prop · G40310 · 1980-12-31 00:00:00 — Frågan omtillståndspliktens omfattning har behandlats i avsnittet 4.3.2. När det gällerkravet på tillstånd för internationellt bedriven inkassoverksamhet medanknytning till får hänvisas till vad som har anförts under 1 S. Här återfinns huvudregeln omdatainspektionens tillstånd föratt bedriva inkassoverksamhet. Denöverensstämmer med vad som gäller f. n. Det bör dock observeras alt begreppetinkassoverksamhet utvidgas nägot till följd av den föreslagna ändringen av 1 S.vilket medför att kravet på tillstånd utsträcks i motsvarande mån. Genomundantagen i andra och iredje styckena inskränks å andra sidan deltillståndspliktiga området i förhållande till den nuvarande huvudregeln. De undantag från tillståndsplikten somföljer av andra stycket utgör, i vart fall i huvudsak, nyheter i förhållandetill vad som gäller . De har utförligt behandlats i avsnittet 4,3.2. Somframgår där är syftet ' Andra stycket har fåll en något annan lydelse ipropositionsförslaget. 1980/81:10 144 med de nya undantagsreglerna bl. a. att fråntillslåndsplikt undanta en del 2 § IL fall i vilka kravet på tillstånd ochtillståndsprövningen kan uppfattas som utslag av en onödig byråkrati. Genom andra stycket undantas från kravet på tillstånd fördet första sådan inkassoverksamhet som bedrivs utan förvärvssyfte, underförutsättning att inkassoverksamheten ingår som ett led i en annan verksamhet,som också den bedrivs ulan förvärvssyfte och dessutom framstår som dominerandei förhållande till inkassoverksamheten. Härigenom avses att från tillståndspliktundanta bl. a. fackliga och andra ideella organisationer, vilka som en serviceåt medlemmarna bedriver inkassoverksamhet avseende deras fordringar menväsentligen har andra uppgifter. Ett annat fall som omfattas av den nu berördaundantagsregeln i andra stycket utgörs av den inkassoverksamhet som en delkommuner bedriver för t. ex, kommunala bolags eller stiftelsers räkning.Ytterligare fall kan tänkas. När det i den nu berörda undantagsbestämmelsen förutsättsalt inkassoverksamheten utgör ett underordnat led i en annan verksamhetåsyftas att den andra verksamheten rent faktiskt skall vara den dominerande.Som har framhållits i departementspromemorian bör det alltså inte vara möjligtatt undgå tillståndsplikten genom att exempelvis bilda en förening somvisserligen enligt sina stadgar huvudsakligen skall fullfölja ett annat ändamålmen som i praktiken väsentligen sysslar med inkassoverksamhet för medlemmarnasräkning. Genom andra stycket undantas vidare frän kravet påtillstånd sådan inkassoverksamhet som bedrivs av ett förelag för ett annatföretag inom samma koncern. I fråga om skälen för detta nya undantag fråntillståndsplikten får hänvisas lill avsnittet 4,3.2. har härsamma innebörd som i 1 S kreditupplysningslagen. I den delen kan hänvisas lillvad som har sagts i specialmotiveringen till den bestämmelsen. De undantag från tillståndsplikten som berörts gälleremellertid inte oinskränkta. Tillstånd krävs sålunda enligl andra stycket ävenför sådan inkassoverksamhet som har nämnts, om oeh i den mån verksamhetenavser fordringar som tillkommer eller har övertagits från någon som inte utantillstånd enligt lagen hade kunnat driva in fordringarna. Som framgår av vadsom har sagts i avsnittet 4.3.2 är avsikten med denna inskränkning att hindraatt en annars gällande tillståndsplikt kringgås med utnyttjande av de berördaundantagsreglerna. Det bör påpekas att någon motsvarande inskränkning inteåterfinns i undantagsregeln i tredje styckei. Om exempelvis ett koncernföretagtillfälligtvis driver in enstaka fordringar som tillkommer eller har övertagitsfrån ett annat företag inom koncernen, behövs alltså inle tillstånd för dennainkassoverksamhet även om del senare företaget inte självt hade kunnat driva infordringarna utan tillstånd enligt lagen. Undantaget för inkassoverksamhet som är avtillfällig natur och avser endast enstaka fordringar är avsett att motsvara vadsom har gällt pä grund av att 2 S enligt lagens tidigare lydelseendast omfattat Prop.1980/81:10 145 I enlighet med vad som har sagts i avsnittet 4.3.2 har detnuvarande undantaget för inkassoverksamhet som bedrivs av kreditinrätlningarunder bankinspektionens tillsyn utvidgats till att omfatta alla företag underbankinspektionens tillsyn. De företag som sålunda undantas frän tillståndspliktär banker (bankaktiebolag, sparbanker och föreningsbanker), kreditaktiebolag,fondbolag enligt akiiefondslagen (1974:931) saml stads- ochlandshypoteksinslitutionerna. Vidare undantas sådana finansbolag som omfattasav lagen om finansbolag oeh enligt den lagen slår under bankinspektionenstillsyn. Undantagsregeln i tredje slyckel omfattar däremot inte inkassoverksamhetsom bedrivs av ett sådant dotterföretag till de nu nämnda företagen som inlestår under bankinspektionens tillsyn (jfr prop. 1974:42 s. 106). 3 och 5 §§ IL Tillstånd får meddelas endast om verksamheten kan antasbli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Tillstånd får meddelas för en lid av högsl isänder. TiUståndet får förenas med föreskrifl om hur verksamheten skallbedrivas och om skyldighet att anmäla ändring av förhållanden som har haftbetydelse för lillständei. (Jfr 3 S i promemorieförslaget). I enlighet med förslagel i departementspromemorian har 3 Skompletterats med en bestämmelse som ger datainspektionen rätt att förena etttillstånd att bedriva inkassoverksamhet med föreskrifl om skyldighet att anmälaändring av förhållanden som har haft betydelse för tillståndel. harparagrafen av redaktionella skäl delats upp på två stycken. Åsidosättande av en föreskrift om skyldighet alt anmälaändring av ell visst förhållande kan enligt 17 S i dess nya lydelse medförastraffansvar. I övrigt kan beträffande tillägget till paragrafenhänvisas till vad som har anförts i speeialmotiveringen till 4 §kredilupplysningslagen beträffande det motsvarande tillägg som har gjorts i denparagrafen. Krav mol en gäldenär skall framställas skriftligt. Kravetskall innehålla tydlig uppgift om borgenärens namn och om det förhållande somfordringen grundar sig på. Är det fråga om en fordran som har överlåtits ellerpantsalls och kan gäldenären ej med befriande verkan betala till överlålareneller pantsältaren, skall kravet innehålla en tydlig upplysning om deltaförhållande. I krav bör lämnas anvisning om lämpligt betalningssätt. I krav skall vad som fordras i kapital, ränta ochersättning för kostnader anges var för sig. I fråga om ränta skall särskiltanges beloppet av upplupen ränta, räntesatsen samt den lid och delkapitalbelopp som ligger lill grund för ränteberäkningen. 1 samband med krav skall anges viss skälig tid inom vilkengäldenären har ' Paragrafen har fått en något annan lydelse ipropositionsförslaget. 10 1980/81. 1980/81:10 146 att betala frivilligt eller anmäla om han har någon invändning mot 5 § IL kravet, (Jfr 5 S i promemorieförslaget). Paragrafen innehåller bestämmelser om utformningen av kravmot en gäldenär. I förhållande till vad som har gällt harbestämmelserna kompletterats med en del ytterligare föreskrifter. I samband meddetta har paragrafens indelning i stycken ändrats. De nya föreskrifter som har tillagtsåterfinns i första styckei. Hithörande frågor har behandlats i avsnittet 4.3,3. Bestämmelserna om krav måsle ses i samband med regeln i 6S, Enligt den bestämmelsen får rättslig åtgärd inte vidtas mot gäldenärenförrän denne har tillställts ett sådant krav som avses i 5 S och den i sambandmed kravet angivna liden för betalning eller anmälan om invändning har löpt ut. Som framgår av vad som har anförts i avsnittet 4,3.1 hargränsdragningen mellan vad som ulgör krav i inkassolagens mening och vad somkan anses utgöra sådana enkla betalningspåminnelser som inte omfattas avreglerna i 5 § tidigare vållat åtskilliga problem i den praktiskatillämpningen, Genoni den nya definitionen i 1 S av begreppet inkassoålgärd,däri inbegripet krav, har gränsen dragits på ett mera konkret sätt och medhänsyn lagen till de praktiska behoven pä området. Definitionen innebär, somtidigare har framgått, alt det över huvud tagel inte skall anses föreligga ettkrav i den mening som avses i 5 S, om en betalningsanmaning till gäldenäreninte förenas med någon annan påtryckning mot honom än angivande av tid förbetalning eller uppgift om att ärendet kan komma att lämnas över till annan förinkasso, 1 detta fall behöver alltså de tämligen detaljerade föreskrifterna i 5S inte iakttas, utan betalningspåminnelsen kan ges en enklare form. Av det nu sagda följer att borgenären enligt 6 S får vidtarättslig åtgärd mol gäldenären först sedan denne har tillställts enbetalningsanmaning som inte bara uppfyller de föreskrifter som har upptagits i5 S utan dessutom innehåller någon annan form av påtryckning än de nämnda.Detta torde stå i överensstämmelse med vad som redan tillämpas. 1 enlighet med vad som har sagts iavsnittet 4.3.3 har här föreskrivits alt ett krav alltid skall innehålla tydliguppgift om borgenärens namn och om det förhållande som fordringen grundar sigpå. Däremot har, av de skäl som har berörts i nämnda avsnitt, inte förts in deni departementspromemorian föreslagna bestämmelsen om en ovillkorlig skyldighetatt också ange borgenärens adress i kravet. I samband med ett krav måste detdock alltid anges en adress till vilken gäldenären skall sända en sådan anmälanom invändning mot kravet som avses i paragrafens tredje stycke, I de fall dåborgenären har anlitat ett inkassoföretag eller annat ombud är det naturligtvisi regel ombudets adress som anges. Bestämmelsen om att ett krav skall innehålla tydliguppgift om det förhållande som fordringen grundar sig på innebär inte att detkrävs några 1980/81:10 147 detaljerade uppgifter i detla hänseende. Det fordras dockatt gäldenären i 5 § IL själva kravbrevet eller i en handling som fogas vidkravbrevet får sådana uppgifter om grunden för fordringen alt han kanidentifiera den fordran som avses. Är det fråga om en fordran på grund av lånbör sålunda detta anges jämte datum e, d. för låneavtalet. Avser fordringen ettvaruköp eller köp av en tjänst skall uppgift lämnas om delta och om datum föravtalet eller för en tidigare utsänd faktura. Det kan däremot inte ansesnödvändigt att kravbrevet i dessa senare fall innehåller uppgift om varanseller tjänstens art. År det fråga om en fordran på grund av ett avlal omkontokredii skall detta anges jämte kontots nummer eller beteckning i övrigt.Däremot är del självfallet inte nödvändigt att specificera de olika inköp e, d.som har gett upphov till del uteslående konlosaldot. Del bör alltid fordras attgrunden för fordringen, i enlighet med de principer som har antytts, anges iklartext oeh inte enbart genom ett nummer eller en annan kod. Det kan inteheller anses godtagbart alt grunden för fordringen anges endast genom enhänvisning till en tidigare överlämnad faktura, betalningspåminnelse e, d.,utan uppgift måste i så fall lämnas om vad fakturan avser. I första stycket har vidare tagits upp den nyaföreskriften att gäldenären. om han på grund av alt fordringen har överlåtitseller pantsalts inte kan med befriande verkan betala till överlåtaren ellerpantsättaren. skall i ett krav erhålla tydlig upplysning om detta förhållande.Beträffande bakgrunden till denna bestämmelse får hänvisas till avsnittet4.3.3. Som framgår av vad som har sagts där är syftet med bestämmelsen attmotverka att gäldenären av misstag eller förbiseende betalar till en överlåtareeller pantsältare och därmed riskerar att behöva betala även till den som ärrätt borgenär. Denna upplysningsplikt kan fullgöras pä ett skäligenenkelt sätt. Det bör sålunda vara tillräckligt all i kravbrevet ta in, utöveren uppgift om denmye borgenärens namn, en tydlig upplysning om attbetalningsskyldigheten enligt kravet kan fullgöras endast genom betalning tilldenne eller eventuellt lill dennes ombud. En sådan upplysning måste lämnasendast om gäldenären verkligen inte kan med befriande verkan betala till överlåtareneller pantsättaren. Bestämmelsen lägger alltså inte hinder i vägen för sådanaarrangemang som har berörts i det remissyttrande som har avgells avFinansieringsföretagens förening och som går ut på att gäldenären trots enöverlåtelse eller pantsättning skall med befriande verkan kunna betala tillöverlåtaren eller pantsältaren. Självfallet innebär bestämmelsen inle hellernågon skyldighet för parterna i ett avtal om överlåtelse eller pantsättning aven fordran att underrätta gäldenären om överlåtelsen eller pantsättningen, omde inte önskar göra detla. Bestämmelserna i 5 S kan sägas beskriva vad som är attanse som god inkassosed när del gäller utformningen av krav mot en gäldenär. Dehar sålunda inte några direkta verkningar i civilrättsligt hänseende. Omgäldenären har underrättats om att en fordran mot honom har överlåtitseller pantsatts kan gäldenären inle med befriande verkan betala till Prop.1980/81:10 148 överlåtaren eller pantsältaren, även om kravet inte pånytt innehåller en 5 § IL upplysning om detta. Däremot kan upplysningennaturligtvis, om gäldenären inte har fått underrättelse om enöverlåtelse eller pantsättning, få verkan som en sådan underrättelse (s. k.denuntiation). I första stycket har slutligen tagits upp den nyabestämmelsen om att det i ett krav bör lämnas anvisning om lämpligtbetalningssätt. Av de skäl som har anförts i avsnittet 4.3.3 har bestämmelsengetts karaktären av en rekommendation. 1 enlighet med vad som har sagts där ärdel emellertid angeläget att denna rekommendation följs. Det lämpligaste lordei allmänhet vara att ett helt eller delvis ifyllt inbetalningskort fogas vidkravbrevet. Bestämmelserna i detta stycke har tidigareåterfunnits i 5 S första stycket. Som har framhållits i departementspromemorian bör det,såvitt gäller ränta som vid tiden för kravet ännu inte är upplupen, varatillräckligt att i kravet hänvisa till tillämplig bestämmelse i räntelagen(1975:635) eller i avtal. I sin promemoria om inkassolagen uppgav datainspektionenatt det vid tillämpningen av 5 S hade uppkommit vissa svårigheter när detgällde att skilja ränta från kapitalskuld vid fortlöpande krediter av typkonlokredit. Kreditbeloppel ökas här genom nya uttag på kontot och minskasgenom exempelvis månatliga inbetalningar från kredittagaren. Kreditgivaren debilerarvarje månad viss ränta på det då utestående kreditbeloppel. Denna ränta läggspåföljande månad till kapitalskulden. Om kredittagaren upphör att göra sinamånatliga inbetalningar, kommer en månads dröjsmålsränta alt läggaslill kapitalbeloppet. Datainspektionen framhöll att detla kunde ha skett vidflera tillfällen innan ärendet överlämnades lill inkasso, vilket enligtinspektionen medförde problem eftersom vad som fordras i kapital och vad somfordras i ränta skall anges var för sig enligt 5 S. Enligt inspektionen bordedröjsmålsränta inte heller i de nu berörda fallen få kapitaliseras under sinlöptid. Som har framhållits i departementspromemorian bör fråganom angivande av ränleanspråk när ett krav bottnar i ett kontokurantförhållandelämpligen lösas genom anvisningar av datainspektionen. a. torde det varaavgörande vad avtalet mellan parterna innehåller i fråga om ränta ochhanteringen av upplupna räntefordringar. 1 enlighet med vad som har sagts ipromemorian synes det därför inte uteslutet att upplupen ränta i vissa fall avkontokurant-förhållanden betraktas som en kapitalfordran vid tillämpningen av 5S. Som exempel kan nämnas den av allupplupen ränta kapitaliseras enligt avtal eller enligt sedvänja på området. Somvidare har underslrukits i promemorian är bestämmelserna i 5 S av sådan naturalt inspektionen inte kan anses förhindrad att i särskilt besväriiga fall sökapraktiska lösningar som svarar mol syftet bakom bestämmelserna. I departementspromemorian har vidare, med anledning avvissa anmärk- 1980/81:10 149 ningar från datainspektionens sida, tagils upp en fråga omränteangivelse i 7 och 10 §§ IL krav, vilken rör sambandet mellan bestämmelserna i 5 och 6 SS. promemorian har framhållits att det i princip strider motgod inkassosed att borgenären när han vidtar en rättslig åtgärd motgäldenären framställer betalningsanspråk, t. ex. anspråk på ränta, som gär utöverdem som har angetts i det föregående kravet. Undanlag gällernaturligtvis för bl. anspråk på ränta som har uppkommit efter den dag då kravetavsändes lill Det förekommer emellertid att en borgenär är beredd attavstå från dröjsmålsränta, om gäldenären betalar efter krav, men däremot önskargöra anspråk på sådan ränta om han måste vidla rättsliga åtgärder motgäldenären. 1 sin promemoria rörande inkassolagen uppgav dalainspektionen attbestämmelserna i 5 och 6 §§ i sådana fall hade ansetts innebära att borgenären,för alt uppfylla kravet på god inkassosed, måste i kravet framställa ettfullständigt ränteyrkande enligl 5 S men villkora delta yrkande så attanspråket på ränta efterges för del fall alt kapitalskulden och eventuellakostnader betalas inom den i kravbrevet angivna tidsfristen. Som harframhållits i departementspromemorian synes det emellertid formalistiskt altfordra att borgenären skall framställa ell fullständigt men villkorat ränteyrkandeenbart för att han, om betalning inte sker inom angiven tid, skall kunna krävaräntan i ett efterföljande rättsligt förfarande. I enlighet med vad som harsagts i promemorian bör det vara tillräckligt alt borgenären i kravet angeratthan, om betalning inte sker inom angiven tid, avser att göra anspråk på räntasamt anger den räntesats, den tid och del kapitalbelopp som i så fall kommeratt ligga till grund för ränteberäkningen. Det kan vara lämpligt altdatainspektionen utfärdar vissa anvisningar beträffande den nu berörda frågan. Bestämmelserna motsvarar vad som hitlillshar gällt. Bestämmelsen i 6§ gäller ej, om gäldenären uppenbarligensöker undandraga sig att betala eller om det annars föreligger särskilda skälatt frångå vad som föreskrivs där, (Jfr 7 § i promemorieförslaget). Paragrafen har ändrats så att hänvisningen till 5 § haruteslutits. 1 fråga om skälen fill denna ändring får hänvisas till avsnittet4.3.3, Medel som har inkasserats för annans räkning skall hållasavskilda. Har medlen uppburits i inkassoverksamhet som inte är av tillfällignatur och inte avser endast enstaka fordringar, skall de utan dröjsmål insättaspå räkning i bank eller motsvarande. Prop.1980/81:10 150 Om den som får en borgenärs uppdrag au driva in en fordranhar en annai, 10 § IL fortlöpande uppdrag av borgenären un i väsentligomfanning uppbära medel för dennes räkning utan skyldighet an /iå//a dessamedel avskilda, kan parterna skriftligen överenskomma om undanlag från förstastycket. Medel som liar inkasserats för annans räkning skall utandröjsmål redovisas till denne, om ej annat har ovialats. (Jfr 10 S i promemorieförslaget). Paragrafen innehåller bestämmelser om hanteringen av medelsom har inkasserats för annans räkning. De ändringar som har gjorts i paragrafenhar behandlats utförligt i avsnittet 4.3,4, Ett avskiljande av inkasserade medelenligt huvudregeln i första meningen medför att medlen enligt lagen om redovisningsmedel är förbehållna den för vars räkning de har inkasserats. Som har berörts i avsnittet 4,3.4 innebär utvidgningen av lagens tillämpningsområde att plikten till avskiljande enligt första meningen kommer att gälla även när någon helt tillfälligt inkasserar en fordran för annans räkning. Det krävs emellertid att inkasseringen har skett inom ramen för vad som utgör inkassoverksamhet i lagens mening. Om någon har i uppdrag att driva in en fordran för annans räkning och att därvid eventuellt vidta inkassoåtgärder i den inening som avses i 1 S, bör plikt till avskiljande anses föreligga även om r, betalning uppbärs innan någon inkassoålgärd ännu harvidtagits. Som har framhållits i avsnittet 4,3,4 är bestämmelsen om skyldighetatt hålla inkasserade medel avskilda däremot inle tillämplig, om den som uppbärbetalning för annans räkning inle har uppdrag alt vidla inkassoåtgärder ochinte heller vidtar sådana åtgärder. Vad som fordras för att medel skall kunna anses avskildaför fordringsägarens räkning får bedömas enligt allmänna regler. 1 mänga falllorde det enligt lagen om redovisningsmedel kunna anses tillräckligt att medlenförvaras i en särskild kassa eller annat särskilt utrymme, t, ex. ett kuvertmed påskrift om innehållet. Från fordringsägarens synpunkt är det naturligtvissäkrare, om medlen sätts in pä en särskild räkning i bank eller motsvarande.Krav på ett sådant förfarande gäller emellertid enligt andra meningen endast ommedlen har uppburits av ett inkassoföretag eller i annan inkassoverksamhet sominte är av helt obetydlig omfattning. Detla innebär att skyldigheten till ettsådant mera kvalificerat avskiljande kommer att föreligga i huvudsak i sammautsträckning som har gällt på grund av att lagens tillämpningsområdehar varit begränsat till sådan inkassoverksamhet som kunnat betraktas somyrkesmässig. Genom denna bestömmelse öppnas den iavsnittet 4.3.4 berörda möjligheten för fordringsägare och inkassoombud altträffa skriftlig överenskommelse om undantag från bestämmelserna i förstastycket. De krav som ställs upp för att en sådan överenskommelse skall fåträffas torde hindra att möjligheten lill undantag kan utnyttjas i så storutsträckning eller i sådana partsförhållanden att den kan få ofördelaktigaföljder. 1980/81:10 151 Bestämmelsen motsvarar vad som gällerredan i dag. 10 a § IL Utvidgningen av lagens tillämpningsområde lorde i det här aktuella hänseendet inte behöva medföra något problem. Register som avser gäldenärer och som används itillståndspliktig inka.ssoverksamhet får överlåtas eller upplåtas till annanendast efter medgivande av datainspektionen. Den som upphör med tillståndspliktig inkassoverksamheteller som avser all flytta en sådan verksamhet till ett annat land eller attkassera ell register som används i sådan verksamhet skall anmäla dena tilldatainspektionen. Inspektionen föreskriver i sådana fall hur del skall förfarasmed register som berörs av åtgärden. (Jfr 10a S i promemorieförslaget). Reglerna i denna paragraf om gäldenärsregister utgör ennyhet i inkassolagen och har utformats efter mönster av 13 Skreditupplysningslagen. De är avsedda att undanröja risker förintegritetskränkningar och liknande skador som kan uppkomma till följd avolämpliga överlåtelser eller upplåtelser av register eller genom olämpligtförfarande med register i samband med att inkassoverksamhet läggs ned e. d.Överträdelser av bestämmelserna kan medföra straff enligt 17 S i dess nyalydelse saml förverkande av register enligt den nya 17 a S. Av skäl som berörts i avsnittet 4.3.5 har bestämmelsernabegränsats lill att gälla register i tillståndspliktig inkassoverksamhet. Dettatorde från integritetsskyddssynpunkt vara tillräckligl, eftersom reglernadärmed kommer att gälla för huvuddelen av den kommersiellt bedrivnainkassoverksamheten. Tillständspliklens omfattning framgår av 2 S. Paragrafen tar vidare endast sikte på register övergäldenärer. Vanligen lorde det här röra sig om en samling av uppgifter rörandepersoner och företag m. m. som är eller har varit gäldenärer i ärenden hos densom har upprättat registret. Detta är dock inte något krav för att reglerna iparagrafen skall bli tillämpliga. Som ett register över gäldenärer iparagrafens mening bör nämligen betraktas varje sädan samling av uppgifterrörande enskilda personer m. fl. som har upprättals för att i eninkassoverksamhet underlätta identifiering och eftersökande m. m. avgäldenärer. Bestämmelserna är tillämpliga oavsett den teknik med vilken ellregister förs. De gäller sålunda, i likhet med motsvarande regler ikredilupplysningslagen, även sådana register som faller under datalagen. Bestämmelserna är tillämpliga pä ett register övergäldenärer i angiven mening även om registret innehåller enbart uppgifterom adresser eller andra liknande uppgifter som inte har någon större betydelsefrån integritetsskyddssynpunkt. En annan sak är att datainspektionen i ellsådant fall sällan torde ha anledning att med stöd av inkassolagen motsätta sig