prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — Den andra frågan, som är oberoende av förelagsform,gäller om det pä fastigheten utförda byggnadsarbetet skall värderas på grundvalav rörelsens kostnader eller på grundval av arbetets marknadspris. Det finns i detta sammanhang anledning alt erinra om altbestämmelser om uttag vid egenregiarbeten i byggnadsrörelse införts imervärde-skattelagstiftningen (prop. 1979/80:141, SkU:52, rskr 393, SFS1979:304). Enligl mervärdeskatlelagen (1968:430, senast ändrad 1979:1190)gäller fr. o. m. den Ijanuari 1981 bl. a. att byggnadsarbete pä faslighel somutförs i fastighetsägarens byggnadsrörelse i princip skall uilagsbeskallas lillmarknadspris. Uttagsbeskattningen motsvarar sålunda summan av nedlagdakostnader jämte ränla på egel kapital och värdet av den skatlskyldiges egetarbete (jfr nionde stycket av anvisningarna till 14 § mervärdeskattelagen).Värdet av den skatlskyldiges egen arbetsinsats skall dock - en fysisk person - uilagsbeskallas endast om varor av mer änringa värde tas ut i samband med arbetet. Enligt min mening talar åtskilligt för att reglerna ominkomstbeskattning på grund av uttag frän byggnadsrörelse samordnas med denämnda reglerna på mervärdeskallens område. Om en skattskyldig, som själv ellergenom ell handelsbolag bedriver byggnadsrörelse, utför byggnadsarbeten pä enfastighet, som inte ulgör omsättningstillgång i rörelsen, bör således somhuvudregel gälla alt värdel av arbetel skall las upp som intäkt i rörelsen. Detutförda arbetet bör - i överensstämmelse med vad som normall gäller vidinkomstbeskattning av olika former av uttag - värderas till marknadspris. Dennavärderingsnivå bör tillämpas beträffande såväl utgifter för varor, material ocharbetslöner som den skatlskyldiges egen arbetsinsats. I likhet med vad somgäller i fråga om mervärdeskall bör dock värdet av den skattskyldiges egetarbete uilagsbeskallas endast om varor av mer än ringa värde tas ut frånrörelsen i samband med arbetet. Detta innebär exempelvis att en enskildbyggmästare kan - så länge nägot egenfiigt varuuttag inle sker -utföra mindretillsynsarbeten på sin egen bostadsfaslighet utan alt bli rörelsebeskatlad förarbetet. De nu föreslagna reglerna om uttagsbeskattning bygger påmin tidigare redovisade inställning att en fasfighet behäller sin slällning somanläggningsfillgång även efler ell mycket omfatiande byggnadsarbete.Uttagsbeskattningen ersätter alltså, som lidigare påpekats, överföringen avsmitta. Vid en framtida försäljning av fastigheten kommer därför en eventuellbeskattning att ske enligt realisationsvinstreglerna. Värdet av de utfördaarbetena kan generellt antas verka höjande pä försäljningslikviden ochdärigenom öka vinslens storlek. För att förhindra all den skatlskyldige blirbeskattad två gånger för samma arbete - försl som uttag ur byggnadsrörelsen ochdärefter Prop.1980/81:68 166 som realisationsvinst - måsle värdet av uttagsbeskatlatarbete kunna beaktas vid realisationsvinstberäkningen. Arbetel bör av dennaanledning fä räknas som förbättringskostnad - eller därmed jämförlig kostnad -enligt punkt 2 a av anvisningarna till 36 § KL. En förutsättning bör dock varaatt arbetet har sädan karaktär och är av sådan storlek att det uppfyller deallmänna kraven på avdragsgill förbättringskostnad enligl nämndaanvisningspunkt. Som förbättringskostnad bör självfallet i intet fall få räknashögre belopp än vad som blivit föremål för uttagsbeskattning på grund avbyggnadsarbetet. 2.5.7 Arv av fastigheter m. m. Jag har i det föregående föreslagit alt uttryckliga reglerskall införas om i vilka fall fasligheter, som förvärvas av den som bedriverbyggnadsrörelse eller handel med fastigheter, skall anses utgöraomsättningstillgångar i rörelse. Mina förslag har tagit sikte pä fastighetersom förvärvas genom köp, byte eller därmed jämförligt fäng. Jag tar nu upp densituationen att en fasfighet tillfaller någon genom arv, gåva eller annat s. k.benefikt fäng. Om en person, som äger en omsättningsfastighet, skänkerbort denna behandlas gåvan i regel som ett uttag ur rörelsen. Givaren tordedärför vara skyldig att ta upp fastighetens marknadsvärde som inläkl irörelsen. a. till konsekvens att under innehavet gjordnedskrivning av fastigheten återförs lill beskattning. I gävotagarens handkommer fastigheten normalt att ha slällning som anläggningstillgång, vilketinnebär att den i fortsättningen inte kan utnyttjas som underlag för nedskrivningoch att eventuell framlida försäljningsvinst kommer att beskattas enligtrealisationsvinstreglerna. Samma regler torde gälla om en fastighet under ettäktenskaps bestånd genom bodelning övergår från den ene maken lill den andre. Den skattemässiga bedömningen bUr annorlunda om enfastighet tillfaller ny ägare på grund av att den tidigare ägaren avlidit.Dödsfallet som sådant utlöser inte någon inkomstbeskattning. Om dödsboet eller- sedan bodelning eller arvskifte skett - efterlevande make eller arvingensäljer en fastighet, som utgjort omsättningstillgång i den avlidnes rörelse,skall försäljningslikviden däremot normalt redovisas som intäkt av rörelse.Säljaren anses sälunda fortsätta den avlidnes rörelse. I praxis har emellertidett arvskifte ibland ansetts få till konsekvens att den ärvda fastighetenförlorar sin karaktär av omsättningstillgång. Så har exempelvis bedömts varafallet när arvingen inte bedrivit byggnadsrörelse eller handel med fastighetervid tidpunkten för förvärvet och inte heller kan anses ha övertagit denavlidnes rörelse. Den ärvda fastigheten får i dessa fall ställning somanläggningsfillgång eller privat tillgäng hos arvingen. Den nedskrivning somfastigheten kan ha blivit föremål för i arvlåtarens rörelse kommer därmed inteatt återföras till beskattning. Den skattekredit som den avUdne fått under sininnehavsfid förvandlas genom detla till en definifiv skallelättnad. Enligt beredningens uppfattning kan del inte accepterasatt betydande 1980/81:68 167 skattekrediler ofta efterskänks i samband med arvskifteefter skattskyldiga som bedrivit byggnadsrörelse. Beredningen föreslår därförall fasligheter, som utgjort omsättningstillgång i den avlidnes rörelse, skallbehålla denna karaktär hos den som förvärvar fastigheten genom arv, testamenteeller bodelning i anledning av makes död. En möjlighet lill frivilligavskatlning föresläs dock för skattskyldiga som själva inte bedriverbyggnadsrörelse, handel med fasligheter eller lomtrörelse. Avskaltningeninnebär att den skattskyldige tar upp värdel av den ärvda fasligheten somintäkt av rörelse som avdrag medges för fastighetens skattemässigarestvärde. Enligt beredningen bör avskaltningen grundas pä fastighetensmarknadsvärde vid förvärvstillfället. Från reglerna om alt fastigheten även iden nye ägarens hand utgör omsättningstillgång i rörelse föresläs ocksäundanlag för en- och tvåfamiljsfastigheter i vissa fall. Åven aktier ochandelar i fastighetsförvaltande företag som utgjort lager i den avlidnesrörelse skall enligt beredningen behälla sin karaktär av omsåtlningstillgånghos den nye ägaren. I fräga om sådana tillgångar föreslås ingen frivilligavskatlning. Beredningen lägger inle heller fram nägot förslag om denskattemässiga behandlingen av gåva av omsätlningsfastighel. Fierlalet av de remissinstanser som yttrat sig överförslaget delar beredningens uppfattning att en lagerfastighet bör behålla sinomsättnings-karaktär efler eventuell bodelning och arvskifte. Någraremissinstanser anser dock att avskatlning bör vara obligatorisk. RSV föresläratt avskaltningen sker hos dödsboet i stället för hos arvtagaren. Från ett parhåll efterlyses en utvidgning av de föreslagna avskaltningsreglerna också lillaktier och andelar som utgjort omsättningstillgångar i den avlidnes rörelse.Länsstyrelsen i menar alt frågan om beskattning av arvfallnaomsättningstillgångar bör lösas gemensamt för alla lagerlillgängar i rörelsen.Några remissinstanser anser att avskaltningsreglerna bör kombineras med liberalareanståndsbeslämmelser vid arvsbeskaltningen. Vissa förtydliganden krävs vidare ifråga om det värde till vilket avskatlning skall ske. För egen del vill jag anföra följande. 1 likhet medberedningen anser jag det inte mofiverat alt i detta sammanhang införa någranya regler om den skattemässiga behandlingen av gäva av omsättningsfasiighet.Någon ändring av nuvarande praxis pä delta område är således inte åsyftad. Deinkomst-skalterältsliga konsekvenserna av alt en faslighet, som utgöromsättningsfillgång, tillfaller en ny ägare på grund av att den föregäendeägaren avlidit bör däremot ses över. Denna översyn bör enligt min meninggrundas på de av beredningen föreslagna principerna. Således bör enomsätlningsfastighel, som förvärvas av skaltskyldig genom arv, testamente ellerbodelning i anledning av makes död, regelmässigt utgöra omsätlningslillgångäven hos den nye ägaren. Vidare bör andra skattskyldiga än sädana som vidtidpunkten för förvärvet själva bedriver byggnadsrörelse, tomlrörelse ellerhandel med fasligheter eller som avser att fortsätta den avlidnes rörelse kunnaskatta av sitt förvärv. Jag ställer mig dock tveksam till att basera Prop.1980/81:68 168 avskaltningen på fastigheternas marknadsvärde vidförvärvet. En sådan regel skulle nämligen - åtminstone i kombination medarvsskallen - kunna ge upphov till alltför stor skattebelastning. Enligt minmening kan avskaltningen begränsas lill det belopp varmed den avlidne - ellerundantagsvis dödsboet - skrivit ned fastigheten i fräga. En sådan regel blir ocksåbetydligt enklare att tillämpa. Av det anförda framgår att avskatlning innebär alt den nyaägaren beskattas för nedskrivet belopp, dvs. för skillnaden mellan fastighetensursprungliga anskaffningsvärde och fastighetens bokförda värde vid förvärvstillfället.Det avskattade beloppet skall redovisas som inläkt av rörelse. Somanskaffningsvärde skall i fräga om fastigheter som bebyggts i egen regi räknassåväl direkta som indirekta byggnadskoslnader. Kan den skatlskyldige i någotundantagsfall visa alt en i räkenskaperna gjord nedskrivning inle utnyttjatsskattemässigt bör avskatiningsbeloppet reduceras i motsvarande mån. Om fasfigheten tillfallit den nye ägaren genom arv bördagen för arvskiftet normalt utgöra förvärvsdag. Har efterlevande make förvärvaten fastighet genom bodelning bör dagen för bodelningen vara avgörande. Vidförvärv pä grund av förordnande i testamente kommer den dag dä förordnandetverkställs i regel att bli förvärvsdag. Åven om avskaltningen begränsas till tidigare gjordnedskrivning kan den sammanlagda arvs- och inkomstbeskattningen på grund avdödsfallet komma att uppgå fill avsevärda belopp. Den skatlskyldige bör därförha möjlighet att avslå frän avskatlning och i stället behålla fastigheten somomsättningstillgång. Väljer den skattskyldige detta alternativ anses han ifortsättningen bedriva byggnadsrörelse, handel med fastigheter ellertomtrörelse. Sedan avskatlning skett förlorar fastigheten sinomsätlningskaraktär, vilket bl. a. innebär att realisationsvinslreglerna skallfillämpas pä en eventuell avyttring. Vid beräkning av realisationsvinst vid enframlida avyttring av fastigheten skall hänsyn inte tas till lidigare medgivennedskrivning och inte heller till avskattade belopp. Däremol skall givetviseventuella värdeminskningsavdrag behandlas på vanligt sätt. De nu föreslagna reglerna bör tillämpas inte bara päfasligheter och liknande tillgångar utan också på värdepapper avomsätlningskaraktär. I första hand torde reglerna komma att gälla byggmästaresaktier och andelar i fasfighetsförvaltande förelag. Principen om attavskatlning krävs för alt den ärvda egendomen skall upphöra att varaomsätlningstillgång bör dock gälla även t. ex. börsnoterade aktier i deundantagsfall dä dessa ingått i ett varulager hos den avlidne. Jag vill slutligen framhälla att det föreslagna systemetinte kräver några särskilda avskaltningsregler för den avlidnespermanenlboslad. Med den gränsdragning som jag idet föregående gjort mellanomsättningsfastigheter och andra fastigheter kommer nämligen en villafasfighet,som är avsedd som stadigvarande bostad åt en byggmästare e. d., generellt attfä slällning som Prop.1980/81:68 169 en privat tillgång. Jag återkommer i det följande (avsnitt2.11) lill behovet av särskilda övergångsregler för de fasligheter som ärsmittade av den skallskyldiges rörelse redan innan de nya reglerna skall börjatillämpas. 2.5.8 Resullatutjämning och konsoUdering Frågan om förelagens möjligheter lill resultalutjämningoch konsolidering genom uppbyggnad av obeskattade reserver har beretts slorlutrymme i beredningens belänkande. Flera av de förslag beredningen lagt fram pådetla område har, som jag inledningsvis berört, redan blivit föremål förlagstiftning. Vad beredningen föreslagit belräffande rällen all utnyttjapågående arbeten som underlag för reserveringar har jag vidare behandlallidigare i detta lagstiftningsärende (avsnitt 2.4). I del följande kommer jagatt lägga fram förslag till nya bestämmelser om nedskrivning av omsättningsfastigheter.Jag tar vidare upp frågan om byggnadsföretagen skall få rått lill avdrag föravsättning fill resullatutjämningsfond. Innan jag går in pä dessa spörsmålavser jag dock all uppehålla mig någol vid beredningens förslag om inskränkningi rätlen att göra värdeminskningsavdrag pä omsättningsfastigheter. 2.5.8.1 Avdrag för värdeminskning pä omsättningsfastighet Det förhällandet att en fastighet utgöromsältningstillgäng i rörelse och härigenom kan utgöra underlag förnedskrivning hindrar inte att fastighetens ägare kan vara berättigadalt fä avdrag för värdeminskning av fasfighetens byggnad. Den löpandeinkomstberäkningen skall ske på samma sätt oavsett om fasligheten är enanläggningstillgång eller en omsättningstillgång. Intäkter och koslnader pägrund av uthyrning e. d. av fastigheten skall på vanligt sätt redovisas underinkomstslaget annan fastighet. Då en fastighet, som utgjort omsätlningstillgångi rörelse, avyttras skall enligl praxis återvunna värdeminskningsavdrag las uppsom inläkl vid sidan av eventuell bokföringsmässig vinst på grund avavyttringen. En korrekt beräkning av försäljningens skattemässiga effekterförutsätter således att storleken av tidigare medgivna värdeminskningsavdragkan fastställas. Enligt beredningens uppfattning är rätten till samtidigned- och avskrivning pä omsättningsfastigheter olämplig. Beredningen föreslårdärför all den som yrkar avdrag för värdeminskning på en byggnad, som utgöromsättningstillgång, vid samma ärs taxering skall beskattas för ell motavdragel svarande belopp som inläkl av rörelse. Bestämmelsen föresläs gälla vidbyggnadsrörelse, tomtrörelse och annan handel med fastigheter saml vidförsäkringsrörelse. Som kompensation för den försämring av reserveringsutrymmetsom denna beskattning ger upphov lill föreslår beredningen alt enomsätlningsfastighel allfid skall fä skrivas ned till del skattemässigarestvärdet i avskrivningshänseende. Med restvärdet förstås skillnaden Prop.1980/81:68 170 mellan fastighetens anskaffningsvärde och summan av devärdeminskningsavdrag som enligt allmänna regler skulle ha kunnat åtnjutasunder innehavstiden. Remissinstanserna har i slort sett ställt sig positivatill förslagel. Ett undanlag utgör SBEF som anser att reglerna gerbyggnadsföretagen otillräckliga konsolideringsmöjligheter jämfört med andraindustriföretag. För egendel vill jag anföra följande. Det kan visserligen förefalla omotiverat alt denskatlskyldige kan få avdrag för säväl ned- som avskrivning på enomsättningsfastighet. I sammanhanget bör emellertid beaktas att de båda avdragssyslemenhar skilda syften. Rällen till nedskrivning lar, som jag fidigare betonat, iförsta hand sikte pä förelagets behov av konsolidering och resultatutjämning.Vid sidan av pågående arbeten utgör omsättningsfastigheterna del viktigasteunderlaget för bildande av skattefria reserver inom byggnadsbranschen.Nedskrivningen avser alt läcka den risk för förluster som fill följd avprisfall, avsättningssvårigheter eller liknande omständigheter kan drabbaföretagels fastighetsbestånd. Avskrivningen i sin lur hänför sig lill denvärdeminskning som en byggnad utsätts för genom förslitning, ålder och denekonomiska utvecklingen. Avskrivningens funktion är sålunda inte att tillålabildande av obeskattade reserver utan alt fä lill ständ en rimlig fördelning avbyggnadens anskaffningsvärde på de är under vilka den är i bruk. Denavskrivningstakl för byggnader som godias i skattehänseende -bortsett fräneventuella primäravdrag vanligen mellan 1,5 och för är räknat av byggnadensanskaffningsvärde - skall i princip svara mot den faktiska värdeminskningen. Under antagande att avskrivningen speglar byggnadensverkliga värdeminskning innebär det nuvarande systemet att nedskrivningen isin helhet kan ses som en skaltekredit. Den skattskyldige kan således han innehar en omsättningsfastighet skjuta en obeskattad reservmolsvarande av fastighetens anskaffningsvärde framför sig. Medtillämpning av beredningens förslag blir reserveringsutrymmet oförändrat endastunder den allra . Den skattskyldige kommer alltså liksomhittills att i det första bokslutet efter förvärvet kunna bilda en skaltekreditsom motsvarar av anskaffningsvärdet. Därefter kommer emellertidden föreslagna regeln om att avdrag för värdeminskning skall beskallas somrörelseintäkt att få till följd att konsolideringen gradvis minskar. När summanav värdeminskningsavdrag uppgår till av anskaffningsvärdet har -fortfarande under förutsättning alt avskrivningen sker i takt med den faktiskavärdeminskningen - skattekredilen hell återförts till beskattning. Något nyttreserveringsulrymme kommer inte alt bildas under den därpå följandeinnehavsliden. Jag delar beredningens uppfattning alt del kan finnas skälalt i viss män begränsa reserveringsutrymmet för byggnadsföretag och andraskattskyldiga som innehar omsättningsfastigheter. Den av beredningen valdakopplingen mellan av- och nedskrivningsreglerna innebär dock enligt minuppfattning en 1980/81:68 171 alltför långtgående begränsning. Till detta kommer attberedningens förslag kan leda lill bl. a. bokföringsmässiga problem. Jag anserdärför att nedskrivningsreglerna liksom hillills bör vara fristående frånavskrivningsreglerna. Beredningens förslag om samordning av nedskrivning ochavdrag för värdeminskning bör alltså inte genomföras. Jag återkommer strax tillfrägan om lämplig storlek av nedskrivningarna (avsnitt 2.5.8.2). Vid försäljning av en fastighet, som utgöromsältningstillgäng i rörelse, skall som inläkl av rörelse redovisas - förutombokföringsmässig vinst -summan av värdeminskningsavdrag som medgivits underinnehavsliden. En uttrycklig regel om della bör enligl min mening föras in ipunkt 1 av anvisningarna lill 28 § KL. I likhet med vad som f. n. gäller vidrealisalionsvinstberäkningen bör medgivna värdeminskningsavdrag återföras ävenom den skatlskyldige på grund av rörelsens dåliga resullal i prakfiken intekunnal utnyttja avdragen. Har den skattskyldige undanlagsvis hell avstått frånatt yrka avdrag för värdeminskning - den skatlskyldige har t. ex. uteslutandebegagnat sig av rätten till nedskrivning- bör dock någon återföring självfalletinte komma i fråga. 2.5.8.2 Nedskrivning av omsättningsfastigheter Som jag framhållit i det föregående är de allmännanedskrivningsreglerna inte tillämpliga pä omsättningsfastigheter. 1 ställetgäller enligl punkt 3 första stycket av anvisningarna lill 41 § KL att lager avfastigheter skall las upp lill del värde som med hänsyn till risk för föriusl,prisfall m. m. framstår som skäligt. Bestämmelsen avser omsällningsfasligheleri alla lyper av rörelse där sädana förekommer, således åven i t. ex.försäkringsrörelse. Som komplettering lill dessa bestämmelser har RSV utfärdatanvisningar rörande värdesättningen av lager hos byggnadsföretag m. m. (RSV Dt1975:23 och 1976:48). Enligl anvisningarna skall den i räkenskaperna gjordavärderingen godtas så länge värdet inle understiger av fastigheternassammanlagda anskaffningsvärde. I anskaffningsvärdet på fastigheter som bebyggtsi rörelsen inräknas inte indirekta byggnadskostnader. Dessa får således dras avomedelbart. Samma värdering godtas i fräga om aktier och andelar ifastighetsbolag och fastighelsföreningar om aktierna eller andelarna utgörlagerlillgångar i byggnadsrörelse. Några molsvarande anvisningar har inteutfärdals för värdering av fastigheter i yrkesmässig handel med fastighetereller tomtrörelse. Beredningen föreslär att de nuvarandenedskrivningsreglerna ersätts med en bestämmelse om generell rätt lillnedskrivning av anskaffningsvärdet för lagerfastigheter ibyggnadsrörelse, lomtrörelse, annan handel med fastigheter samtförsäkringsrörelse. I anskaffningsvärdet skall inräknas ocksä indirektabyggnadskostnader. Beträffande fastigheter i tomtrörelse föreslås att ianskaffningsvärdet skall ingå nedlagda exploaieringskostnader. Som enkonsekvens av beredningens förslag om ändrade avskrivningsregler för Prop.1980/81:68 172 omsättningsfastigheter skall nedskrivning alternativt fåske till ett belopp motsvarande summan av fastigheternas skattemässigarestvärde. Nedskrivningsrällen föresläs bli förbehållen skattskyldiga somtillämpar dubbel bokföring och gör motsvarande nedskrivning i räkenskaperna. Beredningen föreslår vidare att skattskyldiga, sombedriver byggnadsrörelse, handel med fastigheter och tomtrörelse, skall harätt att göra avsättning lill resullatutjämningsfond. Vad gäller avsättningensstorlek och inverkan på utrymmet för reguljär lagernedskrivning bör enligtberedningen byggnadsföretagen m.fl. behandlas pä samma sätt som andrarörelsedrivande företag. Avdrag för avsättning till resullatutjämningsfondskall sålunda enligl förslagel medges med högst av företagels lönesummaför anställda i förvärvskällan och - dä rörelsen drivs av fysisk person -härutöver högst av den egna inkomsten i förvärvskällan förefondavsättningen. Yrkar ett företag avdrag för avsältning tillresultatutjämningsfond, skall den reguljära lagernedskrivningen begränsas fränhögst till högst av lagervärdet, dvs. Beredningens förslag har lämnats ulan kommentar avflertalet remissinstanser. En majoritet av de remissinslanser som yttrat siganser emellertid att de föreslagna nedskrivningsreglerna blir alltförgynnsamma, särskill om avdrag för avsättning lill resullatutjämningsfondsamtidigt medges. I flertalet fall förordas en begränsning av nedskrivningentill av anskaffningsvärdet. Några remissinstanser anser alt generellnedskrivning inte bör införas vid handel med fastigheter och tomtrörelse. SBEFanför att beredningens förslag i vissa hänseenden innebär en alltför slorbegränsning av reserveringsutrymmet. BFN framhåller att något krav pä dubbelbokföring inle gäller enligl BFL för mindre näringsidkare och att det synesprincipiellt olämpligt att införa ett sädant krav via skattelagstiftningen. För egen del kan jag i huvudsak ansluta mig tillberedningens förslag. Enligt min uppfattning ger emellertid den föreslagnaavdragsrälten för avsältning till resultatutjämningsfond jämsides med enfemtonprocenlig nedskrivning pä omsättningsfastigheter ett alltför stortreserveringsulrymme. Jag kan alltså instämma i den kritik som underremissbehandlingen riktats mot förslagel i denna del. Säsom påpekats frän flerahåll är del rimligl alt rällen lill lagernedskrivning begränsas, om denskattskyldige väljer att utnyttja den lönebaserade reserveringen. Jagåterkommer strax fill denna fräga (avsnitt 2.5.8.3). Vad gäller nedskrivningsreglerna i sig har jag emellertidinga invändningar mol beredningens förslag. Åven enligl min mening bör såledesKL komplelteras med uttryckliga regler om nedskrivning av fastigheter som äromsätlningslillgångar i rörelse. Del i räkenskaperna angivna värdet påfastigheterna bör godtas om det inle understiger av anskaffningsvärdena.I anskaffningsvärdet bör inräknas säväl direkta som indirekta kostnader. Dettainnebär att nedskrivningsulrymmet begränsas till av fastigheternas totalaanskaffningsvärden. För byggnadsföretagen leder detla Prop.1980/81:68 173 - jämfört med nuvarande praxis - till en minskning avreserveringsutrymmet av de indirekta byggnadskostnaderna.