prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Föredraganden.Departementsförslaget överensstämme- med beredningens förslag. 1 likhet med beredningens förslaginnehåller departementsförslaget inte någon föreskrift om sekundärfördelning ifall då utdelning beräknas för fordran utan att fordringsbeviset har företetts.För rätt att lyfta medel är det inte tillräckligt att fordringsbevis företes engäng i målet. Det är uteslutet att på förhand genom sekundärfördelning regleraalla tänkbara fall. Som regel kan det ändå bedömas vem medlen skall tillkomma,om borgenär inte inom den tid som står till buds inger de handlingar som krävsQfr 18 S i departementsförslaget). Det finns dock inte något som hindrar attkronofogdemyndigheten vid behov gör sekundärfördelning även i annat fall än somavses i 8 8. 9 8 Paragrafen innehåller en föreskrift om det fallet attalla berörda sakägare är ense om hur fördelningen skall ske. Den motsvarar 14kap. 11 8 i beredningens förslag. Enligt 145 SULgäller att om alla borgenärer vilkas rätt är beroende av fördelningen ochgäldenären blir ense om hur fördelningen skall ske. förrättningsmannen skallgöra upp fördelningslängd i överensstämmelse därmed. Enligl 14 kap, II 8 i beredningens förslag skall, omalla berörda sakägare blir ense. fördelningen ske i enlighet därmed. Beredningenframhåller att även gäldenären regelmässigt är sakägare. Det är intetillräckligt att de sakägare som är närvarande är överens. Beredningen påpekaratt medgivande inte krävs från borgenär vars fordran oavsett överenskommelseninte kan fä del i tillgängliga medel. Överenskommelse ingås muntligen vidfördelningssammanträde, men medgivanden kan också lämnas skriftligen tillkronofogdemyndigheten. Föredraganden.Departementsförslaget överensstämmer med beredningens förslag. Särskilda bestämmelser beträffande registrerat skepp,registrerat luftfartyg m.m. och fast egendom 1 10-12 SS i departementsförslagethar förts samman de särskilda bestämmelser som är behövliga beträffandefördelning av köpeskilling m.m. efter försäljning av de specialobjeki sombehandlas i 10-12 kap. Prop.1980/81:8 13 kap. 10 § 692 registrerat skepp, registrerat luftfartyg, intecknadereservdelar eller fastighet har sålts, skall sålunda tillämpas dels degemensamma bestämmelser som har tagils upp i 1-9 88, dels de kompletterande föreskriftersom ges i 10- 12 88. 10 8 1 paragrafen anges hur fördelning skall ske efterförsäljning på auktion av egendom som avses i 10- 12 kap. Paragrafen motsvarar14 kap. 13 8 och delvis 3 S i beredningens förslag. Beträffandefördelning efter det att fastighet har sålts på auktion föreskrivs i 143 8 I mom. UL att sammanträde för fördelning av den kontanta köpeskillingen, behållen avkastning och andra influtna medel skall hållas på den dag som har kungjorts tidigare samt all fördelningen skall ske i enlighet med sakägarförteckningen. om del inle framgår att fordran understiger vad som har tagits upp i förteckningen. Vidare anges att om fordran eller kostnad, som borde ha tagits upp i förteckningen om den hade anmälts , har anmälts senare, betalning får utgå av åter stoden. Bestämmelserna är pä grund av hånvisning i 23 8 SfL och 24 8 Lfl- ' tillämpliga även efler försäljning av registrerat skepp samt luftfartyg och intecknade reservdelar. Som har nämntsunder 1 8 i departementsförslaget föreslår beredningen i 14 kap. 3 :5 engenerell bestämmelse om att behållen avkastning av utmätt egendom skallfördelas tillsammans med köpeskillingen, när egendomen har sålts, och attdetsamma gäller ersättning söm har influtit med anledning av misslyckat försökatt sälja egendomen och tillskott som nägon vid försäljning har betalat för attbevara sin rätt: 1 samma paragraf föreslås att medel som har influtit genomsärskild försäljning av tillbehör till fastighet skall fördelas medköpeskil- ' lingen för fastigheten. Första meningen i 14 kap. 13 8första stycket i beredningsförslaget innehåller att när skepp, luftfartyg,mtecknade reservdelar eller fastighet har sålts på auktion enligt vad som sågsi II. 12 eller 13 kap., fördelningenskall ske i enlighet med sakägarförteckningen. om det inte framgår att fordranunderstiger vad som anges i förteckningen. Beredningen päpekar att bestämmelseninte omfattar oregistrerat luftfartyg. 1 en andra mening erinras om densärskilda regel som enligt 12 kap. 3 8 tredje stycket skall gälla beträffandeköpeskillingen för intecknade reservdelar lill luftfartyg. I 14 kap. 8 8 andra stycket harberedningen tagit upp en bestämmelse att om borgenär begär betalning förfordran som inte har anmälts , utdelning skall utgå av överskott, omsådant uppkommer. Som andra stycke i 13 8 föreslår beredningen en bestämmelseom att 8 S andra stycket gäller i fråga om fordran som inle har tagits upp isakägarförteckningen. Beredningen understryker att regeln hänför sig tillsakiigarförteckningen och blir tillämplig även i fäll dä fordran har anmälts itid men av någon anledning inle har blivit upptagen i förteckningen eller harlagils upp med för lågt belopp. 1980/81:8 13 kap. 12 § 693 Som har behandlatsnärmare under I S i departementsförslaget anserjag att beträffande registreratskepp, registrerat luftfartyg, intecknade reservdelar och fastighet börmeddelas bestämmelser om att köpeskilling samt avkastning och andra liknandemedel alllid skall fördelas gemensamt. 1 första stycket av 10 8 idepartementsförslaget har tagils upp bestämmelser härom sävitt avser fördelningefler försäljning pä auktion. I övrigt överensstämmer 10 8 idepartementsförslaget med 13 8 i beredningens förslag. Påpekas bör alt tredjestycket, där det hänvisas till 6 8 andra stycket, är tillämpligt även i fall dåfordran av någon anledning har tagits upp i sakägarförteckningen med för lågtbelopp. På motsvarande sätt gäller föreskriften i 6 S andra stycket även dåfordran inte har anmälts beträffande hela fordringsbeloppet, 11 8 1 paragrafen regleras fördelning efterunderhandsförsäljning av fastighet. Den motsvarar 14 kap. 14 8 beredningens förslag. Enligt 143 8 2 mom.UL gäller att om utmätt fastighet har salts under hand, den kontantaköpeskillingen och andra tillgängliga medel skall fördelas i första hand enligtköpevillkoren och i övrigt enligt de grunder som gäller för upprättande avsakägarförteckning. Bestämmelsen utgår frän att köpeskillingen och andrainflutna medel skall fördelas tillsammans. Registrerat skepp, luftfartyg ellerinlecknade reservdelar får inte säljas exekutivt under hand. 14 kap. 14 8 iberedningens förslag överensstämmer med 143 8 2 mom. Beredningen erinrar omall inte heller dess förslag medger underhandsförsäljning av registrerat skepp,luftfartyg eller intecknade reservdelar (frånsett oregistrerat luftfartyg).Vidare påpekas att någon sakägarförteckning inte upprättas när fastighet skallsäQas under hand. 1 enlighet med vadJag har anfört har som första mening i förevarande paragraf idepartementsförslaget tagits upp föreskrift om gemensam fördelning avköpeskilling och andra medel, när fastighet har sålts under hand. Andrameningen i paragrafen överensstämmer i sak med beredningens förslag. 12 8 Paragrafen reglerar fördelning i fall då förfarandethar avbrutits innan fastighet m.m. har hunnit säljas. Den motsvarar 14 kap. 15 8 bered ningens förslag. I 143 8 3 mom. UL sägsatt om förfarandet avbryts innan utmätt fastighet har sålts, tillgängliga medelskall fördelas enligt I mom., dvs. enligt vad som gäller när fastighet harsålts på auktion, om bevakningssammanträde har hållits och fördelning äger rumpå den dag som har kungjorts tidigare, och i annat fall enligt de grunder somgäller för upprättande av sakägarförteckning. Vid fördelning av andra medel änbehållen köpeskilling för särskilt sålda tillbehör har dock annan borgenärän 1980/81:8 13 kap. 13 § 694 sökanden rält att få betalning endast för ränta ochkostnader, om hans fordran är förenad med panträtt på grund av inteckning. Pågrund av hänvisning i 23 8 SfL och 24 8 LtT gäller bestämmelserna även närförfarandet avbryts efter utmätning av registrerat skepp, luftfartyg ellerintecknade reservdelar. 14 kap. 15 8 iberedningens förslag reglerar fördelning efler avbrott i förtärandetbeträffande all egendom som avses i 13 8 i förslaget. Första stycket förstameningen innebär bl.a. den skillnaden i förhållande lill vad som föreskrivs fn. att del inte anges att för tillämpning av sakägarförteckningen skallförutsättas att fördelningen äger rum på den dag som har kungjorts tidigare.Det är enligt beredningen tveksamt om jämkningen innebär någon ändring i sak.Enligl förslaget skall fördelningen i alla fall. i överensstämmelse medgrunderna för 8 och 13 88 beredningsförslagel, ske per den först utsattafördelningsdagen, även om frågan då måsle skjutas upp. Andra meningen i första stycket,som motsvarar andra meningen i 143 8 3 mom, UL, gör inte någol förbehållbeträffande fördelningen av behållen köpeskilling för särskilt sålda tillbehörlill fastighet. Denna speciella fräga regleras i stället i andra stycket avparagrafen. Inte heller detta torde enligt beredningen innebära någon ändring isak. Enligtlänsstyrelsen i råder viss osäkerhet om hur man skall förfara idet inle ovanliga fallet att fastighet har stått under förvaltning av sysslomanoch avkastningsmedel finns tillgängliga då utmätningen går åter på grund avbetalning. Enligt en sedan gammalt tillämpad praxis inom länsstyrelsenredovisas i sådant fall behållningen lill gäldenären. Denne brukar även fåanvända behållningen till betalning av ulmälningsskulden. Någon fördelning avmedlen förekommer således inte. Jag godtarberedningens förslag. Förevarande paragraf i departementsförslagetöverensstämmer sålunda i sak med 15 8 i beredningens förslag. En remissinstans har särskilt nämntdet fallet att avkastningsmedel finns tillgängliga, när förfarandet avbryts pågrund av alt utmätningssökanden får betalt och utmätningen till föQd däravhävs. Med anledning härav villjag framhålla att förevarande paragraf idepartementsförslaget är generellt tillämplig när förfarandet har avbrutits,vare sig avbrottet har skett på grund av att försök att sälja fastigheten harmisslyckats eller av annan anledning. Även i nyssnämnda fall skall sålundainflutna medel fördelas. 13 8 Denna paragraf innehåller bestämmelser om hurutdelning skall avräknas mellan kapiialfordran och biförpliktelser. Paragrafensaknar motsvarighet i beredningens förslag. Prop.198iO/81:8 13 kap. 13 § 695 I gällande rättfinns inte några bestämmelser om hur utdelade medel skall avräknas efterutmätning av egendom i allmänhet. Frågan om avräkning anses också i vissutsträckning oklar. När enskild borgenär har tvr; eller flera friståendefordringar som får göras gällande, anses borgenären i princip ha rätt attavgöra pä vilken fordran han vill avräkna utdelning. I fall da borgenårsfordringsanspråk omfattar förutom fordrans kapitalbelopp även ränta ochrättegångskostnader avräknas i tillämpningen medlen i allmänhet först påräntan, därefter på kapitalbeloppet och sist pfi rättegångskostnaderna inkl.ränta på dessa. I fråga om exekutiv försäljning av registrerat skepp ochfastighet gäller enligt 11 8 andra stycket SfL och 26 8 andra stycket FtT attränta och annan biförpliktelse skall tas upp i sakägarförteckningen förefordringens kapitalbelopp, om inte borgenären yrkar annat. Vid utmätning för skatter avräknasinflutna medel i allmänhet i första hand på den äldsta skatteskulden.Beträffande böter gäller enligt 6 8 4 mom, andra stycket förordningen (1917:915)ang, indrivning och redovisning av böter att influtet belopp skall avräkn;is iförsta hand på det äldsta bötesstraffet. Motsvarande gäller viten m.m. Någraremissinstanser anser alt frågan om avräkning bör regleras i UB. Frågan harenligt RSV stor praktisk betydelse, sårskilt i de enskilda målen. Vad gällerde allmänna målen anser RSV att frågan inte bör tas upp nu utan i stället fåsin lösning i samband med att automatisk databehandling kan komma att införasinom exekutionsväsendet. Verket har inte haft möjlighet att överväga hurbestämmelserna bör vara utformade i detalj. I viss mån synes dock böra gällaen annan krediteringsordning än den som f n. tillämpas av de flesta kronofogdemyndigheter.Mycket talar för att rättegångskostnader bör krediteras efterexekutionskostnader. Detta skulle överensstämma med önskemål som ofta förs framfrån borgenärshåll. RSV erinrar härvid om att ersättning för rättegångskostnadi tvistemål numera skall innefatta även ränta. Sådan utgår visserligen inte päkostnadsersättning i mål om lagsökning och betalningsföreläggande, men medhänsyn till att det i sådana mål regelmässigt rör sig om små belopp torde man idetta sammanhang kunna bortse därifrån. framhåller attpraxis i fråga om avräkning i enskilda mål är oenhetlig, beroende på attkrediteringsordningen regleras endast schematiskt genom 9 kap. 5 8 HB.Svårighetema har ökat genom att ränta numera skall utgå på ersättning förrättegångskostnader. Det är nödvändigt med en regel som skapar fasta normerför krediieringen i utsökningsmål. Föreningen ifrågasätter om inte även nämndabestämmelse i HB bör modifieras. Även TCO förordar att bestämmelser omkrediteringsordningen i enskilda mål tas in i UB. Möjlighet bör dock finnasför kronofogdemyndigheten att i särskilda fall avvika från viss bestämdkrediteringsordning. 1980/81:8 13 kap. 13 § 696 Frågan hur medel somtilldelas borgenär i utmätningsmål bör avräknas mellan olika fordringsanspråksom tillkommer borgenären är inte reglerad i gällande lag, frånsettavräkningsordningen mellan flera bötesstraff eller viten samt mellan fordranskapitalbelopp och biförpliktelser vid utmätning av registrerat skepp ochfastighet. Inte heller beredningens förslag innehåller någon reglering avfrågan i vidare män än att motsvarighet har tagits upp till nuvarandebestämmelser i saken beträffande registrerat skepp och faslighet och attdetsamma föreslås gälla beträffande registrerat luftfartyg och intecknadereservdelar. Detta har kritiserats av bl.a. RSV och kronofogdeföreningen somhar ansett att frågan bör regleras i UB. För egen del villjag anföra följande. Som RSV har framhållit bör intefrågan om avräkning i allmänna mål tas upp till behandling . Avräkningenmellan det allmännas fordringar innebär särskilda problem, som bl.a. harsamband med frågan om ett eventuellt införande av automatisk databehandlinginom exekutionsväsendet. Beträffande enskilda fordringar kanfrågan om avräkning uppkomma i två principiellt olika fall. Det ena avser densituationen att en borgenär har två eller flera fristående fordringar som haråberopats i målet. I det andra fallet skall avräkning ske mellan enkapiialfordran och biförpliktelser till denna, l.ex. ränta på kapitalbeloppetoch rättegångskostnader. Frågan om avräkning mellan fristående fordringar tordei praktiken inte uppkomma ofta. Sådan avräkning har nära samband med avräkningvid utdelning i konkurs. Den frågan kan inte prövas i delta sammanhang.Avräkning vid exekution mellan frislående fordringar bör också ses i sambandmed hur avräkning skall ske vid frivillig betalning. Sistnämnda fråga, som f.n.regleras endast delvis i 9 kap. 5 8 HB, kan inte heller las upp till prövningnu. Jag är sålunda inte beredd att föreslå bestämmelser om avräkning mellanfristående fordringar. När frågan kommer upp. bör enligt min meningavräkning ske enligl vad som anses gälla f n. Borgenären bör alltså i principha rätt att välja vilken fordran tilldelade medel skall avräknas på i förstahand Gfr 9 8 Qärde stycket andra meningen förmånsrättslagen). Avräkning mellan en fordran ochbiförpliktelser till fordringen är däremot ett praktiskt problem, somkronofogdemyndigheterna ofta ställs inför. Av remissyttrandena framgår att vissoklarhet råder hur avräkningen bör ske. Tillämpningen är inte heller enhetlig.Även om frågan har visst samband med avräkning vid konkurs och vid frivilligbetalning, anserjag lämpligt att bestämmelser i saken tas upp i UB. Dettaligger också i Unje med att saken redan f.n. är regler.ad när det gällerexekution i registrerat skepp och fastighet. F.n. gäller vid exekution iregistrerat skepp och fastighet all borgenären i första hand har rätt attbestämma ordningen mellan fordrans kapitalbelopp och biförpliktelser. Detsamma bör uppenbarligen gälla vid 1980/81:8 13 kap. 13 § 697 utdelning efter utmätning i andra fall. Till slöd för ensädan princip kan att den avräkningsordning som en borgenär kan anse mest förenligmed sina intressen kan han i allmänhet uppnå genom att begränsa sittyrkande i mälet och att han inle bör tvingas till en sådan omväg: För attborgenärens begäran om avräkning skall beaktas, bör yrkande därom - framställasföre fördelningen eller, när utbetalning sker utan fördelning, När borgenären inte yrkar allmedlen skall avräknas på visst sätt. bör ränta och andra biförpliktelseravräknas före kapitalbeloppet. En sådan ordning tillgodoser närmast borgenärensintressen, varför denne som regel inte har anledning att framställa någotyrkande om avräkning. Att biförpliktelser avräknas först framstår också i ochför sig som naluriigt, som det överensstämmer med vad som redan f.n.gäller vid exekution i registrerat skepp och fastighet. Det är enligt min inening intebehövligt alt reglera den ordning i vilken olika biförpliktelser inbördes skallavräknas. Rättegångskostnad synes i tillämpningen böra avräknas före ränta påfordringens kapitalbelopp. Eventuell ränta på rättegängskoslnad bör givetvisavräknas före själva rättegångskostnaden. Beträffande förrättningskostnadervill Jag nämna att sådan kostnad enligt departementsförslaget skall tas ul urinflutna medel, varvid den tas ut före sökandens fordran. Om sökanden haravkrävts förskott på förrättningskostnad, skall han naturligtvis få tillbakavad han har erlagt utöver vad som tillkommer honom för hans fordringsanspråk.Detta innebär dock inle att förrätlningskostnaden skall beaktas vid avräkning. 1 enlighet med det sagda anges i 138 i departementsförslaget alt medel som tillkommer borgenär skall avräknas påränta och annan biförpliktelse före fordrans kapitalbelopp, om inle borgenärenyrkar annat. I en andra mening föreskrivs att sådant yrkande skall framställasföre fördelningen eller, om fördelning inte äger rum, före utbetalningen. Iparagrafens andra stycke erinras om de bestämmelser i 10, II och 12 kap. som reglerar denordning i vilken fordrans kapitalbelopp och biförpliktelser skall las upp isakägarförteckning, när utmätningen avser egendom som säljs med ledning avsådan förteckning Gfr 10 S andra stycket i förevarande kapitel). Avräkningsregeln tar sikte på detordinära fallet alt borgenärens olika fordringsanspråk är förenade med sammaförmånsrätt, vare sig fråga är om förmånsrätt på grund av utmätning eller omannan särskild förmånsrätt. När en borgenär har särskild förmänsrätt på annangrund än utmätningen, kan det inträffa att denna förmånsrätt intetäcker biförpliktel-serna i dess helhet Qfr 2 8 andra stycketförmånsrättslagen). Om borgenären i sädant fall konkurrerar med annan borgenärom influtna medel, måste tilldelat belopp i första hand avräknas påfordringsanspråk med den bättre förmånsrätten i den mån det är av betydelse förandra borgenärer.' Förmånsrätten kan Ju inte fä användas påbekostnad av andra 7 1980/81. Prop.1980/81:8 13 kap. 13 § 698 Någon uttrycklig reservation för sådant fall torde inte behövas. Departementsförslaget utgår från allkronofogdemyndigheten alltid skall göra en avräkning, även om det inle ärnödvändigt med hänsyn till verkan på intecknings giltighet, anteckning påpresentationspapper e.d. Avräkningen ingår som ett led i fördelningen ellerutbetalningen. Det innebär att den som berörs av avräkningen kan överklagadenna i samma ordning som klagan över beslut om fördelning mellan fieraborgenärer eller om utbetalning. Förs inte klagan över avräkningen inomföreskriven tid, vinner den laga kraft. Den kan inte bli föremål för omprövningvid domstol. Den skall vidare ligga till grund för ny verkställighetbeträffande belopp som inte har kunnat las ul. I 14 kap. 16-22 88 i beredningensförslag har tagits upp bestämmelser om utbetalning av influtna medel. Därvidhar följts principen att om något särskilt villkor inte anges utbetalningförutsätts få ske, såvida inte hinder följer av annan lag (t,ex.skuldebrevslagen eller KL). Någon uttrycklig bestämmelse härom har beredningeninte ansett behövlig. RSV anser all principen allutbetalning får ske, om inte något särskilt villkor anges i balken eller hinderföQer av annan lag, bör komma till direkt uttryck i lagtexten. Av bestämmelsenbör tydligt framgå att det som regel åligger kronofogdemyndigheten allverkställa utbetalning och all den berättigade endast undanlagsvis behöver varaverksam för att få lyfta honom tillkommande belopp. stadshypotekskassa anmärkerall del inte klart framgår av beredningens förslag när utbetalning av medelskall ske efter auktion. F.n. betalas medlen i regel ul först efterfördelningssammanträdet, ibland mer än därefter. Frånkredilgivnings-synpunkt är det med hänsyn till de stora belopp som det kan blifråga om angeläget att utbetalning sker helst som fördelningssammanträdetäger rum. Om administrativa skäl anses utgöra hinder mot en sådan ordning, börenligt stadshypotekskassan reglerna om ränteberäkning ändras så att kronofogdemyndighetenskall göra medlen räntebärande fram till utbetalningsdagen. 1 förevarande avsnitt idepartementsförslaget behandlas slutskedet i utmälningsförfarandet, nämligenutbetalningen av influtna medel. I samband därmed föreslås också en bestämmelseför det fallet att beslut som ligger till grund för utbetalning ändras, l.ex.efter besvär över fördelning. Bestämmelsema är tillämpliga oavsett vad slagsegendom som utmätningen har avsett. Bestämmelsemauppställer villkor för utbetalning i olika fall. 1980/81:8 13 kap. 14 § 699 någotsärskilt villkor för utbetalning, får medlen naturligtvis betalas ut. Någonuttrycklig föreskrift härom är enligf min mening inte behövlig. När utbetalningsålunda får ske, skall, som RSV har framhållit, borgenären normalt inte behövavara verksam för att få lyfta honom fillkommande belopp. Om säkerhet krävs somvillkor för utbetalning, t.ex. när beslut om fördelning som har meddelats vidfördelningssammanträde inte har vunnit laga kraft, bör det emellertid bero påborgenären själv om förtida utbetalning skall ske. När det i andra fall somvillkor för utbetalning krävs att löpande skuldebrev, pantbrev eller annansäkerhet inges, bör kronofogdemyndigheten självmant infordra sådan handlingeller säkerhet. Inte heller i dessa hänseenden finns anledning att ta uppbestämmelser i balken. Vid behov kan föreskrifter i saken meddelas avregeringen. En remissinstans har framhållit angelägenheten avatt utbetalning efter försäljning på auktion sker helst somfördelningssammanträde äger rum och att, om utbetalningen dröjer, medlen görsräntebärande fram till utbetalningsdagen. Enligt departementsförslaget färemellertid utbetalning i princip inte ske innan fördelning som har sketl vid fördelningssammanträdehar vunnit laga kraft, såvida inte borgenären ställer säkerhet. 1 övrigt gälleralt redovisning skall ske (18 första stycket), om inleannat särskilt hinder mot utbetalning föreligger. Departementsförslaget utgårfrån att kronofogdemyndigheten skall göra influtna medel räntebärande, om inteutbetalning skall ske inom kortare lid. Någon uttrycklig bestämmelse härom hardock inte tagits upp i departementsförslaget ulan saken har ansetts böraregleras i tillämpningsföreskrifter. Enligt 2 8 i förevarande kapiteltillkommer ränta på belopp som innestår efter fördelningsdagen den som ärberättigad till beloppet. 148 I paragrafen anges de fall då utbetalning inte får ske utan alt borge- närenställer säkerhet för återbäring. Paragrafen motsvarar 14 kap. 16 8 beredningensförslag. UL innehåller i 137 och 155157 88bestämmelser om villkoren för utbetalning av medel som har influtit eflerutmätning, när medlen inte skall avsättas. I 137 8 2 mom. föreskrivs att innandom eller utslag, på grund varav utmätning har skett, har vunnit laga kraft,betalning inte får lyftas av borgenären annat än mot pant eller borgen.