prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag anser emellertid det värdefullt att inventeringen också omfattartillgången på bärgningsresurser i hela . Jag kommer därför iannat sammanhang att föreslå regeringen att fär i uppdrag attgenomföra en sådan undersökning och därvid också bedöma behovet av åtgärderför all trygga tillgången på lämplig bärgningskapacitet. Den bedömningen böräven innefatta Prop.1980/81:119 Bilaga 2 33 nens och behov av bärgningsresurser.Sjöfartsverket bör i sammanhanget undersöka möjligheterna att utnyttjastatsisbrytarna för bärgningsverksamhet. Jag har i det föregäende föreslagit en lag om ändring ilagen (1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik,iransporler och kommunikationer. Lagen är förfatlningslekniskt så okompliceradoch även i övrigt av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande saknar betydelse. Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagall regeringen dels föreslår att 1. anta inomkommunikationsdepartementet upprättat förslag till lag om ändring i lagen(1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter ochkommunikationer, 2. utöver vad somföreslås i prop. 1980/81:100 bil. 9 till Farledsverksamhet, exkl. isbrytningför /82 anvisa , 3. utöver vad somföreslås i prop. 1980/81:100 bil. 9 till Sjöfartsmateriel m. m. för budgetåret1981/82 anvisa , 4. bereder tillfälle att ta del av vadjag i övrigt anfört om miijösäkrare sjötransporter. 1980/81:119 Bilaga 2 34 Utdragav protokoll vid regeringssammanträde .... 1 1 Inledning ........................................................ ... 1 2 Internalionellt samarbete .................................. 3 3 Ålgärder för ökad sjösäkerhet .......................... ... 6 3.1 Allmänt .................................................... ... 6 3.2 Farledsåtgärder ......................................... ... 8 3.3 Trafikinformation och trafikföreskrifter ............ .. 10 3.4 Lotsning .................................................. .. 13 3.5 Miljösäkra kusttankfarlyg ............................. 16 3.6 Arbetsmiljön ombord ................................... 22 4 Förebyggande åtgärdermot avsiktliga utsläpp .... .. 23 4.1 Straffavgifter för att förhindra avsiktligaoljeutsläpp 23 4.2 Mottagning av oljeavfall m. m. från fartyg ..... .. 25 4.3 Partikelmärkning av oljeresler .......................... 27 5 Särskilda frågor ............................................... 27 5.1 Miljösäkra sjötransporter lill Stockholms-ochMälarregionen 27 5.2 Stora tankfartyg i ......................... .. 30 5.3 Transporter av vissa kemikalier ..................... 31 5.4 Bärgningsresurser i ....................... 32 6 Hemställan .................................................... 33 Bilagorsom ingår i separat bilagedel Bilaga2.1 Sammanfattning av remissyttranden över sjöfartsverkels förslag den 13augusti 1979 angående skyldighet för fartyg att anlita lots inom svenskt inrevatten utanför kusten Bilaga2.2 Förslag fill lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddelaföreskrifter om trafik, transporter Bilaaa,-» 1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 1 Anmälantill proposition om miijösäkrare sjötransporter såvitt avser kommundepartementetsverksamhetsområde Enligtbrandlagen (1974:80, ändrad senast 1979:404) svarar varje kommun förräddningstjänsten i kommunen. definieras enligt lagen som enverksamhet som syftar till att vid brand, oljeutflöde, ras, översvämning ellerannat nödläge avvärja eller begränsa skada på människor eller egendom eller imiljön. Kommunerna är emellertid inte ansvariga för bekämpning till havs elleri kustvattnen, och av olja eller annat som är skadligt. Dennauppgift ankommer på kustbevakning. Ansvaretför räddningstjänstingripanden mot miljöskadliga utsläpp som har skett tillsjöss är således fördelat mellan kommunerna och kustbevakning.Ansvarsgränsen är i princip anknuten till strandlinjen. undantag härifrånär hamnområde enligt brandordning, för vilket område kommunen haransvaret. Räddningsinsatserna pålandsidan handhas av kommunens brandförsvar och leds av dess brandchef. Vidnödlägen som kräver så omfattande rädd-ningsåtgärder att ett särskiltledningsorgan behövs för samordning av räddningstjänsten eller för samordningav räddningstjänsten med annan verksamhet, skall emellertidenligl 12 § brandlagen överta ledningen och förordna särskild befälhavare förräddningstjänsten på olycksplatsen. Räddningsinsatserna bestrids i regel medkommunala medel. När det gäller bekämpning av olja som har fiutil i land frånhavet är emellertid kommunerna enligt 21 § första stycket brandlagenberättigade till ersällning av statsmedel för sina kostnader. Kommunernaskostnader p. g. a. utflöde av andra skadliga ämnen än olja kan också ersättas iviss utsträckning. 7 1980/81. Prop.1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 2 insatser till sjöss mot olja eller andraskadliga ämnen handhas i regel av regionala ledningsorganinom en av fyra regioner. Det cenirala ledningsansvaret åvilarkusibevak-ningsledningen i generaltullslyrelsen. har enfortlöpande utbyggnad av beredskapsorganisation ägt rum. Tullverketdisponerar, förutom de resurser som utnyttjas för verkels övriga uppgifter,ett antal miljöskyddsfartyg och särskild utrustning för bekämpning av utflödeav olja och kemikalier. Jag har nuberört organisationen av räddningstjänsten i fråga om miljöskadliga utsläpptill sjöss. Räddningsingripanden mot sådana ulsläpp brukar kallas bekämpning.Frän denna verksamhel är att skilja den uppstädning av stränderna som oftaföljer efter ell mera omfattande utsläpp. Denna återslällningsverksamhet brukarbenämnas sanering och är inle räddningstjänst i brandlagens mening. Den är inteheller i övrigt särskilt författningsreglerad. Enligt en bestämmelse ibrandlagen (21 S första stycket) har emellertid kommunerna rätt att fåersättning av statsmedel för sanering efter utflöde av olja lill sjöss. Deoljepåslag på våra kuster som har förekommit har aktualiseratfrågan om utformningen av den svenska beredskapen mol miljöskadliga utsläpptill sjöss. Medel och metoder för ingripanden mot ulsläpp har ifrågasattsliksom organisationen av verksamheten. Som grund för slällningstagande lill denframtida inriktningen av vär beredskap mot miljöskadliga ulsläpp har regeringendärför låtit företa en omfattande översyn av hela verksamheten. 1.2 Översyn av beredskapen moit olje- och kemikalieutsläpptill sjöss bemyndigade regeringen chefen förkommundepartementel att tillkalla en kommitté (Kn 1977:03) för atl undersöka ivad män oljeutvinning i större skala i och erfarenheterna frånoljeutflödet 1977 vid borrplattformen"Bravo" pä Ekofiskfältet borde föranleda ändring av de riktlinjersom gällde för den svenska beredskapen för bekämpning av miljöfarliga ulsläpptill havs samt i kustvattnen, och . Kommittén', som antog namnet1977 års olje skyddskommitté, fick vidare i uppdrag atl utvärderaerfarenheterna av bekämpningen av och saneringen efter de oljeutsläpp somdrabbade 1978 och under våren1979. Kommittén skulle föreslå de åtgärder som utvärderingen kunde föranleda.Oljeskyddskommittén avgav betänkandet (Ds Kn 1979: 13)Beredskap mot ' Dåvarande landshövdingen (t.o.m. den 26oktober 1978) ordförande, riksdagsledamöterna . och samt direktören (ordförande fr. o. m. ). Prop.1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 3 oljeutsläpp till sjöss. Belänkandet bör fogas lillprotokollet i detta ärende som bilaga 3.1. belänkande har remissbehandlats. Enförteckning över remissinstanserna och en sammanställning av deras yttrandenbör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 3.2. (H 1977: 05) har haft tilluppgift att överväga lämpliga former för samordning och ledning i fred avövervakningen och räddningstjänsten till sjöss. Kommittén avgav i januari 1980belänkandet (Ds H 1980: I) Samordningav övervakningen och räddningstjänsten till sjöss. Betänkandet harremissbehandlats och bereds inom . Chefen förjordbruksdepartementet har i sitt anförande behandlat det avkommittén (Jo 1978:05) för miljörisker vid sjötransporter (MIST) avgivnabetänkandel (SOU 1979:43) - program för miljösäkra sjötransporter(bilaga 1.1) och redovisat remissinstansernas yttranden över betänkandet(bilaga 1.2). Av kommitténs förslag berör flera bekämpningen av och saneringenefter olje- och kemikalieulsläpp till sjöss. På en del punkter behövdeförslagen belysas mera än som hade varit möjligt inom ramen för kommitténsarbete. Kommittén föreslog alt komplettering skulle ske bl. a. genomutredningar av myndigheter. Regeringen föranstaltade därför om fördjupadeutredningar på dessa punkter. Regeringen uppdrog sålunda i ett beslut den 9 augusti 1979åt länsstyrelserna i . , länoch att upprätta ett särskilt handlingsprogram för miljösäkrasjötransporter på och i . Arbetet skulle utföras i samråd medsjöfartsverket, . Trollhätte kanalverk, seglalionsslyrelsesamt andra berörda myndigheter och organisationer. Länsstyrelserna har i juni1980 redovisat sitt förslag i promemorian (Ds Kn 1981: I) VÄN TUR - handlingsprogram för miljösäkrasjötransporter på och Göla älv. I elt beslul uppdrog regeringen ätstatens brandnämnd alt utarbeta ett program för alt bygga upp regionala förrådav bekämpnings- och saneringsmateriel. Arbetet skulle bedrivas i samråd medmarinen, , , , berördalänsstyrelser och . redovisade den 22januari 1980 elt sådant program för regeringen. Del har remissbehandlats.Programmet samt en förteckning över remissinstanserna och en sammanställningav deras yttranden bör fogas till protokollet i detta ärende som bUagor 3.3 och3.4. Regeringen uppdrog vidare genom beslutet den 16 augusti1979 åt brandnämnden att gå igenom och sammanställa länsstyrelsernas nuvarandeberedskapsplaner för insatser med anledning av olje- och kemikalieulsläpp tillsjöss samt atl redovisa de ålgärder som nämnden ansåg påkallade med anledningav genomgången. Arbetet skulle bedrivas i samråd med länssty- Prop.1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 4 redovisadeuppdraget i en skrivelse . Den bör fogas fill protokollet idetta ärende som bilaga 3.5. skrivelse till regeringen har remissbehandlats.En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av derasyttranden bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 3.6. 1 ettannat beslut uppdrog regeringen åt länsstyrelserna utmedkusten och vid och att som en del av den planläggning somankommer på länsstyrelserna enligl 24 § brandstadgan (1962:91, ändrad senast1977:925) sammanställa miljöhandböcker som grund för länsstyrelsernasingripanden mot olje- och kemikalieutsläpp. Arbetet pågår fortfarande. Det bedrivsi samråd med , och . På förslagav MIST gav regeringen styrelsen för teknisk utveckling(STU) i uppdrag att tillsätta en programkommitté för utarbetande av ettforsknings- och utvecklingsprogram för system, metoder och teknik för olje-och kemikaliebekämpning. har slutfört sitt uppdrag. STUdisponerar för innevarande budgetår 3 milj. kr. för insatsområdetoljebekämpning/sanering. Totalkostnaden för programmets genomförande, somberäknas ta , uppgår till omkring 30 milj. kr. Ensärskild utredare (1979:5) tillkallades med uppdrag attutreda frågan om bemanningen längs våra kuster. Utredaren', som antog namnetUtredningen om tiUsyn av kusterna (TAK), har avgeltbetänkandet (Ds Kn 1980: 2) Personal för tillsyn av kust och skärgård.Betänkandets sammanfattning bör fogas till protokollet i detla ärende sombilaga 3.7. TAK:s betänkande har remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna och en sammanställning av deras yttranden bör fogas tillprotokollet i detta ärende som bilaga 3.8. Tillregeringen har kommit in skrivelser från läns brandbe-fälsförening.Centerns landstingsgrupp i . ,landstingskommun och skärgärdsrådel vid iStockholms län med synpunkter på utformningen av beredskapen mot miljöskadligautsläpp till sjöss. Vissa frågor av betydelse för beredskapen mot miljöskadligautsläpp till sjöss är fortfarande under utredning. Jag har redan nämnt delarbele som pågår med alt sammanställa miljöhandböcker som grund förlänsstyrelsernas ingripanden mot olje- och kemikalieutsläpp samt den forskningoch utveckling på området som pågår i STU:s regi. 1 enlighet med riksdagenshemställan utreder vidare räddningstjänstkommitlén (Kn 1979:01) förutsättningslöstfrägan om huvudmannaskapet för den framtida räddnings- Prop.1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 5 Kommittén har avlämnatdeibetänkandet (Ds Kn 1980: 1) Undersökning av allvarliga olyckshändelser.Kommitténs fortsatta arbete syftar till att göra samhällets räddningstjänstmera effektiv och att ompröva nuvarande verksamheter. Enligt sina direktiv (Dir1979:57) skall kommittén uppmärksamma frågan om behovet av samordning av räddningsarbetesom berör stora geografiska områden. Det gäller både det fallet alt en händelseföranleder räddningsinsatser såväl till lands som till sjöss och det fallet attsådana insatser måste vidtas i t. ex. flera län. Ansvaret för bekämpning av olje- och kemikalieutsläpp tillhavs eller i kuslvatlnen, och ligger påtullverkels kustbevakning. Kommunerna ansvarar i övrigt för bekämpning avolje- och kemikalieutsläpp. Det innebär bl.a. att kommunerna är ansvariga förbekämpningen i hamnar och på stränder. Vidare utför kommunerna erforderligsanering på stränderna efter oljeutsläpp. Uppbyggnadenav den svenska beredskapen för bekämpning till sjöss av miljöfarliga utsläpphar sketl successivt . F. n. genomförs en kraftig förstärkning avresurserna. Sammanlagt byggs sex särskilda miljöskyddsfarlyg. Således harnyligen två fartyg levererats och ytterligare fyra miljöskyddsfartyg är underbyggnad. Vidare tillförs kustbevakning två utsjöbevakningsfartygsom är byggda så att de också kan användas för ledning avoljebekämpningsoperationer till havs. För /81 har dessutomanslaget Beredskap för oljebekämpning till havs m. m. ökat från 9,2 milj. kr.till 12,2 milj. kr. De sloraulsläpp av olja som inträffade under åren 1977- 1979 aktualiserade frågan omen översyn av den svenska beredskapen för bekämpning av miljöfarliga ulsläpp,som har sketl tid sjöss. Det var oljeutflödet vid borrplattformen"Bravo" på Ekofiskfältet i samt de oljeutsläpp som drabbadeBohusläns kust och somställde beredskapsfrågorna i blickpunkten. Den svenska beredskapsorganisationenhar varit i kraft . har utvecklingen päoljebekämpningens omräde gått framåt mycket snabbi. Erfarenheter har ocksåvunnits från de stora oljebe-kämpningsoperationerna. Motbakgrund härav föranstaltade regeringen om en översyn av hela verksamheten.Översynsarbelel har bedrivits inom olika delar av det omfattande område somberör beredskapen för ulsläpp till sjöss. oljeskyddskommitté har haftsom huvuduppgift atl behandla frågan om riktlinjerna för beredskapen men ocksäalt utvärdera erfarenheterna från de stora oljeutsläppen.Sjöövervakningskommittén har övervägt lämpliga former för samordning ochledning i fred av övervakningen och räddnings- Prop.1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 6 tjänsten till sjöss. vidsjötransporter, MIST, har lagt fram ett förslag lill program för miljösäkrasjötransporter vari flera punkter berör beredskapen. Elt särskilt program förVänern och har utarbetats av de berörda länsstyrelserna. har utarbetat elt program för all bygga upp regionala förråd avbekämpnings-maleriel saml gäll igenom länsstyrelsernas nuvarandeberedskapsplaner. Frågan om bemanningen längs våra kuster har behandlats avutredningen om tillsyn av kusterna. har arbetat medfrägan om undersökning av allvarliga olyckshändelser, däribland olyckor som harmedfört stora skador i miljön. Kommittén fortsätter med atl förutsättningslöstutreda frägan om huvudmannaskapet för den framtida räddningstjänsten. Detomfattande översynsarbetet är i stor utsträckning slutfört. Flera av defrägor som aktualiseras av översynsarbelel är av den karaktären att de intekräver beslut av . Eftersom vår beredskap för bekämpning av ochsanering efter olje- och kemikalieutsläpp till sjöss är av stort allmäntintresse harjag emellertid ansett alt den allmänna inriktningen av våroljeskyddsberedskap bör redovisas för . behöver vissaanslagsfrågor som gäller beredskapen för olje- och kemikalieutsläpp tas upp. Jag villtill en början framhålla alt den svenska organisationen för bekämpning av ochsanering efter olje- och kemikalieutsläpp har stor betydelse frånmiljöskyddssynpunkt. Jag ser mycket allvarligt på de konsekvenser som dehittillsvarande utsläppen har lett till. Det rör sig om mycket stora ekonomiskaoch miljömässiga skador. Enligt min mening har den svenska beredskapen nukommit upp till en god nivå, framför allt sett i etl internationelltperspektiv. Jag anser dock att en fortsatt förstärkning behövs för att möta detständiga hotet frän olje- och kemikalieutsläpp till sjöss. 1 det följandelämnar jag min syn pä de olika förslag som har förts fram rörande bekämpning avoch sanering efter olje- och kemikalieutsläpp lill sjöss. 2.1 Inriktningen av den svenska beredskapen anser alt den nuvarande inriktningenav den svenska beredskapen mot olja som har kommit lös till sjöss bör gällaäven i fortsättningen. Den nu gällande ordningen med ett delat ansvar mellaninsatser till sjöss å ena sidan samt insatser pä land och i hamn å den andrabör bibehållas. Strandlinjen bör enligt kommittén bilda gräns mellan kustbevakningensoch brandförsvarens ansvarsområden. Effektiva gemensamma aktioner istrandzonen förutsäller enligt kommitténs mening ömsesidiga hjälpinsalser överslrandlinjen. Det praktiska arbetet i strandzonen förutsätter således en mjuktillämpning av regeln om ansvarsgräns. Enligt oljeskyddskommittén bör ansvaret för insatser tillsjöss ligga hos 1980/81:119 Bilaga 3 kommundepartementet 7 enmyndighet som har en viss mängd egna resurser. Oljan skall så längt det ärmöjligt och rimligt bekämpas till sjöss genom atl las upp ur vattnet påmekanisk väg. Tullverkels kustbevakning har byggt upp en organisation vilkenhar resurser och erfarenhet som enligt kommittén framslår som betydande vid eninternationell jämförelse. anser att principerna förutnyttjande av materiel och personal vid oljebekämpning ärändamålsenliga och rationella. 1 fråga om denlandbaserade organisationens oljebekämpnings- och oljesaneringsverksamhet kanden materiella beredskapen enligt vad kommittén framhåller knappast anses hanått en sådan nivå som förutsattes i det betänkande (SOU 1971: 50) som låg tillgrund brandlag. Kommittén anser att statens medverkan krävs tillökad materielberedskap för kommunerna och att länsstyrelsernas planläggning,med vissa undantag, inle kan anses acceptabel. Kommittén framhåller alt oljasom ligger pä stränderna kan orsaka allvarlig skada. Om etl konkret fall dåolja har kommit på stränderna är alt anse som räddningstjänst, är enligtkommittén självfallet en bedömningsfråga. Kommittén anser dock att åtgärder börpåbörjas även i tveksamma fall. Oljeutvinning i Nordsjönoch därmed sammanhängande verksamhel bedöms av oljeskyddskommillén inte utgöraetl slörre föroreningshot mot svenskl kustområde än nu förekommandeoljetransporter runt våra kuster. Kommittén anser del inte rimligt frän varesig kostnads-, eller effektivitetssynpunkt alt den svenska beredskapen föroljebekämpning ändras med hänsyn enbart till oljeutsläpp i samband medoljeutvinningen. Enligt kommittén bör däremot länsstyrelserna i län och i vid sin planläggning särskilt beakta risker förförorening när olja driver in på bred front i kustzonen. 1 fråga om de oljeutsläppsom drabbade och undervåren 1979 anser oljeskyddskommit-tén att bekämpnings- ochsaneringsoperationerna fungerade väl med hänsyn till de svåra förhållanden sområdde. Erfarenheterna från operationerna är enligt kommittén följande. Detbehövs en planläggning för samverkan mellan olika organ och övning av dessa. Deolika organen bör känna lill uppbyggnaden av bekämpningsorganisationen ochformerna för samverkan. De bör ha en gemensam presstjänst. Ledare förarbetslag på land bör utses och utbildas regionall. Inventering av skador börsamordnas. Länsslyrelsen bör ha på förhand utsedda särskildaräddningsbefälhavare som kan följa verksamheten och samordna denna. Föroljebekämpning som berör flera kommuner kan del behövas flera lokalaräddningsbefälhavare och en befälhavare med övergripande operafiva uppgifter.Insatser av ett slörre antal frivilliga kräver särskilda förberedelser ochdetaljerad ledning. Metoder och teknik för bekämpning i strandzonen och för saneringbör utvecklas. Även frägan om borttransport och slutligt omhändertagande avoljan bör studeras. 1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 8 nerna.Arbetarskydd och arbetsmiljöförhållanden bör beaktas i planläggningen. Statenbör ha en löpande kostnadsövervakning av kommunernas insatser. Slutligen börvarje operation av större omfattning utvärderas av - förutom ansvarigamyndigheter - ett fristående organ som inte har ansvar för insatserna. Remissinstansernager oljeskyddskommitténs betänkande etl i stort sett positivt mottagande.Flertalet instanser delar kommitténs grundläggande bedömning att den nuvarandeinriktningen av vår oljeskyddsberedskap bör bibehållas. Oljeskyddskommitlénsuppfattning att den nu gällande ordningen med ett delat ansvar mellanlandmyndigheterna och bör gälla även i fortsättningentillstyrks av flertalet remissinsianser. Några pekar dock liksom kommittén påatt en bibehållen ansvarsfördelning förutsätter förbättrade rutiner församverkan. Några få instanser, bland dem , anser attansvaret bör vila på endast en myndighet, nämligen alternativtden nya kustmyndighet som enligt förslag av kommittén för miljörisker för sjötransporter(MIST) bör bildas av och . Jagkan för min del ansluta mig till såväl oljeskyddskommitténs somremissinstansernas uppfattning att den nuvarande inriktningen av vår oljeskyddsberedskapfill sjöss bör bibehållas. Olja som har kommit lös bör således enligt minmening så längt det är möjligt och rimligt bekämpas lill sjöss på mekanisk väg.Jag anser att detta medför att skadorna på miljön begränsas i siörsta möjligaulslräckning, som del från kostnadssynpunkt ställer sig betydligtfördelaktigare att ta upp oljan ur vattnet än alt rengöra förorenade stränder.Under 1970-talet har den svenska beredskapen för att fill sjöss ingripa motmiljöskadliga utsläpp byggts upp kraftigt. 1 ett internationellt perspektivligger beredskapen på en hög nivå. Vissa ytteriigare förstärkningar bördock genomföras. Trots den goda standarden måste man vid större utsläpp räknamed att bekämpningsätgärder kommer att behövas i strandzonen. Även jag anserdärför att den landbaserade organisationens materielberedskap bör förstärkas. 1fråga om ansvarel för insatser till sjöss å den ena sidan och insatser på landoch i hamn å den andra defar jag oljeskyddskommitténs uppfattning att det intefinns skäl all ändra på den nuvarande ordningen. är också det storaflertalet remissinstansers mening. Ätt ge ansvaret även påland som nägra fä remissinstanser har ansett skulle enligt min mening vara enmycket irrationell lösning. skulle få bygga upp särskildaresurser parallellt med kommunernas brandförsvar. Man skulle frångå dennuvarande ordningen som har den fördelen att det är redan befintligaorganisationer med även andra uppgifter som utnyttjas vid de tillfällen dä enolycka inträffar. Jag kan sälunda inle fillstyrka en förändring avansvarsfördelningen. Däremot anser jag atl det krävs åtgärder för atl avhjälpade samordningsproblem mellan land- och sjösidan som kan följa av dennaorganisatoriska lösning. Detta är till stor del en uppgift 1980/81:119 Bilaga 3 Kommundepartementet 9 förde ansvariga organen själva. Den omfattas dessutom av räddningstjänslkommitténsuppdrag. Enligt min mening kan emellertid vissa åtgärder för att få en bättresamordning vidtas innan räddningsljänstkommilténs arbele har slutförts. Jagåterkommer till denna fråga (avsnill 2.5). Även om jag förordar ettbibehållande av nuvarande ansvarsfördelning kan det finnas skäl att någotberöra frågan om gränserna för ansvaret. Av 1 § brandlagen (1974:80) följer atttullverkets kustbevakning ansvarar för ålgärder som vidtas till havs eller ikuslvatlnen, eller . Kommunerna har ansvaret i hamnar och även iövrigt.