prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — har i sin anslagsframställning förbudgetärel 1981/82 inom programmel för övervakning av miljökvalitet (PMK)beräknat särskilda medel för oljeanalyser. Av anslagsframställningen framgårvidare att inom anslaget Särskilda undersökningar inom miljövårdsområdet,m. m. avseratt skapa utrymme förkarteringsverksamhel på oljeskyddsområdet. Anslaget Program för övervakning av miljökvalitet har i1981/budgetförslag höjts från 6,7 till 8,2 milj. kr. 1980/81:119 Bilagal 6 sökningar inom miljövårdsområdet, m. m. föresläs höjt lillnästa budgetär liksom det anslag för miljövårdsforskning som disponeras avnaturvårdsverkets forskningsnämnd. Jag fömtsätter därför att behovet avundersökningar om miljöefiekterna av olje- och kemikalieutsläpp vidsjötransporter kan beaktas inom existerande an5.1ag och anser inte atl del f.n. finns behov av särskilda medel för ifrågavarande undersökningsverksamhet. MIST har också tagit upp frågan om ökad forskning omutsläppens totala samhällsekonomiska kostnader. Sådan forskning är enligt MISTav betydelse som underlag för bedömningar bl.a. vid valet mellan förebyggandeoch återställande ätgärder. En intensifiering av forskning och utvecklingavseende bl.a. metodik för beräkning av de samhällsekonomiska kostnaderna tillföljd av utsläpp av olja eller kemikalier borde därtör ske. Naturvårdsverketerinrar i sitt remissvar om att verkel i sin anslagsframställning /81 tagit upp den miljöekonomiska forskningen som elt nyttområde för verkets forskningsanslag. anser alt omfattning ochinriktning av den miljöekonomiska forskningen bör vägas mot annan angelägenmiljöforskning. Vid medelsberäkningen för anslaget Miljövårdsforskning harbl. a. beaktats behovel av medel för start av etl nytt projektområde medinriktning på miljöekonomi. Med hänsyn härtill anser jag inte att det finnsskäl atl i särskild ordning tillföra ytterligare resurser till forskning omsamhällsekonomiska kostnader inom delta område. 2.4 Förstärkning av girtinformatiunscentralen Vid kemikalieolyckor på land och lill sjöss är det enligtMIST etl ständigt återkommande problem att snabbt få fram information om denaktuella kemikaliens egenskaper och effekter på miljön. Utredningen föreslogdärför en förstärkning av giftinformalionscenlralen med viss kemistjour föratt därigenom ge brandftirsvar, kustbevakning och andra tillgäng tillkemikalieinformalion dygnet runt. Förslaget har mötts med positivt intresse avhuvuddelen av remissinstanserna. Civilförsvarsslyrelsen, statskontoret,arbetarskyddsstyrelsen, statens industriverk, slalens brandnämnd. och ärbland de instanser som tillstyrker förslaget. är dock tveksamtill nyttan av förslagel och menar atl det visat sig vara bäst alt kontaktatillverkare eller förbrukare vid en inträffad olycka. Övriga specialister harenligt kommunen begränsad varukunskap. avstyrker förslagetoch föreslår i stället att elt till anslutet eller tilltänktdatainformationssyslem i första hand utnyttjas och byggs ut. Ulredningen om transport av farligt gods (K 1979:01) skallenligt sina direktiv bl.a. beröra informationsbehovet för åtgärder avförebyggande Prop.1980/81:119 Bilagal 7 naturoch vid olyckshändelser vid transport av farligt gods. Utredningens betänkandeväntas föreligga i slutet av är 1981. Mot bakgrund bl.a. härav anser jag detinte lämpligt att nu ta ställning till aktuella informationsfrågor. 2.5Statistik över miljöfarliga sjötransporter MISTföreslog också alt SCB skulle fä i uppdrag all redovisa etl detaljerat programför utveckling och förnyelse av sjöfarts- och varustatistik som tillgodoserinformationsbehov inom miljövården. Enligt MIST bör statistiken utvecklas lillett informationssystem över sjöfartens miljörisker omfattande laster,fartygsrörelser, fartygen, hamnar, farleder, utsläpp m. m. Förslagel om förbättringav statistiken har tillstyrkts av bl.a. och naturvårdsverket.Sveriges redareförening menar däremot alt MIST:s förslag är överdrivet.Föreningen anser atl kunskapen är god om transportvägarna för miljöfarligtgods. Av det material somredovisas av MIST och av remissvaren framgår att sjöfartsstatisliken f. n.uppvisar vissa brister. I synnerhet synes uppgifterna om miljöfarligatransporter vara bristfälliga. Inom berörda myndigheter pågår eller planerasemellertid aktiviteter av betydelse i detta sammanhang. Försvarsmaktens syslemmed radar- och datorbaserade sjöbevakningscentraler är i drift på ostkustenoch planeras för andra kuststräckor. bygger upptrafikinformalionssyslem i de viktigaste farlederna. Inom Helsingforskonventionensram planeras elt positionsrapporteringssystem för vissa oljetankers och fartygmed miljöfariig last med start den . Statskontoret har vidarepåbörjat utrednings- och utvecklingsarbetet för ett"lägesinformationssyslem för pågående aktiviteter i omgivandevattenområden" för behov. har sedannågra år tillbaka etl datorbaserat terminalutrustat fiskekvotkontrollsyslem,vartill sambandscentraler är anslutna. Enligt min mening börtills vidare tillräcklig kunskap om de från miljövårdssynpunkt viktigarörelserna av fartygen med miljöfarlig last kunna erhållas genom ovanredovisade aktiviteter. Den kunskap som de ansvariga myndigheterna behöver försitt dagliga arbete inhämtas bäst från rutiner som är primärt inriktade påfartygsrörelserna. Jag är därför inte beredd atl biträda MlST:s förslag att geSCB i uppdrag att utveckla sjöfartsstatisliken för miljövårdensinformationsbehov. 2.6Utbildning i miljöteknik och säkerhetsfrågor Iavsikt att hos blivande sjöpersonal öka kunskapen om havsmiljön och åtgärdermot förorening av denna föreslog MIST införandet av ell nytt Prop.1980/81:119 Bilagal 8 ämne,miljöteknik, vid den tvååriga fartygslekniska kursen inom gymnasieskolan.Vidare föreslogs att en särskild kurs i miljöteknik- och säkerhetsfrågor skallinföras i den nya . anser förslagets genomförande myckel angeläget.Fiskeristyrelsen och tillstyrker också i princip förslaget.Universitets- och högskoleämbetet påpekar att det inom detutbildningsplanearbete som pågår planeras särskilda kurser i miljöteknik förhögskolans nya linjer för utbildning av sjöbefäl. erinrar omden /79 startade försöksverksamheten med en drift-ochunderhållsteknisk linje. 1 denna linje ingår enligt deavsnill som enligl MIST skall omfalla ämnet miljöteknik. Jagdelar MIST:s uppfattning att det är viktigt att hos blivande sjöpersonal ökakunskaperna om havsmiljön och ätgärder mol förorening av denna. Det är därförvärdefullt att såväl som universitets- och högskoleämbetetvidtagit åtgärder i della syfte. Belräffande den miljölekniska ulbildningeninom gymnasieskolans ram anser jag i likhet med attutvärderingen av försöksverksamheten bör avvaktas. Det bör ankomma påskolöverstyrelsen att pröva frågan och föreslå ålgärder med anledning avutvärderingen. Beträffande sjöbefälsutbildningen kan jag konstatera atl MlST:sförslag enligt vad universitets- och högskoleämbetet anför i huvudsak redan hargenomförts. Jag utgår från alt behovet av utbildning i miljöfrågor inomsjöbefälsulbildningen också fortsättningsvis beaktas av ämbetet. Minaförslag i del föregående när del gäller vissa praktiska frågor inomoljeskyddsomrädel innebär bl.a. alt särskilda medel behövs för uppbyggande aven beredskap för förvaring, transport och behandling av upptagna oljor samt förfortsatt arbete med utveckling av spridningsprognoser för olja. Som jagtidigare har framhållit bör etl nära samarbete äga rum med naturvärdsverket vidarbelel med dessa frågor. Sammanlagt beräknar jag medelsbehovet för dessaändamål fill 2 milj. kr. för /82. Jag förordar all för nuangivna ändamål anvisas ylterligare 2 milj. kr. på del under tionde huvudtitelnuppförda reservationsanslaget Särskilda undersökningar inom miljövårdsområdet,m. m. utöver vad som föreslagits i prop. 1980/81: 100 (bil. 13 s. 141). 1980/81:119 Bilagal 9 Medhänvisning till vad jag har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen atttill Särskilda undersökningar inom miljövårdsområdet, m.m. under tiondehuvudtiteln utöver i prop. 1980/81: 100 bil. 13 föreslaget reservationsanslagför /82 anvisa.ytteriigare . Prop.1980/81:119 Bilaga 1 10 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde I 1 Inledning......................................................... I 2 Vissa övriga frågor ......................................... 2 2.1 Förvaring, transport och behandling av upptagnaoljor och kemikalier 2 2.2 Spridningsprognoser för olja och kemikalier ...... ... 4 2.3 Forskning om miljöeffekter av utsläpp m.m......... ... 5 2.4 Förstärkning av giftinformalionscentralen ........ 6 2.5 Statistik över miljöfariiga sjötransporter ......... ... 7 2.6 Utbildning i miljöteknik och säkerhetsfrågor ..... ... 7 3 Anslagsfrågor .................................................. 8 4 Hemställan .................................................... ... 9 Bilagor,som ingår i en separat bilagedel Bilagal.l Utdrag ur betänkandet (kap. 4-7) (SOU 1979:43) Tur- program för miljösäkra sjötransporter 1 Bilaga1.2 Sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1979:43) - program för miljösäkra sjö transporter ....................................... . 65 1980/81:119 Bilaga 2 I Anmälan till proposition om miijösäkrare sjötransportersåvitt avser verksamhetsområde. Sjöfarten har genomgått sloraförändringar. Fartygsstorlekarna har ökal, trafiken har koncentrerats lill etlfärre antal hamnar som kraven pä regularitel och framkomlighet harökat. 1 allt högre utsträckning transporteras ocksä gods, som om del kommerlöst kan vålla allvarliga miljöskador. Enbart den sjötransporlerade mängdenolja i svenska farvatten uppgår numera lill ca 45 milj. lon , vilket kanjämföras med ca 15 milj. ton vid 1960-lalets början. Till delta skall läggastrafiken med andra miljöfarliga laster samt den trafik som passerar svenskakuster. Genom inträffade olyckor och avsiktliga utsläpp, ofta medstora skador och kostnader som följd, har intresset under senare är alltmerriktats mot de säkerhetsfrågor som hänger samman med sjötransporter. Ökade kunskaperom de risker som är förenade med transporter av olja och annan miljöfarlig lasthar bidragit till detta. Olika ätgärder har redan, som framgått av chefens förjordbruksdepartementet inledande föredragning, vidtagits för att förebyggaolyckor, begränsa skadeverkningarna av inträffad olycka och förhindraavsiktliga ulsläpp. Säkerheten vid sjötransporter är beroende av olikafaktorer. Fartygens konstruktion och utrustningsstandard, kompetensen hosberörd personal och fariedernas standard utgör var för sig i sammanhangetviktiga faktorer. För att uppnå bästa möjliga säkerhet är emellertid elt välfungerande samspel mellan människa, fartyg och farled av slor betydelse. Föratt förbättra sjösäkerheten krävs, inom ramen för en helhetssyn påsjösäker-helsfrågorna, insatser inom flera områden. Sjöfartensinternationella karaktär gör att åtgärder på sjösäkerhelsområdel, för all bliverkningsfulla, vanligtvis mäste vidtas i internationellt samarbete. Detförhållandet all av sjötransporterna till och 4 1980/81. Prop.1980/81:119 Bilaga 2 2 från sker med utländska fartyg gör att nationellasärkrav på t.ex. fartygens konstruktion och utrustning, som villkor för altanlöpa svenska hamnar, mäste utformas med hänsyn till bl.a. landetsförsörjningstrygghel som är ett väsentligt mål i sjöfartspolitiken. Insatser pä sjösäkerhelsområdel måsle vidare avvägas inomramen för den nationella trafikpolitiken. Väsentligl skärpta krav försjöfartens del kan t.ex. leda lill snedvridning av konkurrensförutsättningarnagentemot andra transportmedel. Restriktioner mol fartygstrafik i vissafarleder, t. ex. begränsningar i djupgåendet som leder lill ökadeiransportkoslnader, måste också avvägas mot näringslivets behov av rationellasjötransporter och mot de miljörisker som följer vid en övergång tilllandtransporter. Sjösäkerhetsåtgärderna måste följaktligen baseras på närings-och regionalpolitiska hänsynstaganden och på en samlad bedömning av miljöriskernai samhället. Skyddet av miljön är inte enbart en fräga om atl förbättrasjösäkerheten. Minst lika viktigt är alt på ett verkningsfullt sätt förhindrade vanligt förekommande avsiktliga utsläppen från fartygen. Även detta problemmåste angripas med åtgärder inom flera områden. Det gäller bl.a. att skapasådana förutsättningar, både i hamnarna och pä fartygen, all oljeresler ochannat avfall kan tas om hand och därmed inle behöver släppas ul till sjöss.Därutöver krävs effektiva system för upptäckt, identifiering och bestraffning,vilkel i stor ulslräckning förutsätter internationella överenskommelser. I den fortsatta framställningen kommer jag alt redovisamin syn på sjösäkerhelsarbelet med utgångspunkt i program förökad farledssäkerhet och förslagen i betänkandet (SOU 1979:43) -programför miljösäkra transporter (bilaga l.l), som också innefattar förebyggandeåtgärder mot avsiktliga utsläpp. En sammanställning av remissyttrandena överbetänkandet redovisas i bilaga 1.2. Vidare kommer jag att behandlavissa förslag i betänkandet (Ds Kn 1981: 1) VÄN TUR handlingsprogram förmiljösäkra sjötransporter på och och en framställning avsjöfartsverket fill regeringen angående skyldighet förfartyg alt anlita lots inom svenskt inre utanför kusten m.m.Framställningen om lolsning har remissbehandlats. En sammanställning avremissyttrandena bör fogas lill prolokollet i delta ärende som bilaga 2.1. Tillprotokollet i delta ärende bör också fogas, som bilaga 2.2., elt inomkommunikationsdepartementet upprättat förslag till lag om ändring i lagen(1975: 88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporteroch kommunikationer. Försl vill jag emellertid lämna en översiktlig redogörelseav del internalionella samarbetet som rör sjö- och miljösäkerhet. 1980/81:119 Bilaga 2 3 2 Internationellt samarbete Det internationella arbetet i fråga om sjösäkerhet ochförebyggande av havsföroreningar från fartyg bedrivs inom ett flertalinternationella organisationer i vilket deltar aktivt. Globalt sker detta arbete inom IMCO (), för tekniska sjöfartsfrågoroch inom () som behandlar frågor som rörde ombordanslälldas sociala förhållanden, vilka ocksä har stor betydelse försjösäkerheten. Arbelelinom IMCO har pä sjösäkerhetsområdet resulierat i en rad viktiga konventionersom avser bl.a. fartygs konstruktion, utrustning och certifiering frånsäkerhetssynpunkt (' och 1978 årsSOLAS-protokoll"), regler för sjötrafiken (sjövägs-regler) ochnormer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (1978 årsSTCW-konvenlion'*). har tillträtt samtliga nu nämnda konventioner. SOLAS-konvenlionen är en reviderad och meravancerad version av en konvention från är 1960 med detaljerade föreskrifter omfartygs konstruktion, utrustning och certifiering. Konventionen trädde i kraftden . SOLAS-prolokoll, som träder i kraft ,innehåller dels skärpta utruslningskrav för främst oljetankfartyg bl.a. genomvidgade krav pä inerlgasanläggning och krav på dubblerad radar och dubbleradutrustning i styrmaskineriet, dels skärpningar av tidigarekonventionsbestämmelser om besiktning, inspektion och certifiering av fartyg.1972 ärs sjövägsregler ersätter en tidigare konvention frän och träddei kraft . Konventionen om sjöfolks utbildning m. m. är denförsta internationella konvention som preciserar kompetenskraven för befäl ochandra ombordanslällda. Konventionen har ännu inte trätt i kraft, men sloraansträngningar görs inom IMCO och på skilda häll i världen för atl konventionenskall kunna komma i kraft mot slutet av nästa är. På havsföroreningsområdet kan nämnas 1954 ärs internationella oljeskyddskonvention(OILPOL)' som föreskriver förbud mot och begränsningar av ulsläpp avbeständiga oljor från fartyg. Den kommer atl ersättas av den internationellahavsföroreningskonvenlionen () i dess vid en internationellkonferens - genom det ' International Convention for the Safety of Life at Sea.1974 - Protocolof 1978 Relaling to the International Convention for the Safety of Life at 'Convention on the International Regulations for Preventing Collisions at Sea, ''International Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeep- ' International Convention for the Prevention of Pollutionof the Seas by Oil. 1980/81:119 Bilaga 2 4 s.k. MARPOL-protokollet - ändrade lydelse (MARPOL 73/78) 1MARPOL 73/78 finns bestämmelser, inte bara - som i oljeskyddskonventionen omutsläpp av olja utan ocksä om utsläpp av andra skadliga ämnen, som kemikalier,toalettavfall och fast avfall. En annan olikhet mot oljeskyddskonventionen äratl bestämmelserna om olja i MARPOL 73/78 avser både beständiga oljor ochraffinerade produkter, s. k. lätta oljor. En viklig nyhet är de särskildabestämmelserna för vissa speciellt ömtåliga områden, bl. a. ,och . För dessa s. k. specialområden föreskrivs iprincip totalförbud mol utsläpp av olja. MARPOL 73/78 innehåller ocksåföreskrifter om mottagningsanordningar för oljerester och annal avfall och omoljetankfartygs konstruktion, utrustning och drift. Dessa regler har till syfteatt begränsa operationella utsläpp från tankfartyg och ulsläpp till följd avolyckor. Reglerna om oljetankfarlygs konstrukfion, utrustning ochdrift har skärpts avsevärt vid konferens. De skärpningar som år 1978gjordes i MARPOL 73/78 avset bl. a. kraven på segregerade barlasiiankar i nyaoljetankfartyg. Sådana tankar har till syfte att förebygga au barlastvattenannat än undantagsvis tas in i lasttankar och där blandas med oljeresler. Dessakrav, som enligl den ursprungliga MARPOL-konven-lionen gällde nyaoljelankfartyg pä minst 70000 lon dödvikl, har ul-slräckls till att gällanya råoljetankfartyg från dödvikt och uppåt och nya produkttankfartygfrån dödvikt och uppåt. De segregerade barlastlankarna skalldessutom vara placerade på ett sädant sätt att de ger skydd mot oljeulflöde vidgrundslötning eller kollision. Nya råoljetankfartyg på dödviktskall vidare vara försedda med etl syslem för tankrengöring med råolja vilkelinnebären avsevärd minskning av mängden oljeförorenat tankspolvatten. Föreskrifierna gäller fartyg för vilka byggnadskonlrakltecknats efter eller vilkas köl, när byggnadskontrakt saknas,har sträckts efter eller som levereras efter den 1 juni1982. har tillträtt resp. godkänt såväl OlLPOL ochsamtliga ändringar i OlLPOL som MARPOL 73/78. OlLPOL gäller i lydelsen enligländringar, som beslutades , . MARPOL 73/78 harännu inte trätt i kraft. Villkoren för konventionens ikraftträdande bedöms varauppfyllda varefter konvenfionen träder i kraft etl årsenare. I detta sammanhang bör nämnas all MARPOL 73/78 ävenbeträffande flytande kemikalier som transporteras i bulk innehållerbestämmelser som syftar till en minimering av förorening genom olyckshändelser.Bl.a. föreskrivs atl staterna meddelar bestämmelser om kemikalielankfartygskonstruktion, utrustning och drift, och alt dessa bestämmelser skall innehållaåtminstone de regler som ges i den av IMCO antagna - och International Convention for the Prevention of Pollutionfrom ships. 1973. as Modified by the Protocol of 1978 Relaling thereto 1980/81:119 Bilaga 2 5 sedermera ett fiertal gånger ändrade -kemikaliebulkkoden''. Reglerna i koden ökar i stränghet med del transporteradeämnets fariighet för fartyget, besättningen eller miljön. För att så längt sommöjligt förebygga miljöskador genom utsläpp på grund av olyckor föreskrivssälunda alt kemikalietankfartyg skall ha skydd mol ulfiöde vid grundstötningaroch sidoskador. Detta skydd utgörs av dubbel botlen och dubbla sidor påfartyget. Avståndet mellan bottnarna resp. sidorna varierar, med hänsyn tillfarligheten hos de ämnen som transporteras, mellan de typer av kemikalietankfartyg- tre till antalet - som är föreskrivna av säkerhetsskäl. 1 tillämpaskemikaliebulkkodens regler . När del gäller del internationella arbetet som har sambandmed de ombordanslälldas sociala förhållanden kan nämnas konvention nr 147om miniminormer för handelsfartyg**. Konventionen ger genom sin konstruktionminiminormer i en rad olika avseenden, bl.a. i fräga om sjukförmåner,förebyggande av yrkesskador, besältningsbo-städer och anställningsavtal.Sverige har tillträtt konventionen. Den kommer att träda i kraft den 28november 1981. Detinternalionella samarbetet bedrivs även på regional nivå. För Östersjöområdetsdel kan särskilt nämnas Helsingforskonven-tion'. Konventionen avser,förutom förebyggande av havsföroreningar från fartyg, även bekämpning avhavsföroreningar, förebyggande av havsföroreningar från andra källor än fartygoch havsföroreningar genom s. k. dumpning av avfall till sjöss. I fråga omskyddet av den miljön mot förorening från fartyg innehållerHelsingforskonventionen i allt väsenlligt samma utsläppsregler, bl.a.utsläppsförbud beträffande olja, och samma regler om mottagningsanordningar föroljerester och annat avfall som MARPOL 73/78 i fråga om . 1974års Helsingforskonven-lion trädde i krafl och blir, såvitt avserbestämmelserna om förebyggande av förorening från fartyg, gällande för samtligaÖstersjö-stater . Konventionen har tilllrälts av samtligaÖstersjö-slater, dvs. , , , . Konventionen började tillämpas avSverige i del svenska sjöterritoriet . Samarbetet mellan Östersjöstaterna pä de områden som läcksav Helsingforskonvention har pågått , trots attkonventionen formellt inte trädde i kraft . Samarbetet skernumera inom ramen för en kommission med säte i . Kommissionen harantagit ett antal resolutioner och rekommendafioner, däribland en rekommendationom försöksverksamhet i hela med rapporte- ' for the Construction and Equipment of in Bulk " Convention Concerning Minimum Standards in MerchantShips (Convention 147), 1976 ' Convention on the Protection of the the Baltic Sea Area. Prop.1980/81:119 Bilaga 2 6 ring av vissa lastade olje-, kemikalie- och gastankfarlygspositioner. Verksamheten skall börja . Östersjöstaterna harbegärt IMCO:s stöd för verksamheten, och en IMCO-rekommendation väntas inomkort. Inom samarbetar Nordsjöstaterna, dvs. ,, , . , ,och och dessutom numera genom sinasjöfartsmyndigheler i fräga om kontrollen i hamnarna av fartygens standard.Samarbetet bygger pä den s. k. Haagöverenskommelsen'" som ger riktlinjerför kontroll av fartyg i regionens hamnar och avser även i övrigt samarbetetmellan de deltagande myndigheterna i fråga om sådan konlroll. Arbete harpåbörjats på en revision av Haagöverenskommelsen i syfte att vidga desstillämpningsområde, bäde geografiskt och i sak, och att förbättraöverenskommelsen även i andra hänseenden. Del internationella samarbetet, som är en vikligförutsättning för elt effektivt skydd mot sjöolyckor och förorening av denmarina miljön genom fartygstrafik, är mångfacetterat. 1 det föregående harendast vissa huvudpunkter kunnat redovisas. För en närmare beskrivning av delinternationella arbetet och innehållet i vissa internationellaöverenskommelser hänvisas lill prop. 1979/80:167 om åtgärder molvattenförorening från fartyg. Sammanfattningsvis kan konstaleras alt del internationellaarbetet på här ifrågavarande områden alltmer intensifierats pä senare år. Dettafår i stor utsträckning tillskrivas en ökande medvetenhet på skilda håll i världenom betydelsen av de frågor som rör sjösäkerhet och miljöskydd. Från svensk sidabör denna utveckling hälsas med tillfredsställelse. Som positivt bör ocksåvärderas att tyngdpunkten i det internationella arbetet har kommit attförskjutas frän normgivningsarbetet till ansträngningar som har till syfte attunderlätta ikraftträdandet och tillämpningen av internationellaöverenskommelser och att göra kontrollen av efterlevnaden av internationellaregler mera effektiv. har deltagit - och kommer även i fortsättningenalt deltaga aktivt i detta arbele som är av stor betydelse från olikasynpunkter inle minst för skyddet av de ekologiskt känsliga vattenområden somomger vårt land. 3 Åtgärder för ökad sjösäkerhet Inledningsvis framhöll jag atl den moderna fartygstrafikenmed hänsyn till säväl omfattning, farlygsstorlekar och last, numera ställerhelt andra krav pä säkerhetssystemet . Mot bakgrund av attsjösäkerheten '" Memorandum of Understanding between on the Maintenance of Standards on Merchant Ships, 1978 Prop.1980/81:119 Bilaga 2 7