prop · G403201 · 1980-12-31 00:00:00 — SAK: vill SAK göra enjämförelse med kriminalvårdsanstalternas frigivningspermissioner enligt 33 § KvaL.Under dessa permissioner är den intagne regelmässigt utsatt för kontroll ochhar föreskrifter om daglig kontakt med företrädare för kriminalvården,lek-mannaövervakare eller andra konktmän, exempelvis vid arbetsförmedlingarna.Erfarenheten visar all dessa frigivningspermitienter ofla oklanderligt skött deföreskrivna kontakterna , medan de varit engagerade iomfattande brottslig verksamhel i de gamla gängen. SAK ifrågasätter om föreslagen tillsyn kan bli ettmeningsfullt substitut till häktning. Sannolikt kommer det i flertalet fallinnebära risker för fortsatt brottslig verksamhet, särskilt vad gällernarkotikaberoende misstänkta. SAK avstyrker därför förslaget om tillsyn. Med anledning av vad ovan framförts får SAK avstyrkautredningens förslag belräffande tillsyn och dess variant tillsynshem ochistället föreslå att ett annat institut, nämligen villkoriig häktning, införssom ell alternativ till häktning. Parentetiskt vill SAK till slut påtala risken för atlbegreppsförvirring kan uppslå vid valel av ordet tillsyn. föreslår man påföljden tillsynsdom och inomkriminalvården finns befattningen tillsynsman etablerad . LO: För sådana som på sannolika skäl är misstänkta förmindre allvarliga brott bör enligt LOs uppfattning ett sådanttillsynsinstrument införas. Det föreslagna systemet torde kunna fungera väl fördenna grupp särskilt som det är utformat med ett häkningshot i fall denmisstänkte inte uppfyller kravet på tillgänglighet. SF: har funnit utredningensförslag till nytt tvångsmedel värt alt genomföra i vissa fall. För sådana sompå sannolika skäl är misstänkta för lindrigare brott och vilka inte förulsällesfortsätta sin brottsliga verksamhet bör etl tillsynsinstrument införasinnebärande atl den misstänkte är tillgänglig och plats. Förbundet fömtsätterdärvid att vederbörandes sociala situation beträffande bostad och anställningär tillfredsställande. Det föreslagna systemet torde kunna fungera väl fördenna grupp framför allt om det är utformat med etl häktningshot i fall att denmisstänkte inte uppfyller kravet på tillgänglighet. SACOISR:Förslaget om tillsyn kan däremot inte tillstyrkas. Det upplevs som enteoretisk konstruktion med överhängande risk för totalhaveri vid konfrontationmed verkligheten. Utredningen har en orealistisk föreställning om vad kortakontakter med en tillsynsman kan innebära både av kontroll och stöd. Även om enperson finns tillhands i sin bostad eller infinner sig hos tillsynsmannenvarje dag, är han fullt kapabel att bedriva brottslig verksamhet under dygnelsövriga timmar. Beskrivningen av tillsynen som "effektiv uppsikt" och"långtgående kontroU" som skall "syfta fill att förhindrafortsatt brottslighet" inger felaktiga förväntningar. Varje övervakare ochfrivårdare vet att det som möjligen kan verka brottsförebyggande i ettövervakningsförhållande är det långsiktiga pedagogiska arbetet med att påverkaden övervakades värderingar, självförtroende m.m. som man i gynnsamma fall kanuträtta via en god personlig relation samt de konkrela förändringar som kanåstadkommas i hans sociala förutsättningar. Även det senare fordrar godkontakt och tid för motivation och uppföljning. Tillsynsuppdragen kommer attbli tämligen kortvariga - åtal skall väckas inom en månad - vilket i och försig är bra, men bara ger tillfälle till ytkontakter. 9 Rikstlagen 1980/81. 1980/81:201 130 Kombinationen konlroll-hjälp har fåll kraftig slagsida i förslagel.Det är bra att ställa krav på den enskilde individen men dessa skall varaavpassade efter individens förmåga och ge utdelning genom atl han"lyckas". Krav, föreskrifter eller villkor som bara upplevs somsjälvändamål, trakasserier eller byråkratiskt krångel leder till passiviteteller sabotage. De erbjudanden om hjälp och stöd som tillsynsmannen skall gekommer på något sätt i dåligt sällskap med en sådan form för kontroll.Eftersom den kurativa kontakten är frivillig kommer den lätt bort medan denmisstänkte "under häktningshot" fullgör inställelsen hostillsynsmannen "var eller " eller sitter hemma förinspektion "". Genom att anmälningskyldighet skallanvändas då man tror all den misstänkte skall medverka, blir tillsyn allemativetför de som redan är negativt inställda till myndighelema eller har massivasociala problem. Utredningen säger heller ingenting om hur de misstänktastotala sociala situafion skall bli mindre broltsfrämjande. Den lilla sektor somen tillsynsman (övervakare, frivårdare) råder över spelar förmodligen rätt lilenroll. Bostadsbrist, segregation, brist på sysselsättningsmöjligheter, olust,tristess, flykt in i missbruk skapar nya brottslingar medan tillsynsmannen jagarde gamla. Tillsyn som alternativ till anhållande ler sig av angivnaskäl än mindre meningsfullt. - 1 stället för den olyckliga sammanblandning avnärvarokontroll och personlig relation som tillsyn utgör, bör man nöja sig medinstitutet anmälningsskyldighel, i vissa fall utvidgad till skyldighet att boi lillsynshem. Kriminalavdelningen(poUsdisirikt): Som altemativ till häktning föreslås tillsyn ochtillsynshem, som skulle handhavas av kriminalvården. Med kännedom om alt kriminalvårdsanstallernafungerar som narkotikacentraler och atl ej kanförhindra att en stor del av landets grova brottslingar ständigt befinner sigpå fri fot efter rymning eller underlåtenhet att inställa sig efter permissionmåste man hysa starka tvivel på att den föreslagna ordningen skulle fungera. SAK: I stället för de av utredningen föreslagnaalternativen till häktning vill SAK föreslå villkorlig häktning som skullekunna lillämpas för varje misstänkt vars sociala förhållanden - bostad, arbele,samhällsförankring etc - utgör skälig grund för etl mindre ingripandetvångsmedel än vad häktning innebär. Villkorlig häktning skulle kunna förenasmed föreskrifter såsom anmälningsplikt hos polismyndighet, reseförbud eller annalvillkor. Därest villkorligt häktad skulle bryta mol föreskrifterna ellerinnebörden i övrigt av den villkorliga häktningen skulle domstol på åklagarensbegäran kunna låta den villkorliga häktningen övergå i häktning. RÅ: Reglema om anmälningsskyldighet och reseförbud vidflyktfara (25 kap 2 § RB) bör därför på samma sätt som har föreslagilsbeträffande till-synsinsUtutet vid recidivrisk, begränsas lill brott vara kanfölja fängelse eller däröver. Härigenom vinner man dessutom denfördelen att anmälningsskyldighet och reseförbud klarare framstår som altemativlill anhållande (jfr 24 kap 3 § andra stycket RB). Överåklagaren i åklagardistrikt:Anmälningskyldighet på del sätt den utformats i betänkandet kan däremot vara ellaltemativ till häktning, där del kan befaras att den misstänkte undandrar sig lagföringgenom alt hålla sig undan vid delgivning, huvudförhandling m.m. 1980/81:201 131 Del finns emellertid anledning atl även i sistnämndaavseende ställa sig tveksam till den föreslagna anmälningsskyldigheten. Dellatvångsmedel kan användas vid brott, vara fängelse kan följa och är enligt vadsom anförts i belänkandel avsett alt användas beträffande personer, som ärsvåra alt anträffa på grund av sin livsföring. Vid överträdelse av anmälningsskyldighetenskall de anhållas eller häktas, om del inte är uppenbart att skäl därtill inteföreligger. Delta förslag ger vidsträckta möjligheter att anhålla och häktapersoner för brott, där tvångsmedel med nu gällande bestämmelser inte kankomma ifråga. Även om det är etl sort problem särskilt för domstolama meddelgivning och med lilllalade som underiäter atl inställa sig till förhandling,får man inte enbart se till lagföringens effektivitet. Ulredningen motiverar iandra sammanhang många av sina förslag med rättssäkerhet för den som misstänksför brott, men här lämnar förslaget stort utrymme för skönsmässig tillämpning. Länsåklugurmyndigheieni : Med hänsyn lill de obegränsade möjlighetema i del modema samhällelall snabbi förflytta sig, den bristfälliga resandekontrollen mellan de nordiskaländerna och brottslighetens rörliga karaktär kan jag icke dela utredningensuppfattning att anmälningskyldighet eller reseförbud är några effektiva altemativtill häktning då det verkligen föreligger flyktfara. Då det är tänkbart atlanmälningskyldighet och reseförbud på grund av särskilda förhållanden i vissafall kan länkas fylla samma funktion som häktning, harjag emellertid intet atterinra mot förslagel i denna del. Länsåklugurmyndigheien i : De föreslagna reglemaom anmälningsskyldighel och reseförbud kan i huvudsak accepteras, men de kanenligt min uppfattning ej f så stor betydelse såsom altemativ till anhållandeoch häktning som föresvävar utredningen. Sveu hovrätt: Hovrätten ifrågasätter om ej möjlighet altmeddela reseförbud enligt nu gällande regler, innebärande bland annat attföreskrift kan givas om förbud atl lämna viss ort inom riket, bör bibehållas.Det kan nämligen finnas ett visst behov t.ex. ur kontrollsynpunkt av alt kunnameddela dylik föreskrift och det är icke uteslutet, alt ett reseförbud i vissafall kan vara tillfyllest för att förebygga fortsatt brottslighet. Enligthovrättens mening bör de föreslagna tillsynsmännen kunna utnyttjas att i vissafall fullgöra kontroll enligt bestämmelsema om anmälningsskyldighet. Den nugällande valfriheten i fråga om föreskrift rörande sättet för fullgörande avanmälningskyldighet m.m. bör icke borttagas. Stockholmstingsrätt: Tingsrätten kan inte finna att den föreslagna ordningen skulleinnebära vare sig en förbättring eller försämring i förhållande till nuvarandeordning. Det kan visserligen med utredningen sägas, att själva förbudet attlämna anvisad vistelseort i flertalet fall saknar självständig betydelse ochatt därför skyldigheten atl regelbundet anmäla sig hos polisen bör vara denprimära förpliktelsen. Tingsrätten menar emellertid, atl även det motsattaförhållandet kan förekomma. Särskilt i de fall då den misstänkte lever underordnade sociala förhållanden kan det vara överflödigt att han fullgör anmålningskyldighetpå polisstation, medan det kan vara välbetänkt att han genom att åläggasreseförbud och fråntas sitt pass förhindras atl avvika utomlands. Tingsrättenvill därför föreslå atl reseförbud och anmälningsskyldighel skall kunna åläggasoberoende av varandra, sålunda var för sig eller tillsammans allt efter omständighetema. : Utredningen har inte redovisat någraövertygande skäl för att införa anmälningsskyldighet som elt särskilttvångsmedel. BRÅ: BRÅ tillstyrker förslagel om särskilt tvångsmedel vidflyktfara. 1980/81:201 132 s.k. anmälningsskyldighel, och att delta eventuellt skallkunna förenas med reseförbud om flykt utomlands kan befaras. Det är angeläget atlkontrollen av dessa tvångsmedel blir effektiv och att sanktioner omedelbartkan sättas in, om anmälningsskyldigheten inle fullgörs eller om misstankeframkommer att den misstänkte avser atl lämna landet. Det finns anledning att särskilluppmärksamma sådana ekonomiska brott som medfört stor för gämingsmannenoch där denna kan antas disponera över medel utomlands eller där det eljestföreligger speciell rymningsrisk. Anmälningsskyldighet med reseförbud är ettalternativt tvångsmedel som i sådana fall bör användas med viss försiktighet.I stället framstår häktning som nödvändigt från effeklivilelssynpunkl. Polisstyrelsen i Kurlshumns poUsdisirikt: Beträffandekombinationen an-mälningskyldighet-skyldighel all lämna ifrån sig pass vill polisslyrelsenendasi påpeka alt innehav av pass knappast är en förutsätlning för attkunna lämna landet, eftersom gränskontrollen i betydande grad eftersatts. Ruttegångsuiredningen:Den föreslagna nyordningen i fråga om anmälningsskyldighet och reseförbudsynes i huvudsak röra terminologiska frågor. Vi ser inget skäl att motsättaoss förslaget i denna del, men vill betona atl ingen inskränkning bör få ske imöjligheterna att ålägga en misstänkt reseförbud och omhänderta hans pass omdet föreligger fara för att han beger sig ur riket. I dettasammanhang bör uppmärksammas den möjlighet alt begränsa giltighetstiden av ettpass, när innehavaren är av rätlen ålagd reseförbud, somfn. finns enligl 14 8passkungörelsen (1940:471). Denna möjlighet lär i praktiken stundom utnyttjas bl.a.i samband med att åklagare lämnar dispens från reseförbud. Enligt förslagettill ny passlag (Ds Ju 1977:3) kan begränsning av passets giltighetstid intelängre ske i dessa fall. Om man vill sträva efter tvångsmedel, som inte är meringripande än som i det enskilda fallet är nödvändigl, kan del ifrågasättas ominte nuvarande regler i denna del bör behållas. Det bör i så fall också övervägasom man inte kan utvidga tillämpningsområdet tUl att avse även reseförbud, sommeddelats av åklagare. : Som altemativ till häktning vidflyktfara ersätts det nuvarande reseförbudet med anmälningsskyldighet och vidbehov förbud att utan tillstånd lämna rikel. Skillnaden är inte så stor och denföreslagna ordningen är kanske smidigare. Föreningen : Emol förslagel att ersättadel nuvarande reseförbudel med en anmälningskyldighet, vilken - om det kanbefaras att den misstänkte beger sig från riket - kan förenas med etluttryckligt reseförbud har föreningen intet att erinra. NorraNorrlandssektionen (Föreningen ): Utredningens förslag allersätta nuvarande reseförbud med anmälningsskyldighet hos polisen i normalfalletär enligt vår mening orealistiskt. Med hänsyn lill lättheten åtkomma pengar ochfalska pass samt misstänkta personers ökade benägenhet hålla sig undan tordeendast ett fåtal misstänkta sakna praktiska möjligheter att resa från hemorten.Att då slopa reseförbudet, .som fungerat tillfredsställande, måsteanses vara fel. Svenska poUsJÖrbundet:Det torde inte för utredningen vara helt främmande att det i dagens samhälleär mycket lätt att anskaffa falska pass och då speciellt för den grupp av människorsom gjort sig skyldiga till skattebrott och grova förmögenhetsbrotl. 1 nulägetmeddelas av åklagare/domstol mycket sällan reseförbud och vi finner ingenanledning att ändra på nuvarande normer. 1980/81:201 133 SACOISR: Förslaget om anmälningsskyldighet hos polisen somalternativ till häktning eller anhållande biträds. För flertalet misstänktamåste detta vara en acceptabel inskränkning i friheten. Försummelser börgivelvis beivras efter klara och enhetliga regler så att bestämmelsema förståsoch respekteras. Det är dock angeläget att eventuella anvisningar utformas såatt vederbörlig hänsyn kan tas till de anmälningsskyldigas arbetstider ochövriga speciella förhållanden då tider och frekvens fastställs. Man måste ocksåsträva efler enkla rutiner för dokumentation och rapportering så att inteinstitutet kommer att tyngas av en vidlyftig administration. 3.3 Häktning som sanktion RÅ: Slarka principiella skäl talar mot alt tillgripaanhållande och häktning som remedium (se 25 kap 10 § RB) mol försummelse avanmälningsplikt som har ålagts vid brott som enligl de grundläggande reglemainte kan föranleda straffprocessuellt frihetsberövande. Härtill kommer all detär angeläget alt tillgängliga resurser främst används för atl bekämpa den allvarligabrottsligheten. Motsvarande bör enligl min mening även gälla vid användningenav de straffprocessuella tvångsmedlen. Som jag har framhållit bör ävenutvidningen av straflöreläggandets tillämpningsområde beaktas. i : Enär ettåsidosättande av ålagd anmälningskyldighet eller reseförbud enligt förslagetmedför all den misstänkte skall anhållas eller häktas, villjagframhålla alt en alltför orealistisk tillämpning av dessa substitut förhäktning på grund av klientelels beskaffenhet i likhet med del föreslagnatillsynsinstitutet i värsta fall kan leda till en ökad brottslighet utan attleda till den motsedda minskningen i anlalel häktningar. i : Utredningen anser- utan logiskt samband med sin uppfattning atl recidivrisk icke skall utgöra häktningsgrundannat än i särskilt allvariiga fall - atl överträdelse av åliggande enligltillsynen kan föranleda anhållande eller häktning samt vid återfall i regelskall föranleda häktning. Resultatet blir att häktning kan komma att lillämpasför en relativt obetydlig överträdelse av föreskrift, faslän kort dessförinnanbeslutats atl häktning ej kunnat ske fören massiv brottslighet i förening med enredan tidigare dokumenterad återfallsbenägenhel. : Fortsatt brottslighet undertillsynstiden eller åsidosättande av föreskrift skall enligl utredningen ledatill häktning även om häktningsskäl i övrigt inle tillkommer. Utredningen anserdetla häktningshot utgöra "elt väsentligl inslag i tillsynen".Tingsrätten tror inte att häkl-ningshotet i de flesta fall har någonsjälvständig belydelse för den som frestas alt begå nya brott. I den månrisken för frihelsberövande påverkar handlandet, bör redan del för brottetföreskrivna fängelsestraffet verka avskräckande. Utredningens förslag om häktningshol som ett inslag itillsynen är emellertid också stötande för rättskänslan. Systemet innebär atten misstänkt, som överträder en föreskrift t.ex. om att vistas på en vissplats, skall kunna häktas även om det inte finns risk för fortsatt brottsligverksamhet. Häktningen kommer här att fungera såsom ett straff, som ofta måsteupplevas som orimligt hårt. Försöket all kvalificera häktningsgrunden genomangivande att vederbörande skall ha överträtt föreskrift "i väsenlligmån" leder inte till någon annan bedömning. Utredningen synes inte ha haftklart 1980/81:201 134 för sig vilka krav som man ställer på den misstänkte närinan begär att han - utan egentligt stöd från samhällets sida - skall sköta' sitt arbete, undvika att ta kontakt med "gänget"och annat sådanl som i någon form måste ingå i föreskriftema. RPS: Det framstår som i hög grad anmärkningsvärt attutredningen, som kritiserat påstått obefogade och onödiga frihetsberövanden,förordar häktning ulan att "normala" häktningsskälföreligger. Polisstyrelsen i poUsdisirikt: Jämlikt 25 kap 9§ respektive 10 8 förslaget må resp skall den som i vissa fall åsidosättertillsynsföreskrift resp anmälningsskyldighet anhållas eller häktas. Utredningensynes inle ha anvisat något medel för primärt frihetsberövande av dessapersoner. Erforderliga regler härom hade på lämpligf sätt bort skrivas in ilagtexten. Polisstyrelsen i polisdistrikt: Utredningen somtidigare kritiserat "obefogade och onödiga" frihetsberövandenförordar nu själv häktning utan att normala häktningsskäl föreligger. Enligtförslaget skulle man inte på grund av fara för fortsatt brottslig verksamhetkunna anhålla och häkta en person som vanemässigl begår förmögenhetsbrotl medanen person som står under tillsyn kan häktas om han överträder en föreskrift itillsynen. BRÅ: Utredningens förslag att den misstänkte i sådana fallomedelbart skall kunna tas i häkte är konsekvent. Troligen kommer dock en sådanåtgärd att ibland uppfattas som alltför drastisk. Man kan nämligen räkna medatt många som underkastas tillsyn lever under sådana förhållanden att de harsvårt alt följa kontrollföreskrifterna, t.ex. därför att de bara har tillfälligbostad, oregelbundna arbetstider, arbete som fömtsätter resor osv. Det kommer iså fall alltid att finnas mer eller rnindre godtagbara skäl lill att de intekan hålla sig tillgängliga på föreskriven plats och inom given tid. Om hänsynmåste tas till den enskildes invändningar och föregivna hinder i varje särskiltfall försvagas möjligheten att utföra kontrollen. Tvångsmedlet kan då ocksåuppfattas som vagt och verkningslöst. : Förslaget om atl häktning kan skevid överträdelse av föreskrift i samband med tillsyn visar enligt vår meningfö. att man i betänkandet anlagt en alltför formell syn på häktningsgmndema.Förslaget skulle bl.a. få den konsekvensen alt häktning på gmnd av recidivfarainte skulle kunna ske om en person gjort sig skyldig till exempelvis en serieförmögenhetsbrott av "normalgraden", medan han däremot omedelbartskulle kunna berövas friheten på grund av en betydligt mindre allvarligöverträdelse av en föreskrift som meddelats honom i samband med tillsyn. : Missköter den misstänkte sinaskyldigheter enligt tillsynen kan han enligt förslaget häktas trots atthäktningsgrunder inte föreligger i övrigt. Vi anser att det är en i detnärmaste total uppluckring av förslagel om en "4-års spärr". Föreningen i : Utredningen gerintryck av alt hotel om häktning och effektiv kontroll med omedelbar påföljdvid överträdelse av föreskrifter är ägnade alt skapa problemfria elleranpassade kriminalvårdsklienter ålminstone för domensavkunnande. Så är säkert inte fallet. Skall utredningens förslag på siktinnebära en minskning av häktningsförfarandet måste alternativet till häktningvara meningsfullt och för samhället och den enskilde framstå som ett bättreinstrument i brottbekämpandet än nuvarande former. Skyddsvärnet anser detdärför angeläget att behandlingsplanering och genom denna aktuella åtgärder påbörjasså snart kan ske. Härför erfordras att ändamålsenliga resurser finnas atttillgå. 1980/81:201 135 3.4 Huvudmannaskap för tillsyn och anmälningsskyldighet RÅ: För att inskärpa betydelsen av alttillsynsföreskrifterna efterlevs bör det ankomma på polisen atl kontrollera attden misstänkte är tillgänglig resp fullgör ålagd anmälningsplikt. Kontroll avdetta slag bör även av rent principella skäl ankomma på polisen inte minst medtanke på att den enda sankfion som står lill buds vid överträdelse är häktning. Överåkluguren i : Utredningenanser atl tillsyn är en uppgift som bör anförtros ål kriminalvårdsverket. Detär i princip riktigt. arbetsuppgifter särskilt inomfrivården har emellertid ökat . Det föreligger redan nu storasvårigheter att få resurserna att räcka till. En oroväckande stor del av depersoner, som är föremål för frivård, återfaller i brott, vilket uppmärksammalsav kriminal vårds verkel. i : Jag ifrågasätterom en tillsynsverksamhet av detta slag ligger i linje med kriminalvårdensnuvarande funktion i samhället. Med hänsyn till såväl den slutna som öppnakriminalvårdens bristande resurser att under verkställighet hindra att brottförövats av dömda personer finns del skäl att vara mycket pessimislisk beträffandedess möjligheter att nöjaktigt utöva den avsedda tillsynen. Inom det relativtlugna har den öppna kriminalvårdens bostäder i vissutsträckning visal sig vara tjuvgömmor. Också narkolikabeslag har gjorts. Underde har två dråp inträffat i sådana lägenheter. I det enafallet var lägenhelsinnehavåren gämingsman och offret en oskyldig besökare ochi det andra fallet föll lägenhetsinnehavaren offer för ett knivhugg från enperson som rymt från en öppen anstalt. Av inlresse i delta sammanhang är ocksåatt häktning på grund av flyktfara yrkats och också av domstolama bifallitsbeträffande personer som avtjänat frihetsstraff, t.o.m. i fall då verderbörandeavtjänat sill straft" på sluten anstalt. Som bakgrund till yrkandena omhäktning i dessa fall kan nämnas att det inträffat att personer som avtjänatstraff på sluten anstalt fått permission och rymt i anslulning lill all de fållkallelse alt inställa sig lill huvudförhandling i brottmål. Oavsett alt det med fog kan hävdas att kriminalvårdensförsta uppgift måste vara att i görligaste mån förhindra brott av personer somavtjänar brottspåföljd, är det uppenbart att den tillsynsverksamhet som utredningentänkt sig måste bli ytterst personalkrävande. Formerna för den tänktakontrollerande tillsynen, som utredningen av naturliga skäl inte utformat på någolkonkretare säll, måsle noga övervägas. : Vad gäller den gmndläggande fråganom vilken myndighel som lämpligen bör administrera etl tillsynsinstitul synesutredningen, utan att dock närmare ulveckla skäl härför, ha funnit atl detlabör ankomma på kriminalvården. Styrelsen ställer sig tveksam därtill. Del andratänkta alternativet till häktning - vid sidan av reseförbud - nämligenanmälningsskyldighet, som i praktiken endast i tämligen ringa mån synes skiljasig från tillsyn, har lagts på polismyndigheten. Ifall det likväl skulleframstå som lämpligt all låla kriminalvården ha ansvaret för lillsynsinstilutetvill Slyrelsen framhålla följande synpunkter. Tillsynen bygger enligl förslagel på att personal frånsåväl lokalanstalter, häkten som från frivården skall kunna användas somtillsynsman.