prop · G403168 · 1980-12-31 00:00:00 — I promemorian redovisas förslag till en sådanlösning i form av en ny paragraf i ExL (2 kap 10 a §). Väljer man expropriation kommer expropriationen påmotsvarande sätt som köp att innebära områdesförvärv. ExpropriaUonen äromedelbart fastighetsbildande. De exproprierade områdena tas upp som fastigheteri jordregistret. En tredje möjlighet är att vattenområdena överförs till deav svenska staten ägda fastighetema Keskinsaari 2:1, Alainensaari 1:1, Kuusisaari1:1, Isosaari 1:1 och Koivusaari 1:1 genom fastighetsreglering. En fömtsättning för fastighetsreglering är att åtgärden ärförenlig med de allmänna villkoren för fastighetsbildning (3 kap FBL). Sammakrav gäller för övrigt vid sådan fastighetsbildning som behövs för den händelseman väljer lösningen med frivilliga köp. Prövningen enligt de mycket allmänt formulerade villkoreni 3 kap FBL skall ske med utgående från det speciella och legitima syfte som fasfighets-bildningenhar i detta fall. Villkoren i fråga synes inte komma att lägga hinder i vågenför fastighetsreglering. Motsvarande bedömning gäller vid fastighetsbildning förgenomförande av köp (enligt avsnitt 1). Fastighetsbildning för genomförande avköp kan ske antingen genom avstyckning eller genom fastighetsreglering (fömtsattatt det finns fastigheter till vilka vattenområdena kan överföras, vilketenligt det sagda är fallet här). Genomförs fastighetsbildningen som avstyckninggäller i övrigt inga kritiska villkor för fastighetsbildningen. Genomförsfastighetsbildningen som fastighetsreglering tillkommer de särskilda villkorsom gäller för fastighetsreglering. Dessa - som strax skall beröras - äremellertid dispositiva. De bereder därför inga problem vid fastighetsregleringsom genomförs på gmndval av köp (eller annan överenskommelse). Det som återstår att diskutera i fråga omfastighetsregleringsfallet är de särskilda villkor som gäller förfastighetsreglering (5 kap FBL). Dessa villkor reglerar förhållandet sakägarnaemellan. De kan därför sättas ur spel genom medgivanden från berörda sakägare(som berörts). Dessutom finns bland fastighetsregleringsvillkoren vissabestämmelser till skydd för tredje man (främst inteckningshavare) men dessabestämmelser förefaller knappast bli av praktisk betydelse vid de nudiskuterade fastighetsregleringarna. De bestämmelser som närmast kan bli kritiska är följande.Fastighetsreglering får ske under fömtsättning att lämpligarefastighetsindelning eller eljest mer ändamålsenlig markanvändning vinns samtatt fördelarna härav överväger de kostnader och olägenheter som regleringenmedför (5 kap 4 § 1 st, det s.k. båtnads villkoret). Fastighetsreglering sombegärts av sakägare får genomföras endast om den är nödvändig för att sökandentillhörig fasfighet skall förbättras (5 kap 5 § 1 st, förbättringsvillkoret). Det är tveksamt om man kommer att kunna anse att dessavillkor år uppfyllda i förevarande sammanhang. 1980/81:168 15 Undantagsviskan möjligen tänkas att också de särskilda restriktionerna mot minskning avfastighet (5 kap 8 §) lägger hinder i vägen mot fastighetsreglering. Detbehövs därför lagstiftning för att man med säkerhet skall kunna påräkna attfastighetsreglering kan användas som metod för överföring av vattenområden utanstöd av medgivande. Syftet kan uppnås genom en bestämmelse med följande innehålll(jfr i fråga om utformningen det fömt berörda förslaget fill ny expropriationsgmnd): Vidfastighetsreglering för att genomföra en sådan flyttning av somsker enligt en överenskommelse mellan och det angränsande landetgäller inte villkoren i 5 kap 4, 5 och 8 §§ fastighetsbildningslagen. I övrigt synesfastighetsreglering i det syfte som är aktuellt här inte påkalla någrasärskilda bestämmelser. Bl.a. synes frågan om ersättning utan olägenhet kunnalösas med tillämpning av de gällande bestämmelserna i . I de aktuellafallen torde dessa bestämmelser inte ge anledning att beräkna ersättningenefter andra gmnder än vid expropriationen. Fasfighetsregleringger med hänsyn till frågornas beskaffenhet och relativt begränsade omfång imateriellt avseende det mest praktiska förfarandet för det aktuella syftet.Man kan då klara av både överenskommelsefallen och tvångsfallen inom en enhefiigram. Detvidare överförandet av svenska statens äganderätt till rättssubjekt i Finlandkan ske på olika sätt: Omförsäljning sker före gränsregleringen sker försäljningen med tillämpning avsvensk lag. Del ligger emellertid närmare till hands att försäljningen skerefter gränsregleringen. I så fall sker försäljningen med tillämpning av finsklag. Ettväsentligl enklare förfarande än del berörda uppnås om en äganderättsövergångfrån den svenska staten kan ske automatiskt i och med gränsregleringen. Ensådan lösning fordrar dock lagstiftning. Enlagreglering med det nämnda syftet synes kunna göras myckel enkel. Vad sombehövs är en bestämmelse med följande huvudsakliga innehåll: Om riksgräns enligt enöverenskommelse mellan och angränsande land flyttas så att svenskastaten tillhörig fast egendom i efter gränsregleringen blir belägen idet angränsande landet upphör svenska statens rätt till egendomen. Detfår ankomma på det angränsande landel, dvs. i detta fall , atl reglerafrågan vilkel rättssubjekt som skall vara ägare till den här aktuella egendomenefter gränsregleringen. Denya lagregler som föreslagits i föregående dvs. en bestämmelse om fastighetsregleringoch en bestämmelse om avstående av svenska statens äganderätt synes lämpligenkunna tas upp i en särskild lag, som kan utformas så att den avser både grånsregleringmot och gränsreglering mol . 1980/81:168 16 Överföringenav de två övriga holmarna med kringliggande vattenområden från tillSverige Dehär aktuella holmarna Pappilansältinki och Huukilanlika med omgivandevattenområden kommer genom den tillämpade gränsflyttningen att bli belägna iSverige. Enligt finsk rätl tycks det redan nu vara så alt ochfinska medborgares rätt till dessa objekl upphör automatiskt i och medgränsregleringen. Några lagstiftningsåtgärder i motsvarande de fömtdiskuterade i behövs i så fall inte. Motdenna bakgmnd ligger det närmasl till hands att efter gränsregleringen lolkarättsläget på den svenska sidan på det sättet att holmarna hör till de svenskafastigheterna till vilka nyttjanderätten var knuten före gränsregleringen (Koivukylä6:26, 7:1 och 19:1). Någon konkurrerande räll lill holmama finns ju inle sedande evenluellt tänkbara finska anspråken fallit bort genomgränsregleringen. Någotbesvärligare blir frågan om vattenområdena vid holmama. Vattenområdena varkenägs eller nyttjas av svenskar före gränsregleringen. Om antagandet att allafinska anspråk automatiskt faller bort genom gränsändringen är riktigt synesdet emellertid finnas utrymme för en ganska fri tolkning av rättsläget på densvenska sidan efter gränsregleringen. Eventuellt kan man utforma enlagbestämmelse som klargör t.ex. alt svenska staten blir ägare i fall av häråsyftat slag eller atl äganderätten tillfaller dem som äger marken på holmamaeller dem som åger fastighetema vid stranden (Päkkilä skifteslag). I förstahand synes emellertid böra övervägas om man inte i slällel kan välja denenklare lösningen att tolka och redovisa rättsläget på sådant sätt att man fåren nalurlig och lämplig lösning. Vilken av de berörda lösningarna somdärvid är den bästa kan jag inte bedöma. 1980/81:168 17 , regeringsrådet , justitierådet . tillhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har regeringen på hemställan avstatsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om fastighetsreglering i samband med ändring avriksgränsen, 2. lag om ändring i expropriafionslagen (1972:719). Förslagen har införlagrådet föredragits av hovrättsassessom . Lagrådet lämnarförslagen utan erinran. 1980/81:168 18 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , ,, Söder, Krönmark, Burenslam , , , ,, , , , . Propositionom fastighetsreglering i samband med ändring av m.m. Föredragandenanmäler lagrådets yttrande' över förslag till 1. lagom fastighetsreglering i samband med ändring av , 2. lagom ändring i expropriationslagen (1972; 719). Föredraganden upplyser att lagrådet har lämnat lagförslagen utan erin ran och hemställer att regeringen föreslår Regeringenansluter sig fill föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 'Beslul om lagrådsremiss fatlat vid regeringssammanträde . Tryckeri, Stockhplm 19B1