prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — Beställareefterfrågar ocksä i ökande utsträckning förelagslednings- Prop.1980/81:130 318 Ijänsler i form av skötsel, drift och ulbildning efterfärdigställande av bygget. Föreningen konslalerar all malerialandelen ientreprenadverksamheten uppgår till . Till en mycket stor del svararsvenska bygg-varuleverantörer för leveranser till ullandsbyggandet. Vidare understryker SBEF atl utlandsbyggandet harspjutspetseffekter dvs. atl svenska förelag ges möjlighel lill atl introducerasina produkter pä nya marknader. Byggexporten har dessutom i vissa fall ulgjorlden förslå och inledande formen för samarbele och som följts av försattkapilalvaruexport från . Ytterligare etl motiv för ett syslem medslatstödda exportkrediter är enligl föreningen atl mänga köpare redan när manundersöker vilka säljare som överhuvudlaget är akluella bedömer köparna utifrånvilka möjligheter de har atl ordna finansiering lill villkor som överensstämmermed de som gäller i consensusöverenskommelsen. anför all man redan tidigarepåpekat värdet i atl fä finansiera exporten av andrahandstonnage medsubventionerade exportkrediter. 2 Effekten på export och statsnnanser av systemet medstatstödda exportkrediter och ställningstagande till om även i fortsättningenskall ha statsstödda exportkrediter. Näringslivets organisationer och bankorganisalionernaframhåller del som nödvändigl att även i fortsättningen ha subventioneradeexportkrediter i . Flertalet vill dock ha en generösare behandling änför närvarande. Bl.a. framhåller man all utredningens analys av kapitalvaruindustrinsbetydelse pekar en så stor belydelse för den svenska industriella utvecklingenatt de förslag lill inskränkningar som ulredningen presenterar inte stämmer medulredningens syn på kapitalvaruindustrins roll. Fullmäktige i riksbankenframhåller dock all man som ell allernaliv lill exportkreditstödel hade kunnalpröva vilka effekter ell liknande slöd pä t. ex. FoU-omrädet skulle hainneburit. LO inslämmer i utredningens slutsats all ell system förstatsslödd exportkreditgivning bör finnas men alt det bör vara av temporärkaraktär och trappas ner sä snart som möjligt. När det gäller beräkningen av de slatsfinansiellakostnaderna anser KK att utredningens bedömningar slutar på en för lågslatsfinansiell kostnad. SIND framhåller all om ett syslem med statsstöddaexportkrediter anses ha samhällsekonomiska fördelar är de slatsfinansiellakostnaderna endasi en leknisk fråga. Banktnganisalionerna och anseralt ulredningens bedömning av de slatsfinansiella kostnaderna slutar i alltförhöga belopp med hänsyn laget till sannolikheten för nedjusteringar i deninternationella räntenivån och höjningar av consensusränlorna. Även omfiertalet remissinstanser anser att subventioner av delta slag i princip böravskaffas Prop.1980/81:130 319 ärman dock eniga om atl statsstödda krediter även i fortsättningen åtminstonetemporärt bör finnas. Bankinspektionen anser atlsubventionssystemet bör förlängas. Kl anser att en förlängning kan motiveras omkostnaderna för syslemel är lägre än de omställningskostnader som skulleuppkomma vid avveckling. förstärks motivet av all deprodukter som berörs av subvenlio-nerna är synnerligen betydelsefulla i densvenska exporten. Endasi SIND och fullmäktige i företräder en annanlinje bl. a. att del varil av inlresse atl pröva alternativ t.ex slöd till FoU.Flertalet remissinstanser anser att SEK-systemet bör fortsätla med i principsamma uppläggning som . KK och SIND påpekar atl elt svenskl dellagandei ell subventioneringskrig drabbar svensk ekonomi härdare än mänga andra länderp.g.a. stora utrikeshandelsberoende pä kapilalvaru-omrädet.Industriförbundet, EKN m. ft. konslalerar alt SEK-systemet fungerat bra.Bankorganisationerna framhåller alt som ulredningen överskattat destatsfinansiella kostnaderna har inte hela kostnadsbilden analyserats ochulredningen har utelämnat hanteringskostnader, risk-täckning etc. Bankerna harföreslagit alt etl alternativt system skapas där kreditgivning och beslut läggspä bankerna. Bankorganisalionernafinner del särskill allvarligt atl ulredningen till följd av den alltför kortatid som slätt till förfogande ofullständigt eller inle alls beaktat så viktigafrägor som möjlighelerna att sprida den växande upplåningen i utlandel på fieraländer, systemets samlade effektivitet, tänkbara förbättringar i nuvarande ordningoch val av kompletterande finansieringsalternativ. Organisationerna anser atleftersom utredningen förutser en fortsatt härd inlenationell kreditkonkurrensoch pä sikl minskal statligt interventionsinslag, blir behovel av effektivitetoch anpassningsförmåga inför framliden mycket stora. Mot den bakgrundenskissar bankorganisalionerna ell allernalivl syslem med i huvudsak följandeuppläggning: - Bankerna fär rätt atl handha finansieringen i eltanlal valutor för vilka del finns korta och långa internationella marknader - Bankerna kan ge bindande utfästelse omkredit, riksgäldskonloret föreslås fungera som "lender of lastresort" - EKN bedömer om krediterna är stödberältigade - Bankerna refinansierar krediterna i utländsk valula - Bankerna får ersättning päbasis av 6 månaders korla inter-bankräntor och inte pä grundval den faktiskauppläningskostnaden. TCO framhåller atl bör ändras med tanke på hur exportkredilsystemet har utvecklats.Del är enligt TCO olämpligt all affärsbankerna har slorl infiytande i SEK ochsamtidigt har nära affärsmässiga relationer till dem. Även omfattningen avsystemet gör det motiverat att del handläggs av en statlig organisation. TCOanser att det bör övervägas att göra SEK till elt helstatligt bolag eller allsamordna SEK;s verksamhet med EKN:s. 1980/81:130 320 Samtliga remissinstanser anser atl avdrags/bidragssystemetmycket väl kan avskaffas. och Indiislrijörbundei anser dock att etlalternativt system kan erfordras. Bankinspektionen anser all man bör fortsättaundersökningen av möjligheterna all åstadkomma etl alternativ till SEK-systemetsom baseras på medverkan från bankerna. Fullmäktige i riksgäldskonloret anserdet önskvärt atl den privala sektorn särskill bankerna alltjämt kommer altspela en framträdande roll för alt sprida upplåningen på fiera händer. SEKanses kunna ta en del av statens utrymme i anspråk. anser atl ometl alternativt syslem inle kan införas böravdrags/bidragssystemet bibehålls med den ändringen all den ränlemellanskillnadsom täcks bör höjas lill 6 procenlenheler. 3 Riktlinjer för SEK-systemet, m. m. Ulredningens bedömning alt det svenskaexporlkredilsyslemel är förmånligare än några andra länders syslem samtidigtsom de är mindre förmånligt än andra länders får instämmande av bl. och bankernahävdar alt det svenska systemet är oförmänligare än andra länders eftersomconsensusnivåerna inle upprätthålls. a. hävdas alt de för Sverigeviktigaste konkurrentländerna . , , ochÖsterrike erbjuder bättre villkor. SIND och RRV konstaterar dock att Sverigeingalunda i alla lägen måste följa alla andra länder. När detgäller subventionsgraden i allmänhet konstaterar bankinspektionen att den kanvara oförändrad i väntan på ev. förändringar i consensusöverenskommelsen. KKförordar all den svenska exporlkredilränlan ej binds till consensus. Kollegietdiskuterar olika alternativa meloder för kostnadsbesparingar bl.a.begränsningar i subventionsnivån, lägre subvention vid handel med relativtrika länder eller vid slörre affärer. yrkar kollegiet på atlbetydligt större möjligheler atl kontrollera del statliga kostnaderna införs.EKN vill ha en generalklausul som säger att SEK vid prövningen av ansökningarom stalsstödd kredit bör ha möjlighet att avslå ansökan där de formella kravenför den önskade krediten visserligen är uppfyllda men där behovet avsubventionerad finansiering av exportaffärer inte kan anses särskilt påkalladför alt affären skall kunna framgångsrikt genomföras eller där del av andraskäl inte kan anses påkallat att medge sådan finansiering. Fullmäktige iriksbanken framhåller all subvenlionsgraden måsle minska. Kl, industrins organisationer, bankerna. och anser atl subventionen bör vara större än förnärvarande och närmare ansluta till konkurrentländernas villkor.Riksbanksdirektören har i etl särskilt yttrande till SEK:sremissvar tagit avstånd från bolagets oförbehållsamma och okritiska attitydlill värdet av subven- 1980/81:130 321 tioner i detta sammanhang. Nägra av de remissinstanser somtalar för minskade subventioner bl.a. LO och Melallindustriarbelareförbundel anseralt en minskning av subventionsinslaget bör komma till stånd genom att ett merselektivt system utformas framförallt genom begränsning av importinnehållet ide varor som finansieras. RRV talar för en begränsning genom prioritering avt.ex. vissa geografiska marknader. KK anför alt exportkredilgivningen ienlighet med förslaget bör begränsas till kapitalvaror och inte avse andravaror än kapitalvaror som får en längre kreditlid än pä p.g.a. att EKNmatchar andra länders kreditvillkor. Bankinspektionen delar utredningensuppfattning att målet bör vara alt avskaffa stödinsatserna vid handel mellanindustriländerna. RRV anser all del med hänsyn lill sysiemels slorastatsfinansiella kostnader mäste beslutas om en fortsatt kvalificerad löpandeuppföljning och utvärdering. Fullmäktige i anser atl kostnaderna försystemet bör tas upp i varje ärs budgelbehandling dä även förändringar börprövas. KK anser all subventionerad ränta skall utgå först efter leveransresp. Utredningens förslag om en höjning av minimibeloppet lillelt konlraktsbelopp på . har inle väckt nägon anklang hosremissinslanserna. Flertalet av remissinstanserna som har yttrat sig överförslagel däribland SIND, , ,utvecklingsfonden i . , bankorganisalionernaoch SEK har förordat atl antingen del nuvarande lägsta kreditbeloppel på 300000kr. bibehålls eller att del sänks ytterligare. Remissinslanserna godlar dockall man i fortsättningen knyter minimigränsen lill konlraktsbeloppet och intesom f. n. till kreditbeloppel. KK delar ulredningens uppfattning all minimibeloppetbör höjas. Utredningens förslag all utländska varor skall finansierasmed största restriklivilel har behandlats av fiera remissinstanser. KK ochjuli-mäktige i anser del nödvändigt att komma fram till stramareregler. LO samt Meiallinduslriarbeiareförbundei framhåller della som en vikligfräga. anser all subvenlionsgraden bör knytastill innehållet av svenskt förädlingsvärde i de exporterade produkterna. Ävenuiveckling.sjönden i anser all andelen utländska varor börminimeras som man pekar pä problemen all inom landel fä tag ierforderliga komponenter. () pekar på svärighelerna altfå uppgifter om andelen utländska varor. Industriförbundetoch vill ha en generös praxis och anser all konkurrensförhällandenabör vara utslagsgivande. förordar en friare praxis än den SEKtillämpar och anser atl SEK bör ansluta sig till EKN:s 30-procentregel. Deninnebär alt EKN alltid lämnar garanti för utländska varor intill avrespektive affär i alla fall då EKN har avlal på reciprocitetsbasis med detland som levererar de utländska varorna. Vidare framhåller alt SEKbör lillämpa EKN:s praxis när 21 1980/81. 1980/81:130 322 det gäller utländska komponenter som ingår i svenskavaror. Man motiverar ställningstagandet framför allt med att det är viktigt isamband med leveranser av kompletta anläggningar. Även Industrijörbundet anserall SEK skall tillämpa EKN;s nämnda 30-procenlregel och därmed ha en meraliberal praxis än f. n. En större restriklivilel skulle allvarligt försvåra denframtida exporten av kompletta anläggningar. Förbundet påpekar att ärett litet land med en begränsad industriproduktion och därtbr tillverkas oftainle alla varor som skall ingå i etl större projekt inom landel. Förbundet framhåller atl det är absolut nödvändigt för desvenska företagen att fä utnyttja utländska underleverantörer och för alldärigenom kunna lillgodose köparens önskemål om en komplett anläggning. Konkurrerandeföretag är ofta frän slörre industriländer t.ex. , ellerJapan där industrin har etl betydligt bredare produktsortiment än i Sverigeoch de behöver därför endasi i begränsad ulslräckning vända sig lill ulländskaunderleverantörer. I praktiken torde problemet med omfattande ulländskaunderleveranser kunna lösas genom all man arbetar med samordnade garantier ochfinansiering vid affärer med betydande utländskt innehåll. Del har dock enliglförbundel visat sig svårt all genomföra, särskill vid köparkrediler som är denvanligaste finansieringsformen vid större projekt, eftersom det inte finnsavlal mellan EKN och andra garanliinslitul om samordnade garantier vidköparkrediler. Del är ocksä enligt förbundel ofta tidsödande och kompliceratall förhandla fram samordnade garantier i dess fall. Bankorganisationerna finner nuvarande praxis hos SEK ochEKN rimlig- De skärpningar i villkoren för de svenska statsstöddaexportkrediterna som utredningen har föreslagit har genomgående tillbakavisatsav näringslivels organisationer. Bland dessa märks ,, , bankorganisationerna, SEKoch SBEF. Vidare tillbakavisar metallindustriarbetareförbundet den särskildahöjningen pä svenska kronor och det allmänna påslaget på menanser att räntevillkoren på industriländerna bör kunna höjas med 1procentenhet. SEK och bankorganisationerna anser atl de särskilda tilläggeninle kan accepteras men att löftesprovisionen bör kunna höjas lill 0,vilketskulle innebära en bättre anpassning till gällande marknadsvillkor. Ävenfullmäktige i riksgäldskonloret anser att löflesprovisionen kan höjas. Nalionalekonomiska inslilulionen vid Stockholmsuniversitet anser utredningens förslag är elt steg i rätt riktning.Fullmäktige i anser att subvenlionsnivän mäste begränsas ochföreslår bl. a. all man prövar en maximal subenlion på . Vidarepekar pä alt systemet främjar en från risksynpunkl mer ömtåliggeografisk fördelning av exportkredilgivningen. Även SIND och KK företräder enrestriktiv syn vad gäller subventionsinslagel i exportkrediterna. Prop.1980/81:130 323 När det gäller anpassningen lill andra länderskreditvillkor för enskilda affärer s.k. malching framhåller bankinspektionen.SEK och näringslivets och bankernas organisationer att sädana möjligheler mästefinnas. KK varnar för all konsekvenserna all därigenom kommer alt liggai täten för subventionsulvecklingen. Näringslivsorganisalionerna talar för enmera liberal praxis än . Nägraremissinstanser har yttrat sig om frågan om ramkrediter där utredningen harföreslagit alt sädana kan utnyttjas antingen som projektramar ellerundanlagsvis av utrikespolitiska skäl. EKN anvisar ylleriigare etlanvändningsområde nämligen vid handel med länder där EKN:s möjlighel lillrisktäckning är begränsad kan man genom en ramkredit överiåta pä köparlandetatt prioritera inom en begränsad ram. anser atl ulredningensförslag är alltför restriktivt och anser all ramkrediler bör kunna användas ide fall de innebär möjligheler till ökad expori. Det gäller enligl Exportrådetstatshandelsländer och sådana där handeln sker i statlig regi ellerdär slalen eljest har ett betydande infiytande över utrikeshandeln. Indusiriförbundeitalar ocksä för en mera utbredd användning av ramkrediler och framhåller attde ofta kan ha en exportfrämjande effekt. Bankerna ullalar viss tveksamhet ochförordar ratnar upprättade av bankerna. Bankerna framhåller atl projeklramarredan förekommer och de etableras som regel av bankerna själva. LO ochMetallindustriarhctareför-bundet anser atl ramkrediter bör utnyttjas ikontakten med länder där av andra skäl har ell inlresse av ulvidgatsamarbete. KK påpekar alt mänga länder sätter värde på etl direkl statligtengagemang i handeln. För altuppnå en naturlig samordning mellan SEK och EKN:s krav i frågan ombetalningsvillkor saml när utländsk konkurrens skall styrkas m.m. anser EKN atldet bör prövas att det skall vara obligatoriskt med exportkreditgaranti för attstatsstödd kreditfinansiering skall kunna medges. Detta skulle innebära ök,?dekostnader för vissa exportaffärer lill följd av ökade garanlikostnader mensamtidigt lillgodose SEK:s önskemål om säkerheter för krediter. Vidare skulleenligt EKN etl sådanl allmänt krav sannolikt medföra en betydligt ökadriskspridning för EKN:s garantigivning och därigenom ökad riskvillighet fränEKN:s sida. På sikl skulle delta också kunna inverka förmånligt på EKN:spremienivå. Även SEK:s upplåningsmöjligheter skulle enligl EKN påverkasposilivt. pekar på en sådan lösning som ett alternativ lillett system inom EKN med obligatoriska globalgarantier. Undantag bör dock kunnamedges bl.a. i de fall EKN av skilda skäl inle anser sig kunna täcka affärer.Industriförbundet och tar upp vissa andra aspekter pä EKN:sverksamhel. Sålunda pekar pä att andra ländersexportkreditgarantiinstilut ger högre täckning än EKN. konstaterarall molsvarande institut i mänga konkurrentländer arbetar med lägre ochhögre täckningsgrader samt efterlyser EKN:s utredning om säkerheter i sambandmed lyft vid refinansiering av leverantörskrediter. Prop.1980/81:130 324 4 Kreditgivning vid leverans inom landet i vissa fall Samtliga instanser som har yllral sig över frågan om densärskilda kredilgivningen inom landel via Invesleringsbank ABinslämmer i huvudsak i ulredningens slutsatser och förordar att sädankreditgivning även i fortsättningen skall äga rum. yrkar på enrestriktiv tillämpning och fortlöpande omprövning. KK manar till försiktigheteftersom statsstödda krediter i dessa fall utgör sådan subvention som andraländer har möjlighel att vidta repressalier mol enligl överenskommelser inomGATT och EFTA. KK påtalar ocksä all hemmamalching inle förekommer i särskillmänga länder och atl del i fall i första hand riktar sig mot Finland.Bankinspektionen lillslyrker atl även mindre kreditbelopp kan komma ifrågaenligl utredningens förslag men pekar på riskerna för snedvridande effekter påhemmamarknaden. Indusiriförbundei anser att räntesatsen bör sällas med ledningav consensusränlorna men den bör inte översliga den räntesatsen med mer än Iprocentenhet. Kravet pä att affären i fräga skall motsvara avföretagels omsättning är enligt förbundel en alltför stark begränsning.Förbundet föreslår all krediter fär ges inom en ram på 2000 milj. kr. för detvå kommande åren i slällel milj. kr, som ulredningen föreslagil.Vidare pekar förbundet pä vissa problem med atl Invesleringsbanken hanterardessa ärenden. 1 fall banken redan har storl engagemang på den akluella svenskaköparen och därför inte vill lämna yllerligare kredil ulan alt anhålla om omfattandesäkerheter kan det välla problem atl fä fram dessa. De ulländskakonkur-renlerna har inte samma problem utan de kan ofta försäkra sig mot kommersiellarisker hos hemlandets exporlgarantiinstilul eller på annal sätt. En lösning kanenligl förbundel vara all andra svenska banker får medverka vid hemmamalchingoch ta kreditriskerna pä köparen i de fall investeringsbanken inte anser sigkunna göra della. En annan lösning är all Investeringsbanken fär möjlighel atlla samma kommersiella risker som konkurrerande part erbjuder och atlInvesteringsbanken fär etl separat blancoulrymme för dessa engagemang. Vidarepekar förbundel på de stora problem som den finska konkurrensen vid leveranserav ulruslning lill massaindustrin, pappersbruk, sågverk och liknande harinneburit för de svenska förelagen på det omrädel. motiv att bibehållasystemet är att den expori berörda svenska leverantörer har och som förbundetberäknar till 1 000 milj. kr. per är i hög grad skulle försväras om företagen iframliden inte skulle kunna åberopa referensanläggningar i . 1 ensärskild skrivelse framhåller fem' företag på området alt de inländskakreditsub-ventionerna vållar slora problem. Bl.a. pekar man på betydelsen avalt kunna konkurrera pä lika villkor om de fåtaliga objekl som är aktuella f.n. ' .Ångleknik AB. , AB Svenska Fläklfabriken. 1980/81:130 325 ochdärmed erhålla nödvändiga referensobjekt. Företagen anser alt utredningensförslag är otillräckligt och anser all fullständig matching av de utländskakonkurrenternas villkor måste införas omgående med hänsyn till företagenssilualion och de viktiga projekt som kommer att upphandlas den närmaste liden. Investeringshankenvill inle molsälla sig ulredningens förslag om all hemmamalchsystemel lillsvidare bibehålls. vill banken betona vikten av all överenskommelsersom reducerar och helsl eliminerar användningen av exporlkredilsubvenlionersnarast kan träffas. Banken förklarar sig beredd att pröva ärenden om ränlestöd. Banken bilräder utredningensförslag till regler för tillämpningen av syslemel, men anser all kravet atlkonlraktsbeloppet i aktuella affären skall utgöra lägst av sökande bolagetsomsättning borde kunna utgå. Man pekar pä problem i koncernsammanhang och i defall dä fiera svenska företag lämnat offert pä en och samma anläggning och däräven utländska leverantörer är aktuella. Banken påminner om ulredningens konstaterandeatl bankens utläningskapacitet inte är obegränsad och tillägger attkredilgivningen självfallet måste anpassas till de resurser som bankenfortsättningsvis kan komma all förfoga över. Prop.1980/81:130 326 Sammanfattning av vissa av företagsobeståndskommit-ténsförslag beträffande samordning av statliga åtgärder vid företags obestånd FOK:s huvuduppgift har varit att utreda frägan om ensamordning av slalliga åtgärder vid förelags obestånd och en lämpligorganisation för denna samordning. En väsentlig del i delta uppdrag har varitfrägan om en samordning av bevakningen av skalle- och avgiftsfordringar med denverksamhet som bedrivs med sikte pä de regional-, sysselsättnings-, närings-och försörjningspoliliska intressena. 1 uppdraget har även ingått all delsgranska de möjligheler som finns för slalliga organ alt fä tidiga signaler ombegynnande likviditetssvårigheter i företag, dels försöka utforma modeller fören bestämning av de koslnader för del allmänna som en företags-nedläggelseorsakar, dels belysa frägan om hur intensivt kronofogdemyndigheten skall ägnasig åt indrivningsverksamhel m. m. mol företag, dels ta ställning till olikaförtatlningsfrågor. Såvill är av inlresse i förevarande sammanhang tar FOK upptvå huvudfrågor beträffande samordningen av de statliga ätgärderna vidföretags obestånd nämligen I) samordningenpä cenlral nivå och 2) samordningen pä regional nivå. När del gäller sam.ordningen pä den cenirala nivån avslalens ålgärder i obeslåndsärenden anför kommittén all förläggningen lilldeparle-menlsnivå av EFSU:s verksamhet bl.a. har letl till alt många ärendeninkommit direkl lill regeringen med förbigående av centrala och regionalaorgan. har enligl kommittén - ulöver en tyngande belastning på regeringskansliel- fått lill konsekvens all de berörda verken, främsl AMS och SIND, alltmerkommit all ställas äl sidan vid beslutsfattandet inom sina respektiveansvarsområden. En av kommitténs målsättningar har varit allobeslåndsproblem som inte kan lösas regionall i siörsla ulslräckning skallhandläggas på cenlral verksnivå och endasi i undanlagsfall uppläs päregeringsnivå. Kommittén föreslär därför atl EFSU avvecklas och att istället encenlral samrädsdelegalion för handläggning av obesländsfrågor inrättas medadministrativ anknytning till SIND. Samrådsdelegalionens kärna skall enligtförslagel bestå av företrädare för och . lill vilken vid behov skalladjungeras företrädare för andra myndigheler och intressen. Resultatet av samrådeti delegationen förutsätts kunna läggas till grund för beslul av respektiveordinarie myndighel. För AMS och SIND skall del enligl förslaget varaobligatoriskt med samråd i obeständsärenden som tillhör dessa myndighelersrespekUve verksamhetsområden, om de är av sädan natur att de på nägot sätt kanha beröring med den andra myndighetens ämbetsutövning. Prop.1980/81:130 327 verken efter samrådsdelegalionens behandling av ärendetinla skiljakliga ståndpunkter, skall ärendet enligt förslaget hänskjutas tillregeringen, liksom även i de fall då regeringen enligl gällande författningarskall vara den beslutande instansen. Ulöver en obligatorisk samordning enligl det föregäendeförutsätter kommittén atl grunder för frivilligt samräd ofta kan finnas.