prop · G403190 · 1980-12-31 00:00:00 — : De handelsregler som gäller enligl ochprotokoll 2 till frihandelsavtalet med har beaktats i ulredningen och harliksom vissa GATT-bindningar varit vägledande för valet av prisutjämningssystem. Nämndendelar kommitténs mening att GATTs regler om exportsubven-tioner ej bör utgörahinder för alt även fortsättningsvis lillämpa prisutjämning vid export.Systemet är allmänt vedertaget inom EFTA och EG. Del kan dock inte uteslutasatt frågor av denna typ kan komma alt las upp i den särskilda somupprättats för multilateral prövning av tillämpningen av subvenlionskoden. KommerskoUegium:-- Utjämningsavgifteni del föreslagna inlerna systemetkan tas ut vid import i enlighel med artiklarna 11:2 och III i GATT-avtalel dvsunder fömtsättning atl den tillämpas icke-diskrimina-toriskl och på ett sådantsätt atl den inhemska produktionen inle skyddas. Enligt kollegiets bedömninguppfyller den föreslagna utjämningsavgiften dessa krav. Ändringen i förhållandelill hittillsvarande system innebär enligt förslaget bla en övergång från skalltill intern avgift, vilket innebär ökad flexibilitet i tillämpningen och därmeden bättre anpassning till rådande pris- och konkurrensförhållanden. Förslagetinnebär som framgår av belänkandel en Itöjning av skatten/avgiften för vissavaruslag och helt nya avgifler för andra, vilket givelvis kan föranleda kritikfrån våra handelspartners. RÄK anser dock atl dessa ändringar är konkurrensneu-tralaoch åstadkommer konkurrenslikställighet i förhållande till andra varor i syslemel,bla sådana som direkl konkurrerar med berörda vamslag. Enliglanmärkning till moment 2 i GATTs artikel III får en skaU (eller intern avgifl) anses oförenlig med bestämmelserna i artikeln i fall då konkurrens föreligger mellan den beskattade (avgiftsbelagda) varan och en direkl konkurrerande vara eller ersättningsvara som inte direkt beskattas (beläggs med avgift). Det föreslagna interna systemet är således i bättre överensstämmelse med GATT-reglerna än del gamla vad avser konkurren sen mellan olika varuslag i systemet. Man bör dock vara medveten om alt utjämningsavgiften kan komma alt utsättas för kritik både i och , eftersom den direkt finansierar en prissubvenlion för molsvarande inhemsk produktion. Det bör också noteras att en gränsavgift, även om den motsvaras av samma avgift på den inhemska produktionen, av exportörerna kommer att uppfattas som en tull. Risken för protester är särskill stor när avgift införs på förut ej utjämningsskattebelagda varor, t ex soppor och såser. Denavgift som skall tas ul vid import av varor som omfattas av det externa systemetföreslås av RÄK få benämningen "importavgift" lill skillnad från deavgifter som tas ut i enlighet med jordbruksregleringen, "införselavgifler".Benämningen "importavgift" har traditionellt bmkat användasi fråga om sådana fasta och för hela eller en slörre del av 1980/81:190 151 varuområdettillämpade avgifter som av vissa länder lagits ut för alt skyddabetalningsbalansen, som ett alternativ lill kvantitativa restriktioner enligt GATTsartikel XII. På engelska benämns denna typ av importavgift "import surcharge". "Avgift" kan emellertid även översällas lill eng. "levy".Det engelska uttrycket "import levy" brukar dock i allmänhet användassom benämning för röriiga jordbmksavgifter, dvs t. ex. våra svenska"införselavgifter". I och för sig kan "import levy" likavälsom "importavgift" anses vara språkligt neutrala benämningar på avgiflersom tas ut vid import. Det kan emellertid ifrågasättas om man inte istället -för tydlighetens skull - borde benämna den externa avgiften "rörligavgift", eng. "variable component", som är en intemationelltvälkänd benämning på just externa prisutjämningsavgifler. Benämningenförekommer t. ex. i vissa av EGs GATT-bindningar och i EGs prisutjämningssyslem.Dessutom har denna benämning redan använts från svensk sida i de pågåendeförhandlingarna om tullarna inom kap. 20. Benämningen används också i Sverigesfrihandelsavtal med EEC, och EFTA-ländernas avtal medSpanien. KommerskoUegiumredovisar i sitt yttrande gällande GATT-bindningar för de varuslag som omfattasav de föreslagna prisutjämningssystemen samt erinrar om GATTs regler för exportsubveniioner.Kollegiet fram håller därvid att riskerna för eventuell internationell krifikoch eventuella motåtgärder torde vara störst i fråga om bl. a. vara som ålnjuteiexportbidrag och nya varor. gör följande sammanfattandebedömning av kommitténs förslag: RÅKsförslag innebär inte några slora förändringar i sak av nuvarande prisutjämningsåtgärder och de förändringar som föreslås synes inte stå i strid med våra internationella åtaganden på det handelspolitiska området. Särskilt kan konstateras atl de föreslagna systemen håller sig inom ramen för de bestämmelser om prisuljämning som finns i och i EFTAs rikllinjer för prisutjämning. De är också förenliga med reglerna i protokoll 2 vårt frihandelsavtal med EG. En komplikaUon är dock atl vissa varor som ingår resp föreslås ingå i det interna systemet inte omfaUas av bestämmelserna om prisutjämning i eller frihandelsavtalet med Imotsats till vad som gäller i EFTA och i frihandelsavtalet med är prisutjämningsåtgärderinte uUryckligen godkända i , även om de tolererats. Det föreliggerdärför en risk för att särskill exportsub-ventionsdelen i prisutjämningen kanbli föremål för kritik i . Ävenom de föreslagna åtgärderna med ovan nämnda reservationer ryms inom vad som ärtillåtet enligt våra internalionella avlal är det uppenbart att flertalet av RÅKsförslag syftar eU bättre utnyttjande av de möjligheter till skydd somavtalen ger. Exempel på delta är utökningen av antalet färdigvaror och råvaror,slopandet av fraktavdraget och upphävandet av den särskilda maximeringen förvissa brödtyper. 1 samma riktning tenderar effektiviseringen och delegeringen lillverksplanet av beslutsfunktionen. Sammantagna kan dessa förslag uppfattas somtecken på ökad protektionism. På samma säll kan - om än oriktigt - den nyafinansieringsformen för de internt prisutjämnade varorna uppfattas soin en proteklionisfiskåtgärd, särskilt som den i vissa fall leder lill en avgiftsbeläggning avtidigare icke avgiftsbelagda varor. Del finns mol denna bakgmnd anledningframhäva all det nya systemet för råvarukostnadsutjämning bör genomföras och fillämpasmed så stor känslighet som möjligt för effektema på våra handelspartnersintressen. 1980/81:190 152 : Enligt kommitténs bedömning torde det nu föreliggande förslagetknappast ge upphov till några betydande effekter pä utrikeshandeln medbearbetade jordbruksprodukter. Kommittén menaratt om sådana effekter skulleuppstå, är dessa svåra att på förhand uppskatta. SIND anser det därförangeläget att såväl dessa effekter som evenluellt ändrade fömtsättningar förden svenska hemmamarknadsindustrin utvärderas när del föreslagna systemet fåttverka en lid. : Skall utredningens förslag leda lill att den del av den svenskalivsmedelsindustrin, som berörs av förslagel. skall kunna konkurrera på sammaråvaruprisvillkor, som gäller för industrin i framförallt EFTA och EG,förutsattes all även omvärlden tillämpar samma principer i sin råvamprisutjämning.Pågående ansträngningar inom EFTA all skapa likvärdiga villkor på detta områdemellan EFTA-länderna bör således fortsätla. En vikligaspekt i detta sammanhang är hur råvaruinnehållet i produkterna beräknas. Föratt underlätta administrationen tillämpas standardrecepl för homogena livsmedel.Det är av slor vikt atl dessa recept successivi anpassas till förändringar iproduktionen, sä alt varken över-eller underkompensation blir följden. Detfinns exempel på standardrecepl, som tillämpas av EG, och som leder till atl induslrini dessa länder överkompenseras genom för höga importavgifter och exportbidrag.Ett sådant förfarande leder till en snedvridning av konkurrensen, som inte kanrättas till genom del av utredningen föreslagna utjämningssystemet. Skall någoriundalikvärdiga konkurrensvillkor således erhållas, bör vid sidan av industrins råvamkostnadsutjämningmyndighelerna även bedriva en aktiv handelspolitik på detla område. : Förbundet inslämmer i RÅKs konstaterande att kommitténsförslag inle löser alla problem rörande den berörda svenska industrinskonkurrensneutralitet internationellt. Vi vill understryka betydelsen av alten kontinuerlig bevakning sker av andra länders utformning och tillämpning avsina prisutjämningssyslem och att våra handelspolitiska instanser iförekommande fall agerar snabbt och kraftfullt för att tillvarata svenskindustris intressen. Inte minsl bör detla gälla i fråga om alt söka utverkabättre villkor för svensk export av livsmedelsindustriprodukler. Sverigeskemiska industrikontor: RÅKs bedömning att några handelspolitiskakomplikationer ej bör uppstå med anledning av övergången till en industriell högprislinjeför fmkostflingor, soppor elc kan visa sig någol optimistisk. Del finnsanledning räkna med atl ulländska leverantörer av dessa produkter till densvenska marknaden kommer all reagera lika negativt som svenska tillverkareinför övergången lill en högprislinje. Även handelspolitiska skäl talar därförför en övergång i flera - lämpligen tre - steg. Beträffandedet föreslagna externa systemet för saft, socker etc (kap 20) anser RÅK att enförändring av gränsskyddel kan komma att påverka importen. Kemikoniorel delarden uppfattningen. Det bör emellertid framhållas, att så länge sockerprisetligger på nuvarande höga nivå - och flera bedömare anser alt det kan förbli däri åratal - så innebär förslagel för sockerprodukter i kap. 20 i flertalet fallen sänkning av det blygsamma gränsskydd som utgår. 1980/81:190 153 Sverigesexportråd: menar att den svenska regeringspolitiken måste göras merexportvänlig. Svensk industri kan inle räkna med lönsam export endast vidtillfällen då svensk produktion av råvaror eller förädlade livsmedel råkar varastörre än svensk konsumtion. Del är hög lid all ge den förädladelivsmedelsexporten ett egenvärde. Dessulom har en svensk förädladlivsmedelsexport stora möjligheler alt erhålla bättre priser för ingåendesvenska råvaror jämfört med ren export av råvamöverskott. Utredningenkommer inle med förslag till förändringar som kan betraktas som negativa urexportindustrins synvinkel. Emellertid, om berörda svenska myndigheter ochorganisationer önskar märkbara volymökningar på export såbehöver industrin betydligt radikalare förändringar vad beträffar villkor ochkostnader för ingående råvaror. Remissinstansemaanser atl författningsförslaget ger en bättre överskädlighet än nuvarandeordning. Några remissinstanser förordar en särskild lag om råvamkostnadsutjämningmen accepterar förslaget att bestämmelser om prisutjämningen tas in i lagen omprisreglering på jordbmkets område, till vilken knyts en särskild förordning. Riksskatteverket:I betänkandet--- har kommittén menat att den föreslagnautjämningsavgiften är av samma typ som de avgifter som tas ut inom ramen förprisregleringen på jordbmksprodukter och att utjämningsavgiften inte skallbetraktas som en skatt. Föreskrifterom förhållandet mellan enskilda och det allmänna skall enligt 8 kap 3 § regeringsformen(1974:152, RF) meddelas genom lag om de gäller åligganden för enskilda eller iövrigt avser ingrepp i personliga eller ekonomiska förhållanden. Regeringen kanefler bemyndigande i lag ulan hinder av den nämnda bestämmelsen i 3 § meddelavissa föreskrifter om annat än skatt (8 kap 7 § RF). Föravgifter kan regeringen eller kommun efter bemyndigande meddelasådana föreskrifter som man p. g. a. undantaget i 3 § RF inte kan meddela ifråga om skalt. Bestämmelser om detta finns i 8 kap. 9 § RF. RSVinser fördelarna med att reglera utjämningsavgiften på samma sätt som jordbmksavgifterna.Med anledning av att kommitténs förslag innehåller moment som innebär attmedel som influtit genom utjämningsavgifter inte i sin helhel skulle tillförasnäringsgrenen ifråga kan det emellertid ifrågasättas humvida avgiften är attbetrakta som en skatt. Förslagettill lag om upphävande av lagen (1960:258) om utjämningsskatt på vissa varorbör i förtydligande syfte kompletteras med en bestämmelse att den upphävdalagen fortfarande skall gälla ifråga om förhållande som hänför sig till tidenföre upphävandet. Andrameningen i förslaget till text till lagen bör också förtydligas. Meningen kanlämpligen ändras lill "För sådana varor, som avses i lagen och som har fillverkatseller förts in i landet men som skattskyldighet inte Udigare har inträtt för,inträder skattskyldighet ". 1980/81:190 IM : Kommittén föreslår alt bestämmelserna om råvamkostnadsutjämninginarbetas prisregleringslag på jordbrukets område och att tilldenna lag knyts en förordning som endast reglerar frågorna om utjämningen. Eftersområvarukostnadsutjämningen har nära samband med jordbruksprisregleringen har,som inledningsvis nämnls, jordbruksnämnden ingen erinran mol all de behövligalagreglerna inarbetas i den befintliga lagen. Frågan om en särskildlagstiftning lorde eventuellt som kommittén har föreslagit få prövas vid senarelidpunkt. Kommittén har vidare föreslagit att lillämpningsbestämmelserna tas ini en särskild förordning som enbart innehåller bestämmelser områvarukostnadsutjämning. har ingen erinran häremot ochtillstyrker i övrigt uppläggningen av och innehållet i deförfattningsbestämmelser som kommittén har lagt fram, men vill peka på vissaföljder av förslagen. Kommitténsförslag innebär att etl anlal livsmedelsindustriprodukter stryks ur bilagantill lagen om prisreglering på jordbrukets område. Vid sidan av de regleringslekniskakonsekvenserna - vilka kommittén utföriigt har belyst - medför dettaförändringar i fråga om licensieringen vid import och export av vissa varor.Denna licensiering slyrs f. n. i fråga om de livsmedelsindustriprodukter som nuföreslås strukna ur bilagan, av bestämmelserna i 210§§ och av de föreskriftersom regeringen har meddelat med slöd av I §, När dessa livsmedelsindustriproduklernu stryks ur bilagan, medför det atl lagens licensieringsregler - och deföreskrifter som ansluter till dem - inte längre gäller för industriprodukternai fråga. Därmed kommer i stället - utan atl någon ytterligareförfattningsändring behöver vidtas - kungörelsen (1950:324) angående allmäntexportförbud och kungörelsen (1947:82) angående allmänt importförbud att regleralicensieringen för industriprodukterna. Dessa har varit undantagnafrån import- resp exportförbudskungörelsernas tilllämpning på grund av att licensieringenav dem regleras av lagen om prisreglering på jordbrukets område. Till import-och exportförbudskungörelserna anknyter särskilda bemyndiganden utfärdade avregeringen. Förslagetmedför således att licensieringsverksamheten beträffande vissalivsmedelsindustriprodukter fortsättningsvis kommer att styras av andraföreskrifter än de nu gällande. Enligt jordbmksnämndens mening tordeförändringarna dock inte komma att medföra nägra nackdelar. Nämnden har därföringen erinran mot förändringen. Inte heller har nämnden något att invända mot atlvamgmppen enzympreparat innehållande födoämnen (ur tulltaxe nr 35 07) i licensieringshänseendeöverförs till kommerskollegium, vilket blir en följd av den föreslagnaomläggningen. Kommitténhar som nämnts föreslagil att de huvudsakliga reglerna om råvamkostnadsutjämningensamlas i en särskild förordning. Eftersom -enligt förslaget - de behövligalagbestämmelserna förs in i lagen om prisreglering på jordbmkets område, kommeremellertid även förordningen om prisreglering på jordbrukets område, vilkeninnehåller tillämpningsföreskrifter till lagen, att till vissa delar gälla förråvamkostnadsutjämningen. Vissa förändringar bör därför vidtas i förordningen(1967:524) om prisreglering på jordbmkets område. :-- RÅKsförslag innebär således atl bestämmel serna om råvamkostnadsutjämning inarbetas i lagen om prisreglering på Prop.1980/81:190 155 jordbmketsområde och all en särskild förordning om råvamkostnadsutjämning utfärdas. Kollegietanser att förslaget ger en bättre överskädlighet än tidigare ordningframförallt genom atl bestämmelserna för prisutjämningen tas in i förfaUningoch inte som delvis i regleringsbrev och liknande. Däremot släller sigkollegiet någol tveksamt till alt inordna bestämmelserna om råvamkoslnadsutjämningeninom ramen för jordbruksprisregleringen. Kollegiet menar att en självständiglagstiftning för råvarukostnadsutjämningen är alt föredra bl. a. av det skäletalt denna omfattar även varor utanför jordbmksområdet, t. ex. läkemedel. : En utvärdering av del nya regelsystemets effekter på såvällivsmedelsindustrins konkurrenskraft som på den nya administrationen kanförslagsvis ske då frågan om en särskild lagsliflning för industrins råvamkostnadsutjämningåler aktualiseras. Industriförbundetanser det, soin redan inledningsvis berörts, vara en klar förbättring attsamtliga nuvarande former av råvamkostnadsutjämning i fortsättningen föreslässkola grundas på en enhetlig gemensam lagstiftning. Vi finner emellertidstarka skäl tala för att de gmndläggande bestämmelserna om råvarukostnadsuljämningmeddelas i en särskild lag, skild från jordbmksprisregleringslagen. Det är därtbrenligt vår uppfaUning angeläget att en sådan lag kommer lill stånd. Förbundelvill i detta sammanhang la upp frågan om skyldighet atterlägga utjämningsavgift skall inträda. I RÄKsförslag till lag om ändring i lagen om prisreglering på jordbrukels område har21a §, första stycket, följande lydelse: "Avgiflerläggs för varor som inom landet tillverkas av råvaror upptagna i bilagan lilldenna lag och som försäljs inom landel (utjämningsavgift)". Nämndaformulering bör rimligen tolkas så att avgiftsskyldighet -liksom f. n. är falleli fråga om utjämningsskalt och särskild vamskatt -inträder vidförsäljningstillfället. Iförslaget till lag om upphävande av lagen om utjämningsskatt för vissa varorsägs emellertid: "Skattutgår dock för sådana varor som avses i lagen och som har tillverkats ellerförts in i landet före den men för vilka skattskyldighet då intehar inträtt". Förslagetlill förordning om utjämning av industrins råvarukostnader sladgar i 5 §, andrastycket: "Utjämningsavgiftenskall lill sitt belopp fastställas så all de medel som inflyter vid tUlverkningav varorna motsvarar kostnaderna för utjämningsbidrag vid tillverkning avdessa varor för försäljning inom landet." Dessaformuleringar indikerar att man tänker sig att utjämningsavgiften ifortsättningen skall erläggas vid lillverkningstillfällel i stället för vidförsäljningstillfället. Konsekvensernaför industrin av en sådan omläggning hann aldrig tillfredsställande utredasinom RÅK. Chokofa pekar emellertid i sitt remissyttrande på vissa väsentligaproblem som uppkommer för Choklad-och Konfektyrinduslrin om nuvarande regler ifråga om avgiftens erläggande ändras. anser att föreningenssynpunkter -särskilt vad gäller exportverksamheten - måste beaktas innanslutgiltig ställning tas till vilket system som skall tillämpas förbranschen i 1980/81:190 156 fortsättningen.Det är nämligen inte möjligt all vid tillverkningstillfället avgöra vilkakvantiteter av färdigvaran som kan komma alt exporteras. Vivill emellertid i sammanhanget också framhålla viklen av att utjämningsavgifteroch utjämningsbidrag koordineras så all förelagens redovisning i båda dessaavseenden kommer att omfalta samma volymer färdigvaror under respektiveredovisningsperiod. I kombination med någon form av clearingförfarande för in-och utbetalningar skulle man kunna uppnå enklast tänkbara administrativarutiner såväl hos företagen som hos prisutjämningsmyndigheten. Sverigeskemiska industrikontor: Kemikoniorel vill särskill under stryka betydelsen av följande uttalande: "RÄKhar eftersträvat etl särskilt syslem för råvarukostnadsuljämning, så långlmöjligt åtskilt från syslemel för den egentliga jordbmksprisregleringen." Råvamkostnadsutjämninghar obestridligen viss anknytning till jordbmksprisregleringen. Men sådanutjämning hänger också intimt samman med vårt lands avtal med EFTA och EG, medhandelspolitik och induslripolilik. Mot den bakgrunden kunde del vara motiveratatt den legala ramen för råvamkostnadsutjämning kopplas loss från jordbruksprisregleringen.Elt lilel sleg i den riktningen lar ulredningen när den föreslår en särskildförordning för råvamkostnadsutjämning. Men det hade enligl Kemikonlorels meningvarit önskvärt att gå längre och tillskapa en särskild lag - och alltså ickeendast en förordning knuten till lagen om jordbmks-prisreglering - för råvamkostnadsutjämning.Kemikoniorel vill dock inte motsätta sig utredningens förslag att nu göraerforderliga ändringar som tillägg till lagen om prisreglering på jordbruketsområde. Det huvudsakliga skälet för delta val synes emellertid vara tidsnöd,nämligen brådska att hinna genomföra erforderiiga ändringar till den 1 juli1981. Dessa motiveras i sin tur av regeringens framlagda första sparplan.Utredningen har uppenbarligen varit medveten om att sakskäl kan tala för ensärskild lagstiftning, eftersom man anför alt sedan erfarenhet vunnits bör behovelav sådan särskild lagstiftning ånyo övervägas. Kemikoniorel anser att dylikbedömning bör ske senast och målet bör då vara en särlagstiftning. : Angående lagstiftningen för råvamkostnadsutjämningen anser KF bör tillskapa en särlagstiftning härför som är skild frånlagen om prisreglering för jordbmksvaror. Förslagetatt statens jordbmksnämnd bör vara huvudansvarig myndighet för prisutjämningentillstyrks av alla remissinstanser, liksom förslaget att ett särskilt råd för prisutjämningsfrågorknyts till jordbruksnämnden. Riksrevisionsverket:Ulredningen föreslår en viss förstärkning av personalen vid statens jordbmksnämnd.Med hänvisning till de förenklingar RRV förespråkat och till den restriktivitetbeträffande systemets omfaUning som verket förordat avstyrker RRV utredningensförslag i dessa stycken, RRV fömtsätter även atl förslaget aft föra över vissauppgifter från riksskatte- 1980/81:190 157 verkettill jordbmksnämnden prövas med hänsyn lill om den ökade belastningen påjordbruksnämnden motsvaras av en minskning av resursbehov. Riksskatteverket:1 det nuvarande systemet administrerar RSV uppbörden från, utbetalningen tilloch kontrollen av 496 skattskyldiga till utjämnings-skatt. Av dessaskattskyldiga är 453 skattskyldiga också till särskild vamskatt och 13 lill dryckesskatt.RSV har även i fortsättningen atl utöva kontroll över dem även omutjämningsskatten slopas. Den del av kontrollen som belöper på utjämningsskaltenoch prisutjämningsbidragen grundar sig på samma underlag som kontrollen av densärskilda varuskatten resp dryckesskatten och tar således endast marginellagranskningsresurser i anspråk. RSVvill framhålla alt verket i och för sig inte anser sig böra syssla med frågorsom inte hör hemma inom skatteadministrationen. Verket har dock, som tidigare angetts,ifrågasatt om inle den föreslagna avgiften är atl betrakta som en skatt. Oavsellhur avgiften betraktas, anser RSV all verket i detta fall inte kan underlåtaalt framhålla att slarka administrativa och ekonomiska skäl talar för altuppbörden av utjämningsavgiften och utbetalningen av bidragen bör administrerasav RSV. I det följande redogör RSV för de nämnda skälen. Enliglutredningsförslaget kommer de som är skattskyldiga lill särskild vamskattoch starkölstillverkarna som är skattskyldiga till dryckesskatt att ocksåbli avgiftsskyldiga till utjämningsavgift. Antalet avgiftsskyldiga kommer attöka med ca 90, utgörande företag inom fiskeriinduslrin och ett par andrabranscher. Flertalet avgiftsskyldiga kommer följakfiigen om utredningsförslagetgenomförs att behöva redovisa och belala till två myndigheter för i principsamma verksamhet. Del innebär dubbla revisionsbesök och dubbla utredningarbeträffande samma verksamhet. Visar det sig atl någon deklarerat för litet,måste dubbla förslag till påföring upprättas, den skattskyldige får yttra sigtill två olika myndigheter som måste fatta var sill beslut. Kommittén har visseriigenfömtsaU atl de båda myndighelerna skall samråda i kontrollfrågorna men inteberört hur samrådet skulle ske.