prop · G40313 · 1980-12-31 00:00:00 — Polisutbildningen kan genom en sådanmedverkan av lärare från högskoleorganisationen få Impulser som kan bidra fortlöpande utveckling av utbildningen. I den mån så bedöms önskvärt bör ensådan ordning kunna byggas på föreskrifter som möjliggör att tjänstgöring vidpolishögskolan kan inräknas i tjänstgöringsskyldigheten för lärare inom vissaangivna områden vid . Gmndkurs II börenligt utredningens uppfattning ges en mer traditionellt högskolemässlg prägel.UHÄ delar utredningens uppfattning om värdet av sådana moment 1polisutbildningens avslutningsskede. och 1Stockholm bör tillsammans kunna utveckla kurser med denna inriktning, som kaningå 1 utbildningen vid båda läroanstalterna. UHÄ ser betydande principiellaoch praktiska svårigheter att åstadkomma någon mer långtgående samordning avantagningsförfarandet vid och högskolan i övrigt med hänsyntill de speciella krav som måste gälla vid antagningen till polisutbildningenoch därmed till polisyrket. Man bör dock kunna överväga att 1 högskolansinformationsbroschyrer ta in uppgifter om polisutbildningen. UHÄ föreslår slufiigenatt den fortsatta utvecklingen av samverkan mellan och universiteteti enligt de allmänna riktlinjer som här förordas anförtros åt en arbetsgmppmed företrädare för båda läroanstalterna. Länsstyrelseni förordar en genomgripande decentralisering. Som ett led isträvandena att motverka alla misstankar om korporatlva verkningar av den gmndläggandepolisutbildningen bör Prop.1980/81:13 280 dennaförläggas till lämpliga högskolor inom den nuvarande universitetsorganisationensamt ledas och utformas av UHÄ 1 samråd med RPS för att tillgodose de rentpolisiära behoven 1 utbildningen. Däremot kan liksom f. n. den utbildning somkrävs för tjänst inom pollslnspektörs-resp. krlminalinspektörssklklet ävensomInom kommissariegraden och som polischefsaspirant förläggas till riksplanet.Detsamma gäller viss specialutbildning som inte kan tillgodoses på annat håll. S/Ibeklagar att utredningen inte utrett vilka för- och nackdelar ett förändrathuvudmannaskap för polisutbildningen skulle kunna innebära. och högskolor borde enligt verkets mening vara de reguljärautbildningsmyndigheternas eget odelade ansvar. Det kan t. o. m. ifrågasättasom Inte rekryteringen borde ske bland sådana studenter som genomgått beteende-och samhällsvetenskapliga kurser, oavsett om de följt dem 1 avsikt att blipolismän eller Inte. De starka argument som krävs för attanställningsmyndigheten själv har ansvaret för en yrkesutbildning av det härslaget har inte redovisats. finner det glädjande att ökad tonvikt läggspå studier i sociologi, kriminologi, kriminalvård, psykiatri, ungdomsledningoch samhällskunskap. I sammanhanget vill påtala nödvändigheten av attinvandrar- och minoritetsfrågorna integreras i samtliga dessa ämnen och iutbildningen 1 övrigt. Särskilt angeläget är det att den enskilde polismannenär förtrogen med att stora gmpper i samhället har en kulturbakgrund som i vissaavseenden skiljer sig från vår. Den invandrarkunskap som meddelats 1utbildningen bör inte bara behållas utan t. o. m. ges ökat utrymme genom attInvandrar- och minoritetsfrågorna integreras 1 de olika ämnena. Dessutom börInvandrare själva i större utsträckning än f. n. delta 1 de olika momenten avutbildningen. är berett att hjälpa polisskolan att få fram lämpligagästföreläsare och att förmedla kontakter med invandrarrepresentanter som kanmedverka. I takt med att en sådan ändring av utbildningen genomförs kan SIVreducera och helt upphöra med sin direkta medverkan i polisens grundutbildningoch 1 stället huvudsakligen delta i de funkfions-/befattningsinrlktade specialkurserna. Ävensocialstyrelsen understryker vikten av att polisen får utbildning 1 invandrarkunskap.Denna utbildning torde kunna erhållas från universitetens socialantropologiskainstitutioner. Densvenska polisutbildningen anses stå på en hög nivå även vid internationellajämförelser, framhåller i . Den nyUgen genomfördaförändringen av polisskolan till polishögskola bör garantera en fortsatt högklass på den svenska polisutbildningen. Härför krävs bl. a. gott elevmaterial ochskickliga lärare. Vad angår elevmaterialet har en summarisk översikt övergenomsnittsbetyget för sökande från som antagits till polisskolanunder 1978 och som redovisat avgångsbetyg från gymnasieskolan visat ettgenomsnittsbetyg på knappt 2,9 med 3,8 som högsta och 2,3 som lägstamedelbetyg. är självfallet medveten om att ett högt betyg frångymnasieskolan inte är någon garanti för att en person blir en bra polismanmen har dock med viss oro noterat detta relativt låga genomsnittsbetyg, somendast undantagsvis torde räcka för Inträde till annan högre utbildning.Polisens verksamhet är en så viktig samhällsfunktion att bästa möjligarekrytering Inåste eftersträvas. anser att även denna fräga böruppmärksammas av polisberedningen. Prop.1980/81:13 281 Polisstyrelseni anser att större krav måste ställas på den personliga lämplighetenför polisyrket bl. a. vad avser den psykiska mognaden. Detta ställer enligtpolisstyrelsen krav på ökad ulbildning 1 yrkesetik. Någrapolisstyrelser framhåller att polisens repressiva roll inte får undanskymmas 1undervisningen fill förmån för servicefunktionen. Från dessa utgångspunkteranser man det tveksamt om ökade studier 1 sociologi och liknande ämnen bidrar tillbäUre utbildningsresultat vad avser polisiärt yrkeskunnande. Polisstyrelsen iBorlänge ställer sig avvisande till tanken att decentralisera utbildningen. Dencentraliserade utbildningen möjliggör ett fruktbart återkopplingssystem, därlärare 1 diskussioner med elever på olika nivåer kan suga upp erfarenheterfrån fältet och därigenom utgöra en bank för samlad polislär erfarenhet. Med deföreslagna lösningarna slås 1 stor utsträckning denna ordning sönder. Det kaninte ge samma feed-back-effekt att diskutera och tillgodogöra sig erfarenheterfrån fältet med polismän som just avslutat eU och eU halvt års alterneringstjänst. Tillde remissinstanser som anser aU alterneringstjänstgöringen inte bör avkortashör, fömtom ett betydande antal polisstyrelser, /SR, och Föreningen . Även iMalmöhus län avstyrker bestämt att alterneringstjänstgöringen avkortas såkraftigt som utredningen har föreslagit. Polisstyrelsen i , som är avsamma mening, anmärker aU den inblick i kriminalpolisarbetet som de ungapolismännen får genom alterneringstjänstgöringen 1 många fall är deras endareella kontakt med utredningstjänst därefter. RPSframhåller att det kan råda delade meningar om fiden för tjänstgöring vidordnings- och kriminalavdelning och att frågan om tidsfördelningen noggrantbör undersökas under det fortsatta beredningsarbetet. Särskilt bör avseendefästas vid att tjänstgöringen vid kriminalavdelningen blir så lång atttillfredsställande kunskaper om utredningsverksamheten hinner Inhämtas. Strävanalt nä en allroundutbildning inom en i stort oförändrad tidsram får enligt RÅ.smening aldrig drivas dithän, att det menligt återverkar på polismannens förmågaatt fullgöra den arbetsuppgift som ålagts honom. Det synes mot bakgrund häravvara betänkligt om såsom utredningen förordat en väsentligen nedbantad alterneringstjänstgö-ringskulle drabba den praktiska utbildningstiden vid kriminalavdelning. Det haransetts vara betydelsefullt att den alternerlngstjänstgöran-de polismannen början blir förhållandevis väl förtrogen med kriminalpolistjänst ochdärefter vid tjänstgöring på ordningsavdelning är bättre underkunnig om de kravoch önskemål man har från utredningssidan vad gällt sådan ordningspolistjänstsom har samband med brottsutredande verksamhet. Förslagetom praktiktjänstgöring vid andra samhällsorgan har moUaglts posifivt avflertalet remissinstanser. Hit hör bl. a. RPS, , , , , /SR, samt åtskilliga kommuner. Länsstyrelseni understryker att praktiken måste innebära att aspiranternafår verkliga arbetsuppgifter vid en eller högst eU par enheter på resp.myndighet. Det får inte bli fråga om någon form av studiebesök vid en mängdolika enheter. Minimifiden om en månad är 1980/81:13 282 därföralltför kort, anser . Blandpolisstyrelserna ser man i allmänhet positivt på den föreslagnapraktiktjänstgöringen. En vanlig uppfattning är dock att tjänstgöringen börkomma . Flera polisstyrelser understryker intresset av ömsesidigtpraktikutbyte. BådeFöreningen och Föreningen ärpositivt inställda till praktiktjänstgöring men förordar att polismannendessförinnan har vunnit erfarenhet som polisman och funnit sinyrkesidentitet. RPSanser i likhet med flera polisstyrelser att man bör genomföra enförsöksverksamhet med praktiktjänstgöring innan den nya utbildningsgångenInförs. EnligtFöreningen skulle det vara värdefullt om polismän, somstadigvarande sysslar med utredningsarbete, kan beredas tillfälle att någonkortare tid följa arbetet vid en åklagarmyndighet. En sådan tjänstgöring skullege värdefulla inblickar 1 åklagarnas och domstolarnas bevisvärdering samt gesynpunkter på vad som är av vikt att utreda 1 olika typer av mål. S/K nämner dekommunala invandrarbyråerna, som finns i ett hundratal kommuner, somlämpliga praktik-ställen. Polisstyrelseni hör lill de polisstyrelser som anser att nackdelarna överväger hosförslaget att förlägga grundkurs II efter alterneringstjänstgöringen.Det är enligt polisstyrelsen tveklöst så att en teoretisk utbildning somupprepas efter en längre praktisk yrkesverksamhet ger den bästa behållningen. Även iSödermanlands län tror att grundkurs II tillgodogörs bättre omeleverna under ytterligare något eller får fördjupa de praktiskafärdigheterna. Utredningensprincipuppfattning att funktionsinriktade specialkurser i största möjligaomfattning skall anordnas på regional och lokal nivå överensstämmer enligt RPShelt med den utveckling som pågått vid styrelsen under en följd av år.Möjligheterna att regionalt/lokalt organisera och genomföra utbildning är dockbegränsade. Vid avgörandet om utbildning skall ske centralt eller regionalt/lokalt är det nödvändigt att kostnadsfrågorna, tillgången på lärare och materielsamt behovet av enhetlighet 1 verksamheten blir beaktade. Behovet avenhetlighet gör sig gällande beträffande kvaliteten 1 undervisningen i frågorsom har betydelse för rättssäkerheten 1 samhället och där kännedom om praxishos domstolar och myndigheter är nödvändig. En enhetlig utbildning behövs ävenmed hänsyn till den medverkan från olika polisdistrikt som förekommer vidpolisförstärkningar. Ytterligare decentralisering av utbildningsverksamhetenkommer att ställa ökade krav på styrelsen att utforma olika kurspaket. Ettbehov av särskilda befattningshavare med regionalt ansvar för utbildningsfrågorkan även komma att föreligga. Dessa frågor bör undersökas av polisberedningen. anför liknande synpunkter. Länsstyrelseni ifrågasätter om det är realistiskt att anordna regionala ochlokala specialkurser i den utsträckning utredningen åsyftar. RPSpåpekar vidare att utredningen endast kortfattat har berört den reguljäravidareutbildningen. Denna bör enligt RPS helt inriktas på polisorganisationenskvalificerade befattningar, dvs. Prop.1980/81:13 283 RPS fillstyrker förslaget att reguljär vidareutbildningges 1 form av en särskild kurs. Tjänsteman som Innehar fast tjänst i basorganisationenbör ha denna specialutbildning. Om utbildningen skall genomgås före ellerefter tjänsteutnämningen bör bli föremål för särskilda överväganden. ansluter sig fill utredningens förslag i denna del. Utredningensuttalanden 1 fråga om polischefsutbildnlng-e n har föranlett få kommentarer. Enligt JK bör övervägas ominte kravet på praktik vid åklagarmyndighet skall utsträckas till att avselängre tid än , detta för att underlätta samarbetet mellan polis ochåklagare. Även polisstyrelsen i förordar en väsenfiigt längretjänstgöring hos åklagare eftersom polischefspersonalen alltmer har kommit attfjärmas från sin roll som fömndersökningsledare. RPS anser att en utökning av praktikllden1 polisdistrikten är viktig och bör övervägas av polisberedningen. En sådanutökning bör dock inte gå ut över tjänstgöringen vid länsstyrelse,åklagarmyndighet eller tingsrätt. Liknande synpunkter på behovet av praktisktpolisarbete anförs av flera polisstyrelser samt av , somanser att polischefsutbildningen har fått ett alltför begränsat utrymme 1betänkandet. Behovet av vidgade praktiska kunskaper om polisarbetet skulleminska om flera chefer rekryterades från den övriga poliskarriären, framhållerförbundet. Polisstyrelsen i vill avkorta tiden vid tingsrätt tillförmån för myndigheter med större anknytning fill polisväsendet, t. ex.Invandrarverket. FöreningensSveriges polischefer anser att den nuvarande polischefs-utbildningen är i stortväl avvägd. En eventuell utökning av den praktiska polisutbildningen får inteske på bekostnad av tjänstgöringen vid länsstyrelse, åklagarmyndighet ochdomstol. Det är enligt föreningen väsentligt att blivande polischefer har denpraktiska kännedom om dessa myndigheters verksamhet som endast egen erfarenhetkan ge. 13 Polisverksamheten vid mycket allvarliga händelser Utredningensuttalanden i detta avsnitt har över lag fått ett posifivt mottagande. Endastenstaka remissinstanser redovisar på en del punkter en avvikande uppfattning. Fleraremissinstanser, bl. a. ÖB, länsstyrelserna i och ,polisstyrelsen i , och Föreningen , tar särskilt upp frågan huruvida bestämmelsen 1 11 kap. 6 §regeringsformen bör kompletteras med närmare bestämmelser om 1 vilkasituationer regeringen skall ta över ansvaret för polisverksamheten 1extraordinära situationer. De ansluter sig därvid till utredningens bedömning.Enligt polisstyrelsen 1 talar således erfarenheterna från deallvarliga händelser som inträffat 1 för att nuvarande ordning ärtillfyllest. anser dock att sådana bestämmelser behövs. RPSframhåller att styrelsen endast får lämna regionala och lokalamyndigheter allmänna råd om hur polisverksamheten bör organiseras när särskiltallvarliga händelser har inträffat. Enligt RPS är del nödvändigt att RPS fårrätt att meddela föreskrifter på detta område. Prop.1980/81:13 284 har anfört om de regionala insatserna vid allvarliga händelser harinte föranlett någon erinran. Från flera håll understryks alt utredningens valav regional lösning, polischefsalternativet, är till fördel från de synpunktersom här är aktuella. /SRpekar för sin del på de fördelar reglonpollsslyrelsealterna-tlvet skulle få idetta sammanhang. Enligt RPS saknas f. n. entillfredsställande beredskap mot olika slags terroraktioner. Den 1 Stockholmspolisdistrikt piketen fyller Inte de krav som måste ställas på eninsatsstyrka vid en terroraktion. RPS anser att denna fråga är så brådskandeoch väsentlig att den måste lösas i särskild ordning. Även flera polisstyrelserbetonar behovet av handlingsberedskap Inför händelser av detta slag.Polisstyrelsen i understryker att det behövs sorgfälligt utarbetadeplaner, klara lednings-linjer samt för ändamålet välutbildad personal. Flerapolisstyrelser föreslår att en eller flera särskilda polisstyrkor Inrättas 1de slörre polisdistrikten för att snabbt kunna sättas in vid allvarligahändelser överallt i landet. Andra polisstyrelser, bl. a. polisstyrelsen iHelsingborg, anser att det 1 de flesta distrikt bör finnas personal med engrundläggande utbildning i hur man skall agera vid allvarliga händelser.Enligt hör den särskilda utbildning som anordnas förpolismännen i piketgrupperna i även ges till polismän 1 andradistrikt, i första hand den personal som fullgör pikettjänst 1 ochMalmö polisdistrikt. /SRanser det tveksamt om det i alla tänkbara situationer är rimligt att krävariskfyllda Insatser av den ordinära polisen, som endast i ytterst begränsadomfattning erhållit träning för dylika fall och dessutom ej förfogar överutrustning av erforderligt slag. 1 många andra länder finns polisiäraspecialstyrkor, som är avsedda att sältas ln vid mycket allvarliga händelser.Även 1 finns en särskilt organiserad och tränad polisiär enhet som kansättas in varhelst i landet där del är nödvändigt. Denna s. k. beredskapstroppomfattar 45 polismän och är stationerad i polisdistrikt. Styrkan kanrekvireras av lokal polischef, men beslut om användandet av beredskapstroppenmeddelas av . Den norska modellen skulle enligl /SRkunna tjäna som förebild för en lösning även i vårt land. Det är angeläget attdenna viktiga fråga löses. Den torde heller inte kräva en direktkoppling till andra spörsmål 1 utredningen, framhåller /SR. Fleraremissinstanser tar upp frågan om dokumentation och utvärdering av sådanaallvarliga händelser som kräver extraordinära polisinsatser och framhållervärdet härav 1 planerings- och utbildningsarbetet. 14 Den rättsliga regleringen av polisverksamheten Utredningensförslag om en särskild polislag har hälsats med stor tillfredsställelse. Enpolisstyrelse anser dock svårigheterna att utforma en sådan lag så stora attden anser det mera realistiskt att komplettera redan befintligt lagstöd. överväganden om vad polislagen bör innehålla och dessuttalanden om polisens uppgifter och befogenheter har med enstaka undantag vunniianslutning bland remissinstanserna. Prop.1980/81:13 285 Mångaframhåller att utredningens genomgång utgör en värdefull och uttömmanderedovisning av polisens rättsliga problem. /?/?K förordar att man något mera preciserar polisens uppgifter och påpekar att t.ex. polisens trafikövervakning inte ens omnämns 1 den gällande polisinstmktionen.Vidare bör särskilt anges samarbete med såväl åklagarmyndigheter som socialamyndigheter. Den föreslagna regleringen synes Innebära en utökad rätt förpolisen att Ingripa 1 olika situafioner. En utvidgning av polisens befogenheterbör enligt RRV föregås av en ingående utredning och en brett upplagddiskussion. Utredningensförslag alt polisens befogenheter utformas positivt, dvs. att polisen fåranvända försvarliga medel, hälsas allmänt med tillfredsställelse. , som efterlyst en generaldebatt om rättsvårdenoch polisens roll 1 den, anser att en sådan debatt kan medföra preciseringar avpolisrollen och vara en gmndval för en naturlig, rättslig reglering avverksamheten. I såväl som utomlands har emellertid polisens befogenheterutformats som rättigheter för polisen. Förbundet vill hellre ha polisensbefogenheter uttryckta som skyldigheter som samhället ålägger polisen. Åtskilligaremissinstanser anser att polisens befogenheter att bmka våld bör uttryckasdirekt i polislagen och ej indirekt genom bestämmelserna 1 24 kap.brottsbalken. Många remissinstanserifrågasätter om det inte behövs någon form av generalklausul för att täcka allasituationer där ett polisingripande krävs. /SR ser det knappast sommöjligt eller lämpligt att ersätta begreppet "upprätthållande av allmänordning och säkerhet" med en detaljreglering av polisens uppgifter. En nygeneralklausul måste enligt /-SR få åberopas som självständigt stöd föringrepp i de medborgerliga frl-och rättigheterna. Polisstyrelsen i sägersig ej kunna förstå varför inte våld skulle få användas för att genomföra endelgivning. Polisstyrelsen anser vidare att praxis i fråga om exekutivt tvångbör kodifieras 1 lag. Polisstyrelsen vill även gå längre då det gällerbefogenheterna att utföra s. k. poUslering samt identifiering. polisstyrelser påtalar att samarbete och underrättelseskyldighet till annanmyndighet bör motsvaras av en liknande skyldighet från den andra myndigheten. Någrapolisstyrelser samt tar upp avgränsningen av polisensuppgifter i förhållande till bevakningsföretagen och anser att principernahärom bör tas in 1 polislagen. tillägger alt även gränsengentemot tullväsendet bör uppmärksammas på motsvarande sätt. Polisstyrelsen iTierp nämner vidare avgränsningen 1 fråga om räddningstjänst, socialvård ochsjukvård. Även en avgränsning gentemot det militära försvaret börIfrågasättas, menar polisstyrelsen. Flerapolisstyrelser anser att den befallningsrätt, som 1 praxis anses fillkommapolisen, bör uppmärksammas vid lagsfiftningsarbetet. Frånflera håll framhålls att polislagen inte får Innebära att man fjärmar sig fränrättegångsbalkens regler om tvångsmedel. Polisstyrelseni menar att polisuniformen måste skyddas genom en bestämmelse ipolislagen. Polisstyrelseni anser att begreppet "allmän ordning och säkerhet" börersättas med en klarare definition av polisens uppgifter. Den av utredningenföreslagna paragrafen är för vid. Enligt polisstyrelsen skulle man härigenomfå en uppgiftsbeskrivning som helt saknar 1980/81:13 286 avgränsning.Bokstavligen är det en instmktion för ett totalt maktutövande samhällsorgan 1en polisstat, hävdar polisstyrelsen. Länsstyrelseni framhåller att polisstyrelsens resp. polischefensbefogenheter bör regleras formellt 1 polislagen och påpekar att polisenstvångsbefogenheter inte gärna kan vara styrelseuppgifter utan måste ankomma påpolischefen och polispersonalen. Utredningensöverväganden 1 fråga om genomförandet av de olika förslagen har inte föranlettnågon egentlig erinran. En del remissinstanser understryker att reformerna börgenomföras medan andra förordar ett genomförande 1 lugntakt. Behovet av en särskild polisberedning bestrids av en remissinstans. Nägra remissinstanseruttalar sig till förmån för försöksverksamhet som ett Inslag i genomförandet. Svenska polisförbundettillstyrker ett successivt genomförande av vissa förslag, exempelvis tjänstefillsättningoch utbildning. 16 Rationaliseringsvinster och kostnader remissinstanser bestrider att förslagen innebär några rationaliseringsvinster.Andra betvivlar att förslagen kan genomföras utan ytterligare personella ochekonomiska resurser. a. framhålls de fördyringar som ett allmänt Införandeav medborgarvittnen skulle medföra. Bland besparingar framhålls bl, a,delegationen av tjänstetillsättningar. Åtskilligaremissinstanser, bl. a. RR V, anser det svårt att bedöma kostnadsfrågan ochtvivlar på att detta kan göras på befintligt underlag och innanpolisberedningen redovisat sitt arbete. RRV betonar att de ekonomiskakonsekvenserna blir en viktig punkt 1 direkfiven för polis-beredningen och deförestående organisationsundersökningarna. 1980/81:13 287 Innehåll Proposifionenshuvudsakliga innehåU...................... 1 Förslagtill lag om medborgarvittnen...................... 3 Utdragur protokollet vid regeringssammanträde ... 5 1 Inledning...................................................... ...... 5 2 Föredragandens överväganden ........................ ...... 6 2.1 Allmännautgångspunkter ........................... ...... 6 2.1.1 Bakgmnd......................................... ...... 6 2.1.2 Utvecklingstendenser........................ 9 2.2 Polisens uppgifter .................................... .... 14 2.3 Polisens verksamhetsgrenar......................... 22 2.3.1 Den brottsförebyggande verksamheten 23 2.3.2 Övervakningsverksamheten ............... 25 2.3.3 Utredningsverksamheten ................. 29 2.3.4 Serviceverksamheten........................ 34 2.4 Åtgärder för att avlasta polisen vissa uppgifter m,m. 2.5 Prioriteringen inom polisverksamheten............ 44 2.6 Den lokala polisorganisationen...................... 53 2.6.1 Polisdlstriktslndclningen...................... 53 2.6.2 Polisstyrelsernas verksamhet ............. 55 2.6.2.1 AUmänna utgångspunkter................... 55 2.6.2.2 Polisstyrelsernas behörighet m.m......... 57 2.6.2.3 Val av ledamöter 1 polisstyrelserna m.m 63 2.6.2.4 Samråd med kommunala organ............ 67 2.6.2.5 Polismyndighetsbegreppet ................ 68 2.6.3 Resursfördelningen ........................... 69 2.6.4 Medborgarvittnen .......................... 71 2.7 Denregionala polisorganisationen.................. 76 2.7.1 och länspolischefensuppgifter .. 76 2.7.2 Medborgarinflytandet pä regional nivå... 100 2.7.3 Samverkan över länsgränserna .......... ... 103 2.8 Decentralisering av vissa uppgifter................ ... 103 2.9 Andra lokala och regionala organisationsfrågor 108 2.9.1 Analys och planering.......................... ... 108 2.9.2 Enheter för brottsförebyggandeverksamhet 109 2.9.3 Trafikenheter med utredningsverksamhet 109 2.9.4 Insatserna mot den organiserade ochden ekonomiska brottsligheten 110 2.9.6 Regional samordnare vid vissalänsstyrelser .... 112