prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Oberoende av vilken organisafionsom väljs för hantering och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivtavfall föreslår utredaren, att programrådet för radioaktivt avfall avvecklas.Rådets verksamhet bör fördelas på det föreslagna aktiebolaget, den nyamyndigheten eller kärnkraftinspektionen. Utredaren förordar att frågorna omställning och uppgifter för tills vidare behandlas vidsidan av frågorna om hantering och förvaring av använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall från kärnkraftverken. Företaget har resurser för såvälforskning och utveckling som avfallshantering, som den nya myndigheten ochaktiebolaget för hantering och förvaring av kärnkraftens restprodukter kanutnyttja efter eget bedömande. skulle också kunna fåcentrala uppgifter i fråga om sådant radioaktivt avfall som uppkommer utanförkärnkraftsom-rädet. Olika synpunkter och förslag ifinansieringsfrågan refereras. Det gäller en utredning från centraladriftledningens finansutskott frän är 1977, synpunkter som företrädare förkärnkraftföretagen har anfört till utredaren och en undersökning, som påuppdrag av utredaren har utförts genom företagsekonomiska institutionen vidGöteborgs universitet. Utredarens överväganden leder framtill bl. a. följande slutsatser och utgångspunkter för utformning av ett systemför avsättning och förvaltning av medel för att bestrida kärnkraftensrestkostnader. Kärnkraftföretagen har det samladetekniska och finansiella ansvaret för hantering och förvaring av kärnkraftensrestprodukter. Det samlade ansvaret skulle försvagas om de medel, som sätts avoch förvaltas för alt bestrida framtida restkostnader, mer eller mindre heltskiljs från företagen. 1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 389 Elt system för avsättning och förvaltning av medlen, sominnebär att de behälls hos kärnkraftföretagen, ansluter på etl naturligt sättlill och bygger under företagens samlade ansvar fÖr hantering och förvaring avkärnkraftens restprodukter. Det ansluter också till den förordade organisationen,där etl företag som ägs av kärnkraftförelagen ansvarar för den egentligahanteringen och förvaringen av restprodukterna. Placeringar av medel i en statligfond eller pä ett bankkonto skulle inte ge större säkerhet för medlensvärdebeständighet, förräntning och tillgänglighet, än vad som får anses liggai ett sådanl kraftproduklionssyslem, som representeras av kärnkraftföretagenoch deras ägare. Ansvaret för restprodukterna ärjuridiskt i första hand knutet till kärnkraftföretagen. Ägarnas ansvar ochåtaganden enligt konsortialavtal m. m. bör därför preciseras och formaliseras,särskilt när del gäller kärnkraftens restkostnader. Det bör bl. a. krävas atlavtalen och ändringar i dem skall godkännas av regeringen eller av den nyamyndigheten efter bemyndigande från regeringen. Ägarnas ansvar bör särskiltslås fast beträffande åtaganden som skall gälla åtgärder och kostnader, sominträffar efter det att kärnkraftverken har avvecklats. Krav på säkerhet för atterforderliga medel finns tillgängliga när de behövs tillgodoses genom enstatlig tillsyn av hur företagen sätter av och förvaltar medlen. Olikauppgifter avseende sådan tillsyn har förutsatts ankomma pä den förordade nyastatliga myndigheten. Statlig tillsynsverksamhet och vissforskning och utveckling finansieras genom en särskild s.k. diversemedelsfond,som tillförs medel genom avgifter från kärnkraftföretagen. Utformningen av ett system förfinansiering av kärnkraftens restkostnader kan gå olika långt, när det gällerprecisering, planering och disposition av medel, ställande av säkerheter,redovisning m.m. Den praktiska utformningen av systemet måste bli beroende avbl. a. den faktiska utvecklingen av hanteringen och förvaringen avrestprodukterna i tekniskt avseende, framtida krav på säkerhet i denkärntekniska verksamheten, eventuella förändringar i ägarförhållandena inomkärnkraftinduslrin och de olika kärnkraftföretagens finansiellaförutsättningar. Den närmare utformningen av systemet bör ankomma pä den förordadenya slalliga myndigheten för frågor om hantering och förvaring av kärnkraftensrestprodukter. Utredaren föreslår därför endasthuvuddragen i ett system för finansiering av kärnkraftens restkostnader. Deinnebär i korthet följande. Kärnkraftföretagen och det av demägda gemensamma företaget för hantering och förvaring av använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall svarar själva för att erforderliga medel för att bestridakärnkraftens restkostnader avsätts och förvaltas, så att de finns tillgängliganär de behövs. En ny statlig myndighet utövar allmän tillsyn överfinansieringen och Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 390 påverkarden genom att godkänna eller på annat sätt ta ställning till vissa åtgärder m.m. Kärnkraftföretagen avsätter i sina bokslutde medel som ras enligt aktuella beräkningar av de samlade restkostnaderna. De årliga avsättningarna redovisas av varje företag i resultaträkningen. De ackumu lerade avsättningarna redovisas i balansräkningen under en särskild ru brik. De avsatta medlen förvallas av kärnkraftföretagensjälva. De bör härvid i första hand kunna använda dem för investeringar i sinegen verksamhet eller låna ul dem till sina ägare. I den mån så inte sker börmedlen placeras på bankkonto eller räntebärande konto i riksbankeneller:riksgäldskontoret. skall som statligtaffärsdrivande verk placera alla avsalta medel hos i den månde inte disponeras för att täcka verkets behov av rörelsemedel. För de avsatta medel som kärnkraftföretagenplacerar i egna investeringar eller lånar ut till sina ägare bör ges fullgodasäkerheter. De bör i huvudsak vara sådana som avses i svensk banklagstiftning,dvs. vattenkraftstationer, fastigheter, skog, mark m. m. Därutöver bör deldock vara möjligt atl godta sådana "säkerheter" som kan sägas ligga iföretagens rörelse och kommer till uttryck i redovisningen av denna.Placeringen av avsatta medel skall ske i samråd med myndigheten, som skallgodkänna de säkerheter som kan erbjudas. Medel som kärnkraftföretagen sätter av för attbestrida kärnkraftens restkostnader skall vara avdragsgilla vidinkomsttaxeringen. Avkastningen av placerade medel beskattas. De avsatta medlen tas i anspråk för atl bestrida dekostnader som uppkommer för olika åtgärder i hanteringen och förvaringen avkärnkraftens restprodukter. Kostnaderna redovisas i resultaträkningen som kostnaderi rörelsen. De ackumulerade avsättningarna i balansräkningen minskas med sammabelopp. Kärnkraftföretagen betalar en avgift för attfinansiera slallig insyn och konlroll genom den nya myndigheten och vissforskning och utveckling. Avgiften debiteras och uppbärs av myndigheten, somför över influtna medel till en diversemedelsfond. Denna förvaltas lämpligen avkammarkollegiet, som på begäran ställer medel till förfogande för myndigheten. Kärnkraftföretagens årliga avsättningar bestämslill ett visst belopp per kWh elenergi som har levererats från kärnkraftverken. För tiden t. o. m. bör avsättningarna motsvara /kWh. Beloppet per kWh skall korrigeras med hänsyn till resultaten av nya beräkningar av kostnaderna. ' Avgiften för statlig tillsyn m. m. och vissforskning och utveckling bestäms också till etl visst belopp perkWh. Om den utgår för är 1980 skulle den behöva vara /kWh: Den skallfortlöpande korrigeras med hänsyn lill beräknade medelsbehov och förändringar imängden levererad elenergi. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 391 Avsättning av /kWh förlevererad elenergi t.o.m. innebär, att kärnkraftföretagensackumulerade avsättningar i boksluten för bör uppgå till I 310 milj.kr. 1 boksluten förär 1979 förutses ackumulerade avsättningar komma attredovisas till ett belopp av ca 790 milj. kr. Om det inte anses möjligt att underett år föra upp avsällningarna lill den nivå som motsvarar /kWh bör detkunna ske successivt . Avgiften /kWh skulle för motsvara ca 23milj. För att säkerställa att ävenoförutsedda tillkommande kostnader kan bestridas av kärnkraftförelagen bördessa så långt som möjligt teckna försäkringar mol följderna av olika slag avolyckor. Genom visst överullag av medel för avsältning hos företagen kan skapasen viss reserv för att täcka oförutsedda kostnader. Genom de fortlöpandekorrigeringarna av avsättningar och de uttag av medel, som fordras härför, bördet också vara möjligt att fylla sådana brister i avsättningarna, som kan bliföljden av uppkommande oförutsedda kostnader. Därutöver bör säkerhet för att erforderligamedel finns tillgängliga skapas genom olika former av bindande åtaganden ochförbindelser mellan kärnkraftförelagen och mellan dem och deras ägare. Dessabör anges i avtal m.m. som godkänns av regeringen eller den nya myndigheten. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 393 Efter remiss av betänkandet (SOU 1980:14)Kärnkraftens avfall, organisation och finanisering, har yttrande avgetts (), statskontoret, (),(), , (), geologiska undersökning (SGU), nämnden förenergiproduktionsforskning (NE), statens industriverk (SIND), statensvattenfallsverk, (), styrelsen för tekniskutveckling (STU), programrådet för radioakuvt avfall (PRAV), länsstyrelserna iUppsala, , och , Studsvik energiteknik AB(STUDSVIK), (), fullmäktige i , fullmäktigei . (), Landsorganisa-fionen iSverige (LO), Näringslivets energidelegafion (), (), , (), (), och (). Härutöver har yttranden inkommit från statensprovningsanstalt (SP) och . I anslutning till remitteringenhar ingetts yttranden av kommuner m. fl. vilka har utgjortunderremissinstanser. verket, FKA, och har isina yttranden hänvisat till det yttrande som avgivits av SKBF. Utredningensarbete och överväganden m. m. Av de instanser som yttrat sig har statensnaturvårdsverk och STU förklarat sig inte ha några synpunkter att framföra. SSI och STUDSVIK framhåller att del är viktigt finner en lösning på organisations- och finansieringsfrågorna vadgäller icke kärnkraftbundet avfall. SKBF anför i sitt yttrande att det förgenomförandet av ell system liknande det som skisserats i betänkandet krävsvissa ändringar i gällande lagar och förordningar. Det är enligt SKBF särskiltangeläget alt påpeka att sådana ändringar bör genomföras så snabbt att fullavdragsgillhet för avsättningar för hantering och förvaring av radioaktivtavfall kan tillämpas vid taxering. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 394 Organisationför hantering och förvaring av kärnkraftens radioaktiva avfall I betänkandet föresläs en organisation förhanteringen av kärnkraftens radioaktiva avfall som innebär atl de fyraorganisationerna som driver kärnkraftverk bildar ett gemensamt ägt aktiebolagsom skall samordna, planera och vidtaga åtgärder för att åstadkomma en säkerhantering och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. Statensdel av ansvaret för hantering skall enligt betänkandet utövas av en särskild statligmyndighet som endera kan vara elt verk eller en statlig nämnd. Denna myndighetskall utöva parlamentarisk insyn och kontroll inom området för hantering ochförvaring av radioaktiva restprodukter. Flertalet av remissinstanserna däriblandlänsstyrelserna i och län, statens industriverk, LO, TCO, CF,SKBF och STUDSVIK stöder huvuddragen i det framlagda förslaget. SKBF anför därutöver att det är av stor vikt attklara riktlinjer anges för gränsdragningen mellan å ena sidan SKLs resp. SSLskompetensområden och kompetensområdet för den statliga myndighet som harskisserats av utredaren. När det gäller fördelning av arbetsuppgifter ochkompetensområden anför statskontoret följande i sill yttrande: Statskontoretavstyrker atl en särskild nämnd inrättas för kontroll av den verksamhet sombedrivs av aktiebolaget och SKI. Klar ansvarsfördelning bör råda mellanaktiebolaget, SKI och . En nämnd utan klart definieradeverksamhetsområden kan skapa oklarhet i ansvarsfördelningen. De prövningar som måste göras bör därför ske inomramen för departementsbehandlingen. Med hänsyn till ärendenas karaktär finnerstatskontoret det naturligt att berört departement förstärker sina resurserför detta ändamål. Om man anser sig behöva beredning på myndighetsnivå är det isä fall i första hand statens industriverk som bör komma i fråga. Ärendenrörande finansieringen av verksamheten och kärnkraftsföretagens fonderingarför detta bör också handläggas inom . I den mån särskildexpertis erfordras, bör detta tillgodoses genom en förstärkning av berörtdepartements resurser. FOA anför följande angående det statligaprogramansvaret: Det övergripande, statliga programansvaret kan begränsas lilldels utformning av regler om hur fonderna skall byggas upp och användas samttillsyn och revision av fondförvaltningen, dels periodisk översyn avinriktningen i stort av avfallshanteringsprogrammet inkl. tillhörande forskningoch utveckling. avslyrker bestämt deförslag som utredaren lämnat om att det centrala statliga organet även skallkunna utföra egna revisioner hos kärnkraftsföretagen. Utredarens förslag om att kärnkraftsindustrin börbilda etl gemensamt ägt bolag för att svara för hantering och förvaring avutbränt bränsle och 1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 395 radioaktivt avfall stöds av en majoritet avremissinstanserna, t. ex. SKI. SSI, SGU, PRAV, fullmäktige i ochlänsstyrelsen i . Fullmäktige i framhåller därutöver attbefintliga resurser inom SKBF bör utnyttjas och i mån av behov byggas ut istället för att ett nytt bolag bildas. Även kärnkraftförelagen självastödjer utredarens förslag alt elt för kärnkraftinnehavarna gemensamt ägt bolagbildas för all handha hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivtavfall. De förslag som utredaren framförtom an elt nytt statligt verk bildas för att bevaka statens övergripande ansvarinom kärnavfallsområdet stöds av SGU, PRAV och NE. NE tar dock inte ställningtill om myndighetsfunktionen med nödvändighet behöver utövas av en helt nymyndighet. NE kan även tänka sig att statens kärnkraftsinspeki ion kan utövaden myndighetsfunktion som utredaren föreslagit. En majoritet av remissinstansernavänder sig emot bildandet av en ny statlig myndighet på kärnavfallsomrädet.Sålunda anför i.ex. SP atl de av utredningen redovisade motiven för att skapaen ny myndighet framstår som oklara och delvis motsägande. SKI och SSI framhåller var för sigatl myndighetsuppgifterna kunde uppdras åt redan befintliga myndigheter. EnligtSSI är det principiellt viktigt att uppgifterna läggs utanförtillsynsmyndigheterna. Även länsstyrelserna i och län, TCO ochCF ställer sig tveksamma lill tillskapandet.av en ny centralförvaltningsmyndighet. framhåller isitt yttrande all föreningen finner utredarens förslag om tillskapandet av enny myndighet för avfallshanteringen mindre välbetänkt. Enligt bankföreningensmening borde ifrågavarande övervakningsuppgifter handläggas inom ramen förredan befintliga myndigheter och statliga organ. intar enliknande ståndpunkt och anför: När det gäller organisationsformen för deaktuella uppgifterna föreslår utredaren att en särskild myndighet inrättas.Detta är och kommer att i vårt genomin-stitutionalissrade ochöverbyråkratiserade samhälle vara i högsta grad diskutabelt. SIND framhåller i sitt yttrande:Verket delar inte utredarens huvudförslag att en ny statlig myndighet elleröverstyrelse skapas för atl vid sidan av SKI och SSI utöva kontroll och tillsynav verksamheten i både finansiellt och tekniskt avseende. I stället anslutersig verket till utredarens alternativa förslag och förordar att den tekniskakontrollen och tillsynen utövas av SKI medan den finansiella utövas av ensärskild expertnämnd knuten till statens industriverk. SKBF och kraftföretagen anför isina yttranden att utredningens önskemål om en central förvaltningsmyndighetför insyn och kontroll av verk-samhelen mom kärnavfallsområdet bäst tillgodosesom det statliga organet får formen av en huvudsakligen parlamentarisktsammansatt, av regering- Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet en utsedd nämnd. SKBF:s och kärnkraftindustrins gemensammaförslag till organisation inom området framgår av figuren nedan. ' 1 stället för alt inrätta en nycentral förvaltningsmyndighet för tillsyn och kontroll av avfallshanteringeninom kärnkraftsområdet föreslår elt flertal remissinsianser bl. a. FOA,stalskonloret. länsstyrelserna i Kalinar och . , fullmäktige i , fullmäktige i riksgäldskonloretoch RRV all slalens kärnkraftsinspeklion bör ges rollen som centralförvaltningsmyndighet. Den forskning som behövs attsäkerställa en tillfredsställande hantering av del utbrända kärnbränslet ochdel radioakliva avfallei från kärnkraftindustrin har kommenterats av någraremissinstanser. STUDSVIK framhåller vikten av att kontinuiteten bibehålls närprogramansvaret för forskningsverksamheten flyttas i enlighet med vadutredaren föreslagit. IVA framhåller i sitt yttrande följande: Denkontinuerliga forskning som bedrivs inom kärnkraflbolagen, deras nu existerandegemensamma bolag för kärnbränsle och statliga inspektioner bör i framtidenorganiseras sä atl forskning och uiveckling som direkt sammanhänger medhantering och förvaring av utbränt kärnbränsle och övriga restprodukter utförsav det planerade gemensamma bolaget för dessa frågor. De statligainspektionerna fortsätter sin forskning i syfte alt säkra kompetensen förkonlroll av säkerheten. Även SGU kommenterar forskningsverksamhetenoch säger: Den övervakande myndigheten skall följa och utvärdera den FoU sombedrivs på annal håll inom och utom landet. Vidare anser SGU, liksom utredaren,det IJämnd för radie-afttivt aviall '>cci"are OY.Z- » Krafccrup: rB SVAE » Sydsvensks Värmekraft AE TKrt = Forsjnarks Kraftgrupp ?£ Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 397 varamycket viktigt att den övervakande myndigheten får resurser för att initieraoch bedriva en sådan allmän forskning och utveckling av grundforskningskaraktärinom området att en så allsidig belysning av problemkomplexet som möjligt kankomma till stånd. Denna forskning bör utföras vid sidan av den mera direkttillämpningsinriktade forskning och utveckling som genomförs av aktiebolaget. PRAV konstaterar i sitt yttrande att utredarenföreslår att programrådet avvecklas med att den nya organisationenbörjar verka. I della sammanhang framhåller PRAV att de forskningsarbeten sområdet finansierar i många fall inte kan planeras att upphöra vid dennalidpunkt. Rådet förutsätter därför att de medel som uppbundits för slutförandeav utlagda arbeten överförs till den nya organisation som utredaren föreslagittillsammans med ansvaret för administration och betalning av återstående insatser. Såväl SP som SKBF anser det viktigt atttillsynsmyndigheterna även framledes bör ha det samlade övergripande ansvaretför tillstånd och tillsynsfrågor enligt gällande lagstiftningar och således iframtiden förblir den enda myndighet med ansvar för sådana frågor. Finansieringav omhändertagande, hantering och förvaring av använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall Utredaren framhåller som en grundläggande principatt kostnaderna för hantering och förvaring av använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall från kärnkraftverken helt skall täckas av intäkter från denproduktion av energi som har gett upphov till avfallet. Till denna principansluter sig bl. a. , i län,LO, samt SKBF och kärnkraftföretagen. Utredaren föreslår att de medel som avsätts förframtida kostnader för omhändertagande, hantering och förvaring av använtkärnbränsle och radioaktivt avfall skall fonderas i kärnkraftföretagen.Utredaren föreslär också att de fonderade medlen skall få användas tillinvesteringar hos kärnkraftföretagen eller deras delägare om de kan slällasäkerheter för ianspråktagna medel. Etl flertal remissinstanser I.ex. SKBF ochkärnkraftförelagen, IVA och , instämmer i utredarensförslag pä denna punkt. Kärnkraftföretagen avstyrker emellertid genom SKBF dekrav på ställande av säkerhet för avsatta medel som utredaren förordar. Som argument mot ställande av säkerheter anförkraftbolagen att utländska långivare lämnar kärnkraftföretagen lån mol s.k. negativ klausul. Att framgent på delta sätt låna, vare sig pä den utländskaeller den inhemska lånemarknaden, utan säkerhet skulle med all sannolikhet varaomöjligt om inte den svenska staten visar samma förtroende för kärnkraftföretagenoch dessas ägare som de utländska långivarna gör. framför i sitt yttrande alt etl syslem för fondering Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 398 avavsatta medel för del kan utformas så att medlen sätts in på kontohos . Avvikande mening gentemot utredaren dä det gällerhur de avsatta medlen skall förvaltas framförs av bl. a. fullmäktige iriksbanken, fullmäktige i riksgäldskonloret och RSV. Fullmäktige i riksbankenanför följande i sitt yttrande: Fullmäktige ställer sig starkt skeptisk tillden förordade lösningen. Den innebär att ett statligt organ åläggs attkontrollera hur de: enskilda företagen placerar sina finansiella överskott. Attgranska de säkerheter företagen ställer för den interna användningen avfonderade medel och de säkerheter företagen erhåller för utlämnade lån lillsina ägare, skulle bli mycket besväriigt och en sådan granskning är knappasttillböriig. Enligt fullmäktiges mening bör en annan lösning förfinansieringsfrågorna väljas. Fullmäktige avslyrker således utredarens förslagatt avsatta medel skall förvaltas inom företaget och förordar en lösning enligtvilken medlen insätts i , alt. för att utnyttjasnär den statliga myndigheten så medger. Fullmäktige i säger i sittyttrande: Fullmäktige anser att systemet med fonderingar inomkärnkraftföretagen skulle innebära att man pä så sätt skulle skapa en mycketbetydande - av allmänheten tillskjuten - finansieringskälla till vilken dessaföretag skulle ha prioritet. De avsatta medlen bör istället fonderas ochinsättas på räntebärande konto i pä samma sätt som föresläsav . I båda fallen bör dessutom medel särredovisas ochinte - som utredaren föreslår få disponeras utan vidare för att täcka behovetav rörelsekapital. I ett särskilt yttrande som fogats tilllänsstyrelsen i läns yttrande uttalar landshövdingen m.fl. att kärnkraftföretagets avsättningar bör göras till ensärskild statlig fond. RSV anför i sitt yttrande angående fonderingen avavsatta medel följande: För att undanta avkastningen av de avsatta medlen frånbeskattning föreslås att dessa inbetalas till en fond som också förvallarmedlen. Avkastningen av fonden skulle genom en särskild föreskrift ikommunalskattelagen kunna undantas från beskattning i likhet med bl. a.norrlandsfonden och fonden för industriellt utvecklingsarbete. i län förordar ett system ivilket de olika kärnkraftföretagen inlevererar gjorda avsättningartill det gemensamma . aktiebolag som praktiskt skall hantera kärnkraftensrestprodukter och att detta bolag placerar medlen samt alt det frånstatsmakternas sida formuleras bestämda likviditetsregler. Utredaren föreslår att kostnader föromhändertagande av avfall m. m. skall göras genom att avsättningar görs perkilowattimme levererad elenergi. CF och förordar atlavsättningen istället skall göras proportionell mot mängden bestrålatkärnbränsle vilket enligt dessa remissinstanser skulle vara mer anpassat tillde verkliga förutsättningarna. anför därutöverföljande: Föreningen Prop.1980/81:90 Bilaga 1.18 Industridepartementet 399 anseratl utredaren inle tillräckligt seriöst eller grundligt tacklat bl. a. frågornaom värdesäkrandet av de medel som rnäste samlas och fonderas i långa tider. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 401 Sammanfattning av och remissyttranden över utredningensom myndighetsorganisationen inom energiområdet betänkande (Ds I 1980:16) Destatliga energimyndigheterna arbetsfördelning och samverkan 1 Sammanfattning av utredningens betänkande Regeringen bemyndigade statsrådetTham att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att se över frågor rörandeorganisationen av myndigheter m.m. inom energiområdet samt vissa frågor rörandestatens vattenfallsverks framtida uppgifter och organisafion. Enligt direktivenhade utredaren till uppgift att kartlägga den nuvarande organisationen avmyndigheter m. m. och analysera för- och nackdelar med denna.