prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Till skillnad fräninförsel skall utmätning enligl förslaget generellt stå till buds, närverkställighet av betalningsskyldighet är medgiven enligt bestämmelsema i 3kap. härom har lagils upp i första stycket av 5 kap. 1 8. Medbetalningsskyldighet avser beredningen skyldighet att betala pengar.Förpliktelse att utge varor räknas inte i förslaget som betalningsskyldighetGfr däremot 37 8 1 mom. 1 och 61 8 UL) och verkställighet därav skall iförekommande fall ske enligl 16 kap. Beträffande skriftlig förbindelsesom avses i 3 kap. 21 8 föreskriver 5 kap. 2 8 vissa begränsningar imöjligheten alt fä utmätning. Bestämmelsen i första stycket i 1 8 innehåller enerinran härom. 1 flera bestämmelser i beredningensförslag anges att kronofogdemyndigheten får i där angivna fall utsöka fordraneller kostnad ulan all betalningsskyldighet har ålagts genom exekufionstitelsom avses i 3 kap. I andra stycket av 5 kap. 1 8 anges altkronofogdemyndigheten då får använda sig av utmätning för att utsöka fordringeneller kostnaden. Nägra särskilda villkor har inle föreskrivits, frånsettbestämmelsen i 14 kap. 16 8 3. Bestämmelsema i detdepartementsförslaget överensstämmer i sak med beredningens förslag.Föreskrifter om att fordran eller kostnad fär utsökas utan attbetalningsskyldighet har ålagts genom exekutionstitel som avses i 3 kap. finnsbl.a. i 2 kap. 19 och 26 88, 3 kap. 22 8, 7 kap. 17 och 18 88, 13 kap. 20 8, 15kap. 19 och 24 88 och 17 kap. 7, 8 och 11 1980/81:8 4 kap. 2 § 350 28 Denna paragraf innehåller vissa begränsningar i möjligheten att få utmätningför underhällsbidrag m.m. Paragrafen motsvarar 5 kap. 2 8 beredningens förslag. Enligl 54 a 8 1 mom. UL fårskriftlig, av två personer bevittnad förbindelse ligga till gmnd för utmätningför bidrag, som någon enligt förbindelsen skall utge till fullgörande avunderhållsskyldighet enligt GB eller FB eller skall erlägga fill bamavårdsnämndsåsom ersättning för bams vård enligt barnavårdslagen (1960:97). Vissabegränsningar gäller emellertid i sådan förbindelses exigibilitet. Enligt andrameningen i 1 mom. får sålunda utmätning inte ske beträffande underhållsbidragtill make, såvida inle makama under den lid bidraget avser levde och alUJämllever åtskilda på grund av söndring. Har bidrag som avses i I mom. förfallitlill betalning tidigare än innan ansökan gjordes, fär vidare enligt 54 a8 2 mom. utmätning på grund av förbindelsen inte ske, om gäldenären påstår altbidraget har betalts och invändningen inle kan med hänsyn till omsländighetemai övrigt lämnas utan avseende. Enligt 3 kap. 21 § beredningensförslag får skriftlig, av två personer bevittnad förbindelse angåendeunderhållsbidrag enligt GB eller FB eUer angående bidrag som tillkommer kommunför barns vård enligt bamavårdslagen läggas lill gmnd för verkstäUighet, i denmån inte annat följer av särskilda föreskrifter. 1 5 kap. 2 8 ges vissa sädanasärskilda föreskrifter beträffande utmätning. Beredningen framhåller att när bidrag skall utgäunder del lätt kan inträffa att parternas anteckningar om eriagdabelopp är bristfälliga och att kvitton har förkommil. I första stycket av 5 kap.2 8 meddelas en bestämmelse rörande underhållsbidrag som har förfallit tillbetalning för relativt länge sedan. Förslaget överensstämmer med 54 a 8 2 mom.UL. Beredningen har övervägt huruvida en motsvarandebegränsning av verkslällbarheten är motiverad när utmätning förunderhållsbidrag söks på grund av dom. Detta spörsmål har enligt beredningen envidare innebörd och hänger samman med frågan om över huvud dom skall, såsom nui allmänhet är fallet, utan annan lidsbegränsning än som följer av fordringspreskriptionkunna utan särskild prövning läggas tiU gmnd för verkställighet. Såvittberedningen känner till har gällande lag inte i praktiken föranlett ölägenhetersom påkallar begränsning av verkställbarheten. Om kronofogdemyndighetenbeslutar utmätning i hithörande fall, kan beslutet överklagas lill hovrätten.Denna kan bl.a. hälla förhör med part eller annan, om det finnes behövligt förutredningen (52 kap. 10 8 RB). En kvalificerad prövning kan alltså ske inomulmätningsförfarandets ram. För vissa fall finns särskilda bestämmielser om attfordringsbelopp på andra grunder inte får indrivas efter viss fid. Beredningenpekar på bestämmelsen i 35 kap. 7 8 BrB om bortfallande av ådömda böter ellerviten. Ätgärder för uttagande av skatt m.m. får vidare i regel inte vidtas motskatlskyldig senare än efler utgången av det uppbördsär under Prop.1980/81: 8 4 kap. 2 § 351 vilket skatten har skolat erläggas enligt verkställddebitering (71 8 uppbördslagen). Beredningen har därför inte tagit upp någonsärskild begränsning av verkställbarheten i fråga om betalningsanspräk som harställ ute . Regler om begränsning till tiden av exekutionstitlarsverk-ställbarhet saknas också i de övriga nordiska ländema. Angående invändningarmol verkställighet hänvisar beredningen i övrigt till 3 kap. 24 8 i förslaget. Del förekommer, anför beredningenvidare, att makar tillskapar skenfordringar och all maken/borgenären försökerfå fill stånd exekution hos andra maken för att skydda dennes egendom molutomståendes fordringar. Bestämmelsen i andra stycket av 5 kap. 2 8 syftartill att motverka sådana otillbörliga åtgärder i fråga om förbindelse angåendeunderhållsbidrag. Enligt förslaget fär utmätning för underhållsbidrag tillmake inte ske på grund av förbindelse som avses i 3 kap. 218, om makarna inteunder den tid bidraget avser levde och alUjämt lever åtskilda på grund avsöndring eller efter hemskillnad. framhåller all det vid utmätning för skuld påunderhållsbidrag som ligger långt tillbaka i tiden ofta inträffar attgäldenären invänder alt skulden helt eller delvis är betald. Gäldenären har dåmånga gånger svårt alt med kvitton styrka sin invändning om betalning. 1 defall kvitton företes kan inte alltid sökanden - i de flesta fall en kommun -närmare redogöra för hur avräkning har sketl. Ofta visar det sig vid granskningav sökandens specifikationer av obetalda underhållsbidrag att dessa ärfelaktiga. Efler påpekande inkommer uppgift om annat skuldbelopp, som regel lägreän del ursprungligen angivna. Föreningen ansluter sig till förslaget ombegränsning av verkställbarheten i fråga om förbindelse som avses i 3 kap. 21 8i förslaget men anser, mot bakgrund av de redovisade erfarenheterna, altbestämmelsen bör vidgas lill att avse även utmätning pä gmnd av dom. En sådanutvidgning förordas också av ett par andra remissinstanser. RSV ochlänsstyrelsen i anser sålunda att de motiv som har föranlettbegränsningen av verkställbarheten i fråga om skriftlig förbindelse i lika höggrad kan göras gällande när utmätning söks på grund av dom. Flera remissinstanser påpekar attbestämmelsen i andra stycket om makar som lever åtskilda pä grund av söndringeller efter hemskillnad bör anpassas till de nya reglerna i 11 kap. GB. 1 paragrafens förstastycke första meningen anges, i överensstämmelse med beredningens förslag, attutmätning pä grund av förbindelse som avses i 3 kap. 18 8 inte fär ske förbidrag som har förfallit till betalning tidigare än innan ansökangjordes, om gäldenären gör gällande alt bidraget är betalt och invändningeninte kan med hänsyn lill omständigheterna lämnas utan avseende. De skäl som talar för en vissbegränsning till tiden av möjligheten all fä utmätning för underhällsbidrag pågmnd av skriftlig förbindelse föreligger. 1980/81:8 4 kap. 2 § 352 somhar påpekats vid remissbehandlingen, också beträffande utmätning förunderhållsbidrag pä grund av dom. Frågan om fidsbegränsning av verkställbarheteni fräga om sådan dom har i sin tur samband med den vidare frågan om över huvuddom på betalningsskyldighet skall vara verkställbar utan annan lidsbegränsningän som följer av vad som gäller om fordringspreskripfion. Jag är på skäl somberedningen har anfört inte beredd att föreslå någon generell tidsbegränsning ifräga om doms exigibilitet. Särskilda förhållanden föreligger emellertidenligt min mening beträffande dom som rör skyldighet alt betalaunderhållsbidrag. Jag tänker härvid närmast på att sädan dom i allmänhet främstavser bidrag för framtiden och att bidrag ofta utgår . Medhänsyn härtill anser jag att den föreslagna regeln om begränsning avexigibiliteten i fräga om skriftlig förbindelse bör sträckas ut lill alt ävengälla dom eller beslut, varigenom underhållsbidrag har utdömts. Härvid bör äventas med bidrag som tillkommer kommun för barns vård enligt 72 8 andra stycketbarnavårdslagen samt för hjälptagares försörjning enligt 40 8 lagen omsocialhjälp, trots att sist nämnda bidrag inle kan fastställas genom förbindelse(40 8 socialhjälpslagen och 3 kap. 18 8 i departementsförslaget). En regel om begränsning till tiden av möjlighetenatt få utmätning på grund av dom eller beslut som avser underhållsbidrag m.m.kan emellertid inte göras generell. När utmätning har vägrats med stöd av enbestämmelse i saken, vare sig underhållsskyldigheten grundas på förbindelseeller dom eller beslut, och betalningsskyldigheten därefter har prövats avdomstol, mäste den dom som därvid meddelas naturiigtvis kunna verkställas utanhinder av att fråga är om äldre bidrag. Olika lösningar som beaktar detta kantänkas. 1 enkelhetens intresse förordar Jag att tidsbegränsningen avverkställbarheten när det gäller domar och beslut endast skall gälla framtidabidrag. Jag anser däremot inte alt det finns anledning att införa enmotsvarande inskränkning i fräga om förbindelse. I enlighet med del anförda har idepartementsförslaget en ny bestämmelse förts in som en andra mening iparagrafens första stycke. Enligt den nya bestämmelsen skall den i förstameningen angivna tidsbegränsningen i fräga om förbindelse ha motsvarandetillämpning beträffande dom eller beslut angående underhållsbidrag enligt GBeller FB eller angående bidrag som tillkommer kommun för barns vård enligt 72 8andra stycket barnavårdslagen eller till hjälptagares försörjning enligt 40 8socialhjälpslagen, i den mån bidragsskyldigheten avser tid efter domens ellerbeslutets meddelande. När utmätning på grund av dem eller beslut harvägrats enligt andra meningen i första stycket, utgör det förhållandet attbidragsskyldighet har ålagts gäldenären givetvis inle hinder mot attfrågan huruvida betalningsskyldighet kvarstår för aktuella, äldre bidrag prövasi rättegång Gfr 3 kap. 21 8 Qärde stycket). Även frågan om betalningsskyldighetför bidrag till kommun enligt bamavårdslagen eller socialhjälpslagen, för vilka 1980/81:8 4 kap. 3 § 353 utmätning har vägrats enligl första eller andra meningen,prövas av allmän domstol. Bestämmelserna i nämnda lagar om attbidragsskyldighelen bestäms av kan nämligen inte anses tiUämpligai delta fall. 1 betänkandet (SOU 1977:37)Underhåll fill barn och frånskilda har föreslagils en generellpreskriptionstid om tre är för fordran på underhållsbidrag räknat fränförfallodagen. Preskriptionen skall inte kunna avbrytas. Har utmätning skettföre treårstidens utgång eller har den underhällsskyldige försatts i konkurspä ansökan som har gjorts före utgången av den liden, får fordringen dock tas utur den utmätta egendomen resp. i konkursen. Förslaget övervägs f n. ijustifiedepartementet. Om det genomförs fär bestämmelserna i första stycket avförevarande paragraf omprövas. Andra stycket stämmer delvisöverens med 2 8 andra stycket beredningens (förslag. Efter det att beredningenhar avlämnat sitt förslag har hemskillnadsinslitulet avskaffats. Till följdhärav bör särlevnad på grund av hemskillnad inte nämnas i bestämmelsen. Jaganser vidare all del inle heller bör krävas att makarnas särlevnad beror påsöndring. Söndring utgör inle längre förutsättning för äktenskaps upplösning.Man torde kunna räkna med att inle heller någon annan rättsverkan i GB ifortsättningen kommer att knytas till det förhållandet att särlevnad beror päsöndring Gfr förslag i betänkandet SOU 1977:37 Underhåll till barn ochfrånskilda). Risken för alt möjligheten till utmätning på gmnd av förbindelseangående underhållsbidrag missbrukas torde inle bli nämnvärt större, om kravetpä söndring utgår. 1 enlighet härmed anges i andra stycket av 2 8 att utmätningför underhällsbidrag lill make inte får ske pä gmnd av förbindelse som avses i3 kap. 18 8, om makama inle som bidraget avser levde och alUjämtlever åtskilda. Jag har övervägt om inte ocksåbestämmelsen i andra stycket bör vidgas till att gälla dom och beslut. Somnärmare behandlas vid 11 8 skall en skenfordran inle godtas som gmnd förverkställighet, även om sökanden kan åberopa dom eller beslut. Del tordeemellertid som regel vara mycket svårt för kronofogdemyndigheten alt medsäkerhet avgöra alt fråga är om skenfordran. Mot bakgrund härav föreliggervissa skäl att även beträffande dom och beslut meddela en bestämmelse sombegränsar möjligheten alt få utmätning för påstådd fordran på underhällsbidrag.En sådan bestämmelse kan emellertid knappast väntas få någon prakfiskbetydelse, eftersom den som vill utverka dom eller beslut beträffande enskenfordran lika gärna kan åberopa annan fordran än sådan som avserunderhållsbidrag. Med hänsyn bl.a. härtill har jag inte funnit anledningföreslå nägon bestämmelse av antytt slag (se vidare 11 8 andra stycket). 3 8 Denna paragraf som motsvarar 5 kap. 3 8 beredningensförslag, innehåller vissa bestämmelser om utmätningsbar egendom. Genom utmätning kani princip tas i anspråk all slags egendom, om den inle ingår i gäldenärensbeneficium eller eljest är särskilt 1 saml Nr 8. 1980/81:8 4 kap. 3 § 354 Beträffande pantbrev i fast egendom eller i skepp finns ensärskild föreskrift i 91 a 8 1 mom. UL, vilken även är tillämplig i fråga ompantbrev i skeppsbygge Gfr 62 8 4 mom. Där anges att i den mån pantbrev ifast egendom eller i skepp inte utgör pant för fordran pantbrevet får tas i anspråkgenom utmätning hos den intecknade egendomens ägare. Bestämmelsen förutsätteratt ulmätningsmöj-ligheten omfattar mer än det ägarhypotek som enligt 6 kap. 98 JB resp. 270 8 sjölagen tillkommer fastighetens eller skeppets ägare, dvs.även tillägg enligl 6 kap. 3 8 JB resp. 264 8 sjölagen. Beredningen framhåller attmöjligheten att få utmätning inte skall säsom införsel vara begränsad tillvissa speciella till-gängar. Av hänsyn lill gäldenärens behov eller av andraskäl skall emellertid enligt förslaget liksom enligt UL gälla en rad undantagfrån utmätning. Bestämmelser om sådana undanlag las upp i 6 kap. Detta kapitelhänvisar ocksä till speciella förbud mot utmätning som finns i andraförfattningar. Första stycket i 5 kap. 3 8 ger uttryck åt principen altutmätning får äga rum av egendom som inte är undantagen enligt 6 kap. eUer tillföljd av särskild föreskrift. Beredningen har vidare inte ansett sig kunnaunderlåta att föra in en motsvarighet till 91 a 8 1 mom. UL i sitt förslag.Föreskriften har tagils upp som en första mening i andra stycket av paragrafen.Som andra mening i samma stycke föreslås att motsvarande skall gälla skuldebrevsom är intecknat i luftfartyg eller reservdelar till luftfartyg. Beredningenpåpekar i delta sammanhang alt företagsinleckning inte kan medföra ägarhypotekoch att det intecknade skuldebrevet inte kan utmätas för fordran mot den somdriver den företagsintecknade verksamheten. I tredje stycket las upp en bestämmelse somupplyser om att för utmätning av avlöning och vissa andra förmåner gällersärskUda villkor enligt 8 kap. i förslaget. Hovrätten för att det i första stycket bör anges alt egendom som får utmätas skalltillhöra gäldenären. Frågan om utmätning av pantbrev las upp av ett parremissinstanser, som menar att reglerna härom i en del fall leder lill stötanderesultat. Hovrätten för påpekar sålunda all den omständighetenatt utmätning av pantbrev omfattar inte bara ägarhypotek ulan även tillägg medföratt borgenär, som får utmätning i pantbrev för en oprioriterad fordran, fårföreträde framför innehavare av efterföljande pantbrev. Inle i något annat fallförekommer det att en utmätning ger företräde framför fordran med särskildförmånsrätt i egendomen. En sådan regel synes enligt hovrätten inte varaacceptabel. Visserligen kan en fastighetsägare, som själv innehar ett pantbrev,försämra läget för borgenärer med sämre prioriterade pantbrev genom att belånapantbrevet. Detta är någol som hör tiU systemet. Därav följer inte att enutmätningsborgenär skall få utdelning på samma sätt som om fastighetsägarenhade lämnat pantbrevet som Prop.1980/81:8 4 kap. 3 § 355 säkerhet för en fordran. Bortsett från teoretiskt tänkbaraundanlagsfall är det dessutom endast pantbrevets grundbelopp som i praktikenkan UtnylQas av fastighetsägaren som kreditunderlag. Att en utmätnings-borgenärskall få utdelning på samma sätt som en pantborgenär strider mot den allmännaprincipen att tidsförhåUandel skall vara avgörande för företrädet mellaninteckning och utmätning. Visserligen avser utmätningen pantbrevet och intefasligheten, men utmätningsborgenären och den som har panträtt i fastighetenkonkurrerar om realisalionsmedlen. Möjligheten för oprioriterade borgenärer attfä utdelning ur realisationsmedel begränsas visserligen starkt genom all bättreprioriterade pantbrev mycket ofta pantförskrivs i samband med belåning av sämreprioriterade pantbrev. Man fär dock räkna med all vaksamma fordringsägareibland kan genom utmätning av pantbrev skaffa sig betalning på bekostnad avintecknings-havare. Hovrätten framhåller vidare att även opriorilerad borgenärsom har fält utmätning i fastigheten får sin ställning försämrad genom ensenare utmätning av pantbrev. Hovrätten anser att utmätning av pantbrev börmedföra all ulmälningsborgenären får utdelning endast i den mån det föreliggerägarhypotek. Liknande synpunkter anförs av i . Även hovrätten för ,RSV, kronofogdeföreningen och föreningen mellan ombudsmännen hos Sverigeslandshypoteksinstilution är krifiska mot förslaget. Ombudsmannaföreningenifrågasätter del rimliga i all borgenär, som får utmätning av pantbrev, sätts isamma situation som om ägaren själv har upplåtit panträtt till borgenären ochsålunda får rätt lill inte endast ägarhypotek utan även tillägg. lämnas lån mot säkerhet av panträtt i fast egendom nästanundantagslöst med belopp som högst motsvarar pantbrevets belopp. Är ettpantbrev full-belånat finns det därför inte någol utrymme för ytterligarepantbeläning. Det måste därför anses mera rimligt att Jämställa en borgenär,som fär utmätning av pantbrev, med opriorilerad borgenär i konkurs i fräga omrätt lill tiUägg. Den gällande och föreslagna ordningen kan enligt föreningenockså befaras medföra ett stort antal utmätningar i fall dä nägot ägarhypotekinte finns och följaktligen inle heller något utrymme för ytterligarepanlsällning. Enligt kronofogdeföreningen skulle det vara länkbart med en bestämmelseom att utmätning av fastighet ger företräde till utdelning ur obelånat pantbreveller obelånad del av pantbrev även om pantbrevet utmäts . En sådan regeltorde fömtsätta ändring av förmånsrättslagen. Föreningen mellan ombudsmännen hosSveriges landshypoteksinstilution anser att rättsläget i fräga om utmätning avandel i pantbrev är oklart. Ägare av andel i fastighet kan inte pantsättapantbrev i dess helhet och inte heller andel däri. När andel i pantbrev harutmätts bör rimligen utmätningsborgenären därför endast fä rätt till dentillgång som pantbrevet utgör hos andelsägaren, nämligen hans andel avägarhypotekel. Prop.1980/81:8 4 kap. 3 § 356 enligt föreningen klart framgå av bestämmelserna. Skulleinte den nu antydda lösningen vara åsyftad, uppkommer den egendomligasituationen att tillägg utgår på den andel av pantbrevet som har ulmätts meninte på resterande del. Bestämmelsen iförsta stycket av departementsförslaget avser att, mot bakgrund bl.a. av attinförsel kan ske endast i vissa slag av tillgångar, klargöra alt i princip allslags egendom kan vara föremål för utmätning. Nägot behov av att i dennabestämmelse ange att egendom som i det enskUda fallet får utmätas skalltillhöra gäldenären finns enligt min mening inte. Denna fråga behandlas närmarei 17 och följande 88 i kapitlet. När del gäller de föreslagnabestämmelsema om utmätning av pantbrev villjag anföra följande. Att utmätning som gäller pantbrevbör omfatta även tillägg till pantbrevets belopp har ansetts utgöra enkonsekvens av att pantborgenär kan få betalt för sin kapitalfordran även urtillägget, vilket har särskild betydelse vid andrahandspanlsättning Gfr prop.1971:179 s. 32 och 48). En utmätningsborgenär har nämligen ansetts böra kunnapå samma sätt som en andrahandspanthavare ta i anspråk tillägget för att fä sinfordran täckt. I annat fall skulle utmätningsborgenären behöva stå tillbaka fören borgenär, åt vilken egendomens ägare senare upplåter panträtt i andra hand.Möjligheten att pä antytt siitl utnylGa tillägget för pantsättning har ansettssom en tillgång i egendomsägarens hand, som bör kunna tas i anspråk av hansborgenärer. Att tillägg kan tas i anspråk genom utmätning har betydelse inleminst när själva egendomen är utmätt. Att tillägg i praktiken inte brukaranvändas för sekundärpanlsätlning när pantbrevsbeloppet i dess helhet behövsför säkerställande av primärpanthavarens fordran ändrar inle den gjordabedömningen. Att göra ändring i fråga om möjligheten att genom utmätning la ianspråk tillägg till pantbrevs belopp synes inte möjligt eller i vart fall intelämpligt utan att ändring sker beträffande panträttens innebörd. Jagär emellertid inle beredd att föreslå någon sädan ändring. Även om den nu gällande och föreslagnaregleringen beträffande utmätning av pantbrev ibland kan tyckas medföra ett ioch för sig inte önskvärt resultat såvitt avser tillägget, är den anfördakritiken enligt min mening överdriven. Bl.a. bör beaktas att den som ger kreditmot säkerhet i pantbrev alltid får räkna med att pantbrev med bättreförmånsrätt är UtnytQade fullt ul samt alt opriorilerad borgenär som fårutmätning i själva egendomen vid behov också kan själv få utmätning avobelänade eller inte fulll belånade pantbrev. Jag är alltså inte beredd attföreslå nägon avvikelse från beredningens förslag sävitt gäller möjligheten attgenom utmätning ta i anspråk tillägg till pantbrevsbelopp. Jag är inle hellerberedd all, som en remissinstans har förordat, föreslå bestämmelser om att utmätningav själva egendomen Prop.1980/81:8 4 kap. 4 § 357 skall ge företräde lill betalning ur obelånat ellerobelänad del av pantbrev. Beträffande del fallet att andel ipantbrev i fastighet har utmätts och hela fastigheten därefter skall säljasexekutivt har en remissinstans framhållit att, eftersom andel i pantbrev intekan pantsältas, utmätningen inte bör anses omfatta tillägg. Jag delar denuppfattningen. En annan ordning skulle bl.a. kunna gä ut över övriga delägare ifastigheten. Nägon särskild bestämmelse i saken synes inte behövlig. Denangivna situationen torde i praktiken sällan bli aktuell. Vad som har sagts nugäller givelvis även pantbrev i skepp. Vad som sägs i andra stycket ompantbrev i skepp är pä grund av 1 kap. 9 8 tillämpligt även beträffandepantbrev i skeppsbygge. I betänkandet (SOU 1976:70) RätttUl luftfartyg m.m. har bl.a. föreslagits alt den nuvarande ordningen medinteckning i luftfartyg av skuldebrev skall ersättas av ett syslem medpantbrev som i huvudsak stämmer överens med sjölagens regler om pantbrev iskepp. Förslaget övervägs f.n. i . I detta läge är detlämpligast att departementsförslaget får utgå från nu gällande bestämmelser ominteckning. I enlighet härmed bör som beredningen har föreslagit en särskildbestämmelse las upp om utmätning av skuldebrev som är intecknat i luftfartygeller reservdelar lill luftfartyg. Denna bestämmelse ingår som en andra meningi andra stycket. Tredje stycket i beredningensförslag har i sak oförändrat tagits upp i departementsförslaget. 4 8 Denna paragraf, som överensstämmer med 5 kap. 5 8beredningens förslag, innehåUer vissa föreskrifter om den ordning i vUkentillgångar av olika slag skall las i anspråk.