å andra sidan talar erfarenheterna från föratt förtroendet för polisen från allmänhetens sida skulle öka och att antaletanmälningar mot polismän för påstådda övergrepp vid frihetsberövanden skulleminska. anser att övervägande skäl talar för ett system med medborgarvittnen.Länsstyrelsen delar uppfattningen att kommunalt huvudmannaskap bäst tillgodoserönskemålet om objektivitet och tillstyrker en försöksverksamhet 1 stort enligtutredningens förslag. vill särskilt understryka vikten av attvittnenas insyn omfattar frihetsberövanden och andra ingripanden avtvångskaraktär. Länsstyrelseni län är tveksam till värdet av medborgarvittnen, inte minst urkostnadssynpunkt. Den föreslagna försöksverksamheten tillstyrks emellertid.Den bör i första hand ske vid personintagen. Enligtlänsstyrelsen i är inställningen till medborgarvittnen inompolisen 1 stor utsträckning negativ. Orsaken härtill synes framför allt varadels att systemet uppfattas som ett misstroende mot polisen och dels attkostnaderna 1 prisnivå ca 25 milj. kr. kommer att belasta polisensordinarie kostnadsram, vilket skulle medföra en motsvarande inskränkning 1annan verksamhet. anser att stor hänsyn måste tas till dennainställning Inom polisen. Efter att ha övervägt samtliga omständigheter finnerlänsstyrelsen dock på de av utredningen åberopade gmnderna att det finns skälatt låta ett slutligt ställningstagande i frågan föregås av en utbyggdförsöksverksamhet. Länsstyrelseni delar utredningens uppfattning alt det är tveksamt omrättssäkerhetsskäl utgör ett tillräckligt motiv för ett system med medborgarvittnen.Vad gäller frågan om behovet av ökad insyn och kontroll konstaterarlänsstyrelsen att utredningens olika förslag 1 övrigt pä flera punkter bl.a.genom ett stärkt förtroendemannainflytande är ägnat att tillgodose likartadesyften. Således kan polisstyrelseledamöterna genom att följa verksamheten 1olika sammanhang fylla den eftersträvade funktionen. Polisverksamheten tillhörde samhällsfunktioner som 1 likhet med t.ex. sjukvården och räddningstjänstenmåste kunna fungera snabbt och effektivt. Härpå måste medborgarna 1 samhälletanses ha berättigade krav. Polisverksamheten är omgärdad av ett flertalkontroll- och tillsynsfunktioner, såvitt kan bedöma kanske merän någon annan samhällsverksamhet. Vid bedömningen av behovet av ytterligarekontroll- och tillsynsbefogenheter måste enligt mening särskildhänsyn las till de grundläggande krav som ställs på verksamheten, dvs. Ytterligare kontrollsystem får således inte verka tyngande påverksamheten eller av myndighetens funktionärer uppfattas som "övervakare"med de risker för en inte önskvärd passivitet som detta kan medföra. Mycketstarka skäl bör således kunna redovisas för att motivera ett generellt utbyggtsystem av medborgarvittnen inom polisverk- 1980/81:13 237 samheten.De avsevärda kostnader som ett sådant system kan beräknas dra talar ocksåhärför. Även om vill uttala viss tveksamhet till utredningensbedömning av värdet av medborgarvittnen tillstyrker enförsöksverksamhet 1 begränsad omfattning. Avkommunerna redovisar ett tjugotal en principiellt positiv inställning till ettInförande av medborgarvittnen. Endast någon enstaka kommun motsätter sig medborgarvittnenöver huvud taget, medan man på andra håll är tveksam till värdet och behovet avmedborgarvittnen, särskilt sett i ljuset av kostnadsaspekten. Ett fyrtiotalkommuner tillstyrker förslaget om försöksverksamhet, en del av dem dock medvissa förbehåll 1 fråga om huvudmannaskapet och finansieringen. Några kommuneranser försöksverksamhet obehövlig med hänvisning till den mångårigaverksamheten 1 . Deflesta polisstyrelser avstyrker eller anför mer eller mindre starkabetänkligheter mot förslaget om medborgarvittnen. Omkring 25 polisstyrelseranser att man inte bör införa medborgarvittnen och inte heller anordna någonförsöksverksamhet. Ungefär lika många polisstyrelser gör olika Invändningar mottanken på medborgarvittnen utan att ställa sig helt avvisande. I denna senaregrupp har man som regel Ingenfing emot att det anordnas försöksverksamhet.Omkring 35 polisstyrelser biträder utredningens förslag om utvidgadförsöksverksamhet med medborgarvittnen. Depolisstyrelser som är positivt Inställda till förslaget om medborgarvittnenanknyter som regel till de skäl som utredningen har åberopat. Till de positivtinställda hör polisstyrelserna i och . Polisstyrelsen 1 (majoriteten) förklarar sig ha goda erfarenheter av medborgarvittnena ochtillstyrker försöksverksamheten. Polisstyrelsen 1 omtalar attförsöksverksamhet med medborgarvittnen pågår inom distriktet sedan mars 1979med kommun som huvudman. Medborgarvittnena är tio till antalet och harutsetts på samma sätt som nämndemän. De tjänstgör dels som förhörsvittnen vidförundersökning 1 brottmål, dels vid övervakningssektionen med sikte främst påatt följa intagningen på pollsstaUonen av personer som har berövats friheten.Någon utvärdering av försöksverksamheten har inte gjorts. Polisstyrelsen haringa principiella invändningar mot medborgarvittnen och anser det naturligt attdistriktet kommer 1 fråga vid eventuella beslut om försöksverksamhet. Ävenandra polisstyrelser uttalar önskemål om att komma i fråga som försöksdistrikt. Ävenmed beaktande av de övervägande positiva uttalandena från Göteborgspolisdistrikt ställer sig polisstyrelsen i mycket tveksam till behovet avatt införa medborgarvittnen inom samtliga distrikt. Skulle medborgarvittneninföras inom mindre distrikt skulle dessa mycket blir nära bekanta med depolismän/förhörsledare som finns inom distriktet, och därför skulle ävenvittnenas trovärdighet snart komma att Ifrågasättas. Det går nämligen inte attse bort ifrån det faktum att tanken med medborgarvittnen i första hand syftar fillatt kontrollera och övervaka polisens handlande. Allt annat måste vara avunderordnad betydelse. De kontrollåtgärder som redan finns Inbyggda 1 detsvenska rättsväsendet måste anses på ett fullt betryggande sätt täcka behovetav rättssäkerhet såväl för omhändertagna och förhörda som för polispersonalen.Vidare ställer sig institutet med medborgarvittnen mycket kostnadskrävande,och det finns många andra områden som bättre behöver resurserna. 1980/81:13 238 Polisstyrelseni ifrågasätter myckel starkt om ett system med medborgarvittnenbehöver införas allmänt. Värnet om den enskildes rättssäkerhet får redan nuanses väl tillgodosett. Vidare förhåller det sig utan tvivel så att polisen istort uppträder med oväld och måste betecknas som en oförvitlig yrkeskår. Inteheller de övriga skälen, förutom rättssäkerhetsintresset, som i olikasammanhang åberopats som skäl för ett system med medborgarvittnen finnerpolisstyrelsen tillräckliga för en reform. Vidare måste kostnadsaspektenbeaktas. Polisstyrelsen motsätter sig alltså ett allmänt system med medborgarvittnen.Om så anses erforderligt bör 1 stället undersökas om inte de förtroendevalda 1polisstyrelsen kan ges utökade befogenheter och önskade möjligheter till insynpå detta område. Ävenpolisstyrelsen i år tveksam till förslaget. Det synes polisstyrelsenrimligt att kommunerna tar ställning till om man vill ha medborgarvittneneller inte och att kommunerna, om de i likhet med önskar ha medborgarvittnen,står för kostnaden. Om statsbidrag skall utgå till kommunerna och kostnadenredan nu beräknas uppgå till 25 milj. kr , kommer summan att belasta detanslag som utgår till det allmänna rättsväsendet. Man är då skyldig att frågasig om pengarna inte till rättsväsendets gagn kunde användas bättre. Polisstyrelseni avstyrker förslaget om medborgarvittnen. Som utredningen funnit ärmedborgarvittnena ytterst avsedda att utgöra en kontroll av polisen. Med den numångåriga insyn i polisverksamheten som polisstyrelsen har i detta distrikt kanbestämt uttalas att behovet av ett sådant kontrollorgan aldrig ens förts upptill diskussion i styrelsen vare sig på initiativ av ledamöterna eller på grundav önskemål från allmänheten. I mindre samhällen fungerar 1 praktiken en medborgarinsynoch vetskap om vad som förekommer vid polisen, som naturligtvis inte finns 1storstäderna. Frågan är därför inte av intresse för polisstyrelsen.Polisstyrelsen anser att de minst 2125 milj. kr., som reformen beräknas kommaatt kosta, kan användas på betydligt bättre sätt och på områden, därdokumenterade behov finns, som inte har kunnat tillgodoses. Nyttanav medborgarvittnen är enligt polisstyrelsen i övervärderad. Påett område finner emellertid polisstyrelsen medborgarvittnen vara värdefulla.Kritik har riktats mot att polisen utreder även anmälningar mot polismän. Föratt ge erforderlig insyn kan polisstyrelsen tänka sig att man vid dessautredningar har fillgång till medborgarvittnen. Ävenpolisstyrelsen i avstyrker Införandet av medborgarvittnen eftersom detredan i dag finns organ väl lämpade att utöva insyn och kontroll ipolisarbetet. Det bedöms bättre att satsa de ekonomiska resurser, som ettinförande av medborgarvittnen skulle medföra, på de politiskt valdapolisstyrelseledamöterna. Dessa kan då i större utsträckning få möjlighet attsätta sig in i och följa polisverksamheten. Insynen i arbetet skulle härigenomytterligare stärkas. Polisstyrelseni (majoriteten) anser det onödigt att bygga ut ett system med medborgarvittneneftersom något reellt behov inte föreligger f.n. Den hörde kan i de flestafallen ha ett "eget" vittne närvarande vid förhöret om han så önskar.Detta vittne kan vara någon anhörig, god vän eller praktiskt taget vem somhelst. Den hörde har vidare möjlighet att ha en advokat närvarande. 1980/81:13 239 Polisstyrelseni tiUstyrker förslaget med hänvisning till att medborgarvittnen kankomma att utgöra en kontaktyta polis allmänhet. En sådan insyn ökarallmänhetens förståelse för polisarbetet och bidrar till bättre relationer.Budgetmässigt får det emellertid ej innebära att annan polisverksamhetInskränks. Polisstyrelseni tar klart avstånd från Införandet av medborgarvittnen. Man kan inteutesluta att efter viss tjänstgöringstid vittnenas trovärdighet kommer attIfrågasättas från de håll där man är särskilt kritisk mot polisverksamheten.Rent praktiskt torde besvärligheter uppstå i mindre polisdistrikt där behov avvittnen icke föreligger dygnet runt utan personalfrågan måste lösas medberedskapstjänst. Frågan ställer sig om man skall avvakta med brådskande ochbesvärliga tjänsteuppgifter till dess ett vittne hinner anlända. Dekontrollerande uppgifterna bör istället åvila polisstyrelsens ledamöter genom sfickprovsvlsabesök. Enligtpolisstyrelsen i måste förslag om att Införa medborgarvittnen logisktbottna i den förutsättningen, att polisen ej bedriver sin verksamhet på ettkorrekt sätt utan till men för den enskildes rättssäkerhet. Detta kan givetviskännas kränkande för en ansvarskännande yrkeskår, som enligt utfördaenkätundersökningar åtnjuter allmänhetens fulla förtroende. Såvitt är käntsaknas anledning anta att polisen skulle bedriva sin verksamhet på ettolagligt eller olämpligt sätt 1 sådan omfattning, att behov av ett särskiltInsynsorgan utöver de redan befintliga skulle föreligga. En risk som enligtpolisstyrelsen bör belysas är, att systemets tillämpning 1 ett mindre distriktskulle kunna Innebära obehag för den enskilde. I de små samhällena ärpersonkännedomen stor mellan Invånarna. Möjligheten att det föreligger någonrelation mellan medbor-garvlttnet och den misstänkte är här uppenbar. Slutligenvill styrelsen även peka på de stora kostnader som systemet skulle komma attinnebära för samhället. Systemet med medborgarvittnenanser polisstyrelsen i obehövligt i mindre och medelstora distrikt,där polis och allmänhet dagligdags umgås på ett mera personligt ochförtroendefullt sätt än i de stora distrikten. I hari vart fall inte förekommit behov av medborgarvittnen. Frågan om medborgarvittnenhar tidigare diskuterats 1 polisstyrelsen i , varvid de förtroendevaldahar ombetts att verka för att frågan utreds inom kommunstyrelsen.Polisstyrelsen avsåg då medborgarvittnen vid ordningsavdelningens arresfintag.För kriminalavdelningens del finns Inget uttalat behov av medborgarvittnen vidförhör. Däremot torde de kunna fylla en viktig funktion 1 samband medhämtningar och husrannsakningar. De positiva synpunkter som ligger iförslaget, men som synes ha omvärderats på vissa håll, bör åtminstoneleda till en försöksverksamhet i mindre omfattning. Frågan om tystnadspliktmåste emellertid lösas innan försöksverksamheten sätts Igång. Med hänvisning till sitttidigare yttrande över betänkandet (SOU 1975:20) Särskilda regler förhandläggning av anmälan mot polisman tillstyrker landstingsförbundet utredningensförslag om försöksverksamhet med medborgarvittnen. Den föreslagnaförsöksperiodens längd torde vara tillräcklig då redan grundläggandeerfarenheter finns från verksamheten i . Det är vikfigt attlandsortsdistrikten väljs så att de belyser problematiken med olika distriktsstorlek såväl vad avser yta som folkmängd. Förbundet fömtsätter att allakostnader 1 1980/81:13 240 sambandmed försöksverksamheten bekostas av staten. På samma sätt förutsätter förbundetatt staten, vid ett eventuellt framtida beslut om inrättande av medborgarvittnen,via t.ex. statsbidrag kommer att stå för kostnaderna. Det är viktigt att medborgarvittnenaav allmänheten uppfattas som dess representanter och inte polisens eller någonannan myndighets. Av bl.a. denna orsak anser förbundet att valen av medborgarvittnenskall ske på regional nivå. För polisdistrikt som omfattar flera kommuner kanlandstinget utgöra lämplig valkorporafion. tillstyrker utredningens förslag om enförsöksverksamhet 1 några olika stora polisdistrikt innan slutlig ställningtas i frågan. EnligtSACO/SR har frågan om medborgarvittnen framstått som klart kontroversiell 1debatten kring utredningen. Polisen är redan kontrollerad 1 sin verksamhet påolika sätt. Personalen kan lätt uppfatta det föreslagna institutet som ettuttryck för misstroende. Betydligt färre Insyns- och kontrollfunktioner finnsgentemot andra någorlunda jämförbara offentliga organ. Behov av medborgarvittnenkan emellertid föreligga vid de större arrestlntagen. Där kan deras närvarovara av värde både för de Intagna och för polispersonalen. Många disciplinutredningarmol polismän skulle underlättas genom en sådan tillgång till opartiska vittnen.SACO/SR, som inte vill motsätta sig den föreslagna försöksverksamheten, anseratt denna bör bli föremål för en mycket noggrann utvärdering, bl.a. för attutröna om det verkligen är försvarbart ur kostnadssynpunkt med ett system av medborgarvittnen.Det bör också utredas om medborgarvittnen kan anses påkallade 1 små polisdistriktdär integritetsaspekterna gör sig särskilt gällande. LOtillstyrker den föreslagna försöksverksamheten. Enligtvad TCO erfarit finns bland polispersonalen en utbredd motvilja mot en ökadanvändning av medborgarvittnen. De noggranna bestämmelser som finns för hurförhör skall genomföras anses utgöra tillräckligt skydd för att förhindramissförhållanden. Därutöver anses det utökade lekmannainflytandet 1 desärskilda polisstyrelserna utgöra ytterligare en garanfi för korrekt behandlingav dem som omhändertas av polisen. Vidare framhålls från polispersonalens sidaatt ingen annan grupp arbetstagare har att räkna med att i sin tjänst utsättasför en kontroll liknande den som skulle ske om systemet med medborgarvittnenblev mer allmänt förekommande. Enligt TCO :s mening bör den här redovisadeinställningen hos polispersonalen inte lämnas utan beaktande. TCO anser all ellsystem med medborgarvittnen enligt utredningens förslag skulle ge endastmarginella effekter för rättstryggheten och för skyddet för polismännen motobefogade anmälningar och påståenden om övergrepp eller andra fel 1 tjänsten.TCO anser det emellertid väsentligt att dessa ömsesidiga trygghetsfrågor får engodtagbar lösning. En översyn av gällande regler och tillämpningen av dessabeträffande närvaro vid förhör av försvarsadvokat eller förhörsvittne kan varamotiverad. Ett annat sätt att öka tryggheten kan vara att vid förhör avmisstänkta personer regelmässigt använda bandupptagning. I det helt övervägandeantalet fall har man anledning att räkna med att den misstänkte inte harinvändningar mot det sätt på vilket förhören genomförts. Om det å andra sidangörs gällande att förhören inte genomförts på ett korrekt sätt, kan vad somförekommit lätt kontrolleras. Ljudbandet eller utskrift därav kan också, om såönskas, ställas till förfogande för Prop.1980/81:13 241 densom skall lämna juridiskt biträde åt den som förhörts. Mot denna bakgrund anserTCO att frågan om tryggheten för personer, som blir föremål förpolisingripanden, liksom för polismännen mot oberättigade anmälningar omövergrepp eller andra fel 1 tjänsteutövningen måste utredas ytterligare. Härvidbör alternativa förslag till medborgarvittnes-Instltutionen tas fram. Svenska polisförbundetavstyrker förslaget. Förbundet erinrar om den insyn i polisverksamheten som finns på olika nivåer genom förtroendemannainflytandet. Utredningensförslag om ett faktiskt inflytande och medansvar i polisverksamheten innebäratt de enskilda polisstyrelseledamöterna i betydande utsträckning måste följapolisens arbete på fältet för att få Insikt om problemen i det praktiskapolisarbetet. Härigenom får de den insyn och kontroll 1 polisverksamheten somutredningen genom sitt förslag med medborgarvittnen vill åstadkomma. Dessutommåste Insynen genom medborgarvittnen av ekonomiska och praktiska skäl blimarginell 1 förhållande till mängden av polisingripanden. De urrättssäkerhetssynpunkt diskuterade Inslagen uppträder i regel Inte påpolisstationen utan ute på de platser där polisingripandet sker och därfungerar den breda allmänheten som spontana medborgarvittnen. Om förslaget med medborgarvittnenskulle förverkligas måste annan verksamhet inom polisområdet motsvarande enkostnad av ca 25 milj. kr. 1 prisnivå prioriteras bort för att geutrymme åt medborgarvittnen. Detta kan inte accepteras. Polisförbundetframhåller vidare att man vid avgörande huruvida förhörsvittne skall närvaravid förhör måste ta största möjliga hänsyn till den hördes egen Inställning. Enunderlåtenhet därvidlag skulle medföra stora kontaktsvårigheter och omöjliggöraett ömsesidigt förtroende mellan den hörde och förhörsledaren, vilket na- . turligtvisskulle vara till stort men för fömndersökningen. Erfarenhetsmässigt kan sägasatt ett stort antal uppskattningsvis av de som hörs sommisstänkta för brott inte önskar närvaro av förhörsvittne. Detta gäller framförallt återfallsförbrytare. För att få klarhet 1 detta avseende bör lämpligen enundersökning och utvärdering av verksamheten 1 ske. Grundprincipen äratt alla som har ett legalt Intresse av en verksamhet också skall ha naturligakanaler för insyn och inflytande. uppfattning är attinflytandet 1 polisverksamheten bäst kan tillgodoses genom de förtroendevaldaoch att det inte föreligger något behov av ett ytterligare Insynsled 1 form av medborgarvittnen. FöreningenSveriges länspolischefer vill ifrågasätta om del verkligen behövs ett systemmed medborgarvittnen. De fördelar, som eventuellt står att vinna, övervägerinte de höga kostnader som ett utbyggt system skulle medföra. Till detta kommeratt kravet på medborgarvittnen lätt kan uppfattas som ett misstroende motpoliskåren. Föreningen vill dock inte motsätta sig föreslagenförsöksverksamhet. FöreningenSverigespolischeferhar inte gjort någon erinran mot utredningens förslag 1denna del. Detsamma gäller Föreningen . anser att man kan göra stora förtjänster dels pårättssäkerhetens område och dels genom ett ökat förtroende från allmänhetengenom medborgarvittnen och föreslår att man inför ett system medsådana. 16 1980/81. Prop.1980/81:13 242 träderutredningens förslag om försöksverksamhet med medborgarvittnen.Socialdemokratiska kvinnoförbundet framhåller att den reservant, som önskarInföra medborgarvittnen över hela landet, inte har beaktatdubbelsidigheten i vittnenas uppgifter.