prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — Figur 6 visar detta tydligt.Utvecklingen av export- resp. importkvoterna har gått mycket snabbare under1970-talet än . Verkstadsindustrins expansion under senare årtorde ha bidragit lill denna utveckling. En annandimension av svensk industris relationer till utlandet är utvecklingen inom demultinationella företagen. Framför allt gäller detta företag inom verkstadsindustrin.För att bibehålla och stärka sin marknadsställning i olika länder ärutlandsetableringar ofta nödvändiga. Av en utredning inom SIND (SIND 1980:4)Multinationella företag: FoU-verksamhet, tekniköverföring och företagstillväxtframgår att andelen sysselsatta inom maskin-, elektro- samttransportmedelsindustri i producerande svenskägda dotterföretag i utlandetutgjorde inte mindre än av antalet anställda i vid mitten av1970-talet. Andelen har ökat . Även om någon tillförlitliglöpande statistik inte föreligger är det således rimligt att anta att enmycket stor del av den tolala ullandsfaktureringen från svenskägda företag skerfrån dotterbolag i utlandet. Detta gäller framför allt inomverkstadsindustrin. Totalt sett torde därför den svenska industrins ställningpå världsmarknaden vara starkare än som återspeglas av den löpandeutrikeshandelsstatistiken. ställdes svensk industri införbetydande problem. Flera branscher och stora förelag hotades av utslagning.Många förklaringar har lämnats till orsakerna till dessa problem. De fiestabedömare är ense om atl ingen enskild faktor kan förklara problemen. Det tordesnarare vara en kombination av faktorer inom och utom landet som samverkat tillatt problemen fått elt snabbt genomslag och vuxit i omfattning. Allmänt kanhävdas att de långsiktiga problem som till en del hade gjort sig påminda redandessförinnan, plötsligt utlöstes till fullo genom den mycket dramaliskainternationella konjunkturavmatlningen som en följd av 1973-1974års oljekris. Genom den överbryggningspolitik som fördes i under dessaår fördröjdes och förvärrades de aktuella problemen för svensk del. Den konjunklurella problembilden förstahälft kännetecknas framför allt av de mycket kraftiga realaoljeprishöjningarna . Den med oljeprishöjningarna närasammanhängande mycket kraftiga tillbakagången för de inbördes beroendebranscherna fartyg-ståljärnmalm var en annan del av konjunkturproblemen. 1denna produktionskedja fanns emellertid betydande latenta strukturproblemför traditionellt stora producenter i industriländerna. Prop.1980/81:130 16 gande konkurrens från och vissa andra länder medstark industritillväxt utgjorde ett snabbt växande hot. Till konjunkturproblemen måste för svenskt vidkommandeäven hänföras de mycket kraftiga kostnadsökningarna under åren 1975 och 1976.Jämfört med våra viktigaste konkurrentländer försämrades det svenskakostnadsläget med . De akuta problemen som drabbade svensk industri i mittenav identifierades till en början som konjunklurella problem. Förstefter liera år och betydande utredningsinsatser klarnade bilden och delångsiktiga problemen lyftes i förgrunden. Olika aspekter på detta har lyftsfram i olika sammanhang. Jag vill framför allt framhålla tre dimensioner av delångsiktiga problemen: Problemen är enföljd av förändrade betingelser för marknadsekonomins funktions -systemproblem. Förändrade värderingar har i allt högre grad gjort sig påminda iländer med hög välfärd. Bl.a. har de ekonomiska incitamenten minskat. Enminskning av arbetskraftens rörlighet (antalet arbelsgivarbylen i procent avsysselsättningen) kan också noteras. Ytteriigare en systemförändring är attden offentliga sektorn har vuxit så kraftigt att den i mångavästländer numera har nått samma omfattning som de marknadsstyrda delarna avekonomin. En effekt av en stor skattefinansierad sektor - med högamarginalskatter - är försämrade ekonomiska incitament. En annan ärskattesystemets negativa effekt på företagens soliditet och den"inlåsningseffekt" skattesystemet kan skapa genom nedplöjning avvinstmedel i det egna företaget. Åter en annan aspekt på marknadsekonominsförändring gäller det allt snabbare utvecklingstempot och den relativt settökade risknivån i förhållande till den förväntade avkastningen på nyainvesteringsprojekt som industrin ställs inför. Problemen är enföljd av den internationella obalansen i den ekonomiska utvecklingen -omvärldsproblem. Det gäller exempelvis en allt skarpare gränslinje mellan någrafå länder med bytesbalansöverskott och den allt större andelen länder medbetydande underskott och de valutapolitiska, handelspolitiska m.m.komplikationer detta medfört. Traditionella handelspartners har således i storutsträckning hamnat i en likartad situation med lågt kapacitetsutnyttjande,bytesbalansunderskott och en strävan alt skapa en exportledd återhämtning idirekt konkurrens med varandra. I samband härmed skall också noteras de rösterför protektionism som på olika håll höjs och som bryter mot strävan att värnaom en fri internationell handel. Problemen är enföljd av att de delar av svensk industri som behöver omstruktureras är störreän tidigare -strukturproblemen. Det högasvenska kostnadsläget har redan nämnts. De långsiktigt fallandesjötransportkostnaderna har minskat fördelarna av att ligga nära marknadernavilket har varit till nackdel för den svenska Prop.1980/81:130 17 Inom vissa branscher - bl.a. varv, handelsstål, vissa delar avskogsindustrin har några industriellt mer utvecklade låglöneländer (NewlyIndustrialized Countries-NIC-länder) gjort inbrytningar. Låga löner kombineratmed avancerad produktionsteknik och goda marknadskanaler har gjort vissproduktion i dessa länder mycket konkurrenskraftig. Enligtmin bedömning kan orsaken ekonomiska besvärligheter sökas isamtliga dessa tre huvudproblem. En grundorsak till att nedgången i ekonominunder slutet av för del blev särskilt djup och utdragen itiden beror på att komparativa fördelar gradvishar minskat just på de områden där svensk industri varit hårdast specialiserad.Det gäller bl.a. stålet och malmen. Även inom skogsindustrin harkonkurrensfördelarna minskat i takt med att den ekonomiskt utnyttjningsbararåvarubasen har kommit att ulgöra en restriktion. Detfinns ett starkt behov av att anpassa det svenska näringslivet till förändradeinternationella konkurrensförhållanden. Strukturomvandlingsproblemen har sinrot i bristande förmåga till omställning mot lönsam produktion under tidigaredecennier.En väsentlig skillnad mot tidigare decennier är därvid att det nu ärhöglönebranscher som utsätts för krav på nedskärningar. Det torde vara svårareatt hantera denna omstrukturering än när det gäller hotade låglönebranscher. har i sin rapport välja 80-tal understrukit detta genomatt visa alt det föreligger en obalans mellan resursfördelning resp.resultatfördelning mellan olika industrisektorer. Den råvambaserade industrinsanvändning av produktionsresurserna har varit oförändrad sedan börjanav . Således har sektorns andel av industrisysselsättningen varitkonstant sedan 1950-talels början. Med undantag för en viss uppgång omkring är1960 gäller detsamma även för investeringarna. Däremothar den råvambaserade sektorns andel av industrins resultat i form avförädlingsvärde och bruttoöverskott kraftigt minskat. Minskat bidrag tillresultatet med andel av resursförbrukningen indikerar strukturellaproblem . A andra sidan kan framhållas att investeringarna harhaft karaktären av rationaliseringsinvesteringar som bidrar till enproduktivitetshöjning inom basnäringarna. Sannolikt kommer dessa investeringarendast i vissa fall att uppfylla normala lönsamhetskrav. Kravenpå omställning inom svensk industri synes ha ökat längt snabbare än vårförmåga atl genomföra förändringar. SIND menar i sin höstrapport (SIND1980: 12) Industriutvecklingen i att - om 1970-taletsutvecklingstendenser fär fortsätta att verka - kommer bristen påstrukturell anpassning under slutet av perioden att vara mycket påtaglig.Svensk industri kommer under dessa omständigheter att vara synnerligen dåliglrustad att möta andra . 2 1980/81. 1980/81:130 18 3 Svensk industri inför 1980-talet problem och möjligheter Densvenska ekonomin uppvisar f.n. betydande balansproblem. Som framgått bl.a. av1980 års långtidsutredning (SOU 1980:52) och SIND:s höstrapport (SIND1980: 12) torde balansproblemen endast kunna avhjälpas på lång sikt.Tillverkningsindustrin kommer att spela en viktig roll i strävandena attåterställa balansen i ekonomin. Jag delar denna uppfattning. Den allmännaekonomiska politiken spelar i detta sammanhang en avgörande roll.Industripolitiken får dock en viktig kompletterande betydelse. De övergripandeindustripolitiska målen bör därvid vara alt öka produktionen av industrivaror och tjänsterför att genom ökad export och minskad import bidra till den externa balansen, att öka effektiviteten i industrin för attdärigenom lämna största möjliga resursutrymme ät andra samhällssektorer, att utveckla industrin så att den kan bidra lill enregional balans och utnyttja undersysselsatta resurser, att medverka till att strukturomvandlingen sker isocialt acceptabla former. Grundförutsättningenför att nå dessa mål är goda. har ett stort anlal vitalaindustriföretag med betydande tillväxtpotentialer. En omstrukturering avindustrin mot lönsammare branscher är långsiktigt av godo. En alltför snabbstrukturomvandling innebär dock en mängd påfrestningar. Denproblembild som jag har tecknat av svensk industri inför 1980-taletkan kort sammanfattas enligt följande: behoven av omstrukturering är större än undertidigare decennier. problemen vid omstrukturering av höglönebranscherär speciellt stora. omstrukturering tar tid. Neddragningen kanvisserligen ske snabbt men det finns en mängd faktorer som hindrar en mycketsnabb expansion, de regionala konsekvenserna av den fortsattastrukturomvandlingen kan vålla speciella problem, omvärldsproblemen kvarstår (exempelvis ökarefterfrågan inom OECD-området endast långsamt), syslemproblem finns (bl.a. i form av otillräckliglönsamhet, höga kostnader för riskkapitalförsörjning och låg soliditet). Vadjag här sagt understryker betydelsen av att strukturomvandlingen underlättas.Det är därvid viktigt att anlägga ett långsiktigt perspektiv. Deregionala problemen inför 1980-talet kan komma att visa sig specielltbesvärliga. De branscher inom vilka expansiva produktområden kan förväntas ärinte jämnt fördelade över landet utan i stor utsträckning lokaliserade tillstorstadsregionerna. Sysselsättningsgraden i dessa regioner är allmänt sett högmedan arbetskraft finns tillgänglig i andra delar av landet. Industrinsexpansion i samverkan med en fortsatt tillväxt inom tjänstesek- 1980/81:130 19 torn kan därför medföra att de regionala obalansernaförvärras. En eventuellt ökad inflyttning av arbetskraft lillstorstadsregionerna kan kräva betydande samhällsinvesteringar medaninfrastrukturen i utfiyttningsregio-nerna skulle lämnas underutnyttjad. Jagavser att återkomma till de regionala frågeställningarna i en särskildproposition under /82. Jag vill understryka att mångapositiva drag kan noteras för svenskt näringsliv. - en växande ochlönsam verkstadsindustri, - en snabbtväxande kemisk industri inom områden för icke-baskemika-lier, - en storindustritjänslesektor med betydande internationell konkurrenskraft. Andrastarka sidor vad avser svensk industris möjligheter att hävda sig under1980-talet är - internationelltväletablerade företag, - företagartraditionoch välutvecklade underieverantörssystem, - välutbildadarbetskraft, samt - väl utveckladesamarbetsformer mellan företag och fackliga organisationer. 3.2 Det medellånga perspektivet långtidsutredning (LU 80) återges alternativascenarier för svensk industris utveckling. Den väg mot balans i ekonomin i LU80:s huvudalternativ innebären produktionstillväxt inom industrin med 5,1 %per år . Denna tillväxttakt mäste betraktas som hög.Man får gå tillbaka till 1960-talet för att finna motsvarande värden. Eftersomflera branscher kan beräknas stagnera eller minska är expansionskraven myckethögt ställda på andra branscher. Verkstadsindustrin (exkl. varv) och denkemiska industrin beräknas öka produktionen med 7.6 resp. ochexporten med 7,5 resp. 9,. LU 80:s huvudalternativ är en optimistisk kalkyl översvensk industris tillväxt första hälft. Möjligheterna attändra industristrukturen och företagens produktionsinriktning är på dennarelativt korta sikt begränsade. Avsättningsmöjligheterna för traditionellaprodukter är avgörande för expansionstakten. Denna avsättning är i sin tur iförsta hand beroende av den ekonomiska tillväxten i och våra storaexportländer samt de priser som svenska exportörer har i förhållande till sinautländska konkurrenter. Den relativa pris- och kostnadsutvecklingen i Sverigekan enligt min bedömning inte följa 1970-talets utvecklingslinjer om enindustriexpansion på medellång sikt skall vara möjlig. Viktigt är vidare att företagen kan friktionsfritt öka sinproduktionsvolym i takt med att avsättningsmöjligheterna ökar. I deltamedellånga perspektiv blir utnyttjandet av befintlig produktionskapacitet enavgörande 1980/81:130 20 fråga.Eftersom kapacitetsutnyttjandet legat högt för flertaletbranscher utom vissa krisbranscher är kapaciletsutrymmet dock begränsat. Föratt nå upp till tillväxttalen i LU 80:s huvudalternativ kommerpersonalutvidgningar och kapitalutökande investeringaratt fordras. Iett medellångt perspektiv finns normall betydande möjligheter tillrationalisering av produktionen. Utnyttjandet av ny produktions- och organisationsteknikkan nedbringa kostnader och pris samt underlätta volymökningar. Enförutsättning för volymökningen är att industrins tillgång till olikaproduktionsresurser säkras. Tillgäng pä arbetskraft, energi och råvaror är avstor betydelse. SIND kommenterar bl.a. arbetskraftstillgången. Specielltframhåller verket atl bristen på yrkesarbetare kan försvåra nödvändigomstrukturering av industrin. Likaviktigt som att tillförsäkra företagen Ullgång till arbetskraft och råvaror äratt företagen finner marknader för sina produkter. 1 ett flerårsperspektiv kanavsättningsmöjligheterna förskjutas mellan olika marknadsområden. Allmäntgäller att det är förenat med betydligt större svårigheter atl erövraytterligare marknadsandelar i en efterfrågeexpansion. Svensk industri är, somjag har understrukit, starkt exportinriktad. En mycket stor del av svensk industriproduktion avsätts inomOECD-området. Dessa marknader väntas uppvisa endast en svag tillväxt underperioden 1980- 1985. Föratt klara en hög tillväxttakt ställs krav på svensk industri att den såväl ökarnuvarande marknadsandelar som förmår bryta in på nya marknader. Att finna nyamarknader kan bl.a. innebära en ökad export till slalshandels- och u-länder.Della gäller främsl de delar av induslrin som redan är stora exportörerpå i-landsmarknaden. För den hemmamark-nadsorienterade delen av industrin ochdå framför allt för den stora gruppen underleverantörer bör en ökad exporttill andra geografiskt näraliggande industriländer vara möjlig, inte minst enökad expori lill övriga nordiska länder, Likasä bör goda utsikter finnas attden expansiva utvecklingen vad avser tjänsteexporten kan fortsätta. Attpå medellång sikt få till ständ den utveckling inom industrin som är önskvärdkräver alt en rad komplexa orsak/verkansam.band utvecklas i positiv riktning.Speciellt villjag understryka de problem som uppkommer i en ekonomi om enrelativt stor del av industriproduktionen ligger i branscher som på grund av t.ex. råvarubrist inte kan växa. där kapacitetsutnyttjandet är högt eller därkonkurrensförutsättningarna har kraftigt försämrats. Kraven på tillväxt blir dåonormalt stor i de andra sektorerna. Enförutsättning för en industriell expansion är att den svenska kostnadsutvecklingenär långsammare än omvärldens. Ett sänkt relativt kostnadsläge kan ge olikaeffekter: -viss i utgångsläget (och på lång sikt) olönsam produktion kommer upp på dennivå där priset överstiger driftskostnaderna varvid denna produktion kanfortsätta ännu . 1980/81:130 21 - ökad avsättning och produktion genom sänkt pris ochutnyttjande av ledig kapacitet, - högre lönsamhet med möjlighet tillkapacitetsutvidgning. Ettlägre kostnadsläge ger också värdefulla indirekta effekter såsom sänkta räntor,högre incitament för risktagande och ökad investeringsbenägenhet. krav på att löneutvecklingen hålls nere. Arbelsmarknadens parter harhärvid ett avgörande inflytande. Det torde finnas en enighet i princip förtanken att lönekostnaderna i måste hållas på en sådan nivå att vi kanbehälla konkurrenspositionen på de produktområden där svensk industri bedömsvara långsiktigt konkurrenskraftig och att relationerna mellan lön ochbruttovinst kan återtoras till den nivå som rådde . Expansionen i den växandedelen av svensk industri sätter en gräns för hur snabbt deicke-konkurrenskraftiga delarna av vårt näringsliv kan krympas. Alltför snabbneddragning med åtföljande outnyttjade produktionsresurser kan vara ensamhällsekonomiskt oförmånlig lösning. Industristödsutredningenhar i sina analyser över det ickepermanenta industristödets samhällsekonomiskaeffekter diskuterat strukturomvandlingstakten inom industrin. a. har SINDgenomfört beräkningar avseende effekterna av en omfördelning av industristödetfrån varv, järn- och stålverk, gruvindustri samt skogsindustri tillverkstadsindustrin. De slutsatser som kan dras av industristödsutredningensanalyser indikerar att en snabbare omstrukturering av industrin skulle ha varitönskvärd utifrån ekonomiska utgångspunkter. Iett längre perspektiv (bortom ) blir strukturella förskjutningar ochutveckling av nya produkter av större betydelse. Utveckling av ny teknik ochnya produkter samt etablerandet av nya företag är en process som kräver långlid innan den ger mätbar effekt. Ju längre tidsperspektiv desto störrebetydelse får dessa faktorer. Vissa fördelar som ettland har för viss typ av produktion är naturligt givna -såsommineralförekomster - medan andra fördelar är en följd av den historiskaekonomiska utvecklingen. Japansk stålindustri tillhör världens mestmoderna trots avsaknad av malm, kol, kapital och historiskt teknologisktförsprång. Oljeländerna satsar på en industrialisering i fler branscher än denpetrokemiska osv. Ett lands komparativa fördelar är därför enligt min meningendasi i viss utsträckning givna utifrån naturliga fömtsättningar eller utifrånden rådande situationen på världsmarknaden; i väsentlig utsträckning ärkomparativa fördelar något som kan påverkas och skapas. Synenpå förekomsten av komparativa fördelar har starkt modifierats 1980/81:130 22 Flera orsaker kan nämnas till detta.Kapitalets internationella lättrörlighet - bl.a. inom ramen förmultinationella företag - bidrar till att även länder med egen kapitalknapphetkan ha komparativa fördelar vid kapitalintensiv produktion. Kapital har varitlätt att attrahera till exportinriktade projekt speciellt om dessa har variträvaruexploaterande eller råvaruförädlande och därigenom kunnat bidra tilli-ländernas råvaruförsörjning. På liknande sätt har i vissa fall nyfärdigutvecklad produktionsteknik kunnat överföras till länder som har småmöjligheter till egen teknikutveckling. Även i dessa fall har multinationellaföretag ofta spelat en central roll i framgångsrika projekt. De faktorer sominle på samma sätt är lättrörliga är tillgången på billig arbetskraft,tillgången till yrkeskunnig arbetskraft och tillgången till bred tekniskkompetens. Råvarutillgångar ingår naturligtvis också i bilden över faktorer sominte är "lättröriiga". När det gäller arbetsfördelningen mellan industri- ochutvecklingsländer ger de faktorer som har nämnts en rimlig förklaring tillnuläget och grund för en grov framtidsprognos. Den produktion som u-ländernamed framgång inriktat sig på har i första hand varit arbetsinlensiv verksamhetav den lyp som finns inom lekoindustrin och metallmanufaktur. Vidare har råvarorkunnat exploateras och vidareförädlas när specifika förutsättningar för dettafunnits. 1 takt med att industrierfarenheten breddas och yrkesutbildningen ökarhar förutsättningar skapats för produktion av mera avanceradeverkstadsprodukter, fartyg, bilar och viss kapitalintensiv processindustri typhandelsstål, oljeraffinering etc. har tillverkningen av mer avancerade produkterendasi en blygsam omfattning i . Av den totala världshandeln med bearbetade produkter äru-ländernas andel bara . var motsvarande andel knappl . AvOECD-ländernas totala import (exkl. olja) kom från . År1970 var motsvarande andel . Enligt min mening kommer medundantag för vissa länder och produktionsområden, att endast i begränsadutsträckning utgöra ett hot mot svensk industri. Tvärtom är möjligheterna tillett positivt ekonomiskt utbyte för bägge parter av en ökad i-land/u-landshandelmycket stort. behov av sådana varor där i-länderna harkomparativa fördelar (exempelvis maskiner och annan utrustning för utbyggnad avindustri, energiförsörjning och övrig infrastruktur) växer snabbt. Samtidigtväxer de områden, där har komparativa fördelar, också snabbt genomden allmänna konsumtionstillväxten i världen, men framför allt genom att mångaav de mera utvecklade nu har goda förutsättningar att producerasädana varor som var förbehållna i-länder. Jag bedömer därför att detföreligger goda förutsättningar för snabbt ökad i-lands/u-landshandel. När det gäller konkurrensen med företag i andra länderinorn induslri-landskretsen ger den tidigare analysen av komparativa fördelarliten eller 1980/81:130 23 Jämför man industriländer på ungefärsamma utvecklingsnivå finner man att skillnaderna mellanproduktionsförutsättningar ofta är mycket små. I-länderna har vidare en sedanmånga år uppbyggd industriell struktur. Den baserar sig ofta på tidigareråvarusituation. på gamla handelsmönster och på etablerade marknader. I dettafall kan man snarare tala om konkurrensfördelar än om komparativa fördelar. Dekonkurrensfördelar som förekommer har sin grund i helt andra faktorer än desom tidigare nämnts. - Den som redan producerar en vara har ofta ettbetydande försprång. Erfaren arbetskraft, produktionsteknisk kunskap och utbyggd distribu tions- och marknadsföringsorganisation kan spela en mycket stor roll. Förekomsten av stordriftsfördelar förstärker delta. Ett sådant försprång omfattar också produktionstekniskt och marknadsmässigt näraliggande varor. Vär egen industriella utveckling belyser detta förhållande utom ordentligt väl. Nästan alla våra stora exportprodukter har lång förhisto ria där tillverkning av samma eller näraliggande produkter förekommit . Förekomsten av väl fungerandeunderleverantörssystem, ett stor antal mindre och medelstora företag och en hög nyetableringstakt innebär ett dynamiskt inslag i strukturen och förbättrar möjligheterna att snabbt ta upp nya produkter, utnyttja ny teknik och bygga upp nya produktions system. - En stor hemmamarknad kan ge betydande fördelar.Den relativt stora tillverkningen av t.ex. gruvutrustning, maskiner för skogsbruk och skogsindustri, vattenkraft och kraftöverföring samt teleutrustning i vårt land skall ses mot denna bakgrund av en lidig och kraftig utbyggnad av vissa sektorer inom landet. I nästan samtliga fall har dessutom lett till att de svenska företagen på dessa områden lyckats bygga upp en stor exportmarknad för sina produkter. Vissa statliga utvecklingssatsningar kan ha storbetydelse. Kärnkraft, försvar, tele och flyg samt rymdindustrins utveckling i olika länder är exempel på detta. Hittillshar i-ländernas industriexpansion, sett i ell makroperspektiv, följt ettrelativt lugnt mönster. De länder som redan har produktion inom vissavaruområden expanderar ungefär i takt med efterfrågan så att marknadsandelenbehålls. Stora snabba förändringar i expansiv riktning förekommer mera sällan.När strukturproblem uppkommer har dessa i stort sett drabbat samtliga i-ländersamtidigt. imikronivå är bilden inte alls lika lugn och harmonisk. Kampen om marknadsandelarkan vara hård. Förändringarna kan vara både stora och snabba.