prop · G403126 · 1980-12-31 00:00:00 — Som nämnts tidigare kom stödet till företagsutbildningvid permitteringshot att få ta över en betydande del av det sysselsättningsbortfall som skedde då effekterna av lagerstödet upphörde. Stödet har till syfte att förhindra permittering eller uppsägning genom att stödja av företagen anordnad utbildning för de anställda.Utbildningsbidraget för permitteringshotad personal höjdes kraftigt för att Prop.1980/81:126 176 Utgifterna för denna företagsutbildningvar budgetåret I91b/16 ca . Under de närmast påföljande budgetårenfick bidraget för utbildning av permitteringshotadpersonal en kraftigt ökad omfattning. Under /78, dS volymen var som störst, uppgick kostnaderna till ca 480 miljoner kronor.Antalet personer som deltagit i utbildning förpermitteringshotad personal var /77 mellan 5 000 och 10 000personer. Under /77 och 1977/78 ökade antalet till ca 110 000 resp 145 000 personer. I flera fall rördedet sig dock om korta utbildningstider. I genomsnitt och omräknat till helårsutbildningomfattade utbildningen ca 13 000 resp 23 000 personer. Stödet medverkade till att hålla kvar arbetskraften vid företagen under den senaste lågkonjunkturen. Åtgärden kunde ocksåbegränsas i tiden och bidragetskonstruktion gjorde det möjligt att snabbt nå önskade effekter. Ett problem var dock den korta tidsom stod till förfogande för att förberedainsatserna, vilket begränsade möjligheterna att utforma lämplig utbildning vid företagen. För att stödja byggsysselsättningenhar tidigareläggning av statliga ochstatsunderstödda (huvudsakligen skolor)byggnads- och anläggningsarbeten skett. Under densenaste lågkonjunkturen har sådana tidigarelagda statliga och statsunderstödda byggen gett största sysselsättningstillskottet , 1975 samt de tre första kvartalen 1977. Därefter har sysselsättningstillskottetminskat. Även investeringsfonder ochberedskapsarbeten har haft betydelse fören stabilisering av byggsysselsäftningen. Åtgärderna föratt stödja byggsysselsäftningen fårbl a ses mot bakgrund av att bostadsbyggandet inte kom att motsvara uppställda mål.Ingen av de uppställda planerna kunde fullföljas. Sammantaget skulle 310 000 lägenheter ha påbörjats . 277 000 lägenheter påbörjades. Bortfallet på 33 000 lägenheter motsvarar eninvesteringsvolym pä ca . För att förmå företag med förväntad uppgångi produktion och sysselsättning att tidigarelägga sina rekryteringar infördes ett tillfälligt nyrekryteri ngsbidrag, som kunde utgå till företaginom tillverkningsindustri, handel eller privat tjänstesektor som ökadeantalet sysselsatta och som upprätthöll sysselsättningsökningen , som varade fram tillutgången av juni månad 1979. Bidraget beräknas komma att bli beviljat fören total nyrekrytering av 10 000 - 12 000 personer, varav mellan 2 000 och 4000 kan anses motsvara tidigarelagd personalrekrytering med i genomsnitt ettkvartal. Totala kostnaden för bidraget Har uppskattats till ca . Deerfarenheter som redovisats av nyrekryteringsbidraget visar att denna åtgärd fick enmycket begränsad effekt. Bidragskonstruktionenvar vidare alltför komplicerad och förknippad med betydande administrativa problem. Beredskapsarbetenas volym ökade successivt under den senaste konjunkturdämpningen till ett maximum under /79, då detog i anspråk av de totalautgifterna för arbetsmarknadspolitiken.Utgifterna för beredskapsarbetena under andra hälften av70-talet framgår av tab 2 nedan. Dagsverkskostnadernaför beredskapsarbeten (bidragsandelen)har minskat mätt i fastapriser, vilket sainnanhänger med den omläggning som skett mot en allt större andel arbeten inom tjänstesektorn och en mindre andel arbeten avinvesteringskaraktär. Dagsverkskostnaden var i fastapriser under /79 lägre än /75. Tab 2 Utgifter förberedskapsarbeten och antal personer i beredskapsarbete 79/80 3 Utgifter i milj kr Andel av AMV:s budget (r. Antal sysselsättningsdagar (1 000-tal) - andelar därav (*.) Antal personer i beredskapsarbete 3 4 2 4 2. 400 600 800 100 500 4 5 3 4 100 600 400 900 100 7 11 4 4 2 600 800 700 400 100 800 17 800 700 22 100 400 10 500 000 13 000 900 2 400 Antalet sysselsatta i beredskapsarbeten ökade vid konjunkturdämpningen under andra hälften av70-talet i takt med det försämrade arbetsmarknadsläget. Mellanbudgetåren 1974/75 och 1978/79 tredubbladesantalet sysselsatta i beredskapsarbeten till att omfatta ca 52 000 personer igenomsnitt . Av dessa var drygt hälften sysselsatta inom kommunerna, istatliga arbeten och resterande andel i enskilda beredskapsarbeten. Åldersfördelningen skattad med utgångspunkt frånarbetsförmedlingens statistik över arbetssökande. bildades Sainhällsföretag, dit vissaberedskapsarbeten överförts. 12 1980/81. Prop.1980/81:126 178 av 70-talet har antalet sysselsättningsdagar ökatmer än antalet sysselsatta vid mänadsmätningarna,vilket indikerar en viss ökning av sysselsättningsperiodernas längd. Som framgått av tidigare avsnitt harberedskapsarbetena under den senaste konjunkturdämpningen i hög grad koncentrerats till ungdomsgruppen.Satsningen var nödvändig mot bakgrund av den ökningav arbetslösheten bland ungdoiiidr som ägdo rum och briston på alternativ. Den stora volymen boredskapsarboton och andra orsakertycks dock ha lett till att placeringarna av ungdomar i sädana arbeten i vissa fall fick en för generell tillämpning,vilket antyds av de ofta relativt korta arbetslöshetsperioder som föregickplaceringarna. Av de till beredskapsarbete anvisade över 25 årär en betydande del personer med arbetshandikapp..Under andra utgjorde dearbetshandikappade ca en femtedel av samtliga placerade. Fig 15 Arbetslöshetoch antal personer i beredskapsarbeten 1979-79 PCnSONKR I , ; .. .. SEneOSKAFS- 71 72 73 74 TS 79 n 71 71 Volymen beredskapsarbeten - i kombination med övriga arbetsmark-nadspolitiska ätgärder - tycksallmänt sett ganska väl ha svarat mot de successivt ökade sysselsättningsproblemenunder den senaste konjunkturdämpningen.Under 1976 blev volymökningen möjligen någotför kraftig om man jämför medutfallet av arbetslöshet, medan förhållandet 1977var det omvända. började arbetslösheten att minska och kvartalen därefter skedde en neddragning av antalet personer iberedskapsarbete - en neddragning som sedan fortsatt och väsentligt reducerat volymen beredskapsarbeten under första halvåret1980. Att neddragningen inte kunde ske snabbare betingades bl a av att undomsskolaninte lyckats fånga upp ungdomarna sombristen på yrkesutbildning var ett svårt hinder vid inträdet på arbetsmarknaden. 1980/81:126 179 Fig 16 Förändring av arbetslöshetoch antalet personer i beredskapsarbete 1970-79 ANTAL nRSONSR I BincOSKAfsARBITi Under de senaste fyra årenhar AMS följt upp ungdomar under 25 är som slutat beredskapsarbete. I direkt anslutningtill att beredskapsarbetet upphört harundersökts hur stor andel av ungdomarnasom fått arbete på den reguljäraarbetsmarknaden. Oet har också varit möjligt att studera hur sysselsättningssituationen förändrats . Av de drygt 4 000 ungdomar som slutade beredskapsarbete ijanuari 1978 hade ungefär en tredjedel arbete på öppnamarknaden direkt efter beredskapsarbetets slut. hade arbete och efter två är varmotsvarande andel . Andelen arbetslösa reducerades direkt efter beredskapsarbetet till och 8procent . En knapp femtedel av de ungdomar som slutadeberedskapsarbete bedrev studier vid respektive mättillfälleunder de påföljande aren. Sysselsättningsandelarnaökar säledes efterhand som andelen arbetslösa minskar. Sysselsättningsandelarnaär högre bland ungdomar som haft enskilda beredskapsarbeten än bland dem som haft beredskapsarbeten inom denoffentliga sektorn. Ca tvä tredjedelar av samtliga ungdomarsom slutade enskilda beredskapsarbeten hade arbete i direktanslutning till att beredskapsarbetet upphördeoch i huvudsak hos samma arbetsgivare. Motsvarande andel för statliga och kommunala beredskapsarbeten var . Ungdomar som haftenskilda beredskapsarbeten har efter tvåär till stor del alltjämt sysselsättninginom denna sektor. Huvuddelen av de som haft kommunala beredskapsarbetenarbetar efter en tvåärsperiod alltjämt inom samma sektor, men en tredjedel har övergått tillandra näringsgrenar, främst industrin. Förstatliga arbeten gällde i stort sett samma mönster som förde kommunala beredskapsarbetena. Byten av sektor är dock ännuvanligare för denna grupp och det är framförallt de yngsta männen som övergått tillarbete inom industrin. Oenna undersökningtyder således inte på att inriktningen pä beredskapsarbeten till den offentliga sektorn i särskilt stor utsträckningskulle ha försvårat rekryteringen till industrin. Beredskapsarbetena har dock inte ienlighet med ambitionerna bidragit till ett könsneutralt yrkesval. Av uppföljningsundersökningarna har framgått, att det för ungdomsgruppen skett ganskastora förändringar av sysselsättningssituationenunder en tvåårsperiod. Många av ungdomarna har haft flera olika arbeten,varit arbetslösa eller befunnit sig utanför arbetskraften förlängre eller kortare perioder. Många har också återigenplacerats i beredskapsarbete. Oe ungdomar som hade längarbetslöshetstid innan placeringen iberedskapsarbete hade till stor del längaarbetslöshetsperioder också under påföljande år.Ungefär hälften av den dryga fjärdedel avungdomarna som var långtidsarbetslösa (3 mån-) innan placeringen i beredskapsarbete var också längtidsarbetslösa under den tvåärsperiodsom följde efter avslutatberedskapsarbete. Oet finns således enrelativt stor grupp ungdomar som har en mycket svag ställning påarbetsmarknaden och för vilka insatserna inte varit tillräckliga föratt möjliggöra mer stabila lösningar på arbetslöshetsproblemet. 5.1.3 Sysselsättningsskapande ätgärder för svårplacerade Antaletsysselsatta vid skyddade verkstäder, halvskyddatarbete och arkivarbete, som i det närmastefördubblats under första hälftenav 70-talet, ökade endast obetydligt vidkonjunkturnedgången under senare delen av70-talet. stannade ökningenvid några tusen personer. I samband raedkonjunkturförbättringen 1979 kunde en störreÖkning noteras, huvudsakligen i halvskyddatarbete. Ökningen har fortsatt . Tab 3 Sysselsättningsskapandeätgärder för svårplacerade Andel av AMV:s budget, % Mot bakgrund av att den minskade efterfrågan på arbetskraftvid en konjunkturavmattning i hög graddrabbar de arbetshandikappade, synes det viktigt att få en konjunkturanpassning av dessa åtgärder. Somframgått av det föregäende har enbetydande del av de till beredskapsarbetena anvisade förutom av ungdomar utgjorts av arbetshandikappade. AvFig 12 (sid 14) framgår vidare att antalet personer iskyddat arbete, halvskyddat arbete och arkivarbete visar stora regioanla varationer. 1 Exkl arbetsprovning/träning/. 2 Den 1 januari1980 bildades Samhällsföretag, som omfattar verkstäderför skyddat arbete, industriellaberedskapsarbeten och kontorsarbetscentraler (tidigare arkivarbete).Uppgifterna för /80 ärdärför inte direkt jämförbara med uppgifterna förtidigare är. Prop.1980/81:126 181 Den geografiska obalansen i utbud och efterfrågan är, somvisats tidigare, alltjämt betydande. Eftersom regionalpolitikenyctt relativt små offekter i förhällande tillbehovet av arbetstillfällen i berörda delar av landet, kvarstår ett betydande behov av geografisk anpassning hosarbetskraften. Flyttningsvolymen har inte förändrats påtagligtunder andra om man bortser från vissa konjunkturmässiga varationer. Oet verkar också somom olika hinder för arbetsmarknadsmotiveradeflyttningar kan ha fått ökad betydelse och påverkatflyttningsströmmarna. Det gäller t ex att flyttningsbeslut i ökande utsträckningberör förvärvsmöjligheter för flera personer i ett hushåll som bindningarna till hemorten av andraskal än ekonomiska tycks ha blivitstarkare. Oe ekonomiska stöden för arbetsmarknadsmotiverade flyttningar \\ar inte heller mer påtagligtkunnat påverka bilden; stöden har som regel inte svarat mot de kostnader somdrabbar den arbetslöse vid byte av bostadsort. Stöden har vidare inte varit utformade så att önskvärd geografisk rörlighetbland ombytessökande på orter med brist på arbetstillfällen kunnat stimuleras. Antalet personer som beviljats starthjälp var under andra i genomsnitt knappt 20 000 ärligen. Oet äri stort sett saima antal som under årtiondetsförsta liälft. De förändringar av volymen som skett kan i huvudsak förklaras av konjunkturförändringen. Idet förbättrade konjunkturläget ökade såledesantalet som beviljats starthjälp tilldrygt 23 000 efter att ha varit 18 000 - 19 000 personer ärligen under lägkonjunk-turären. Sammansättningenav starthjäl psflyttarna har dock förändrats påtagligt. Andelen kvinnor ökade ganska kraftigt under andra , vilket bl a avspeglar kvinnornas ökande andel av arbetskraften. Ungdomarnas andel av starthjälpsflyttarna har också ökat, framför allt i börjanav 70-talet. Det är främst de unga kvinnorna som ökatsin andel. I skogslänen har antalet personer sombeviljats starthjälp minskat trendmässigt . Dessa län hade dock ett betydande utflyttningsöverskott ävenunder andra . Oet är liksom tidigare storstadslänen som haft betydande inflyttningsöverskott . En allt större andel av de totala utgifterna för arbetsmarknadspolitiken haravsett arbetsinarknadsutbil dni ngen. Denna ökning var särskilt stor mot slutet av70-talet. Som framgår av tabell 4 svaradearbetsmarknadsutbildningen för en knapptredjedel av arbetsmarknadspolitikens utgifter . Volynmässigt hararbetsmarknadsutbildningen i stort sett fördubblatsunder 70-talet om man jämför antalet elever vid motsvarande konjunkturlägen. Det ärsåväl de särskilt anordnade AMS/SÖ-kurserna som kurser inom det reguljära utbildningsväsendet som svarat för denna ökning. skedde en ganska kraftigökning av antalet elever i arbetsmarknadsutbildning - en ökning somsedan fortsatte under resterande del av 70-talet. För AMS/SO-kurserna skedde en uppbromsning av denna ökning under 1978-79 medan antalet elever medutbildningsbidrag inom det reguljärautbildningsväsendet fortsatte att öka i stort sett i samma takt som . Tabell 4 Utgifter förarbetsmarknadsutbildningen och antal personer i arbetsmarknadsutbi 1 dni ng 74/75 75/76 76/77 77/78 78/79 79/80 Utgifter i milj kr Andel av AMV:s budget (%) Antal personer i arbetsmarknadsutbildning 1 överfördes ALU-kurser och OT-kurser frän arbetsmarknadsutbildning till arbetsmarknadsinstituten (). Fig17 Arbetslöshet och antal elever inomarbetsmarknadsutbildningen .------ r-r-J----------------- 1 I ' ' I------------------ ' , ' '-------- 1 ' ' 1 nio II TJ 13 t w w Kostnader inom arbetsmarknadsutbildningenhar ökat under andra räknat i fasta priser. Denna ökaderesursåtgång kan sannolikt förklaras bl a av den förändring i kursutbudet som ägtrum och av en förändring i sainnansättningen avelever i arbetsmarknadsutbildningen. Under aiulra tycks vidare utbildningarnasgenomsnittliga längd ha ökat. Som framgår av fig 18var utbildningsinsatserna betydligt störrevid konjunkturdämpningen under andra jämfört med arbetslösheten änvid motsvarande konjunkturläge . När arbetslösheten började minska fortsatte antalet personeri arbetsmarknadsutbildning att öka. Fig 18 Förändring i arbetslöshetoch antalet elever i arbetsmarknadsutbildning Ff RSONCH t AMU: tXKL FORETAOaUTB. Under andra hälftenav 70-talet har kvinnorna utgjort drygt hälftenav samtliga elever inom arbetsmarknadsutbildningen. Elevernas fördelning påolika åldersgrupper har varit i stort settoförändrad . Kapacitetsutnyttjandet vid AMS/SÖ-kurserna har under andra varierat mot bakgrund av dekonjunkturmässiga förändringarna- Totalt sett var kapacitetsutnyttjandet högst under lågkonjunkturären 1977 och 1978, då i genomsnitt av utbildningsplatserna utnyttjades. Lägst var kapacitetsutnyttjandet under högkonjunkturåreni mitten av 70-talet, då av platsernautnyttjades. Betydande skillnader i kapacitetsutnyttjande har förelegat mellan olika kurser. Flera av utbildningarnatill verkstadsyrken hade kapacitetsutnyttjande som låg under genomsnittet, medan motsatsen gällde bl a utbildningar på värdområdet. Arbetsmarknadsutbildningens yrkesinriktning har förändrats . Utbildningarna till yrken inom tjänstesektorn mer änfördubblades och detvar framför allt kvinnor som genomgick dessautbildningar. Utbildningarna till yrken inom tillverkningsarbete har minskatsin andel av arbetsmarknadsutbildningen, men svarar alltjämt för mer än en tredjedel av kursdeltagarna. 1980/81:126 184 genomförAMS en årlig uppföljning av dem som slutat arbetsmarknadsutbildningunder året innan. Av dessa uppföljningar har framgått att av samtliga som påbörjatarbetsmarknadsutbildning också fullföljt utbildningen. Knappt hälften av eleverna som avbröt utbildningen angav erhållet arbete som avbrottsorsak. Av samtliga eleversom fullföljt yrkesinriktadarbetsmarknadsutbildning hade ca tre fjärdedelar arbete päöppna marknaden efter avslutad utbildning, vilket var en påtagligt störreandel än åren närmast före. av eleverna var arbetslösaefter sexmänadersperioden. Sysselsättningsandelen fördem som genomgått yrkesutbildning inom reguljära utbildningsväsendetmed utbildningsbidrag var vid uppföljningstillfället sämreän för eleverna från AMS/SO-kurserna; drygt hälften av de förrahade reguljärt arbete efter avvslutad utbildning. En betydligt större andel av dessa fortsatte dock att studera efteravslutad arbetsmarknadsutbildning. Uppföljningsundersökningarna har också visat att placeringsresultaten varierat ganska kraftigt mellan olikakurser och ined konjunkturläge. Särskilt förkurser inom tillverkningsyrken har konjunkturläget spelat stor roll. Sammanfattningsvis kan säledes pekas på att arbetsnarknadsutbild-ningensvarat för en väsentlig del av ätgärdsbehovet vid. konjunk'-turdämpningen under andra . Utbildningsvolymen har trendmässigt ökatunder 70-talet. Utbildningsinsatsernas volym ökade under den senaste konjunkturdämpningeni takt med de successivt ökade arbetslöshetsriskerna. Tidsanpassningen av utbildningsvolymenhar med något kvartals förskjutning ganska väl svarat mot arbetslöshetensutveckling. Svårigheter har dock förelegat att snabbt anpassa utbildningsvolymen tillett förbättrat arbetsmarknadsläge. En förklaring till detta kan vara att det tar tid innanen minskad tillströmning av elever markant påverkar antalet kvarstående elver. Oet finns ocksåindikationer på att de genomsnittliga kurstidernaförlängts under andra ,vilket kan hänga samman med att en ökad andel av arbetsmarknadsutbildningen skett inomreguljära utbildningsväsendet. 5.3 Matchningsätgärder (platsförmedling) Platsförmedl ingsfur.ktionenspelar en central roll i arbetsmarknadspolitiken och insatserna för att minska friktionsarbetslösheten, komma tillrätta med strukturellt betingad arbetslöshet och tillgodose företagensbehov av arbetskraft. Oet är väsentliga volymer arbetssökandeoch vakanser som tas om hand av arbetsförmedlingenvarje månad. Under /79 fanns i genomsnitt 230 000 arbetssökande anmäldaper manad. Genomsnittligt nyanmäldes drygt50 000 och drygt 40 000 personer avaktualiserades p g a erhållet arbete eller andra orsaker . placerades genom arbetsförmedlingens försorgi genomsnitt drygt 16 000 personer varje månadi olika sysselsättningsskapande och arbetsförberedande ätgärder. Arbetsförmedlingensuppgifter har successivt breddats och fåtten volymmässigt allt större omfattning. Behovet av individualiseradeinsatser för att placera arbetssökande och tillsättavakanser har Ökat. har förmedlingen inte resursmässigt kunnat mötadetta ökade behov. Vid konjunkturdämpningen under andra hälften Prop.1980/81:126 185 av 70-talet fick platsförmedli ngsfunktionen inte tillräckligt utrymme, vilket sammanhängde med den mycket stora omfattningen pä sysselsättningsskapandeoch arbetsförberedande åtgärder. Mot bakgrund av behovet att stärka platsförmedlingsfunktionenhar den s k utarbetat förslagtill förändringar i arbetsförmedlingensorganisation. Utgångspunkten har varit att dendirekta platsförmedlingen måste tillförsäkras sådanaresurser att de arbetsmarknadspolitiska insatserna totalt kan få en rationell utformning. Utredningen har också visat att platsförmedlingsinsatsernakan minska arbetslöshets - respektive vakanstidernaoch därigenom motverka tendenserna till ökad obalans påarbetsmarknaden. Som visats i tidigare avsnitt är platsförmedlings-åtgärdernasandel av arbetsmarknadsverkets totala utgifter mindre än en tiondel. är det uppenbart att intensifierade platsförmedlingsinsatser kan ersätta behovet av sysselsättningsskapande och arbetsförberedande ätgärder. 13 1980/81. Prop.1980/81:126 186 6 Sanmanfattning och slutsatser Konjunkturnedgångenunder andra blev djupare och merlångvarig än vad som förutsägs. Detta förhållande men ocksåolika begränsningar för den ekonomiska politiken medförde att åtgärder föratt stabilisera sysselsättningen och hälla tillbaka en ökningav den öppna arbetslösheten kom att påläggas arbetsmarknadspolitiken i avsevärt större utsträckning äntidigare. Arbetslösheten kunde hållas nere påen låg nivå och var tom något lägre än vid konjunkturdämpningen i börjanav 70-talet trots en avsevärt lägre arbetskraftsefterfrägan inomindustrin. Liksom var det framförallt ungdomar och andra nyinträdande iarbetskraften samt andra grupper med svag ställningpå arbetsmarknaden som drabbades avden till följd av konjunkturläget minskade arbetskraftsefterfrågan. Ävenom de arbetsmarknadspolitiska insatserna var framgångsrika närdet gällde att begränsa den öppnaarbetslösheten, var de -som redovisatstidigare - inte utan problem. Den mycket stora ätgärdsvolymen för konjunkturstabilisering av sysselsättning och arbetslöshet i kombination med begränsaderesurser för att administrera en så omfattande åtgärdsvolym, medfördeatt utrymmet för platsförmedling och arbetsförberedande åtgärder för särskilt utsatta grupper blev förlitet för att insatserna totalt sett skullefå en väl avvägd utformning. Detta var särskiltallvarligt eftersom utvecklingen under 70~talet medfört en tilltagande obalans mellan arbetssökandes yrkesönskemål och de lediga platsernas sammansättning, mellan arbetsgivarnas krav och de arbetssökandes kvalifikationer utbildnings- och erfarenhetsmässigt. Denna utveckling har i sig ställt ökade krav på individuellt inriktade platsförmedli ngsåtgärder. Oe regionala obalanserna på arbetsmarknaden kvarstod i höggrad. Oe regionalpolitiska insatserna har varit helt otillräckliga föratt pä ett avgörande sättmotverka dessa obalanser. Stödet till arbetsmarknadsmotiveradgeografisk rörlighet har inte heller i någon störreutsträckning kunnat påverka bilden. Sysselsättningsskapande ätgärder inom arbetsmarknadspolitikens ram har därför väsentligen fåttsvara för dan regionala utjämningen. Arbetsmarknadsutbildningen har successivt blivit en volymmässigt allt viktigare åtgärd inom arbetsmarknadspolitiken för att underlättaden yrkesmässiga rörligheten och därigenommotverka strukturarbetslöshet. fördubblades i stort sett antalet elever vid jämförbarakonjunkturlägen. Oenna kraftiga volymtillväxt har ocksåvarit kombinerad med en markant förändring av utbildningens sammansättning. En allt större del av utbildningskapaciteten har utnyttjats för att mötautbildningsbehov inom den expanderande offentliga tjänstesektorn som svårigheterna att tillvarata utbildningskapaciteten för yrkesutbildningar inom den viktiga industrisektornökat. Oe uppföljningsundersökningarsom AMS genomfört under andra har pekat på att arbetsmarknadsutbildningen haft avseddaeffekter; en stor del av eleverna har kunnat placeras i arbete på den reguljäraarbetsmarknaden efter avslutad yrkesutbildning. Dessa undersökningar visar dock också bl a pästora variationer i placeringsresultat efter avslutad utbildning i indiistriyrkenberoende på konjunkturläge. Det finns också indikationer på att de genomsnittliga kurstidernaökat under andra . Detta tycks ha bidrag"'ttill att neddragningen av den mycket stora utbildningsvolymen i ;let förbättradekonjunkturläget 1979 inte skedde än vad som var fallet. 1980/81:126 187