prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Länsstyrelseni Norrbollens län anser del värdefullt alt eftersträva elt brett engagemangfrän de aktiva fiskarnas sida och delar ulredningens principiella uppfattning.Samtidigt varnar emellertid för en övertro på möjligheterna atl ialltför hög ulslräckning överlåta ansvar, vård och förvaltning av slalensvatten till ideella organisationer. Länsslyrelsen anser att det engagemang maneftersträvar inte får ske till priset av att staten avsäger sig del reellainfiytandel och ansvarel för etl rationellt nyttjande av fiskevatlnen. Somvillkor för upplåtelse lill frivilliga organisationer föreslår länsslyrelsenalt organisationerna skall ha en viss storlek och alt det allmänna genomexempelvis kommunen erhåller en direkl insyn i förvaltningen. Atl under sådanaförhållanden del frivilliga engagemanget kan vara av mycket stort värde visasbl. a. av att landets största fiskevårdsförening, jakl- ochfiskevårdsförening, på ell utmärkt säll ombe-söijt förvaltningen av statensfiskevatten. Dä det gäller att tillvarata fritids-fiskemöjlighelerna som eninlegrerad del av en bredare turism i inlandskommunerna, är enligtlänsstyrelsen resp. kommun en lämpligare huvudman än domänverket. Negativtill utredningens förslag är bl.a. lantbruksslyrelsen som anser Prop.1980/81:153 53 attförslaget fömtsätter att ideella organisationer skulle vara beredda att lägganer ett betydande ofta oavlönat arbete inle bara för det egna utan även förandras fritidsfiskeintresse. Slyrelsen har svårt atl tro alt della syslemskulle fungera väl pä sikl. Om slalens vatten förvaltas av statlig myndighetkan ell varierat och omfattande fiskeulbud tillhandahållas på ell fiskekorttill fördel för fritidsfisket. anser att del saknas motiv förutredningens förslag lill ändrade bestämmelser för förvallningen av statensvatten och motsätter sig att statliga fiskevallen skall upplåtas till klubbarutan avgifl. Ulredningens förslag kan enligl domänverkel närmasl betraktas somprivilegier ät en liten grupp av de mest fiskeintresserade i samhällel.Domänverket delar uppfattningen atl del kan läggas andra rekreativa synpunkterpå fisket än de som enbarl innebär utövandet av fiske. hardomänverket verkat för saml ställt belydande arealer fiskevallen lillförfogande för enskilda och klubbar även för skötsel och värd av vattnen. Ävenom det för organisafionernas medlemmar skulle skapas ytterligare tillfällenlill rekreativa sysselsättningar ifrågasätter domänverket om allmänhetensfiske främjas av alt ideella organisationer förfatlningsmässigl ges förtur attöverta driften av statens vatten. Förslagel rycker även undan grunden fördomänverkels fiskeorganisation. Någralänsstyrelser varnar för en uppsplittring av fungerande korlfiskeomräden ochanser atl del inle finns någon anledning atl ändra på förvallningen i de falldenna fungerar. Länsslyrelsen i pekar på kronolaxfisket i Mörrumsom visar att domänverket har ett stort kunnande i atl marknadsföra ochkommersiellt utnyttja goda fiskevatten. Denna kompelens bör utnyttjas optimaltoch domänverket bör ges möjlighet atl undersöka möjlighelerna att pä elllikartat sätt som i kommersiellt utnyttja högklassiga fiskevatten. , , , och Skogsindustriernas samarbetsutskoll motsätter sigförslaget att överföra domänverkels administration av slalens vatten lillandra och säger sig ha svårt all se några egenlliga nackdelar med del nutillämpade systemet med valfrihet i olika upplålelseformer. Remissinstansernaframhåller vidare all domänverket tillhör den kategori som kanske bäsl sköttsina . LO och Svenska skogsarbelareförbundel avvisar ulredningens förslagoch hänvisar bl.a. till att vården och skötseln av domänverkets fiskevallenbetyder etl värdefullt tillskott av arbelsliilfällen inom främslglesbygdsområdena. Föregen del anser jag med hänsyn till det livliga intresse som råder för fiske somfritidssysselsättning all del är viktigt att fisket pä statens vatten i störstamöjliga utsträckning upplåts lill en så bred allmänhet som möjligt. Jag hartidigare också framhållit värdet av att de frivilliga fiskeorganisationernaengagerar sig i vården av fiskevatten. Som ulredningen påvisat sker det med etl mycket gott resultat. Jag anser således all fisket i statens vatteni större utsträckning än f. n. bör slällas till frilidsfis- Prop.1980/81:153 54 Som några remissinsianser framhåller bör emellertid slalen inleavsäga sig det reella inflytandet och ansvarel för elt rationellt utnyttjandeav fiskevattnen. Upplåtelserna bör därför ske i form av utarrendering genomkontrakt. Väljs arrendeformen har myndigheterna kvar ett visstförvaltningsansvar. Sådana arrendeavtal bör omfatta förhållandevis läng tidoch bör avse allt fiske. Arrendeavtalen bör också ge fiskeföreningarna storfrihet i fråga om den direkta vården och skötseln av vattnen. Som villkor förarrendeupplåtelsen bör i regel slällas upp att föreningarna i sin tur upplåterfiske åt andra. Rätten alt fiska bör alltså avse inle bara föreningensmedlemmar. Jag delar ocksä utredningens förslag att en utarrendering lill enfiskeförening bör kunna ske ulan avgift, om föreningens medlemmar åtar sig allsom motprestation lägga ned ell stort arbete på fiskevårdande åtgärder och omde medel som inflyter till föreningen som avgifler för underupplålelseranvänds för fiskevård och tillsyn. Delär självklart att de av mig förordade förändringarna inte kan få verkanomedelbart. Den ståtlige förvaltaren bör emellertid tillsammans medfiskenämnden aklivi verka för en förvaltning enligl de av mig angivnariktlinjerna. Det är också självklart atl ett genomförande av de av migförordade principerna inte får leda till att fungerande kortfiskeområden lösesupp i mindre delar eller all ekonomiskl värdefulla fiskevatten slösas bort. Ansvaretför att de förordade gmnderna följs åvilar givetvis i första hand denförvaltande myndigheten. Dessutom bör fiskenämnden ges etl storl inflytandeöver hur vattnen bäst bör nyttjas. Hänsyn bör tas till dessa , frågor i denregionala och den kommunala planeringen och den ståtlige förvaltaren,fiskenämnden och kommunen bör gemensamt diskutera efterfrågan på fiskevatten,de statliga fiskevattnens utnyttjande och vilka organisationer på fritidsfisketsområde som kan länkas vara intresserade och kompetenta all handha skötsel ochupplåtelse av statliga . Sammanfattningsvisförordar jag således alt som grunder för förvallningen av kronans fisken skallgälla att de liksom i princip skall upplåtas mot avgifl, attföreträdesrätt i huvudsaklig överenstämmelse med vad som gäller f. n. bör gesfrämsl yrkesfiskare av alla kalegorier, att prissättningen liksom f.n. skallgrundas på en sammanvägning av ä ena sidan förelagsekonomiska synpunkter och åandra sidan sociala värderingar samt alt upplåtelse för fritidsfiske i störreutsträckning än f. n. skall ske genom utarrendering lill fiskeföreningar ochunder vissa förutsättningar avgiftsfritt. Attange dessa grunder i lag synes inte behövligt. Del ankommer på regeringen altmeddela erforderliga anvisningar lill de förvallande myndigheterna. Prop.1980/81:153 55 Utlänningsom äger eller arrenderar fiske fär ulnyllja delta i samma utsträckning somsvenska medborgare. De nu gällande bestämmelserna om utlännings fiskerätt iövrigl finns i 4 och 21 §§ lagen (1950:596) om rätt till fiske och iförordningen (1977; 1138) om ufiännings fiskerätt. De innebär i huvudsakföljande. Fisket i allmänt vattenoch i sådana enskilda vatten, där fiske får bedrivas fritt av alla ulan slödav enskild rätl, är i princip förbehållet svenska medborgare. Utlänningar, somär stadigvarande bosatta i , är dock i deltahänseende likställda med svenska medborgare. I övrigt gäller som huvudregel atlden som inle är svensk medborgare fär fiska i allmänt eller i övrigt friltvatten endasi i den mån regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmermedger detla. Sådanl tillstånd kan lämnas till grupper av personer, t. ex.medborgare i visst land. Del kan avse allt fiske eller visst slags fiske.Enligt förordningen om utlännings fiskerätt är och i vissafall eller polismyndigheten tillständsmyndighet. Enligtförordningen får medborgare i , , och utan särskiltmedgivande bedriva frilids-fiske med spö, pilk eller liknande handredskap i densvenska fiskezonen, i allmänt vatten vid störte delen av havskusten och i viss,närmare angiven omfattning också i enskilt vatten. Ulredningenföreslär alt del nuvarande kravel stadigvarande bosättning här iriket för atl utlänning skall vara likställd med svensk medborgare i fräga omrätt att fiska på allmänt eller annars fritt vatten tas bort. Likställighetenskall gälla för varje utlänning, som har hemvist i , oberoende av hurlång tid han har varit bosall här. Utredningen föreslår vidare atl varjeutlänning, sorn inte är bosall här i landet, medges samma rätt som f. n.tillkommer medborgare i , , och alt utövafritidsfiske med spö, pilk eller liknande handredskap vid den svenskahavskusten. Denna räll föreslås utvidgad lill alt omfalla också allmänl vatteni , , och i . Enligl förslaget befriasvidare polismyndigheten från sin nuvarande skyldighet att pröva frågan omtillstånd till fiske i vissa fall. Deremissinstanser som uttalar sig i frågan är i allmänhet positiva tillulredningens förslag. motsätter sig dock förslagetatt ulländska fiskare, som bosätter sig här, och utan prövning i detenskilda fallet skall ges rätl atl idka yrkesfiske på svenska vatten. Jag delarriksförbundets uppfattning. Med hänsyn till konkurrensen om fångsterna inomyrkesfisket bör de nuvarande bestämmelserna inte ändras såvitt avseryrkesfisket. Däremot bör ulländska medborgare i slörre utsträckning är f.n.jämställas med svenska medborgare i fråga om fritidsfiske med handredskap. Detankommer på regeringen atl meddela bestämmelser i delta avseende. Jag villförutskicka atl jag avser alt föreslå regeringen bestämmelser i fräga omfritidsfiske som i huvudsak överensstämmer med utredningsförslaget. 1980/81:153 56 Utredningenkonstaterar att fisketillsynen utgör ett viktigt led i fiskevården och att detfinns ett klart behov atl förbättra denna. Ulredningen föreslår att tullverkelskustbevakning även skall ha huvudansvaret för fisketillsynen lillhavs. Eftersom kuslbevakningen bedöms ha de största resurserna förfiskelillsynen vid kusterna saml i och bör huvudansvaret ocksåför denna åvila kuslbevakningen. Huvudansvaret för den fiskelillsyn i övriglsom är av allmänt inlresse skall enligl förslaget åvila polismyndigheten. I tillsynsarbetetskall och polismyndigheten kunna biträdas av särskillförordnade fisketillsyns-män. Kostnaderna för denna särskilda fisketillsynuppskattas uppgå till 1 milj. kr. Endirekt följd av detta förslag blir enligt utredningen att intelängre skall ha ansvaret för fisketillsynen. bör dock även ifortsättningen tillförsäkras etl avgörande inflytande på utformningen avfisketillsynen inom Sveriges sjöterritorium och den svenska fiskezonen. Utredningenframhåller vidare särskilt atl del är angeläget alt kustbevakningspersonalenfår ökade befogenheter i förhållande lill vad som f. n. gäller. Utredningenavstår emellertid från alt lägga fram någol arbele i denna fråga eftersom denvid tidpunkten för ulredningens förslag var föremål för överväganden avsjöövervakningskommillén (H 1977:07). Förslagetshuvudprinciper tillstyrks av flertalet remissinstanser. Negativa i fråga omansvarsfördelningen är bl.a. som anser atl någon ändring avnuvarande ansvarsfördelning inte bör göras i avvaktan på resultatet avsjöövervakningskommilténs arbete. Statskontoret och RRV anser att utredningenskostnadsberäkningar är osäkra. Andra remissinstanser som ,domänverket, och länsslyrelsen iJämtlands län anser all kostnaderna för fisketillsynen har underskattats. Sjöövervakningskommillénhar överlämnat betänkandel (Ds H 1980; 1) Samordning avövervakningen och räddningstjänsten fill sjöss. I detla behandlas bl. a.fiskelillsynen och kuslbevakningens befogenheter i fråga om tillsynen.Utredningsförsiagen har remissbehandlats och bereds f. n. i regeringskansliet.Med hänsyn till pågående beredning är jag inte beredd att nu ta ställning tillutredningens förslag i fråga om fisketillsynen. Ienlighet med vad jag nu har anförl har inom upprältatsförslag till 1.lag om fiskevårdsområden. 1980/81:153 57 2. lag om ändring i lagen(1950:596) om rätl lill fiske, 3. lagom ändring iexpropriationslagen (1972:719), 4. lag om ändring i lagen (1973:1156) om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske. Delunder 3 angivna förslaget har upprättats i samråd med stalsrådel som ichefens för ställe föredrar lagstiftningsärenden omexpropriation. Förslagenbör fogas lill protokollet i della ärende som bilaga 4. 4.1Förslaget till lag om fiskevårdsomräden Isyfte att samordna fiskets bedrivande och fiskevården och främjafiskerältsinnehavarnas gemensamma intressen kan enligt denna lag fiske somtillhör eller ulgör tvä eller flera fasligheter sammanföras till ett fiskevårdsområdeoch fiskerättsinnehavare inom detta bilda en fiskevårdsområdesförening.Föreningens verksamhet får inte omfatta fiske som enligt lagen (1950:596) omräll till fiske får bedrivas i enskilt vatten ulan slöd av enskild fiskerätt. Omdet finns särskilda skäl, får etl fiskevårdsområde bildas av fiske som fillhörendast en fastighet, om fastigheten har flera ägare. Paragrafenmolsvarar 1 S första och andra styckena LOFO och 1 och 2 §Si ulredningens förslag. Jag har i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.1) närmare utvecklat skälen för den valda ändamålsbeskrivningen. Det förhållandet att etl fiskevårdsomräde skall tjäna vissa bestämda syften får betydelse både för lämplighetsprövning vid bildandet och för områdesföreningens förvaltning av området. Ellfiskevårdsomräde behöver inte nödvändigtvis omfalla en faslighets hela fiske.Den geografiska avgränsningen kan innebära all området bara kommer all omfallaen del av en fastighets fiskevatten. verksamhelkan också inskränkas lill alt gälla endasi fiske med vissa redskap eller eflerviss fiskart. Ettfiskevårdsomräde och verksamheten inom della skall liksom endast kunnaomfatta det enskilda fisket. I paragrafen kommer den begränsningen uttryckdels genom föreskriften alt fisket skall höra lill eller utgöra viss fastighet,dels genom bestämmelsen om undanlag för frifiske på enskilt vatten. Närallmänheten har rätt lill frilt fiske i vatten där det bildas eltfiskevårdsomräde för det enskilda fisket, kan frifisket komma att äventyraresultaten av den fiskevård som bedrivs inom fiskevårdsområdet. Vad nu sagtsgäller också när etl fiskevårdsområde gränsar lill allmänl vatten. Del böremellertid vara möjligt all komma till rälla med problemel genom attföreskrifter för frifisket och fisket på allmänl vatten meddelas i den lokalafiskestadgan. I LOFO görs ocksä undantag för fiske inom Prop.1980/81:153 58 nationalparkernaoch inom områden där fisket regleras av överenskommelser med främmande makt.Enligl min mening bör inle nationalparkerna och gränsvatlnen generellt undantasfrån lagens tillämpningsområde. Förutsättningarna i det enskilda fallet bör istället vara avgörande. Tillkomsten av ett fiskevårdsomräde får självfalletinte inskränka möjlighelerna all uppfylla fastställda föreskrifter elleringångna överenskommelser. EnligtLOFO är del möjligt alt bilda ell fiskevårdsområde för del fiske som hör tilleller utgör en enda fastighet. 1 likhel med ulredningen harjag ansett atl denmöjlighelen bör finnas även i fortsättningen. De särskilda skäl som förulsällsför en tillämpning av paragrafens andra stycke bör anses föreligga först omfisket har ett mycket stort antal ägare, vilket är fallet beträffande vissaskärgårdsfisken. Dessa fisken har närmare beskrivits i förarbetena till LOFO.Enligl den beskrivningen är del fråga om fastigheter som består av en skärgärdeller grupp av öar, och grund med tillhörande vatten- och fiskerätt.Fastigheterna, som i regel saknar fast bosättning, har i allmänhet av kronansålts lill bönder i angränsande, bebodda delar av skärgården utan attsammanläggas med köparnas övriga fastigheter. Genom arvskiften ochförsäljningar har antalet delägare vuxit betydligt. Andelarna är ofta mycketsmå och del nämns atl lagfart i vissa fall meddelats för 1/18000 och ännumindre andelar. Etlfiskevårdsområde får inte omfatta fiske inom områden, där samerna har rätl tillfiske enligt rennäringslagen (1971:437), såvill fräga är om kronomark ovanförodlingsgränsen som slår under slalens omedelbara disposition ellerrenbelesQällen. Beträffandefiske inom andra områden, där samerna har räll till fiske enligtrennäringslagen, får någon inskränkning inle ske i denna räll genom bildande avfiskevårdsomräden. Paragrafenöverensstämmer med 1 S iredje stycket LOFO. Frågan om fiskevårdsområden inomrenskötselområdena har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.1). Densom äger fiske som ingår i ett fiskevårdsomräde är medlem ifiskevårdsområdesföreningen. Haren fastighets fiske upplåtits i sin helhel för längre lid än etl är, skallbmkaren i stället för upplåtaren vara medlem i föreningen under upplätelseliden,om inte annat har avtalats mellan upplålaren och brukaren. Paragrafenmolsvarar 2 § första stycket och 3 § LOFO. I utredningens förslag finnsmotsvarande bestämmelser i 3 § första stycket och 5 S. EnligtLOFO skall innehavare av servilul och vissa speciella nyttjanderätter ansessom delägare i fiskevårdsområdel i stället för del upplåtna fiskets ägare.Några nya upplåtelser i de former som omfattas av bestämmelsen lorde inlekomma i fråga. Jag har därför ansett atl en bestämmelse i 1980/81:153 59 dethär hänseendet har sin plats i övergångsbestämmelserna. Bestämmelsen där bördessulom kunna begränsas lill atl gälla servitulsupplålelser. Fräganom vem som skall företräda fiske som har upplåtils för längre lid harbehandlats i den allmänna motiveringen. Likaväl som ägaren i avlal med brukarenkan förbehålla sig medlemskapet i fiskevårdsområdesföreningen kan han,lämpligen genom fullmakt, överlåta åt brukaren att företräda fisket vidbildandel av fiskevårdsområdet. Beslutom bildande av etl fiskevårdsområde meddelas av länsslyrelsen, som i sambanddärmed skall fastställa stadgar för fiskevårdsområdesföreningen i dehänseenden som anges i 18 S. Somframgår av den allmänna motiveringen (avsnill 2.3.2) harjag inle anslutit miglill utredningens förslag all låta förrältningsmannen meddela beslut ombildandel. I förevarande paragraf har i stället upptagits en bestämmelse sommolsvarar 4 S första slyckel LOFO. Med lagen (1980:894) om jaktvärdsomräden somförebild föreslås att länsslyrelsen bara skall fastställa de delar av stadgarnasom innehåller de för fiskets nyttjande, fiskevården och verksamhelen i övriglgrundläggande föreskrifterna. En sådan ordning innebär att stadgarna i övrigt- dvs. den del som reglerar de vanliga föreningsrältsliga frågorna - kan ändrasutan atl ändringen måste underställas prövning. Beslutenligt denna lag gäller även mot nya medlemmar. Paragrafenmotsvarar 5 S LOFO och 7 § i utredningens förslag. Ettfiskevårdsområde fär bildas endasi om ägarna av del fiske som del är fråga ominte mera allmänl motsätter sig bildandel. Vid denna prövning skall främslderas mening beaktas, vilkas fiskeulövning påverkas mest av bildandet. Paragrafen,som i LOFO motsvaras av bestämmelserna i 6 § första och andra slyckena medvissa särskilda majoritelskrav för bildande av etl fiskevårdsomräde, harutformats i huvudsaklig överensstämmelse med 9 § första stycket i utredningensförslag. Jaghar i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.2) närmare redovisat skälen fillvarför de nuvarande bestämda majoriielskraven bör ersättas med ett mera allmäntopinionsvillkor. Förebilder till det föreslagna villkoret finns i 5 kap. 5 Sfastighetsbildningslagen (1970:998), 7 S anläggningslagen (1973; 1149) och 5 §lagen (1976:997) om vattenförbund. Deti paragrafen föreslagna opinionsvillkoret avviker i elt hänseende från denämnda förebilderna. 1 paragrafen har inte lagits upp någon mol- Prop.1980/81:153 60 svårighettill kravet att de sakägare som motsätter sig åtgärden skall ha beaktansvärdaskäl för sin ståndpunkt för atl deras mening skall vinna beaktande. Avförarbetena fastighetsbildningslagen framgår att kravet uppställs närmastför att markera atl uppenbart ohållbara skäl inle bör få hindra en angelägenålgärd. Detla krav skulle emellertid när det gäller fiskevårdsomrädena kunnaleda till belydande lillämpningssvårigheter och dessulom kanske påverkaopinionsmätningen i en riklning som inle är önskvärd. Förrältningsmannen ochlänsstyrelsen skulle t.ex. fä svårt all avgöra om en invändning var sakligtmotiverad eller bara grundades pä en allmän misstro mol den samverkan somföreslås. Till della kommer atl bildandet av elt fiskevårdsomräde ärmeningsfullt bara om en betydande andel av fiskerältsägarna är posilivtinställda lill en samverkan. Mol den bakgrunden är del knappasi rimligt atl vidopinionsmätningen bortse ifrån invändningar från fiskerältsägare som motsättersig områdesbildningen ulan att kunna åberopa hållbara skäl för sin sländpunkl. Deti paragrafen angivna villkoret innebär atl en helhetsbedömning bör göras av deinvändningar som riktas mol det föreslagna fiskevårdsområdel eller motföreslagna stadgar för områdesföreningen. Därvid bör i första hand beaklasanlalel fiskerältsägare som motsätter sig bildandel. Motståndarna tillbildandet får liksom enligt LOFO fömtsättas närvara vid förrättningen. Enrimlig utgångspunkt för bedömningen av om fiskerältsägarna skall anses meraallmänt motsätta sig bildandel bör kunna vara, alt ell sådant motstånd ansesföreligga om fler än hälften av de närvarande intar en sådan ståndpunkt. Hänsynskall emellertid ocksä las lill del förhållandet alt bildandet kan betyda merför vissa fiskerältsägare än för andra. Särskild hänsyn skall tas lillsynpunkterna från sådana fiskerältsägare vars fiskeutövning päverkas mest avalt etl fiskevårdsomräde bildas. Till dem bör räknas fiskerältsägare som har destörsta andelarna i fisket och fiskerältsägare som utnyttjar fisket för sinförsörjning. Är dessa fiskerältsägare negativt inställda, kan det finnasanledning att anse ell allmänt motstånd föreligga trots alt antalet motståndareinte ulgör en majoritet. Motsatsvis bör gälla atl en positiv inställning hos denämnda fiskerältsägarna kan väga upp en klar majoritet av motståndare, varsfiske påverkas i mycket liten utsträckning av all fiskevårdsområdel bildas. Deunder 1 § omnämnda skärgårdsfiskena kan utgöra exempel på fall då det finnsanledning att fästa avgörande vikt vid den mening som företräds av dem som ägerhuvudparten av fisket, trols alt de kanske utgör elt fåtal av delägarna. Delföreslagna opinionsvillkoret ersätter följaktligen även specialregeln i 6 stycket LOFO, som infördes just med tanke på skärgårdsfiskena. Föratt ett fiskevårdsområde skall få bildas krävs alt bildandel är lämpligt medhänsyn lill vattenområdets och fiskels beskaffenhet och omfattning samtförhållandena i övrigl. Prop.1980/81:153 61 Paragrafenmotsvarar 6 § iredje stycket LOFO och 8 S i ulredningens förslag. Lämplighetsprövningenskall omfatta såväl fiskevårdsområdels geografiska omfattning somföreningssladgarnas grundläggande föreskrifter för verksamheten, inbegripeteventuella begränsningar lill exempelvis fiske med vissa redskap. Prövningenskall ske mot bakgrund av all bildandel av fiskevårdsområdel skall tjäna desyften som anges i 1 §. När det gällerfiskevårdsområdets avgränsning kan jag hänvisa till den allmänna motiveringen(avsnill 2.3.2). Som framgår av vad jag där har anfört måste förhållandena idet enskilda fallel fä bli avgörande. har i sillremissyttrande förordat alt slora fiskevårdsomräden eftersträvas. Som slyrelsenockså har påpekat kan emellertid alltför stora områden innebära ett minskal intresseoch engagemang från fiskerätlsägarnas sida. Enligl min mening bör i förstahand ell väl fungerande samarbele eftersträvas och till förmån för ell sådanlbör också områden av mindre omfattning kunna accepteras. Vidprövningen av stadgarna skall bl.a. beakta att områdesbildningenskall tjäna syftel alt lillgodose fiskerätlsägarnas gemensamma intressen.