prop · G40339 · 1980-12-31 00:00:00 — En sådan åtgärd saknar emellertid helt deninriktning på smäsparare som bör eftersträvas i syfte att bredda aklieägandet.För att uppnå samma stimulanseffekt för denna grupp som i det förslag jag avseratt lägga fram skulle krävas en så stor sänkning av bolagsskatten - om inlerent av ett avskaffande - att ett myckel betydande skattebortfall skulleuppkomma. Som bakgrund till övervägandena rörande utformningen avskattelättnader på akfieägarnivå vill jag kort redogöra för den principiellauppbyggnaden av ett avräkningssystem. Ett sådant innebär att aktieägaren tillden faktiskt uppburna utdelningen lägger en del av eller hela den bolagsskattsom belöper på utdelningen och redovisar denna summa som inkomst. Aktieägarensinkomstskatt beräknas sedan efter vanliga regler. Frän den uträknade skallenavräknas sedan samma belopp som tidigare lades till inkomsten. Bolagsskattenbehandlas således helt eller delvis som innehållen preliminär skall föraktieägaren. Genom alt det belopp som avräknas är lika stort oberoende avaktieägarens inkomst, medan den ytterligare inkomstskatt som tilläggetföranleder beror pä marginalskatten, minskar skattelättnaden i kronor genomavräkningen vid stigande inkomst. De metoder för skattelättnader som kommittén hardiskuterat är ett särskilt avdrag från utdelningsinkomst eller enskattereduktion. I fråga om uldelningsavdrag har diskuterats fulll avdrag upptill ett visst belopp, partiellt avdrag med belopp motsvarande viss andel avutddningsinkomslen och avtrappat avdrag innebärande en kombination av de bådaförsta modellerna. För en skatteredukfion har kommittén utformat tvä modeller,A och B. Modell A har konstruerats så att dess verkningar så nära som möjligtöverensstämmer med dem som ett avräkningssystem skulle medföra. Enligt modellenbestäms skalteredukfionens storlek av såväl utdelningen som denbeskattningsbara inkomsten. Skattereduktion utgår med viss procentuell Prop.1980/81:39 25 andel av utdelningsinkomsten. Procentsatsen bestäms pågrundval av den beskattningsbara inkomsten efter en skala där procentsatsensjunker vid stigande inkomst. Om utdelningsinkomsterna överstiger ett visstbelopp reduceras den ursprungliga procentsatsen alltmer för överskjutandebelopp. Modell B innebär också att skattereduktionen beräknas som enprocentuell andel av utdelningsinkomsten men oberoende av övriga inkomster.Reduktionen beräknas efter en skala, där procentsatsen sjunker vid stigandeuldelningsinkomst. Kommittén har uttalat all en skattereduktion är attföredra framför ett utdelningsavdrag med hänsyn lill inkomstprofil ochstimulanseffekt. Beträffande de båda modellerna för en reduktion har kommitténinte gett den ena modellen ett bestämt förord framför den andra men har anförtatt modell A har ett försteg såvitt gäller inkomstprofilens överensstämmelsemed en avräkning, medan modell B är någol mer gynnsam frän småspararsynpunkfoch dessutom har vissa tekniska fördelar. Remissinstansernas inställning lill kommitténsställningstaganden är myckel splittrad. En grupp, som främst företräderadminislrativa synpunkter, avstyrker en skattereduktion såväl enligt modell Asom enligt modell B, eftersom båda anses alltför invecklade för alt passa i ettprovisoriskt syslem. Vissa av dessa uttalar alt modell B är något enklare ochdärför att föredra framför modell A. Det framhålls också alt ett avdrag ärenklare för de skattskyldiga och därför i högre grad ägnat att stimulera nyagrupper till sparande i aktier. En annan grupp, i huvudsak bestående avföreträdare för näringslivet och aktiemarknaden, förordar en skallereduktionenligt modell A. Skälet till delta är främst dess likhet med ett avräkningssystemoch dessa remissinstanser ser del i allmänhet som önskvärt att ett sädantsystem införs . Vidare framhålls värdet av att beskattningen här i riketstämmer överens med den som tillämpas i fierlalet samt att modellengenom att skattelättnaden är störst vid låga inkomster har en bättreförddningspolilisk prägel. Modell B förordas av remissinstanser som företräderskilda intressen och dessa åberopar i huvudsak att den är enkel att förstå ochtillämpa samt har småspararinriklning. För egen del får jag anföra följande. Det är uppenbart att ett avdrag från uldelningsinkomst avsamma konstruktion som del nuvarande sparavdraget skulle vara enkelt att förståför de skattskyldiga och att tillämpa för skattemyndigheterna. Ett sädantavdrag skulle också kunna innebära ett kraftigt incitament för den som inte haraktier att förvärva en så stor post att utdelningen kan beräknas motsvara delmaximala avdragsbeloppet. Vid ett partiellt eller ett avtrappat avdragreduceras å andra sidan de angivna fördelarna avsevärt. Kostnaderna i form avskaltebortfall blir emellertid mycket höga om fullt avdrag medges för mer änmycket begränsade belopp. Oavsett hur avdraget utformas kommer ocksä denskattelättnad del medför att stiga i relation till den beskattningsbara inkomsten.Jag anser delta vara en så slor nackdel med denna metod att den 1980/81:39 26 inte bör användas för de provisoriska stimulansåtgärderna.I stället bör eftersträvas att utforma en skattereduktion på ett sådant sättatt även den blir enkel och inriktas pä smäsparare. Modell A har verkningar som till stor del överensstämmermed de system som lillämpas i de flesta länderna i . Om den väljs kanen övergång till ett permanent system av denna art underlättas. Modellen harocksä fördelningspolitiskt fördelaktiga effekter. Mot dessa fördelar ståremellerfid också nackdelar. För att de åsyftade effekterna skall uppnås harmodellen måst bli relativt komplicerad. Detta innebär både en slor belastningför skattemyndigheterna och svårigheter för de skattskyldiga att sätta sig in ireglerna och bedöma skattelällnaderna, något som i sin tur kan äventyraeffekten särskilt i fråga om smäsparare. Gemensam beräkning måste ske förmakar. Eftersom beräkningen av skattelättnaderna grundar sig på den beskattningsbarainkomsten, medför en extrainkomst att reduktionen minskar, något som kanuppfattas som en ytterligare skattebelastning på denna inkomst. Del synes inteheller möjligt all i märkbar utsträckning förenkla utformningen av modell A medbibehållande av de därmed förenade fördelarna. Från administrativ synpunkt kanockså framhållas all det i detta avseende inte råder någon likhet mellan modellA och ett avräkningssystem utan hell nya rutiner skulle bli följden vid enövergång mellan dessa system. Som ett led i inriktningen på hushåll som innehar endasten mindre aktiepost eller som inte sparat i aktier anser jag altskattelättnaderna - oavsett den närmare utformningen - bör utgå endast för ettvisst högsta utdelningsbelopp. Därigenom försvagas också det argumentet förmodell A alt dess verkningar nära stämmer överens med ett avräkningssystem. Jaganser därför att skattereduktionen bör utformas på grundval av modell B enligtkommitténs förslag ehuru med vissa ändringar. I huvuddragen följer milt förslag den av kommitténutarbetade modellen. Skaltereduktion skall alltså tillkomma fysisk person ellerdödsbo för utdelning på börsnoterade aktier eller på andelar i aktiefond somtill väsentlig del består av sådana aktier. Förutsättning för skattereduktionär att utdelningen ulgör inkomst av kapital samt att mottagaren är skattskyldigi för denna. Som jag nämnde anser jag att skattereduktionen börberäknas pä utdelningen endast lill den del denna inkomst inte överstiger enviss beloppsgräns. Jag föreslår att denna gräns bestäms lill . för makar gemensamt. Därvid har beaktats önskemålenä ena sidan att även de som redan innehar aktier får en stimulans att öka sitlinnehav och ä andra sidan alt medlen inom den förut angivna kostnadsramen intefrämst kommer alt tillfalla aktieägare med mycket stora innehav. För attförenkla beräkningarna föreslår jag en enhetlig reduktionssats, vilken inomdenna ram kan uppgå till . Härigenom blir det också möjligt att göra denytterligare förenklingen all underlaget bestäms och reduktionen beräknas förvardera maken för sig. 1980/81:39 27 underlag mäste dock andra makens utdelningsinkomster ivissa fall beaktas med hänsyn till att ett gemensamt maximibelopp gäller förmakarna. Slutligen vill jag nämna att jag inte är beredd att biträda kommitténsförslag att sparavdraget i viss utsträckning skall avräknas frånutddningsinkomsler-na vid bestämmande av underlag för skallereduktion. Förslagethar av adminislrativa skäl mött kraftig kritik från remissinstanserna.Bakgrunden till förslaget är alt det annars i vissa fall kan uppkomma vadkommittén kallar en överstimulans, innebärande att nettobehållningen avutdelningen överstiger utdelningens bruttobelopp. Det är främst fräga omskattskyldiga med smä utdelningsinkomster och inga andra kapitalinkomster.Överstimulansen bortfaller vid stigande utddningsinkomsl, snabbare ju högre denbeskattningsbara inkomsten är. Jag anser att de administrativabetänkligheterna -som också omfattar det förhållandet att systemet kan framståsom svärförstäeligt och rent av orättvist för de skattskyldiga - väger så tungtatt den beskrivna överstimulansen får accepteras, sä mycket mer som den iförsta hand tillfaller smäsparare med låga inkomster, Översfimulansen blir f.ö, något mindre i mitt förslag än enligt kommittéförslagel, som innebär enhögre reduktionssats för den allra lägsta delen av en utdelningsinkomst. Jag återkommer i specialmotiveringen till vissa mindre, ihuvudsak tekniskt betonade ändringar i förhällande till kommittéförslaget, Nägraremissinslanser har föreslagit en kombination av flera åtgärder, t,ex, ettutdelningsavdrag och en skallereduktion. Härigenom skulle man kunna vinna attde allra minsta utdelningsinkomsterna inte skulle tas till beskattning ellerleda till beräkning av skaltereduktion. Enligt min mening skulle emellertid ensädan kombination i åtskilliga fall i stället utgöra en administrativkomplikation och jag bedömer inle att sådana fördelar står all vinna med ettsådant alternativ - i allt fall inle inom den angivna kostnadsramen - att jagkan ansluta mig till förslaget. Några remissinstanser har riktal kritik mot att kommitténsförslag - i enlighet med tilläggsdirektiven - bara har avsett börsnoteradeaktier och framhållit att även andra företags situation måste beaktas i detfortsatta arbetet. Som min företrädare anförde i tilläggsdirektiven föreliggeri viss mån andra förhållanden i fråga om de mindre förelagen, som gör alt särskildaöverväganden är påkallade i dessa frågor. I direktiven anges emellertid ocksåall kommittén i sitl arbete bör ägna uppmärksamhet ål frågan om dubbel-ellerenkelbeskattning av småföretagen och riskkapitalförsörjningen inom dennaföretagssektor samt att kommittén i dessa frågor bör ha nära samråd med 1980års företagsskallekommitlé (B 1979:13). Chefen för ekonomideparlementel harnyligen tillkallat en särskild utredare (1980:05) med uppdrag att utreda desmå och medelstora företagens finansiella situation. Utredaren skall enligtdirektiven (Dir 1980:56) bl.a. studera vilka åtgärder som kan vidtas för attförbättra företagens möjligheter alt dra till sig nytt riskkapital. Utredarenskall samräda med de två förut nämnda kommittéerna. 1980/81:39 28 En av kommitténs ledamöter framför i ett särskilt yttrandetanken på skattefrihet för utdelning som används tillatt teckna nya aktier i det utdelande företaget. Vid beräkning av realisationsvinstskall i gengäld aktierna anses vara anskaffade utan kostnad dåteckningen skedde. En framställning av likartad innebörd har inkommit frånAktiespararnas riksförbund. Flera remissinstanser har tillstyrkt att ett sädant systemingår i de provisoriska åtgärderna, medan några har ansett att det bör prövas idet fortsatta utredningsarbetet. Även andra metoder i syfte att stimulera lillökat aktieinnehav, t.ex. särskilt avdrag för nytecknade aktier eller förnysparande i aktier, las upp i remissvaren. Det är i och för sig värdefullt att olika sätt prövas föratt stimulera hushållens intresse för aktiesparande. Enligt min mening är detemellertid redan av praktiska skäl uteslutet att för införa ett systeminnebärande skattefrihet vid konver'ering av utdelning till nya aktier. Deolika tankar som har förts fram fär därför bli föremål för fortsattaöverväganden i annat sammanhang. Jag vill också nämna all några remissinstanser harifrågasatt om inte någon lättnad borde ges de reinvesterande aktiefonderna. Idessa lämnas ingen utdelning utan vad som återstår efter inkomstbeskattning hosfonden används för ytterligare aktieförvärv. Andelsägarna fär alltså inte delav lättnader för hushällen i beskattningen av utdelningsinkomster. Det äremellertid enligl min mening knappast möjligl att medge dessa aktiefonder nägonmol den föreslagna skattereduktionen svarande skattelättnad. Däremot måstegivetvis de reinvesterande fondernas situation beaktas i ett permanent system. Jag vill slutligen ta upp en särskild fråga angåendebeskattningen av sjömän. Sjöinkomst beskattas genom sjömansskatten, som är endefinitiv källskatt. Denna tas ut efter särskilda tabeller på grundval enbartav inkomsten ombord. Övrig inkomst beskattas i vanlig ordning, skilt frånsjömansskatten. En viss samordning föreligger emellertid därigenom attsjömansskatten kan jämkas, om sjömannen vid taxeringen har rätt fill vissaavdrag, bl,a, underskoltsavdrag, och inte har någon landinkomsl mot vilken hankan utnyttja avdragen. Han kan då brgära jämkning av sjömansskatten, varvid kanföreskrivas att denna skall beräknas på inkomsten minskad med avdraget. Harsådan jämkning skett får avdraget inle utnyttjas vid landtaxeringen till dendel det har föranlett jämkning. Vid införandel av skaltesparandel beslöts attjämkning av sjömansskatt, innebärande en nedsättning av skatten, skulle kunnaske om sjömannen var berättigad till sparskattereduktion. Utan denna möjlighelskulle sjömännen i huvudsak vara uteslutna från förmånerna i denna sparform. Med den nu föreslagna skattereduktionen för utdelningförhäller del sig i viss mån annorlunda. Eftersom en förutsättning för rättlill sädan reduktion är att skattskyldighet för inkomsten här i riketföreligger, måste alltså 1980/81:39 29 sjömannen ha en inkomst som skall tas upp vidlandlaxeringen. Del kan då hävdas att skattereduktionen bör räknas av mot denskall som påförs på grund av denna taxering. Om han har avdrag som medför attingen eller låg skatt kommer att påföras, kan emellertid resultatet bli att haninte kan tillgodoräknas skattereduktionen just på grund av all hanshuvudsakliga inkomst är sjöinkomst. Jag anser därför alt det finns anledningatt pä srmma sätt som gäller i fråga om sparskattereduktion ge möjlighel försjömän all få sjömansskatten jämkad pä grund av rätt lill skattereduktion förutdelning. Från den skattepliktiga realisationsvinsten på äldreaktier, dvs. sädana aktier som har innehafts tvä år eller mer, får denskattskyldige göra ett särskilt avdrag med . Avdraget får inteöverstiga den skattepliktiga vinsten, i förekommande fall minskad med förlustvid försäljning av sådana aktier. För makar är maximiavdragel . Kommittén har föreslagit en höjning av schablonavdragetlill . De remissinslanser som har yttrat sig i frägan har i allmänhetfillstyrkt förslaget. Flera har därvid uttalat sig för större höjning, till . Några remissinstanser har å andra sidan avstyrkt attbeloppet höjs. Som min företrädare påpekat i huvuddirektiven tillkapitalvinstkommillén är reglerna om beskattning av realisationsvinst vidförsäljning av aktier komplicerade och i många fall svårtillämpade.Schablonavdraget fyller därför en viktig förenklingsfunktion genom att besparabåde de skattskyldiga och taxeringsmyndigheterna arbete med att utredaanskaffningskostnader vid mindre aktieförsäljningar. Särskilt för smäspararekan det vara av värde att kunna avyttra en mindre aktiepost utan att behövasälla sig in i realisationsvinstbeskattningens närmare utformning. Med hänsynlill det anförda delar jag uppfattningen att en höjning av schablonavdraget nubör ske. Den omständigheten att kommittén i sitl fortsatta arbete kommer altbehandla realisationsvinstbeskattningens utformning ger - som kommittén påpekat- anledning att låta höjningen bli av tämligen begränsad omfattning. Jag anserdock att den kan göras något slörre än kommittén föreslagit. Närschablonbeloppet först infördes är 1966 (prop. 1966:90, BeU 1966:46, rskr1966:266, SFS 1966:215) innebar det med då gällande regler att aktier upp tillett värde av . kunde försäljas utan beskattningskonsekvenser. Enuppräkning med hänsyn till penningvärdeförändringen av denna summa leder fillatt schablonavdraget vid nuvarande skatteregler bör bestämmas till 3 000 kr.Jag förordar en höjning till detla belopp. Som jag nämnde i inledningen har jag ansett det motiveratatt i detla sammanhang ta upp också en annan fråga pårealisationsvinstbeskattningens område. Det är angeläget att för framtidenhindra vissa förfaranden som 1980/81:39 30 genomförs med utnyttjande av svenska premieobligationer. En försäljning av premieobligationer behandlas, om deninte är yrkesmässig, enligt bestämmelserna i 35 § 4 mom kommunalskattelagen(1928:370), KL. Det betyder att hela den nominella realisationsvinsten ärskattepliktig om försäljningen sker från förvärvet. Vid enförsäljning under Iredje, fjärde eller femte året efter förvärvet är , 50 %resp. av vinsten skattepliktig. Om försäljningen sker efler ellerlängre lid är vinsten skattefri. Realisationsförlust pä premieobligationer äravdragsgill i motsvarande omfattning, dvs. hela den nominella förlusten äravdragsgill vid en försäljning efter mindre än tvä ärs innehav varefter denavdragsgilla andelen av förlusten under tredje till femte året sjunker frän till och ingen del av föriusten är avdragsgill vid försäljning efter femår. En realisationsförlust som har uppkommit vid försäljning av premieobligationerfår enligl nuvarande regler räknas av mot realisationsvinster på annan lösegendom och även - med vissa begränsningar vid den kommunala beskattningen -mot realisationsvinster på fasligheter. Kan förlusten inte utnyttjas för avdragunder förluståret, får den sparas för att användas till avdrag motrealisationsvinster som redovisas något av de sex följande beskattningsåren. Kursernapå premieobligationer står regelmässigt högsl vid tiden för dragningen ochsjunker relativt kraftigt efter dragningen. Detla förhällande harutnyttjats systematiskt av vissa skattskyldiga som har gjort mer belydanderealisafionsvinster på t.ex. aktier eller fasligheter. Man har köpt en slörremängd obligationer före dragningen och säll dem därefter. Den kursförlustsom har uppkommit - och som i princip motsvarar värdet av att delta idragningen - har hitlills i sin helhet varil avdragsgill och har kunnalutnyttjas lill kvittning mot realisationsvinsterna. gäller att devinster som utfaller vid dragning på svenska premieobligationer- till skillnadmol vinster på utländska obligationer - inte träffas av inkomstskatt. Det äralt märka all den som köper hela serier av obligationer är garanterad en vissminiminivå av vinster. Del kan i sammanhanget ha intresse att jämföra med deförhållanden som gäller i fräga om aktier. Även aktiekurserna stiger normaltföre utdelningstillfället och sjunker därefter. Här motsvaras emellertidkursnedgången av en skattepliktig uldelningsinkomst. Det beskrivna sättet alt utnyttja premieobligationer ärenligt min mening inle acceptabelt. Som jag framhöll i prop. 1980/81:20 harpremieobligationerna tillkommit för alt utgöra en form av statlig upplåningsom är riktad specielll fill smäsparare och det är ägnat att inge olust när depå det angivna sättet utnyttjas som spekulationsobjekt. Jag föreslår därför att rätten till avdrag förrealisationsförluster på svenska premieobligationer begränsas. Sådana förlusterbör i fortsättningen fä kvittas endast mot realisationsvinster som uppkommervid en försäljning av svenska premieobligationer. Förslaget föranleder ändringi punkt 4 av anvisningarna 1980/81:39 31 till 36 § KL. Jag återkommer till den närmare utformningeni specialmotiveringen. De nyareglerna bör gälla i fräga om förluster som uppkommer vid försäljningar efterutgången av . infördes särskilda skattelättnader för lönsparande(prop. 1977/ 78:165, FiU 1977/78:37, rskr 1977/78:436, SFS 1978:42329). Systemet innebär att löntagare och andra med A-inkomst får en skattereduktion, sparskattereduktion, beräknad pä grundval av belopp som har sparats på lönsparkonlo i bank eller på aktiesparkonto för förvärv av andelar i aktiesparfond. Vissa förutsättningar skall vara uppfyllda för att sparskat tereduktion skall medges. En sädan förutsättning är att sparandet sker regelbundet genom minst sex mänadsinsättningar pä . Räntan pä sparkontomedel är skattefri och för fondspa randet finns en regel som innebär skattefrihet för värdestegring pä sädana fondandelar som har innehafts minst fem är. Om uttag sker från sparkonto eller fondandelar inlöses före utgången av av från spararet, återförs de erhållna skatteförmånerna genom ett schabloniserat avdrag vid utbetalningen, '3 Skattereduktionfår beräknas pä högst . Särskilda regler gäller när sparande harpåbörjats så sent under ett är att sex månadsinsättningar inle har hunnitgöras. Del sparade beloppet fär dä inräknas i underlaget nästa är ochskattereduktion får beräknas på högsl , Sparskattereduktionen uppgickursprungligen till av det sparade beloppet oavsett sparformen.Genom beslut vid föregäende (prop, 1979/80:85, SkU 1979/80:38, rskr1979/80:279, SFS 1980:151) höjdes procentsatsen för sparande i aktiefond till30, Bakgrunden till höjningen var angelägenheten av alt främja näringslivetstillgäng pä riskvilligt kapital. Lönsparande i aktier var nämligen - jämförtmed banksparande - oförmånligt inle bara frän risksynpunkl utan också frånavkastningssynpunkt. Höjningen gäller i princip ärs sparande. I augusti1980 var antalet konton inom del s.k. skattesparandet omkring 600 000, varavnärmare 550 000 bankkonton. På omkring hälften av kontona uppgick sparandettill det maximala beloppet, , . Eftersamråd med chefen för ekonomidepartementel fär jag anföra följande. Åtgärderför alt främja sparandel i aktier bör vidtas även inom ramen förskattesparandet. Jag anser dock inte att de direkta skatteförmånerna nu börhöjas ytterligare, I stället bör maximibeloppet höjas såvitt avser sparande iaktier till , . Mitt förslag innebär att sparskattereduktion ifortsättningen får beräknas pä högst ,, varav högst , får avsebanksparande. 1980/81:39 32 Undantagsregeln för de fall där sparande har påbörjatsunder bör ändras i motsvarande mån. De nya reglerna bör tillämpas på sparande som medför rättlill skattereduktion vid 1982 ärs taxering. I enlighet med det anförda har inom budgeldepariementetupprättats förslag till 1, lag omskattereduktion för aktieutdelning, 2, lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370), 3, lag om ändringi uppbördslagen (1953:272), 4, lag om ändringi taxeringslagen (1956:623), 5, lag om ändringi lagen (1958:295) om sjömansskatt, 6, lag om ändringi lagen (1970:172) om begränsning av skall i vissa fall, 7, lag om ändringi lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer. Med hänsyn till behovet av omedelbara åtgärder för attstimulera sparandel i aktier anser jag att lagrådets yttrande över förslageninte bör inhämtas. Även lagstiftningens provisoriska karaktär talar för detla, 4.1 Förslaget till lag om skattereduktion föraktieutdelning Av / § framgär att skattereduktion för aktieutdelning kanmedges endast fysiska personer och dödsbon. 'S' anges vilka utdelningar som kan medföra rätt tillskattereduktion. Först och främst skall det vara fråga om kontant utdelning påaktie i svenskt aktiebolag eller andel i svensk aktiefond. Beträffandeaktieutdelning gäller vidare att aktien vid utdelningstillfället skall varainregistrerad vid . Beträffande aktiefond innebärkommittéförslaget ett krav om att fonden till huvudsaklig del består av sädanaaktier. Uttrycket "till huvudsaklig del" innebär inte att någon heltbestämd kvotdel anges.