prop · G40361 · 1980-12-31 00:00:00 — Förslagen i denna del godtas visserligen eller lämnas ulanerinran av flertalet remissinstanser. Förslagen berörs emellertid endasluttryckligen av ett fåtal remissinstanser och dessa framför i allmänhetkritiska synpunkter. i , som bestämt avstyrkerförslagel, anser att del ur principiell synpunkt visserligen inle ärtillfredsställande att klart kommersiella inkomster inle inkomstlaxeras ochkapilalplaceringsobjekt inte förmögenhetstaxeras. Med hänsyn till de svårakomplikationerna vid inkomsttaxeringen och det ökade arbetet med att åsätlasärskilt uppskattningsvärde som kommitténs förslag skulle innebära, förordarlänsstyrelsen med bestämdhet, att den tidigare kopplingen mellan skattefrifastighet och befrielse från skatt på inkomst och förmögenhet härifrånbibehålls. framhåller alt kommittén har förbisett alttaxeringsvärde i de flesta fall utgör en förutsättning för att kunna åsätla enriklig taxering då befrielse vid inkomsttaxeringen endast skall avse den del avfastighetens avkastning som hänför sig till dess användning för skattefrittändamål. anser alt, om kommitténs förslag genomförs, måstesärskilt uppskattningsvärde kunna åsättas inte bara när del är behövligt förförmögenhetstaxeringen utan även när det behövs för inkomsttaxeringen och attdet vid värderingen även skall anges fördelning på allmännyttig och kommersielldel. Vidare betonar alt taxeringsnämnden förårlig taxering har varken kunskap eller tillgång till hjälpmedel för att åsätlataxeringsvärden. Inte heller finns i allmän självdeklaration underlag förvärdering av fastighet, det saknas resurser att på föreslaget sätt åsätlasärskilda uppskatl-ningsvärden och alt värderingsunderlag saknas eftersom dessafastigheter förmodligen redovisats på deklarationsblanketten för skattefriaobjekt. framhåller att förslagel utgör en avsevärdskalleskärpning i de fall då fasligheten till högsl används för skattefrittändamål och att det vid förmögenhetstaxeringen föreslås skärpta regler i de fallfastighetsägaren är skattskyldig till sådan skall. Här skall nämligen enliglförslagel fasligheten i sin helhet upptas som tillgång oaktat den inte åsattstaxeringsvärde. i län anser sig inte kunnatillstyrka förslaget utom såvitt avser förslaget alt skattefriheten endast börgälla inkomst från en av ägaren själv bedriven allmännyttig verksamhet.Länsstyrelsen ifrågasätter om inle rätt all påkalla uppskattningsvärde börinskrivas i 54 § d) kommunalskattelagen och 7 § h) lagen om statliginkomstskatt enär ett uppskaltningsvärde i vissa fall kan vara behövligt vidtillämpning av dessa lagrum i föreslagna lydelser. : Bortsett från att kommitténs förslag i dessa delar avviker från denövervägande-princip vid inkomst- och förmögenhelstaxeringarna som uttalals ärdet uppfattning att kommitténs förslag i hög grad kommer altförsvåra såväl deklaralionsarbetel för de skallskyldiga som taxeringsarbeletför skattemyndigheterna samt medföra en ökad frekvens av besvär överinkomsttaxeringar med svåra avvägningsfrågor. Dessutom finner länsstyrelsenatt kommitténs förslag att nu gällande proportioneringsprincip vidinkomsttaxeringarna skall gälla även fortsättningsvis inle genomförts med fullverkan. Kommittén har nämligen i förslagel lill viss del behållit övervä- Prop.1980/81:61 111 gandeprincipennämligen i de fall fastighet endast lill mindre del än används förallmännyttig verksamhet. En proportionering vid inkomsttaxeringarna i dessafall kan ju inte komma ifråga enligl föreslagna regler. EnliglTOR kommer inkomsttaxeringsnämnderna all åsamkas ett ökal arbete, när de inteav fastighetstaxeringsnämndens beslul kan få hjälp med proportioneringen avkoslnader m. m. för skattefri faslighet. För all underlätta arbetet med allfördela kostnader m. m. bör enligt ifrågavarande skattskyldiga åläggas alllämna uppgifler härför i deklarationen. bör enligl ta fram förfrågningsblankeller för detla ändamål. RSVanför: Kommittén föreslår alt slopandet av det s. k. ägarkravel som avses i 3kap. FTL skall slå igenom även vid inkomsttaxeringen. Inkomst av faslighelskulle därvid vara skattefri i den mån inkomsten härrör från sådan allmännyttigverksamhet som ägaren själv bedriver. Däremot föreslås inte atthuvudsaklighetsprincipen skall slå igenom vid inkomsttaxeringen på så sätt altinkomst av förvärvskälla vari fasligheten ingår alllid skall vara heltskattefri eller skattepliktig. Nuvarande ordning skall alltså behällas vilketmedför att TN vid den årliga inkomsttaxeringen måsle fastställa hur stor del avförvärvskällan som används för allmännyttigt respektive kommersiellt ändamål.Förfarandet, som kan bli svårbedömt torde innebära ett visstmerarbete för TN. Länsstyrelseni framhåller alt de föreslagna reglerna är krångliga ochsvåröverskådliga. anför att de nu emellertid i huvudsak tordevara nödvändiga. tillstyrker därför förslagen utom ifråga omförslagel all skattefri fastighet i vissa fall skall vara skattepliktig vidförmögenhetstaxeringen. I den frågan får man enligl mening utankorrigerande åtgärder ta konsekvenserna av de ändrade skattepliktsreglerna vidfastighetstaxeringen och av del förhållandel alt taxeringsvärde inle åsättsskattefri fastighet. Länsstyrelseni anför: Kommittén har försökt alt göra vissa avvägningar somsyftar till att de nya reglerna skall få rimliga beskall-ningskonsekvenser.Länsstyrelsen har förståelse härför. Dessa invändningar, vars innebördlänsstyrelsen i och för sig kan godta, har dock lett till att kommittén t.ex.funnit del omöjligt att låta det faktiska sambandet mellan fastighetstaxeringoch inkomsttaxering gälla längre. Vidare har följden av kommitténs förslagblivit all för vissa fasligheter som vid fastighetstaxeringen undanlagils frånskalleplikt i många fall ändå kommer all krävas åsättande av värden, bl. a. förförmögenhetslaxering. Såvittlänsstyrelsen kan finna har de numera införda skaltepliklsreglerna på sätt ochvis bundit upp lagstiftaren så att följdändringar på de områden som las upp ibelänkandel inle kan komma till stånd ulan alt flera av reglerna blir mycketinvecklade. Särskill betänkligt är att fasligheter som inte skall åsättastaxeringsvärde enligt bestämmelser i 3 kapitlet faslighetstaxeringslagen iflera fall måste bli föremål för en värdering vid sidan omfastighetstaxeringen. måste därför ifrågasätta om inle en översynredan nu bör företas i syfte att leda fram till att fastigheter, för vilkavärdering krävs i beskatlningssammanhang, ändå blir föremål för taxering ifastighetslaxeringsnämnd. Länsstyrelsenanför vidare: Sammanfattningsvis får uttala belräffande avsnittet6 i betänkandet all i den uppkomna situationen tvingas man acceptera allföljdändringarna lill faslighetstaxeringslagen i många fall leder till mycketinvecklad lagstiftning men all därför en snar översyn görs i fråga om sambandetmellan fastighetstaxering och inkomst- och Prop.1980/81:61 112 En återgång till att fastigheter,för vilka krävs värdering, skall bli föremål för taxering ifastighetslaxeringsnämnd lorde därvid enligt mening blinödvändig. Länsstyrelseni framhåller att det förhållandel all huvudsaklighelsprincipinförts vid bedömningen av skatteplikt för fastigheter medanproporlioneringsprincip föreslås gälla även i fortsättningen vidinkomsttaxeringen kan medföra komplikationer i taxeringsarbelet, besväriigaulredningsfall och svårbedömda tvister. samband mellan skattefrifaslighet på ena sidan saml skattefri inkomst och förmögenhet på den andra hadeklara fördelar enligt . delar dock kommitténsfarhågor för att nu gå över lill huvudsaklighelsprincip vid beskattningen avinkomst. framhåller att det naturligtvis är önskvärt alt man medutgångspunkt i dessa båda syslem går vidare och söker sig fram till en metodsom tillgodoser kravet på samband. framhåller att kommiltén harförbisett all taxeringsvärde i de flesta fall utgör en förutsättning för altkunna åsätla en riktig taxering då befrielse vid inkomsttaxeringen endast skallavse den del av faslighetens avkastning som hänför sig lill dess användning förskattefritt ändamål. SBEF menaratt reglerna om skattskyldighet för faslighetsinkomster blivit i viss måntillkrånglade och svåröverskådliga genom att den huvudsaklighelsprincip somgäller i fråga om skatteplikten inle skall gälla i fråga omfaslighetsinkomster. SBEF, som har förståelse för kommitténs överväganden i nuaktuella delar, anser alt det bör övervägas om inle skattepliktsbeslutet vidfastighetstaxeringen också i slörre utsträckning skall få slå igenom i fråga omskattskyldigheten för fastighetsinkomsterna. Lantbrukarnasskalledelegation framhåller att, genom att knyta an värderingen till lagen omsärskill uppskattningsvärde i slällel för all värdera de akluella fastigheternafrån början, man inte får samma stabilitet i fråga om förmögenhelsvärdet.Uppskatlningsvärdel är inte bindande vid förmögenhetstaxeringen. Vidare ärvärderingstidpunkten för uppskatlningsvärdel en annan än den som gäller vidfastighetstaxeringen. Med hänsyn härtill anser delegationen alt man antingenbör värdera de förevarande skattefria fastigheterna vid fastighetstaxeringenoch låta dessa värden gälla vid förmögenhetstaxeringen eller helt och hålletbortse från värdel av fastigheterna i förmögenhetshänseende. anser aft, med hänsyn lill att allkommunikationsverksamhet genom tillkomsten av lagen om huvudmannaskap för denkollekliva persontrafiken (SFS 1978:438) efler hand måste betraktas somallmännyttig verksamhet, kommiltén mera ingående borde övervägt att slopaskattskyldigheten för inkomst av fastighet där kommunikationsverksamhetbedrivs. Länsstyrelseni län anser, att sådan lantbruksenhet, som enligt 3 kap. 3 §faslighetstaxeringslagen skall undantas från skatteplikt om den tillövervägande del används på vissl föreskrivet sätt, inte inryms i den föreslagnalydelsen av 54 S d) 1. kommunalskattelagen. föreslår altlagrummet erhåller sådan lydelse alt jämväl sådan lantbruksenhet omfattas avlagrummet. Lagen om särskill uppskaltningsvärde på faslig het (6.3.2) Förslagel har godtagits eller lämnats utan erinran avflerlalel av remissinstanserna. En remissinstans, församlings-och pastoratsförbund, hälsar förslaget med tillfredsställelse. Övrigaremissinslanser som har framfört synpunkter är kritiska möt förslaget. 1980/81:61 113 anför:Den ändring i lagen om särskilt uppskaltningsvärde på faslighet som kommilténföreslår hälsar förbundet med tillfredsställelse. Den möjlighet att få ell officielltvärderingsullåtande även för skattefria fastigheter som kommittén nu föreslårskulle göra det möjligt för församlingar och pastorat alt få värde pä en del avsina fastigheter. Delta har betydelse rent bokföringsmässigt då del ibland kanvara ytterst värdefullt att ha ett referensbelopp på en skattefri och ovärderadfastighet. Ett värde är ofta betydelsefullt även i statistiska sammanhang.Framförallt skulle emellertid regeln vara betydelsefull för pastoralen när detgäller deras prästgårdar. Dessa är som regel ovärderade och vid enförsäljningssituation förordnar stiftsnämnderna värderingsmän till att sättaett värde på prästgården. Med den nu föreslagna regeln behöver pastorat (ochsliftsnämnd) om prästgården i förhand värderats enligt lagen om särskiltuppskattningsvärde på fastighet inte sväva i okunnighet om prästgårdens värde.Delta underlättar avsevärt för pastoratet all fatta avgörandet huruvidaförsäljning skall ske eller ej. Likaså bör dylikt värde underlättastiftsnämndernas värdering av fasligheten. Några remissinstanser behandlar frågan om länsstyrelsenhar resurser att åsätla särskilt uppskaltningsvärde enligl förslagel. Hit hörlänsstyrelserna i , och . i befarar all det kommer allbli en för laxeringsavdelningens besvärsenhel ytterst svårbemästrad ökning avantalet objekt, som måsle åsättas särskill uppskaltningsvärde om förslagelgenomförs. Den lösning på resursproblemet vill anvisa är attbestyret med åsällandet av särskilt uppskaltningsvärde läggs på fastighetslaxeringsnämndoch särskild fastighetslaxeringsnämnd. Frågan bör i så fall, enligtlänsstyrelsen, övervägas i samband med utformning av reglerna om särskildfastighetslaxering. anser alt rätt all påkalla särskiltuppskattningsvärde måsle tillkomma förutom ägare och taxeringsnämnd äventaxeringsintendent. Även i län anser atttaxeringsinlendenl bör ha rätt att påkalla åsättande av särskiltuppskattningsvärde. i vill starkt ifrågasättaom det föreslagna förfarandet verkligen innebär en förbättring jämfört med dentidigare ordningen. anser all del f.n. saknas resurser för deföreslagna tillkommande arbetsuppgifterna som länsstyrelserna fär ta pä sig.Länsstyrelsen är dock medveten om svårigheten att med nuvarande utformning avfaslighelslaxeringslagen finna en bättre lösning på detta problem. Länssiyrelsen i anser förslaget allutvidga tillämpningen av lagen om särskill uppskaltningsvärde på faslighetmyckel tveksamt. Enligl synes del helt klart attvärderingsinslilutet som sådant blir administrativt betungande och tidsödande.Eftersom talan emot beslul om värde inle avses fä föras, blireventuella ivisligheter inte uppklarade, utan den som är missnöjd med detåsatta värdel får föra talan mol förmögenhetstaxeringen i vanlig ordning, omdet är för della ändamål som värderingen förelagils. sådant förfarande ärenligl mening inte tilltalande. Kommitténs uppfattning attlänsstyrelserna inom ramen för nu befintliga resurser bör kunna klara av denökade ärendemängden är inle heller så underbyggd alt i dagensläge kan dela den. , som anser att en snar översyn bör göras ifråga om sambandet mellan fastighetstaxering och förmögenhetslaxering,ifrågasätter om inle en översyn redan nu bör företas i syfle att leda fram lill 1980/81:61 114 attfastigheter, för vilka värdering krävs i beskattningssammanhang, ändå blirföremål för taxering i fastighetslaxeringsnämnd. RSVanför: I FTL härden s. k. huvudsaklighetsprincipen införts, dvs. en faslighetkan inte längre vara delvis skattefri och skattepliktig utan blir antingen detena eller det andra beroende på den huvudsakliga användningen. Kommilténföreslår att fasligheter som blir skattefria enligt denna regel skall kunna gesvärde genom officiellt värderingsullåtande. Tillämpningsområdet för lagen omsärskilt uppskattningsvärde på fastighet skall därvid utvidgas. Detla ledertill, som kommittén framhållit, en ökad arbetsbelastning för länsstyrelserna. Länsstyrelseni anför: Skall fastighetsinnehav beskattas med garantiskatt ellerförmögenhetsskall bör del ske med ledning av ell åsätt taxeringsvärde. Allinföra ett särskilt värderingsinslilul, med en myndighet som beslutande om ettdefinitivt beskattningsunderlag vid sidan om fastighetstaxeringen, ärprincipiellt kontroversiellt. Därtill kommer praktiska problem, vars omfallninginle nu kan överskådas. Enligl bestämda uppfattning börinstitutet särskilt uppskaltningsvärde på sätt nu gäller förbehållas dentillfälliga värdering, som sker på kort sikt intill nästkommande allmänna ellersärskilda fastighetslaxering och som har hell annat syfte än att utgörabeskattningsunderlag. Enligllänsstyrelsens i uppfattning måsle fastighetsägare som-ansöker omvärdering enligt 4 § lagen om statlig förmögenhetsskatt befrias från avgift.Länsstyrelsen anser all en bestämmelse med denna innebörd bör införas i 7 §lagen om särskilt uppskaltningsvärde på fastighet. anför vidare:Kommitténs förslag innebär att ny värdering mäste göras . Dåvärderingen endast skall vara till ledning för förmögenhetsberäkningenifrågasätter om inle ell beslutat uppskattningsvärde kan godtagasvid laxeringar. Om några förändringar av betydelse för värdet sketlpå fasligheten följer av taxeringslagens bestämmelser att dessa måste redovisasav fastighetsägaren i självdeklarationen. Med hänsyn till att taxeringsnämndenges rätt all påkalla värdering kan del enligt mening förutsättasall laxerings-nämnden kommer all tillse att nytt värde beslutas i denutsträckning som krävs för all uppnå tillfredsställande förmögenhelstaxeringar. Avslutningsviskan anmärkas alt kommitténs förslag inte innehåller nägon regel om hurvärdering av en från skatteplikt undantagen faslighet skall ske. Av detförhållandel alt det särskilda uppskatlningsvärdel endasl skall vara tillledning vid förmögenhetstaxeringen följer att ett visst värde skall lillämpas.I fråga om lös egendom finns regeln att värdering om inle annat angetts skallske till normalt försäljningspris. Enligl åsikt kräverkommittéförslagel en kompletterande regel av innebörd att en från skattepliktundantagen fastighet skall tas upp till del värde som anges i 5 kap. 2 § FTLeller av taxeringsenhetens marknadsvärde, relaterat lill prisnivånvid senasle allmänna fastighetstaxering. TORpåpekar att enligt förslaget skall lill grund för värderingen av skattefriafastigheter för förmögenhetsbeskattningen ligga fastighetens beskaffenhet den31 december året före laxeringsårel. innebär all man för vissa skattefriafastigheter måste fastställa ett värde, som skall användas enbart förförmögenhetsbeskattningen. Enligt lorde beskaffenheten för de flesta av dehär fastigheterna inte förändras i någon nämnvärd omfattning. Ett nytt värdelorde därför enligl inle behöva framtas . I slällel bör ett värde,som har fastställts visst år, fä gälla till nästa allmänna fastighetstaxering.TOR menar att man för framtiden Prop.1980/81:61 115 bör se till att ifrågavarande fastigheter ges ett värdevid allmän fastighetstaxering. Detla bör enligl kunna ske, om manregistrerar de skattefria fasligheter, som fått särskilt uppskaltningsvärde. SBEFframhåller att såsom kommittén påpekar uppstår vid värdesättningen en obalansmellan skattepliktiga och inte skattepliktiga fastigheter i de fall faslighetundergått någon förändring. Enligl SBEF:s uppfattning bör skillnad i berörthänseende inte göras mellan skattepliktiga och inte skallepliktigafastigheter. Lagen om arvsskatt och gåvoskatt (6.3.4) Övervägande antalet remissinstanser har inle gjort nägrainvändningar mot förslagel. Endast tvä remissinstanser har haft invändningarmol förslaget. Dessa är i och kammarkollegiet. Länsstyrelseni anser alt det bör övervägas att ändra lagtexten i lagen omarvsskatt och gåvoskatt så alt även beskattningsmyndighelen skall kunnapåkalla åsättande av särskilt värde, vilket förfarande förekommer i tillämpning(JO:s beslut i ärende dnr 1187-1977). KammarkoUegietbehandlar utformningen av övergångsbestämmelserna och anför: Om gesbort eller faller i arv en fastighet som nybildats , finns förfasligheten inte annat särskill taxeringsvärde än del vid allmännafastighetslaxering salta. Detta värde skall enligt praxis ligga till grund förfastighetens värdering i ärende om gåvoskatt (arvsskall). Detta belyses av NJA1947 s. 156 och 160 ävensom 1979 s. 456. Delsamma gäller i alla fall, då förden egendom som faller i arv eller ges bort, inle finns ett representativttaxeringsvärde för näst föregäende år. Exempel härpå är alt en taxeringsenhetupplösts annorledes än genom fastighetsbildning eller att bebyggelse ägt rum.Det är önskvärt all i alla sådana fall 1981 ärs taxeringsvärde kan av beskattningsmyndigheten(BM) utan särskild omgång tillämpas. Eljest kan nämligen BM komma att se signödsakad alt, om egendomsvärdet är av någon betydenhet, fordra särskildvärdering enligt 22 § 2 mom. st. 3 arvsskattelagen, vilket uppenbart är onödigomgång. Slämpelskaltelagen (6.4.2) Förslagel har godtagits eller lämnats utan erinran av deflesta remissinstanserna. Förslagel har närmare behandlats avstämpelskatleutredningen och kammarkollegiet. Stämpelskatleutredningenanför: Såsom faslighelstaxeringskommitlén har angeti innebär dess förslag enviss utvidgning av skaltefriheten vid kommuns eller annan menighets förvärv avmark. I likhet med kommittén finner stämpelskatleutredningen att en oförändradomfallning av stämpel-skatteplikten skulle kräva en omfatiande ochsvåröverskådlig reglering i SL. Stämpelskatleutredningenhar ännu inle tagit ställning till vilka undantag som bör gälla frånslämpelskalleplikten och hur dessa förfatlningsmässigl bör utformas. Likvälfinner utredningen inte anledning alt motsätta sig all 4 § 6) SL utformas pädet sätt fastighelslaxeringskommitlén har föreslagit. Utredningen villemellertid förutskicka alt dess fortsatta arbete kan leda till att bestämmelsenfår en annan utformning än den nu föreslagna. Sålunda kan det måhända varalämpligt att på sikl låta skattefriheten omfatta förvärv av mark för sådantändamål som enligt 2 kap. 2 § faslighelslaxeringslagen medför all byggnadskall indelas som specialbyggnad. Kammarkollegietbehandlar utformningen av övergångsbestämmelsen lill lagen och anför: Genomlagen (1979: 1154) om ändring i kommunalskal- Prop.1980/81:61 116 telagen (KL) föreskrevs, såvitt här är i fräga, att 5 § KLskulle upphöra all gälla. Lagen trädde i kraft men skulle, sävitiavser nämnda föreskrift, lillämpas första gången i fråga om 1981 årsallmänna fastighetstaxering. Denna övergångsbestämmelse bör vara avsedd attuppfattas så, alt om lagfart eller inskrivning av tomträtt söktes efler1979-12-28 men års allmänna fastighetslaxering, sä skulle 4 § 6)slämpelskaltelagen (SL) lillämpas på samma säll som . Enligt förslaget till lag om ändring av SL (betänkandet s.68 f) skall lagen träda i kraft och gälla i frågan om förvärv somsker efler ikraftträdandet. Vid förvärv av fasl egendom eller tomträtt inträder enligt30 S sisla stycket a) SL skatteplikt när ansökning om lagfart eller inskrivningav tomträtt "beviljas" eller förklaras vilande. Lydelsen av den föreslagna övergångsbestämmelsen skullemedföra alt om ingång lagfart söks å förvärv av sådan allmänmark som avses i 4 § 6) SL, så finns ej stöd för skattefrihet. Detla gälleroavsett hur långt tillbaka förvärvet skett och oavsett hur längt fram i lidenlagfart eller annan inskrivning söks. Som detta inte lorde vara avsett, börövergångsbestämmelsen ges en avfattning som läcker syftet, vilkel får antagasvara att i sak ingen ändring skall göras. Lagen omförvärv av hyresfastighet m. m. och arrendenämnden i Göleborg harsynpunkter i denna del. har ingel att erinra mol förslaget allbegreppet "hyreshusfastighet" ändras till "hyreshusenhet".Del förhållandet all begreppet hyreshusenhet omfattar en större gruppfasligheter än det nu brukade begreppet torde, enligt hyresnämnden, intemedföra någon ändring i sak i fråga om tillståndsprövningen. Hyresnämndenuppger sig sakna underlag för alt bedöma hur ofta del kan inträffa att specialenhelinnehåller bostäder. Rent principiellt bör, enligt hyresnämnden, emellertidförvärv av sådan specialenhel omfattas av tillståndsplikten enligt lagen omförvärv av hyresfastighet. Bostadsarrende (6.9.4) Förslaget att inte ändra besiltningsskyddsreglerna vidbostadsarrende har godtagits eller lämnats utan erinran av de flestaremissinstanserna. Hit hör bl. a. arrenddagskommittén som inle har någonerinran mol förslagel. och arrendenämnden i anför:Avgörande för frägan om förlängningsreglerna i 10 kap. 5 och 6 §§ jordabalkengäller för ett bostadsarrende är bl.a. om det vid den lidpunkt närarrendeavtalet senast kan sägas upp på arrendestället finns hus som har åsattslaxerings-värde. Det lägsta taxeringsvärde som skall åsättas byggnad höjs enliglde nya taxeringsreglerna från 5000 lill lOOOO kr., vilkel vid oförändrade föriängningsreglermedför all ett anlal nu besittningsskyddade arrendeupplåtelser kommer allfalla utanför besittningsskyddet. De nya taxeringsvärdena gäller fr. o. m. ochkommer alltså all tillämpas i besiltningsskyddstvisler där senasleuppsägningsdagen infaller efler utgång. Som exempel kan nämnasarrenden per , vilka normalt skall sägas upp senast i förväg.En besittningsskydds-tvist skall hänskjutas till arrendenämnden inom tvåmånader från det arrendatorn har tagit emot s. k. avflyttningsmeddelande,vilket ofta lämnas med uppsägningen. påbörjarhandläggningen av tvisten så snart som möjligl efler hänskjutandet för attslutligt beslut - Prop.1980/81:61 117 eventuellti högre instans - skall kunna föreligga i god lid före arrendetidens utgång. Avden nu lämnade redogörelsen framgår, att de nya taxeringsreglerna kommer att fåbelydelse för förlängningslvister vilka väcks och handläggs redan i början avår 1981.