prop · G40392 · 1980-12-31 00:00:00 — Om förfarandel vid koncessions nämndens prövning av frågor om miljöskyddsavgifi gäller utöver fö reskrifterna i 56 och 57 §§ denna lag vad som föreskrivs 136 §§, 8 26 §§, 29 §, 30 §, 31 § första styckei, 32 S och 38-53 §§ förvall ningsprocesslagen (1971:29l). Därvid skall vad som sägs om räl ten och länsräll gälla koncessions nämnden. I stället för de i 40 § nämnda lag angivna högsta vites beloppen får koncessionsnämnden bestämma beloppen lill högsl fem tiotusen respektive . beslut om miljöskyddsavgifi eller omkvarstad till säkerställande av anspråk på sådan avgift verkställs som domstolsdom eller beslut. beslut i mål om miljöskyddsavgiftöverklagas hos . Målet prövas av hovrätten i dess sammansätlningsom vattenöverdomstol. I fråga om sådan talan gäller följande. beslut som innebär ell avgörande av sakenöverklagas genoin vad. Delsamma gäller beslul vari nämnden i samband medavgörande av saken har avgjort frågor om kvarstad eller ersättning lill enpart eller skyldighel för en part all utge ersällning. En särskildvadeanmälan behövs inte. beslut överklagas genom besvär då nämndenhar 1. ogillat invändning om jäv mol en ledamot i nämnden eller invänd ning om alt hinder föreligger Jör talans prövning, 2. avvisatett ombud eller ett biträde, 3. avvisaten ansökan om åläggande av miljöskyddsavgifi, 4. avskrivitett ärende om åläggande av miljöskyddsavgift, 5. förelagtnågon all medverka på annat sätt än genom inställelse inför nämnden ochunderlåtenhet att iaktta föreläggandet kan medföra en särskild påföljd förhonom. 6. utdömtvite eller annan påföljd för underiåtenhet att iaktta föreläggande ellerådömt slraffför en förseelse i förfarandet eller ålagt ett vittne eller en sakkunnigatt ersätta kosinad som har vållats genom försummelse eller tredska, 7. förordnalangående undersökning av egendom eller annan liknande åtgärd, 8. förordnalangående ersättning för någons medverkan i målet eller 9. ulan samband med avgörande av saken utlåtit sig om kvarstad el ler ersättning IiU en part eller skyl- Prop.1980/81:92 15 dighet för en part att utge ersättning. Andra beslul får överklagas endast i samband medöverklagande av ett beslul som innebär avgörande av saken. Vadeinlagan eUer besvärsinlagan skall ha kommit in tillhovrätten från den dag då klaganden fick del av beslulet. Omen vadeinlaga eller en besvärsinlaga före fullföljdstidens utgång har givitsin , hindrar detta inte alt talan las upp till prövning.Det ankommer på hovrätten alt avgöra om det finns hinder mot att pröva talan. Beträffande rättegången i hovrälten och högsla domstoleni mål om miljöskyddsavgift gäller, med nedan angivna avvikelser, i tillämpligadelar vad som är föreskrivet i om tvistemål vari förlikninginte är tillåten och om besvär. I fråga om rättegångskostnaderna gäller rättegångsbalkensbestämmelser om allmänt åtal i till-lämpliga delar. Beträffande naturvårdsverketgäller i stället för beslämmelserna i om föreläggande förpart och parts utevaro i tvistemål vad som är föreskrivet för åklagare. I SläUet för de i 9 kap. 8 § angivnahögsla vites-beloppen får rätten bestämma vilesbdoppen lill högsl femliolusenrespektive etthundralusen kronor. Beslul av i frågor som gällermiljöskyddsavgiften får inle överklagas. Prop.1980/81:92 16 En påförd miljöskyddsavgifi bortfaller i den månverkstäUighet inte har skett från det an beslulet vann laga kraft. Denna lagträder i kraft . 1 fråga omansvar för gärning som har begåtts före ikraftträdandet gäller äldrebestämmelser. Bestämmelsernai 52-63 §§ tillämpas endasl i fråga om överträdelser som har skett efterikraftträdandet. Den som efterikraftlrädandet uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter villkor ellerföreskrift som har meddelats med stöd av 10 § andra stycket eller 17 § andra stycketi äldre lydelse, döms till böter eller fängelse i högst . 1 ringa fall döms inte till ansvar. Till ansvar enligt första stycket döms inte, om ansvar förgärningen kan ådömas enligt . Haren föreskrift som avses i punkten 4 första styckei överträtts efter ikraftträdandet och har överträdelsen medfört dels ekonomiska fördelar för den som utövar den miljöfarliga verksamheten, dels belydande stör ningar för omgivningen eller risk för sädana störningar, skall miljöskydds avgift utgå. Beträffande miljöskyddsavgiften gäller i övrigt bestämmelser na i 52-63 §§. 1980/81:92 17 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , Åsling, Söder, BurenslamLinder, , , , , , , , , Lagrådsremiss med förslag till ändring i miljöskyddslagen(1969:387) Med stöd av regeringens bemyndigande den 18 mars 1976tillkallade dåvarande chefen för sakkunniga' för allgöra en översyn av miljöskyddslagen (ML). De sakkunniga, som anlog namnetmiljöskyddsutredningen, avlämnade delbetänkandel (SOU 1978:80)Bällre miljöskydd 1. 1 belänkandel läggs förslag fram om ändringar i ML:sförprövnings-, tillsyns- och påföljdssystém. Till protokollet i detta ärende bör fogas delsmiljöskyddslagen och miljöskyddskungörelsen (1969: 388) som bUaga 1, delsmiljöskyddsulredningens samfnanfaltning av belänkandet som bilaga 2, dels delagförslag som läggs fram i betänkandet som bilaga 3. Belräffande nuvarandeförhällanden saml utredningens närmare överväganden hänvisas i övrigl tillbetänkandet. Efterremiss har yllranden över miljöskyddsulredningens belänkande avgetts avjusliliekanslern, riksåklagaren, hovräll, kammarrätten i ,, brottsförebyggande rädet, , kammarkollegiet,statskontoret, , , miljövärdsutbildning vid , lanlbruksstyrelsen,, , ,stiftelsen och luflvärdsforskning, kommerskollegium,arbetarskyddsstyrelsen, statens planverk, sta- ' Riksdagsledamöterna , ordförande, , , Per , , samt . Sedan och avsagt sig sinauppdrag tillkallades som sakkunniga i deras ställen kammarrättspresidenten . ordförande, fr. o. m. och riksdagsledamotenTorkel fr. o. m, , 2 1980/81. Prop.1980/81:92 18 tensindustriverk, delegationen för företagens uppgiftslämnande, slatensprovningsanstall, miljöskadeulredningen (Ju 1978:08), ulredningen om denregionala laboratorieverksamheten (Jo 1976:04), samtliga länsstyrelser,länsslyrelsernas organisationsnämnd, kommunerna , samarbetskommittén för hälsovårdsnämnderna i rikelsslörre kommuner. Tjänstemännens centralorganisation.Centralorganisationen /SR. för allmän hälsovård, , . och Miljöcenirumsamt Vatten-värnet. Riksåklagaren har bifogalyttranden från överåklagarna i Slockholm och Göteborg samllänsåklagarmyndigheterna i , och . Vidare harsocialstyrelsen bifogal yllranden från omgivningshygieniska avdelningen vidslatens nalurvårdsverk saml länsläkaror-ganisationerna i ,, , , , , , Göteborgsoch , , , , och Norrbotlens län.Fiskeristyrelsen har överlämnat yttranden från fiskeriintendenlerna i övrenorra, nedre norra, östra, västra och nedre södra distrikten saml frånhavsfiskelaboraloriets avdelningar i och . harbifogat yllranden frän saml handelskamrarna i Skåneoch Slockholm. Länsstyrelserna har överlämnat yllranden från bl.a. Slockholmsläns landstingskommun, länsläkarorganisationen i ,länsveterinären i . Svenska kommunförbundets länsavdelningar iJönköping och , kommunerna Ale, , , , , ,, , Golland. , , , , ,, , , , , , , ,, , , , , , , ,, , , , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , , ,, , och . Vidare har från länsstyrelsernabilagts yttrande från bl.a. samarbetsgruppen i hälsovårdsfrågor för ochKalix älvdalar, , läns naturvärdsförbund,naturvänner. Gollands,och , och läns handelskammare.Utvecklingsfonden i , samt Mo och . Prop.1980/81:92 19 Härutöver har yttranden ingivils från ,högskolan i , , kommunerna i samråd. Biologsamfundet,, naturvärn och allmänheten. Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas lill prolokollel i detta ärendesom bilaga 4. Medstöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarandechefen för sakkunniga' för utredning rörande koslnadernaför miljövården. De sakkunniga, som anlog namnet utredningen om kostnaderna förmiljövården (miljökostnadsuiredningen), avlämnade sittslutbetänkande (SOU 1978:43) Miljökostnader, Miljön i samhällsekonomin -kostnadsslag, kostnadsfördelning, styrmedel. Utredningens sammanfattning avbetänkandets innehåll bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 5. Efterremiss har yttranden över miljökoslnadsutredningens belänkande avgetts avsocialstyrelsen, statskontoret, , ,universitets- och högskoleämbetet, , koncessionsnämndenför miljöskydd, kommerskollegium, ,arbelarskyddsstyrelsen, statens planverk, statens industriverk, Sverigeslantbruksuniversitet, , lantbmksstyrelsen,, , slyrelsen för teknisk utveckling,länsstyrelserna i Slockholms, , , ,, , , , , , , , , , , ,Västernorriands, Västerbotiens och Norrbotlens län, naturresurs- ochmiljöutredningen (Jo 1978:01), miljöskyddsutredningen (Jo 1976:06),Centralorganisationen /SR, . , , hantverks- ochindustriorganisation. Kemikontoret,, ,kommun och . Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i delta ärendesom bilaga 6. Jag kommeri det följande att först under avsnittet Inledande synpunkter (2.1) ta uppvissa allmänna utgångspunkter för reformer på miljövårdsområdet i anslutningtill en redogörelse för miljökoslnadsutredningens betänkande. I de därpåföljande avsnitten behandlas miljöskyddsutredningens förslag till ändringar imiljöskyddslagen. Generaldirektören , ordförande,riksdagsledamöterna . Sedan ochBurenstam avsagt sig sina uppdrag tillkallades i deras ställen den 10juni 1974 riksdagsledamoten och den 20 december 1974riksdagsledamoten . 1980/81:92 20 Miljövårdsarbeteti har utvecklats starkt . Miljövården är enviktig del av samhällets uppgifter. Även om betydande insatser redan gjortsoch fortlöpande görs för att lösa olika miljövårdsproblem kommer behovet avytterligare insatser att vara stort inom många områden. mästevidtagna åtgärder utvärderas och pågående verksamheter följas upp och ses över. Ettav de viktigaste redskapen för miljövårdsarbetet är miljöskyddslagen som variti kraft . Lagen syfiar all förebygga vattenförorening,luftförorening, buller och andra störningar. Kostnadernaför miljövården är stora, men de är med hänsyn bl. a. till attmiljövårdsinsatserna i allt högre grad integreras i andra åtgärder ofta svåraatt urskilja och beräkna. Ännu svårare att beräkna är i allmänhet miljövårdensintäktssida. Det är emellertid viktigt att vi, när kostnaderna för olikamiljövårdsåtgärder diskuteras, också beaktar de betydande långsiktiga vinsternaför samhället av ett förebyggande miljövårdsarbete. Beslutom reformer och åtgärder inom miljövårdsområdet har i storutsträckning avsett sådana frågor där klart definierade problem förelegat ochdär godtagbara tekniska lösningar funnits lill rimliga kostnader. Enligt minuppfattning har det också varit naturligl att i del inledande skedet avmiljövårdsarbetet direkt angripa de konkreta problemen pä delta sätt. Allteftersom flera av de mest påtagliga miljöproblemen angripits och delvis kunnallösas, ökar behovet såväl av en mer noggrann prövning av fördelningen av resursernainom ramen för miljöpolitiken som av att de samlade insatserna kan vägas motsatsningar inom andra sektorer. Del år angeläget att effektiviteten imiljöskyddslagens system för förprövning, tillsyn och påföljder ses över.Betydande brister föreligger ännu när det gäller kontrollen av bl.a. sådanaföroreningar som härrör från industrin. Jämsidesmed strävandena alt kontinuerligt effektivisera det löpande miljövårdsarbetetmåste vi rikta ökad uppmärksamhet mot mera långsiktiga och därmedofta mera svårgripbara hot mol miljön. Vissa av dessa såsom försurningenframstår redan nu som påtagliga och konkreta miljöproblem. Andra frågor som iframtiden kommer att bli allt viktigare är bl. a. luftens ökade koldioxidhaltsom en följd av den omfattande förbränningen av fossila bränslen, hoten motozonlagret saml kontrollen av sådana kemiska ämnen som redan i myckel smäkoncentrationer i ett mera långsikfigt perspektiv kan skada människor ochmiljö. Detär vidare angeläget att vi kan anlägga ett vidare perspektiv påmiljövårdspolitiken. Vi måste kunna fatta våra beslut mot bakgrund Prop.1980/81:92 21 aven mera samlad bedömning oeh prioritering av behovel av åigärder inom helamiljövårdsområdet. Det är också nödvändigl all vi genom bättre och merlångsiktig planering i större ulslräckning än f. n. söker förebyggamiljövårdsproblem genom att åstadkomma en bättre hushållning med naturresurserna.Många av miljöstörningarna har nämligen sin grund i ett direki slöseri mednaturresurser. Det är en viktig uppgift för den av mig är 1978 tillsattanaturresurs- och miljökommittén alt bl. a. frän denna utgångspunkt dra uppallmänna riktlinjer för en samlad långsiktig svensk naturresurs- ochmiljöpolitik. Flerautredningar har under de senasle aren behandlal frägor av betydelse frän deutgångspunkter jag nu berört. Miljöskyddsuiredningen har fåll i uppdrag bl.a.mot bakgrund av de erfarenheter som har gjorts vid miljöskyddslagenstillämpning att se över lagen och föreslå de ändringar som behöver göras förattytterligare förbättra samhällets möjligheler att ingripa mot och konlrolleramiljöfarlig verksamhei. Miljöskyddsuiredningen har redovisat ett förstaresultat av sin översyn i del nämnda delbetänkandel Bättre miljöskydd 1.Däri har lagts fram förslag om ändringar i lagens system för prövning, tillsynoch påföljder. Jag behandlar dessa förslag i det följande i avsnitten 2.2-2.4.Sitl fortsatta arbete ägnar miljöskyddsuiredningen ät bl.a. de mycket vikligafrågorna om ytteriigare äigärder mol bullerstörningar och ätgärder för altåterställa skadad miljö. pågår en översyn också av lagensersättningsregler. Den uppgiften handhas av miljöskadeutredningen och syftartill att bl. a. förbällra möjlighelerna för enskilda att få ersättning förmiljöskador. Frägor om bl.a.fördelningen av kostnadsansvaret för miljövärdsätgär-derna och principerna föranvändningen av olika styrmedel inom miljövårdsarbetet har behandlats avmiljökostnadsutredningen som under är 1978 lade fram sitt slutbetänkandeMiljökostnader. har utifrän sina i direktiven angivnauppgifter all studera kostnaderna för miljövårdsinsatserna, principerna förkostnadsfördelningen saml användningen av olika styrmedel på miljövårdsområdet gjorten bred genomgång av miljövärdspoliliken. Motdenna bakgrund har ulredningen lagt fram förslag om främjande av forskningrörande samhällsekonomisk värdering av miljöpolitikens koslnader och intäkter.Utredningen har också förordal dels införandel av en särskild avgift på utsläppulöver i lillståndsbeslut medgivna mängder som komplement lill dentillståndsprövning som även fortsätlningsvis föresläs vara del centralastyrmedlet, dels en längre gående tillämpning av principen om förorenarenskostnadsansvar genom införande av en prövnings-och lillsynsavgift. Vid singenomgäng av styrmedel har utredningen funnit övervägande skäl lala mol en meragenerell användning av subventioner. Utredningen har vidare förordal en vidgadlångtidsplanering av miljövårdsarbetet. Frågorrörande användningen av olika styrmedel i miljövärdspoliliken 1980/81:92 22 harvaril föremål för omfatiande diskussioner i olika sammanhang undermiljövårdsarbetets uppbyggnadsskede. Diskussionerna har därvid bl.a. gällt ivad mån de styrmedel som i första hand använls, nämligen lagsliflning ochvissa ekonomiska stödåtgärder, skulle kompletteras med olika slag av avgifterpå miljöfarlig verksamhet. Genom det arbete sombedrivits inom ramen för miljökostnadsuiredningen har det varit möjligt förföreträdare för politiska partier, organisationer och myndigheter attgemensamt studera frägor om ansvaret för koslnaderna för miljövården ochstyrmedlen för miljövårdspolitiken. Del är milt intryck att därvid en betydandesamstämmighet har uppnåtts i fråga om den grundläggande synen på mänga av dessafrågor inkl. avvägningen mellan ekonomiska och administrativa styrmedel. Dettaarbete har därför i sig haft ett stort värde. Den principiellautgångspunkten när det gäller fördelningen av kostnaderna förmiljövärdsätgärder bör enligl min mening vara alt kostnaderna för denpåfrestning pä miljön som produktionen av varor och tjänster medför skallinräknas i priset för dessa varor och tjänster. Genom all priset påverkarkonsumenternas val av varor och tjänster kan härigenom produktionen styras molett slörre hänsynslagande till miljön. Svårigheterna alt fulll ut genomföra denangivna principen är emellertid uppenbara. De samhällsekonomiskamiljökostnaderna kan indelas i koslnader för all fastställa och genomdrivakrav pä minskning av föroreningarna, kostnader för att uppfylla ställda kravoch koslnader för den miljöstörning som äger rum trots vidtagna åtgärder. Delförsta av dessa slag av koslnader bärs av miljömyndigheterna, del andra avförorenaren och det tredje av dem som utsätts för miljöstörningen. I enlighelmed den internationellt vedertagna principen att förorenaren skall betala börmöjligheterna att i ökad ulslräckning överföra även det första och det tredjeslaget av kostnader till förorenaren fortlöpande prövas. En väg att åstadkommasädan kostnadsöverföring är enligt min mening all kontinuerligt skärpamiljökraven och utvidga deras tillämpningsområde. Härigenom kommermiljöstörningarna att minska, dvs. kosta mindre, medan koslnaderna för attuppfylla ställda krav ökar. Självklart är all man genom skärpning avmiljökraven sä småningom kan nä en gräns där koslnaderna för alt uppfyllakraven inle bedöms motsvara fördelarna från miljöskyddssynpunkl. Miljökostnadsutredningenhar funnit all prövningen i del enskilda fallet av vilka miljökrav som skallgälla alltjämt måste vara miljövårdspolitikens grundläggande styrmedel.Generella styrmedel kan i vissa fall vara användbara, främst för att angripanationella och regionala föroreningsproblem. Liksom huvuddelen avremissinslanserna instämmer jag i ulredningens allmänna bedömning på dennapunkl. Viktigt i detta sammanhang är att prövningssystemel görs sä smidigt ocheffektivt som möjligt. Där sä är möjligt bör också generella styrmedel prövas. Miljökostnadsuiredningenhar behandlal möjlighelerna att införa av- Prop.1980/81:92 23 gifterför s.k. överutsläpp och restutsläpp. Överuts/äpp beskrivs därvid som utsläppsom genom olyckshändelser, oaktsamhet m. m. sker utöver de i tillståndsbeslutmedgivna mängderna, medan restutsläpp är de utsläpp som medges itillståndsbeslut. Utredningen förordar dock avgift endast för överutslåpp. Ettstyrsystem med ulsläppsavgifler förutsätter att påfrestningarna pä miljön avdessa utsläpp verkligen kan värderas i kronor. Utredningen har själv påvisathur svär en sådan värdering är. och åtskilliga andraremissinstanser har ännu inle funnit tiden mogen för ett sådant styrsystem. Jagdelar denna bedömning. Ulredningen har emellertid ocksä behandlat frågan omavgifter för överutsläpp som ett sanktionsmedel för att åstadkomma en skärptlillämpning av gällande lagstiftning. I delta avseende har den föreslagnaövemtsläppsavgiften samma syfte som den miljöskyddsavgifi som föreslagils avmiljöskyddsutredningen. Jag återkommer därför till denna fråga vidbehandlingen av miljöskyddsulredningens förslag om skärpta påföljder (avsnitt2.4). Principenall den som förorenar ocksä skall betala miljövårdskostnaderna tas avutredningen som utgångspunkt för en diskussion ocksä av avgifter för att täckamyndigheternas kostnader för prövning och tillsyn. Ett antal remissinstanserlar upp och tillstyrker allmänt denna princip. Enligt min mening är del ennaturlig konsekvens av principen om förore-narnas kostnadsansvar attkostnaderna för prövning och tillsyn i högre grad överförs pä förorenaren.Miljökoslnadsutredningens förslag om en avgift för prövning och tillsynförtjänar därför att prövas noga. Ett antal remissinstanser har uttryckt oroöver att en prövningsavgift kan leda till motstånd hos företagen mot alt lälapröva sin verksamhet och att en tillsynsavgift kan försämra det goda samarbetetmellan företagen och tillsynsmyndigheterna. Nalurvärdsverkel framhåller dock isitt remissvar all avgifterna kan och bör utformas på ett sådanl sätt att deinle negativt päverkar beteendet hos dem som skall betala avgifterna.Utformningen av avgiftssystemet är därför av stor betydelse. Regeringen har ijuni 1979 uppdragit ål nalurvärdsverkel att, under medverkan av riksrevisionsverkeloch riksskatleverkel, utforma ett förslag till avgiftssystem. En första etappav detla utredningsarbete har redovisats i rapporten på prövning ochfillsyn enligt miljöskyddslagen (SNV PM 1310). Rapporten remissbehandlas f. n.Sedan remissbehandlingen har avslulals avser jag all återkomma lill frägan. Motbakgrunden av vad jag nu har sagl vill jag understryka all deställningstaganden som jag kommer att redovisa rörande frägor om olikaslag av avgifter pä miljövårdsområdet inte skall ses som någon slutpunkt iarbetet med dessa frågor. Enligt min mening är det viktigt att detta arbeledrivs vidare. Enav de frågor som miljökostnadsutredningen särskilt har studerat är hurkoslnaderna skall bestridas vid återställande av skadad miljö. Ulredningen harfrämsi uppehållit sig vid sjörestaureringar. I en särskild rapport Prop.1980/81:92 24 harutredningen presenterat bl. a. den väl utprovade teknik som fmns för attkunna restaurera skadade sjöar och vattendrag. harstatsbidrag utgått med totalt 5,8 milj. kr. drygt 40 kommunalarestaureringsprojekt. Bidrag har i allmänhet utgått av kostnaderna.Ulgångspunkl för kommuns beslut om sjörestaurering har i allmänhet varit deninsats som bedömts rimlig för kommunens egna invånare.Miljökostnadsuiredningen framhåller att i sädana fall då en sjö är av storbetydelse för människor utanför den berörda kommunen kan mer långtgåenderestaureringsåtgärder mycket väl vara motiverade från en regions eller frånhela landets synpunkt än vad kommunen anser sig ha råd med. 1 dessa fall kandet, enligt miljökostnadsutredningen, vara motiverat med statsbidrag, som i såfall bör slä i proportion till de positiva effekterna utanför kommunen. Enligt min mening är del.mgeläget alt möjligheterna att restaurera förorenade sjöar tas till vara ocksäi fortsättningen. Det mest akula problemet gäller försurningen av sjöaroch vattendrag orsakad av nedfall av svavel vilket främst kommer från källor iandra länder. Eftersom delta problem berör en allt större del av och dädet i mänga fall är ett klart nationellt intresse att förhindra fortsattförsurning inom ett område är ett statligt stöd till kalkning enligt min meningmotiverat. Statliga insalser kan ocksä vara motiverade när del gäller vissaandra enstaka stora restaureringsföretag av klart riksintresse. Jag avserdärmed ett sädanl fall som restaureringen av där staten lagt nedslora kostnader pä ulredningar och ullalat sig om den restaureringsom bör genomföras. När det gäller restaurering i allmänhet av sjöar somförorenats genom kommunala eller industriella utsläpp och där restaureringen ärett lokalt intresse anserjag däremot inle att det är rimligt att staten helteller delvis skall bära kostnaderna. Det bör i sådana fall vara den som svaratför utsläppen eller i andra hand den som har det närmaste intresset av restaureringensom får ta pä sig kostnaderna för restaureringen. Jag vill i detta sammanhangframhålla att det är angeläget att frågorna om ansvaret för altäterställningsåtgärder vidtas i sådana fall där miljöstörningar ägt rum prövasvidare. Denna fräga är ocksä som jag har sagl en av huvudfrågorna imiljöskyddsutredningens fortsatta arbete. En mer finavstämd fördelningav resurserna inom miljöpolitiken och en eventuellt utökad användning avekonomiska styrmedel skulle underlättas betydligt av ökade kunskaper ommiljöpolitikens kostnader och intäkter. analys är,som många remissinslanser framhåller, en värdefull början. Som ulredningenframhåller uppstår kostnader för att fastställa och genomdriva miljökrav, föralt förhindra föroreningar, för forskning, undervisning och information, föratt återställa förstörd miljö, för att skapa nya miljövärden, för all bevaraområden för naturvärds- och friluftsändamäl samt för resterandemiljöförstöring. Intäkter uppstår bl.a. där miljöstörningar har kunnalundvikas, där miljön äter-slällts eller nyskapats och där värdefull naturbevarats. Prop.1980/81:92 25