prop · G403148 · 1980-12-31 00:00:00 — A"id bedömningenav om flertalet hjTesgäster har samtyckt till förvärvet skallhansjm givetvis tas till samtliga h;Tesgästersom har hjTesa-vtal med fastighetsägaren,inte bara sådana som har förklarat sig ha föravsilrt att övergå till bostadsrätt. Bedömningen av om den erforderliga majoriteten är uppnåddbör göras med utgångspunkt från de hyresgästerson står i hjTesförhållande tillfastighetsägaren vid tiden för förvärvet. Någon ändring av förutsättningarna för att frågan om förvärvs-tillstånds"Kall komna under hjTesnänndens prö-vning föreslås inte. Tillståndskall alltså även i fortsättningen be"növas bara om kommunen begär hjTesnämndensprö-vning av ett fastighetsförvärv. Det förutsätts dock attkommunen i praktiken kommer att begärahyresnämndens prövning i sädanafall då majoriteten av hjresgästema motsättersig förvärvet. För att kommunen skall fä tillräckligtunderlag för sin bedömning kan övervägas att i förordningen(1975:1139) om tillämpningen av tillståndslagen föreskrivaatt förvärvaren redan i sin anmälan tillkommunen skall visa att flertalet hyresgästerhar samtyckt till förvärvet. 1980/81:148 66 Förslag tiji Bilaga tiU bilaga 2 om ändring; i lagen : 1975:1132) om förvärv avhyresfastighet n.m. Härigenomföreskrivs att 4 § lagen (1975:1132) om förvärv av hjTesfastighet m.m.skall ha nedan angi-vna Ij-delse. Förvärvstillstånd skall vägras,om sökanden ej ger sannolikt att han är i ståndatt förvalta fastigheten, att sj-ftet medförvärvet är att han skall idka bostadsförvaltning och därvidhålla fastigheten i sådant skick att den motsvarar de anspråk de boende enligt lag har rätt att ställasant att han även i ö-vrigt kommer att iaktta god sed i hyresiörnållanden. Förvärvstillstånd skall vägras,om sökanden ej gör sannoliirt att han är i stånd att förvalta fastigheten, att sj'-ftet med förvärvet är att han skall idka bcstadsförvaltning ooh därvidhålla fastigheten i sådant skick att den motsvarar de anspråk de boende enligt lag har rätt att ställasamt att han även i ö-vrigt komner att iaktta god sed i hyresförhållanden. Ärfcr-värvaren en bostadsrättsförening. skall förvärvstillståndockså vägras, om inte sökanden visar att flertalet hjTesgästeri fastigheten har santj-ckt till förvärvet. Förvärvstillstånd' enligt denna lag får ej vägras,om det i ärendet visas att fastigheten är obebyggd eller bebyggd med annat än hyreshus eller med hjTeshus som icke innehåller fler äntvå för bostadsändamål avsedda lägenheter. Skall fastigheten enligtgällande planer användas förannat ändamål än för upnförande av hjTeshus, får förvärvstillståndmeddelas även om de förutsättningar sonanges i. första stj'oket ej föreligger. Denna lag träderi kraft I98I. 1 fråga om förvärv som harskett före ikraftträdandet gälleräldre bestämmelser. 1 Ls-gen omtryckt 1979:307. 1980/81:148 67 Sammanställning av remissyttranden bostadsrättskommittésdelbetänkande (Ds Bo 1980:3) Rättsskydd för kvarboende hyresgäster vid övergångfrån hyresrätt till bostadsrätt samt promemoria omhyresgästinflytandet vid ombildning från hyresrätt till bostadsrätt Efterremiss har yttranden avgetts av bostadsdomstolen, ,hyresnämnderna i , och , ,bostadss';yrelsen, i , hyresrättsutredningen (Ju1975:06), bostadsrättskommitté (beträffande promemorian), , , , , och kommuner,, . Svenska ,(), (), , , allmännyttiga bostadsföretag (),Näringslivets byggnadsdelegation och . Departementspromemorian.Bostadsdomstolen kan i huvudsak biträda promemorieförslaget men vill framföraföljande synpunkter. Medbegreppet hyresgäst i förslaget avses såväl bostadshyregäst som lokalhyresgäst.Lokalhyresavtalen kan emellertid avse mänga olika slag av hyresobjekt. Omkravet på samtycke skall gälla också lokalhyresgäster, skall t.ex. alla de somhyr parkeringsplatser i ett garage i fastigheten ha inflytande påombildningsprocessen. Det torde inte ha varit meningen. Enligt domstolensuppfattning bör den föreslagna ändringen inte gälla andra änbostadshyresgäster. Vilka som hör till denna kategori får avgöras med hjälp av12 kap. 1 § tredje stycket jordabalken. Enligtförslaget skall hänsyn tas till inställningen hos samtliga hyresgäster som harhyresavtal med fastighetsägaren vid tiden för förvärvet. Lämpligheten av ensådan ordning kan ifrågasättas. Det förefaller rimligare att kräva att samtyckeskall föreligga av hyresgästerna i flertalet lägenheter, eller om domstolenssynpunkter i det föregående delas, i flertalet bostadslägenheter. Annars kandet inträffa att om två makar har skrivit under hyresavtalet båda får rätt atthöras i saken, medan make som inte står på hyreskontraktet inte har sådan rätt.Den i promemorian föreslagna ordningen kan också leda till manipulationer frånhyresvärdens/överlåtarens sida. Sålunda kan han i ett läge där opinionen ärsplittrad få till stånd ett för honom gynnsamt utfall av undersökningen genomatt helt enkelt upplåta hyresrätten till en och samma lägenhet till flera"positiva" familjemedlemmar. Underhänvisning till vad som har anförts förordar bostadsdomstolen att den nyabestämmelsen avfattas så att förvärvstillstånd skall vägras, om inte sökandenvisar att hyresgästerna i flertalet bostadslägenheter i fastigheten harsamtyckt till förvärvet. 1980/81:148 68 Bostadsdomstolenifrågasätter också om den föreslagna lagändringen inte bör medföra en ändringav 2 § förvärvstillståndslagen. Enligt första stycket 2 i paragrafen behöverinte riksorganisation av bostadsrättsföreningar och bostadsrättsförening somär ansluten till en sådan organisation söka förvärvstillstånd. Man kan med fogfråga sig om hyresgästernas inflytande bör vara mindre i det fall att en tillriksorganisation knuten bostadsrättsförening förvärvar ett hyreshus än i detfall att en fristående bostadsrättsförening gör det. Även hyresgästerna i enfastighet som skall förvärvas av en riksorganisation eller av en till dennaansluten bostadsrättsförening kan ju ha invändningar mot eller synpunkter påden tillämnade ombildningen. Att undantaget slopas behöver inte medföra någrakomplikationer. En kommun lär knappast påkalla hyresnämndsprövning, omföreningen redan i sin anmälan till kommunen visar att erforderligthyresgästsamtycke föreligger. Domstolen delar kommitténs uppfattning att det är angeläget atttillskapa bestämmelser som medför att besittningsskyddet inte försvagas och aUbytesrätten inte försvinner för en kvarboende hyresgäst eller för den tillvilken hyresrätten överiåtits t.ex. genom byte. Ett förbud mot dubbelupplåtelserangriper roten till det onda och löser otvivelaktigt problemen för dekvarboende hyresgästerna. Dessutom torde den föreslagna lösningen motverkauppkomsten av s. k. säljarbildade föreningar. Det oaktat ställer sigbostadsdomstolen tveksam till förslaget. Ibetänkandet har antytts att ett förbud mot dubbelupplåtelser kan innebärapraktiska svårigheter vid upprättande av ekonomisk plan och för finansieringen.Två av utredningens experter har i ett särskilt yttrande framhållit attkonsekvenserna av ett förbud måste klariäggas innan det genomförs, i allsynnerhet som ett förbud kan verka hindrande på den enligt direktiven önskvärdautvecklingen mot en övergång från hyresrätt till bostadsrätt. De betänklighetersom de båda experterna har anfört delar bostadsdomstolen. Missförhållandenasynes inte vara så omfattande att en reform bör genomföras utan attkonsekvenserna har kartlagts och övervägts. Olägenheterna torde dessutomminska om förslaget enligt departementspromemorian genomförs. Det förefaller lämpligareatt ett ställningstagande i frågan om förbud mot dubbelupplåtelser får anståtill dess att kommittén har slutfört den del av sitt uppdrag som gällerfinansieringsfrågorna och frågor rörande ekonomisk plan m. m. Skulle det likväl ansesolämpligt att avvakta resultatet av kommitténs fortsatta arbete anserbostadsdomstolen att man bör överväga en mindre ingripande lösning än den somkommittén har föreslagit. En sådan kan vara att jämka 12 kap. 46 § förstastycket 6 a och 35 § andra stycket 4 jordabalken på så sätt att bestämmelsernablir tillämpliga bara under den ytterligare förutsättningen att hyresgästeneller den från vilken denne härieder sin hyresrätt har tillträtt lägenhetenefter det att den har upplåtits första gången med bostadsrätt. Bestämmelsernaförutsätts självfallet gälla också i det fallet att en hyresgäst t.ex. isamband med byte skrivit nytt hyreskontrakt med bostadsrättshavaren. 1a Skiljaktig mening av ledamoten Ifråga om departementspromemorian har jag samma mening som bostadsdomstolensövriga ledamöter. Beträffande kommittébetänkandet har jag dock en annanuppfattning än dessa. Den framgår av följande. Prop.1980/81:148 69 Detfinns ett önskemål att främja en mera allmän övergång från hyresrätt tillbostadsrätt. För att tillfredsställa detta önskemål kan det vara motiverat attvidta olika åtgärder, exempelvis att underlätta finansieringen avbostadsrättsföretag. Närmast till hands ligger väl att överväga en förbättringav lånemöjligheterna. Däremotbör man inte legalisera förfaranden som visserligen kan främja en övergång tillbostadsrätt men som försämrar rättsläget för dem som redan ärhyresgäster i det aktuella huset och som även fortsättningsvis vill bo kvarmed hyresrätt (kvarboende hyresgäster). I den mån gällande rätt lämnar utrymmeför sådana förfaranden, bör dessa förhindras. Ettförfarande som används av en del bostadsrättsföreningar för att underlättafinansieringen, men som kan försämra de kvarboende hyresgästernasställning, är att deras lägenheter, trots att dessa redan är upplåtna medhyresrätt, upplåts med bostadsrätt till andra personer. Om en hyresgäst i dettaläge genom ett formellt avtal eller på annat sätt godtar bostadsrättshavarensom hyresvärd i stället för fastighetsägaren/bostadsrättsföreningen, förmodashyresgästen helt förlora sin bytesrätt och få sitt besittningsskydd inskränkt.Detta till följd av bestämmelserna i 12 kap. 35 och 46 §§ jordabalken. Detär osäkert om det över huvud taget är möjligt att med rättslig verkan och tillförfång för en tidigare upplåten hyresrätt också upplåta en bostadsrätt tillsamma lägenhet. Ställs saken på sin spets, bör enligt min mening ledning sökasi den grundsats i fråga om oförenliga nyttjanderättigheters inbördes ställningsom kommer till uttryck i 7 kap. 22 § jordabalken, nämligen att den tidigareupplåtna rätten äger företräde, låt vara att paragrafen inte formellt avserbostadsrätt (se 7 kap. 4 §). Detär enligt min mening också osäkert om ett hyresavtal mellan bostadsrättsinnehavarenoch den kvarboende hyresgästen, vilket avtal får de angivna konsekvensernai fråga om bytesrätten och besittningsskyddet, verkligen bör stå sig vid enrättslig prövning. Hyresgästen torde nämligen, åtminstone om han inte harinsett dessa konsekvenser, ha möjligheter att få avtalet jämkat eller lämnatutan avseende med stöd av 36 § avtalslagen. Denosäkerhet som råder beträffande rättsläget motiverar en klargörandelagstiftning. Eftersom de angivna förfarandena i praktiken tycks tillämpas tillförfång för de kvarboende hyresgästerna och eftersom takten i övergången tillbostadsrätt f. n. är hög, bör lagstiftning ske . Vill man genomlagstiftning garantera den kvarboende hyresgästen fortsatt bytesrätt och fulltbesittningsskydd står olika metoder till buds. En metod är att föreskriva ettuttryckligt förbud mot att bostadsrätt upplåts till en redan uthyrd lägenhetvid sidan av det bestående hyresförhållandet. Det är alltså den metod somkommittén har valt. En annan metod är att försöka jämka 12 kap. 35 och 46 §§joidabalken till förmån för de kvarboende hyresgästerna. Det är den metod sombostadsdomstolen anvisar. Enligtmin mening är kommitténs metod att föredra. Förbudet angriper det grundläggandemissförhållandet, nämligen att två funktionsmässigt likartade nyttjanderätterupplåts till en och samma lägenhet åt olika personer. Förbudet rimmar ocksåväl med den grundsats i jordabalken som jag angav. Det kan dessutomuttryckas i en lättbegriplig lagregel, vilket är särskilt viktigt i dettasammanhang. Bostadsdomstolensmetod är symtomatisk. Den tar sikte på två av de nu aktuella olägenheterna avdubbelupplåtelser. 1980/81:148 70 raolägenheter som har påtalats av kommittén lämnas därhän. Jag fruktar attytterligare andra olägenheter kommer , om manfortsättningsvis godtar dubbelupplåtelserna. Jagär dessutom rädd för att en jämkning av 35 och 46 §§ i avsedd riktning kräversådant ingrepp i lagtexten att bestämmelserna blir praktiskt taget obegripligaför de människor som berörs. Ocksåav andra skäl kan, som framgår av följande, ändamålsenligheten avbostadsdomstolens metod ifrågasättas. I alla normala fall, alltså när det inteär fråga om ett kvarboende efter ombildning, saknar ju den som hyr enbostadsrättslägenhet bytesrätt och hans besittningsskydd är begränsat.Normalsituationen kan för en enskild person vara svår att skilja från denspeciella situationen att lägenheten hyrs ut till en kvarboende hyresgäst.Härigenom kompliceras bilden på ett sådant sätt att en kvarboende hyresgästkan förledas att efterge det speciella skydd som han skulle tillerkännas genomen jämkning av 35 och 46 §§. Slutligenvill jag i detta sammanhang framhålla att man också måste tänka pä de människorsom planerar att köpa en bostadsrätt. Om det redan bor en hyresgäst i denaktuella lägenheten och denne har bytesrätt och fullt besittningsskydd, kanbostadsrätten i realiteten visa sig ha ett mycket lågt värde för köparen. Ettförbud mot dubbelöverlåtelse hindrar uppenbarligen att folk förleds att köpabostadsrätter som de inte kan utnyttja därför att hyresgästen sitter kvar ilägenheten. Ett genomförande av bostadsdomstolens förslag får precis motsatteffekt, vilken kan leda till en förstärkning av det spekulativa inslaget påbostadsmarknaden. Denlagtext som kommittén har föreslagit bör enligt min mening justeras så attsjälva principen - förbudet mot dubbelupplåtelse - klarare framgår, förslagsvispå följande sätt: "En bostadslägenhet som har upplåtits med hyresrätt fårinte upplåtas med bostadsrätt så länge hyresförhållandet består." Attgöra undantag för upplåtelse av bostadsrätt till en kvarboende hyresgäst ärenligt min mening onödigt och förvirrande. /hyresvärdenbostadsrätt till en kvarboende hyresgäst, upphör hyresförhållandetdem emellan. Detta ligger i sakens natur. Vid behov kan förhållandet klargörasi upplåtelsehandlingen. Meduttrycket "så länge hyresförhållandet består" avser jag även den tidunder vilken en tvist om förlängning prövas och den tid under vilkenhyresgästen har medgetts uppskov med avflyttningen. Bestämmelsenbör enligt min mening tas in som ett nytt stycke mellan första och nuvarandeandra stycket i 2 § bostadsrättslagen. Tingsrättentillstyrker förslaget i promemoria. Ettallt större intresse att själv äga sina lägenheter har vuxitfram hos hyresgäster. Det har emellertid visat sig att de regler som finns päberörda rättsområden är oklara i vissa hänseenden vid övergång från hyresrätttill bostadsrätt i en fastighet. Detta gäller främst dels frågan om vem somefter fastighetsöverlåtelse till bostadsrättsförening skall anses vara rätthyresvärd gentemot kvarboende hyresgäst, dels ock frågorna om kvarboendehyresgästs besittningsskydd och bytesrätt. Det är av vikt att ett klargörandepå dessa punkter kommer till stånd. Så länge bostadsrätt icke upplåtits tillhyreslägenhet, vars innehavare ej önskar övergå till 1980/81:148 71 bostadsrätt,föreligger inga svårigheter. Sådan kvarboende hyresgäst kommer att habostadsrättsföreningen som hyresvärd och har kvar sitt besittningsskydd ochsin bytesrätt till fullo. Upplåtes däremot bostadsrätt i bostadsrättsföreningsfastighet till samtliga lägenheter, kan problem uppstå vid lösande av frågor inämnda hänseenden. Kommittén skiljer mellan två olika typer av sådanasidoöverlåtelser, dels sidoupplåtelse till bostadsrättshavare som icke tecknarhyresavtal med den kvarboende hyresgästen, dels sidoupplåtelse där sådant avtalträffats. För att komma fram till en lösning av problemen har kommitténdiskuterat två olika linjer. Den ena går ut på ett lagstadgat förbud försidoupplåtelse (dubbelupplåtelse), den andra att införa klarare regler förhyresgästs rättsställning, vilka reglers närmare innehåll kommittén dock ickeutvecklat. Vid övervägande av olika skäl för och emot de båda alternativen harkommittén stannat för att föreslå förbud för sidoupplåtelser, om än med visstvekan då det gäller fall där avtal träffats mellan bostadsrätlshavare ochhyresgäst. Det kan emellertid starktifrågasättas om kommitténs förslag gagnar grundtanken bakom kommitténs direktivatt underlätta övergång till bostadsrätter i fastighet, där majoriteten av hyresgästerönskar att själva övertaga förvaltningen av densamma. Ett förbud motsidoupplåtelse medför, som experterna framhållit,betydande praktiska och ekonomiska olägenheter. Det synes som om kommitténtillmätt spekulativa förfaranden vid föreningsbildande ochbostadsrättsförsäljning viss vikt. Med hänsyn till att det stora flertaletbostadsrättsföreningar är seriösa, föreligger enligt tingsrättens mening dockej behov av förbud mot sidoupplåtelse på sådan grund. Vidare har som skäl förförbud åberopats svårigheterna för den kvarboende hyresgästen att överblickakonsekvenserna av att teckna hyresavtal med bostadsrättshavare. Detta skäl ärej heller särskilt bärande. Då fråga uppkommer bland hyresgäster att gå sammantill bostadsrättsförening för inköp av den fastighet de bor i, förde de flestafå klart för sig vad det gäller genom information på olika sätt. Det skullemöjligen kunna ifrågasättas om inte skyldighet kunde åläggas föreningen att påett enkelt sätt upplysa hyresgäster, som ej är villiga att teckna bostadsrätt,om gällande regler för besittningsskydd och bytesrätt på exempelvis liknandesätt som stadgas i 12 kap. 44 § jordabalken vid uppsägning av hyresavtal pågrund av bristande hyresbetalning. Det synes tingsrätten attdet andra av kommittén diskuterade förslaget till lösning, nämligen att införaregler som klargör hyresgästernas rättsliga ställning och som tar sikte på attbibehålla bytesrättens faktiska värde, är att föredraga. Den omständigheten attsådant skydd och sådan bytesrätt tillkomme jämväl vissa hyresgäster, somanvisats hyreslägenhet i av kommun med bostadsrätt innehavd lägenhet, bör ejverka hindrande, då det här är fråga om en förhållandevis liten grupphyresgäster. På grund av vad sålundaanförts avstyrker tingsrätten de föreslagna lagändringarna och föreslår att mannärmare utreder vilka regler som behövs för att stärka ifrågavarandehyresgästers ställning. Hyresnämndendelar bostadsrättskommitténs uppfattning om det angelägna i att åtgärdervidtas för att klarlägga de kvarboende hyresgästernas rättsliga ställning ochatt bevara deras förlängnings- och bytesrätt. Prop.1980/81:148 72 givetvis likaså angeläget att bytesrättens faktiska värdeinte minskar för en kvarboende hyresgäst av den anledningen att ennytillträdande hyresgäst kan komma att få ett svagare besittningsskydd ochsakna bytesrätt. Kommitténs förslag tili ändringar i bostadsrättslageninnebär visserligen förbättringar i de berörda hänseendena genom att s. k.dubbelupplåtelser inte blir möjliga efter lagändringens ikraftträdande.Hyresnämnden anser det emellertid tveksamt om tillräckliga skäl visatsföreligga för att med förtur behandla frågan om förbud mot sädana upplåtelser.Vid dubbelupplåtelser före ikraftträdandet torde sålunda hyresgästernasställning inte kunna påverkas annat än genom ändringar i 12 kap. jordabalkensom görs tillämpliga även på tidigare slutna hyresavtal. Kommittén synes avseatt återkomma till denna fråga under det fortsatta utredningsarbetet. Enligt detill betänkandet fogade särskilda yttrandena kan vidare ett förbud motdubbelupplåtelser medföra vissa olägenheter från finansiella och ekonomisk-tekniskasynpunkter, till vilka kommittén likaså synes avse att återkomma. Enligt förteckning överkommande betänkanden undertiden skall kommittén sommaren1981 avlämna ett betänkande kallat "Att bilda bostadsrättsförening ihyreshus". utgår från att de berörda kvarståendefrågorna kommer att behandlas i det aviserade betänkandet. Den nu föreslagnareformen bör enligt nämndens mening bedömas mot bakgrund av kommitténs övrigaförslag i ombildningsfrågan vilka sålunda kan väntas föreligga inom kort.Hyresnämnden avstyrker därför att bostadsrättslagen nu ändras på sättbostadsrättskommittén har föreslagit. Skäl kan i och för sig anföras för att i enlighet meddepartementsförslaget låta hyresgästernas allmänna inställning få betydelseför prövningen enligt tillståndslagen. Av bostadsrättskommitténs delbetänkandeframgår emellertid att kommitténs uppdrag omfattar bl. a. frågan om förköpsrättför hyresgästerna till fastigheten. föreställer sig att enlagstiftning i ämnet måste innehålla bestämmelser om möjlighet för enmajoritet bland hyresgästerna att genomföra ett förköp och att sådanamajoritetsregler bör samordnas med tillståndslagen. Frågan om ändringar idenna lag för att ge hyresgästerna inflytande över ombildningsprocessen synesutan större olägenhet kunna uppskjutas för behandling i det sammanhanget.Härtill kommer att det för själva föreningsbildningen torde ha störst betydelsehur stor del av fastighetens totala lägenhetsyta som kommer att upplåtas medbostadsrätt. Antalet positivt inställda hyresgäster skulle med det synsättetinte ha avgörande betydelse. Det kan också av den anledningen finnas skäl atti ett sammanhang bedöma behovet av ändringar i tillståndslagen och kommitténsblivande förslag i ombildningsfrågan. anser därför att inteheller departementsförslaget nu bör läggas till grund för lagstiftning. vill tillägga att departementsförslagetsmajoritetsregel inte är entydig. Enligt promemorian skall hänsyn tas tillsamtliga hyresgäster som har hyresavtal med fastighetsägaren. Det är inteovanligt att flera hyresgäster tillsammans hyr en lägenhet. Det bör klarläggasom hänsyn skall tas till varje särskild hyresgäst i ett sådant hyresförhållandeeller om samhyresgäster vid tillämpning av majoritetsregeln skall anses som enhyresgäst. Det förekommer också att en person hyr flera lägenheter i enfastighet. Ett klarläggande uttalande om regelns tillämpning synes erforderligtockså för detta fall. 1980/81:148 73 finner att det syfte som ligger till grund för deföreslagna ändringarna i bostadsrättslagen väl uppnås genom det framlagdaförslaget om lagändring. Någon erinran mot förslaget i och för sig finns därförinte. Nämnden ifrågasätter dock om inte frågan om rättsskyddet för kvarboendehyresgäst vid övergång från hyresrätt till bostadsrätt, som endast är en av defrågor som behandlas av bostadsrättskommittén, kunnat anstå till kommitténsslutbetänkande. Någon mera betydande olägenhet av nuvarande regler har inteförmärkts såvitt gäller hyresförhållanden inom nämndens verksamhetsområde. Vadgäller det framlagda förslaget vill nämnden göra följande påpekanden. Det börklargöras - lämpligen motivledes - att den föreslagna lydelsen av 2§bostadsrättslagen självfallet endast tar sikte på förstahands-hyresgäst. Vidareförutsätts, att om t.ex. två hyresgäster gemensamt hyr en lägenhet, hinder inteskall möta att upplåta lägenheten med bostadsrätt till endast den ena om bådaär överens om det. Enfråga som bör uppmärksammas gäller vad som kan inträffa när en fastighetsägarelåter ett hus övergå till en bostadsrättsförening i samband med att enomfattande ombyggnad av huset inleds. I en sådan situation kan hyresgästernakomma att sägas upp och tvingas att flytta sedan de har erhållitersättningslägenheter och eventuellt också garanterats rätt att flyttatillbaka till huset. Sedan hyresavtalen har upphört att gälla utgör denföreslagna lydelsen av 2§ tredje stycket bostadsrättslagen inte något hindermot att lägenheterna upplåts med bostadsrätt. Hyresgäst som utnyttjar sinåterflyttningsrätt och tecknar nytt hyresavtal till lägenhet i huset med densom innehar bostadsrätten till lägenheten får ett försvagat besittningsskyddoch går miste om sin bytesrätt.