prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag vill till en börjanerinra om att utformningen av omröstningsreglerna var föremål för en ingåendediskussion vid den nuvarande lagens tillkomst. Förespråkarna för en röstningefter delaktighet hänvisade till vedertagna principer för omröstning isammanslutningar för ekonomisk verksamhel. Anhängarna av principen om röstningefter huvudtal gjorde å sin sida gällande alt ett lika storl medinflylande föralla skulle komma atl stimulera intresset hos fiertalet fiskerättsägare. Vidarehävdades atl fisket i likhet med jakten rymmer många inslag som inle är avekonomisk natur. Del var därför inte befogal alt ulan vidare göra jämförelsermed annan associa-fionsrättslig lagstiftning. Den gmndläggandeomröstningsregeln i LOFO utformades i enlighet med huvudtalsprincipen. Som ylterligareskäl för detta anfördes att erfarenheterna från både fiskevårdsföreningarna ochjaktvårdsområdena visade att man i praktiken röstade efter huvudlal. Det ansågsemellertid nödvändigt att modifiera gmndregeln. Det måste respekteras attröstning efter delaktighet i vissa fall utgjorde en förutsättning för enfillräcklig anslutning bland fiskerättsägarna för bildande av ett fiskevårdsområde.De fall som närmasl avsågs var när ett litet antal jordbrukare och fiskare ägerde största andelarna i fisket medan återstoden ägs av elt mycket stort antalsommarstugeägare ofta bosatta på annan ort. Enligtmin mening kan det av både principiella och andra skäl ifrågasättas om detfinns anledning att göra undantag från huvudtalsprincipen när det gälleromröstning till beslut om verksamheten inom ett fiskevårdsom- Prop.1980/81:153 37 rade.Även om det, med hänsyn till vad som gäller enligt annansamfällig-hetslagstiftning, godtas att omröstning i vissa frågor sker efterdelaktighet torde det i många fall vara svårt att finna motiv för enröslgradering. Jag syftar då närmast på sådana samfällda fisken där fisket hari stort sett samma betydelse för delägarna oberoende av det förhållandet att dehar olika stora andelar i fisket. Erfarenhetema från samverkan både pä fisketsoch jaktens område tyder också på att riskerna för intressemotsättningar mellanolika ägarkategorier inte är särskilt stora. Jag är emellertid medveten om attutformningen av omröstningsreglerna trots allt kan få stor betydelse för vissafiskerättsägares vilja atl medverka vid bildandel av ett fiskevårdsområde.Större fiskerättsägare kan finna det betänkligt att för dem bindande beslutkommer att fattas efter huvudtalsröstning. Dessa betänkligheter bör enligt minmening kunna minskas genom att det redan i stadgarna - i den del de fastställsav - tas in föreskrifter som reglerar de mera ingripandeförvaltningsbesluten. Det kravet gäller för övrigt också enligt LOFO. I likhetmed ulredningen anser jag det emellerfid inte lämpligt att helt slopamöjligheten lill omröstning med graderade röstetal. Jag skall strax återkommafill den här frågan men jag vill från vissa andra synpunkterbehandla besluten om upplåtelse av fiske och frågan om uttaxering av medel förverksamheten. Dethar inte från något håll ifrågsatts annat än atl det även i fortsättningenskall vara möjligt att genom majoritetsbeslut helt eller delvis upplåta fisketinom elt fiskevårdsområde. En sådan möjlighet är också i många fall enfömtsättning för en förvaltning inriktad på god fiskevård. Jag anser att delbör komma lill uttryck i den nya lagen att en fiskevårdsområdesförening fårbesluta om upplåtelse av fiske inom fiskevårdsområdel. Denna förfoganderätt bördock liksom hitfills gälla med vissa inskränkningar. Under vissaförutsättningar bör en fiskeräftsägare kunna förhindra en upplåtelse. förslag skall sådan vetorätt bara finnas när upplåtelsen avserfiske som en delägare i området bmkar med ensamrätt. Enligl min mening böremellertid även den som inle har annan fiskerätt än en andel i ett samfälltfiske kunna förhindra en upplåtelse, om upplåtelsen omfattar hela hans fiske.Vetorätt bör således föreligga när del är fråga om dels tolalupplåtelse av ettsamfällt fiske, dels upplåtelse helt eller delvis av lotter i ett skiftat ellerpå annat sätt uppdelat fiske. Som ytteriigare förutsättning för vetorätten börliksom gälla att fisket inte skall sakna betydelse förfiskerätlsägarens försörjning. Jag är följaktligen inte beredd alt bilrädaulredningens förslag att skärpa förutsättningen till att avse fiske som har enväsentlig sådan betydelse. All som några remissinstanser föreslår vidgavetorätten fill att gälla också ett betydelsefullt fritidsfiske skulle enligtmin mening föra för långt. Utredningenhar inte närmare behandlat frågan om finansieringen av verksamheten inom eltfiskevårdsomräde. Det kan fömtsättas atl sådana tlskevårdsåtgärder som medfördirekta utgifter vanligen kommer atl finan- Prop.1980/81:153 38 sierasgenom inkomster från upplåtelser. Det kan emellertid i vissa fall finnas ettbehov av att förstärka sådana inkomster och eventuella statsbidrag med bidragi pengar frän medlemmarna i fiskevårdsområdesföreningen. Så kan exempelvisvara fallet om det är aktuellt att genomföra en mera omfattande restaurering avelt fiskevatten inom området. Enligt min mening bör fiskerättsägarna närfiskevårdsområdet bildas la ställning till om de genom föreskrifter i stadgarnavill ge områdesföreningen möjlighel att uttaxera bidrag av medlemmarna. Enytterligare fömtsättning för en sådan uttaxering bör vara atl det i föreningensstadgar anges hur bidrags-skyldigheten skall fördelas mellan medlemmarna. Denförenklade fiskerättsutredningen bör kunna utgöra ett fullt tillräckligtunderlag för en sådan fördelning. Är fisket samfällt kan del vara motiverat altdifferentiera bidragen med hänsyn till den uppskattning av andelarnas slorieksom kan göras. Ingår ett skiftat fiske i området kan en uppskattning avvallenarea-lemas storlek vara en godtagbar fördelningsgrund. En föreskrift omfördelningen av bidragsskyldighelen bör givetvis korrespondera mot en eventuellstadgebestämmelse om fördelning mellan medlemmarna av inflytande inkomster. 1stadgarna kan också anges del högsta sammanlagda belopp som kan komma ifråga för uttaxering. Päsamma sätt som i fräga om uttaxeringen bör i stadgarna anges i vilkenomfattning och i vilka former det kan ifrågakomma att upplåta fiske inomfiskevårdsområdet. Fiskerättsägarna bör följaktligen redan vid bildandel få taställning till riktlinjerna för de mera ingripande besluten. Del för bildandetföreslagna opinionsvillkoret innebär alt särskild hänsyn las lill uppfallningenhos de fiskerättsägare som har stor del i fisket eller som av andra skäl ihögre grad än andra kommer atl beröras av de fömtsatta besluten. Beslut inom dei stadgarna angivna ramarna borde med hänsyn härtill kunna fattas efterhuvudtalsröstning och utan särskilda majoritetskrav. Jag har redan nämnt attjag trots allt anser att möjlighelen att gradera röstetalen bör finnas kvar.Till skillnad frän utredningen anser jag emellertid atl frågan om omröstningefler delaktighet bör regleras i fiskevårdsområdesföreningens stadgar. Del börföljaktligen redan vid bildandel av fiskevårdsområdet bestämmas om röstningmed graderade röstetal skall kunna komma i fräga och fastställas andelstallill grund för en sådan gradering. Alt förse stadgarna med föreskrifter omdelaktighelsröstning torde bli aktuellt främst i de fall dä uttaxering avbidrag hos medlemmarna skall kunna ske. Det är då naturligt att graderaröstetalen på samma sätt som bidragsskyldigheten fördelas. Under allaomständigheter bör röstgraderingen göras på grundval avfiskerältsförteckningens uppgifter. Även om vissa invändningar kan riktas molatt andelstal för graderingen i slor utsträckning kommer att gmndas päuppskattningar och översiktliga bedömningar bör fiskerättsägarna kunna bortsefrån de brister som en sådan metod har. Jag vill understryka att mitt förslaginte får leda till någon mera omfattande arbetsinsats av förrättningsmannen. Prop.1980/81:153 39 EnliglLOFO skall etl fiskevårdsområde bildas , minst tio och högst 25 år.Beståndstiden förlängs emellertid automatiskt om inle delägare som företräderminst en tiondel av delaktighetstalel hos anmäler att de inleönskar någon förlängning. Görs en sådan anmälan skall pröva omgiltighetstiden skall förlängas. För den prövningen gäller i tillämpliga delarreglerna om bildande av fiskevårdsomräde. Del krävs följaktligen regelmässigten förrättning och en omröstning för alt konstatera att del bland delägarnafinns lika slor anslutning för en förlängning som det krävs för nybildning.Länsstyrelsen kan emellertid under vissa omständigheter upplösa ettfiskevårdsområde redan innan giltighels-tiden har löpt ul. Exempel på sådanaomständigheter är att vattenområdet eller fisket förändrats väsentligt genom ennaturhändelse eller en vattenul-byggnad. För beslut om sädan upplösning behöverinle nägon förrättning hållas. Enligl ulredningensförslag skall elt fiskevårdsomräde bildas för atl bestå tills vidare.Länsstyrelsen skall emellertid på ansökan av bl.a. delägare ifiskevårdsområdel kunna beslula all detla skall upplösas. Frågan om upplösningskall bara kunna prövas vid utgången av varje tioårsperiod från bildandet, omdet inte finns särskilda skäl för annal. Som särskilda skäl anses sådanaomständigheter som enligt LOFO kan föranleda en upplösning i förtid.Länsstyrelsens beslul skall grundas på en lämplighetsprövning vid vilkenhänsyn skall tas till innehållet i de regionala och lokala fiskevärdsplanerna. Enligl min mening bör manräkna med tvä olika huvudfall då det inte längre finns förutsättningar för etlfortsalt samarbele inom ett fiskevårdsomräde. Det ena huvudfallet jag syftarpå är all sä väsentliga förändringar inträffar i vatten- ellerfiskeförhällandena att grunden för verksamheten rycks undan. Elt exempel påförändringar av del slaget kan vara följderna av en sjöreglering eller annalbyggande i vatten. Liksom f. n. bör länsslyrelsen i det fallet kunna beslulaatt gemenskapen inom fiskevårdsområdel skall upplösas. Det andra huvudfalletanser jag vara när del bland fiskerältsägarna finns ett mera allmänt missnöjemed samarbetet och en önskan all della skall upphöra. Jag har i del föregåendeframhållit den betydelse som en positiv inställning hos fiskerältsägarna harför ell väl fungerande samarbete inom ett fiskevårdsområde. Del förhållandelall ett slorl anlal av dem motsätter sig en fortsatt samverkan bör därförenligl min mening kunna ulgöra skäl för att upplösa fiskevårdsområdet.Länsstyrelsen bör följaktligen, om del konstateras atl den för bildande av ellfiskevårdsomräde erforderliga opinionen inte längre föreligger, kunna beslutaom upplösning av områdesföreningen. Liksom f. n. bör en omprövning avfömtsättningarna för en samverkan inte ske förrän en relalivi läng tidförflufil från det att fiskevårdsområdet bildades. Prop.1980/81:153 40 EnligtLOFO kan besluta om ändring av stadgarna för ett fiskevårdsomrädeoch ett sådant beslut kan också avse en ändring av områdets omfattning. Ensådan stadgeändring skall handläggas i samma ordning som frågan om bildande avelt fiskevårdsområde. Utredningenföreslår regler som innebär att ett fiske skall kunna anslutas till elleruteslutas ur ett fiskevårdsomräde. Uteslutning skall kunna ske om fisket böranslutas till elt annat fiskevårdsomräde eller om en uteslutning i annat fallanses lämphg. Ansökan om anslutning eller uteslutning skall göras hoslänsstyrelsen som skall låta fiskevårdsområdel, fiskenämnden och kommunen yttrasig över ansökan. Finner att den ansökta åtgärden står iöverensstämmelse med de kommunala och regionala planerna för fiskevården, skallen förrättningsman förordnas. Förrättnings-mannen skall sedan handlägga frågani samma ordning som gäller för bildande av ett fiskevårdsområde. Föruteslutning av ett fiske som på gmnd av en naturhändelse, en vattenutbyggnadeller nägon annan orsak kan nyttjas föreslås ett förenklatförfarande. skall då kunna besluta om uteslutningen efter att haremitterat ansökan och låtit fiskerättsägarna yttra sig i frågan. Iremissyttrandena över förslaget ifrågasätts om inte en enklare handläggningsordningkan lillämpas i vissa fall. Dessutom efterlyses regler för sammanslagning avfiskevårdsområden. Enligtmin mening bör reglerna för att möjliggöra förändringar av ett fiskevårdsomrädesomfattning åtminstone delvis kunna utformas som molsvarande regler i lagen omjaktvårdsområden. Därmed tillgodoses också de synpunkter som förts fram vidremissbehandlingen. Mittförslag innebär att det blir möjligt att föra samman flera fiskevårdsområdentill ett område. Del bör också vara möjligt atl dela upp ett fiskevårdsområdeäven om en sådan åtgärd bör komma i fräga endasi i undanlagsfall. För sädanamera genomgripande förändringar bör i tillämpliga delar gälla reglerna omnybildning av ett fiskevårdsområde. Frågan bör följaktligen utredas vid enförrättning om inle anser atl beslul om ombildningen kan meddelaspå grundval av ansökningshandlingarna. För prövning av delombildade fiskevårdsområdel bör gälla det för bildande föreslagnaopinionsvillkoret och allmänna lämplighetskravet. föreslår bör det också finnas möjlighet att ansluta ett fiske tillett bestående fiskevårdsomräde. Enligt min mening bör i regelkunna besluta om en sådan åtgärd enbart på gmndval av en ansökan frånfiskevårdsområdesföreningens styrelse och elt medgivande från fiskets ägare.Innebär anslutningen all fisket förs över från ell fiskevårdsområde till ettannal bör del också krävas alt föreningen för det område i vilket fisket ingårmedger åtgärden. Del kan visa sig nödvändigl alt ylterligare utredning tillförsärendet innan beslut fattas. bör därför ges möjlighet attförordna att frågan skall utredas vid en för- Prop.1980/81:153 41 rättning.För prövning bör självfallet gälla atl åigärden skall varaförenlig med fiskevärdsinlresset och andra inlressen som fiskevårdsområdetskall tillgodose. Undanlagsviskan del finnas anledning alt utesluta etl fiske ur ell fiskevårdsområde ulan allfisket förs lill ell annat sådant område. Även i det här fallel börlänsslyrelsen beslula i frågan. Ansökan bör få göras både avfiskevårdsområdesföreningens styrelse och ägaren av del fiske det är fråga om. 2.4Bestämmelser till skydd för fiskbestånden m. m. Underdenna rubrik behandlar jag dels ulredningens förslag lill bestämmelser i frågaom vanskötsel av fiske och expropriation av fiske, dels frågan om en samordningav länsstyrelsernas och befogenhet att meddela bestämmelserom fiskets vård och bedrivande. Bestämmelserom vanskötsel av fiske Fiskerättslageninnehåller i 30-32 S§ bestämmelser som gör del möjligt för det allmänna atlingripa med tvångsåtgärder om innehavaren av enskild fiskerätt vansköter fisketgenom en alltför hård beskattning av fiskbeståndet eller genom underlåtenhetatt utnyttja fisket. Som en fömtsättning för sådana tvångsåtgärder gäller altde skall vara påkallade av ett allmänt intresse och alt försöka atl vinnarättelse har gjorts under hand. Slalens fiskeritjänstemän dvs.fiskeriintendenten skall därför först försöka atl träffa en frivilligöverenskommelse om fiskels bedrivande med fastighetsägaren eller, omfiskerätten innehas av annan, med denne. Om en sädan överenskommelse intekommer till stånd eller om åtagandena i överenskommelsen inte fullgörs,åligger det fiskeriintendenten att anmäla förhållandet till . Hanskall i samband därmed ange de förskrifter om fiskets bedrivande som enliglhans mening bör meddelas för all avhjälpa vanskötseln. Innan länsstyrelsenfattar beslul i ärendei skall fiskerälts-havaren ges tillfälle atl yttra sig.Länsslyrelsen får därefter fastställa en fiskeriplan med de föreskrifter omfiskels bedrivande som är nödvändiga för att avhjälpa vanskötseln. Fiskeriplanenskall avse , högst tio är. Planen har sakrätlslig verkan, så alläven en ny ägare är bunden. Vid behov kan länsslyrelsen sätta ul vite förunderlätenhet att följa planens bestämmelser. har bestämmelserna i fiskerätlslagen om åtgärder motvanskötsel av fiske nästan aldrig tillämpats. Enligl vad ulredningen inhämtathar det funnits fall av vanhävd där ell ingripande varil motiverat menförfarandet har ansetts så omständligt all man avstått från åtgärder.Utredningen föreslår mot bakgmnd härav att bestämmelserna förenklas. Förslagetinnebär atl fiskenämnden skall kunna fastställa en fiskeriplan för fisket, omfiskerättshavare i strid med allmänt intresse Prop.1980/81:153 42 uppenbartvansköter sitt fiske genom alltför hård beskattning av fiskbeståndet ellergenom underlåtenhet att nyttja fisket. Nämnden föreslås självmant kunna ta uppfrägan till behandling men del vanligaste torde enligt utredningen bli attfrågan las upp efter anmälan. Fiskeriplanen skall i likhet med vad som gällernu innehålla de föreskrifter om fiskels bedrivande som anses nödvändiga föralt avhjälpa vanskötseln. Föreskrifterna bör få förenas med vite. Vidupprättandet av planen bör skälig hänsyn las lill fiskerättsägarens intresseall själv kunna bedriva fiske eller all disponera sitt vatten på annal sätt.Fiskeriplanen föreslås vidare bli gällande mot ny innehavare av fiskerätten. Ulredningensförslag alt fiskerällslagens bestämmelser om förfarandet vid åtgärder motvanskötsel av fiske skall förenklas lämnas ulan erinran av remissinstanserna.Enligt min mening finns det behov av bestämmelser om vanhävd pä fiskets områdeäven i fortsättningen. Jag tillstyrker förslaget om ell förenklat förfarandevid ingripande mol vanskötsel av fiske. Jagbiträder alltså ulredningens förslag alt det i fortsättningen bör ankomma påfiskenämnden alt vid behov ingripa mot uppenbara fall av vanskötsel av enskiltfiske. , som har lill uppgift alt bl.a. verka för fisketsutveckling och för en god fiskevård, bör därvid ha befogenhet att meddela debeslul om fiskets bedrivande som behövs för all avhjälpa vanskötseln. föreslår bör del inle längre vara etl oavvisligt krav alt ellingripande alllid skall föregås av försök alt nå en frivillig överenskommelse.Del ligger dock i sakens natur all man i de allra flesta fall försteftersträvar atl åstadkomma rättelse på frivillig väg. Som utredningenföreslagil bör nämnden kunna ingripa självmant eller efler anmälan. Jagförordar atl bestämmelserna om ätgärder mol vanskötsel av fiske tas in i 30 §fiskerätlslagen (1950:596). Jag vill i övrigl hänvisa lill specialmotiveringen. Utredningenanför alt laxbestånd till övervägande del () baseras påreproduktion i norrländska vattendrag. Beståndet är emellertid numera utsattför en alltför hård beskattning och lillgången på lekfisk är därför oroväckandeliten på åtskilliga håll, i vissa älvar långt under vad som behövs för allupprätthålla beståndet. Akuta problem av detta slag finns i såvälvallendrag med nalurlig reproduktion som utbyggda älvar med odlingsbaseradlaxproduktion. Tyngdpunkten i det svenska laxfisket har enligl ulredningenunder förskjutits kraffigt i riktning mot ett ökat norrländsktkustfiske, främsl i anslutning till de laxförande älvarnas mynningsområden.Detta fiske bedrivs i första hand med fasta redskap men i en inle obetydligomfattning också med rörliga nätredskap. Större delen, uppskattningsvis , av del norrländska kustfisket efter lax utövas med stöd av enskildfiskerätt. Debestämmelser i fiskevårdande syfte som har meddelats har Prop.1980/81:153 43 enligtutredningen inte varit tillräckliga för att motverka överfiskningen av lax ochhavsöring i älvmynningarna. Den begränsning av fångslullaget som enligtutredningen är nödvändig för alt trygga beståndet har således inle kunnatåstadkommas i de i detta sammanhang särskilt känsliga älvmynningarna.Situationen är enligl utredningen särskilt allvarlig för laxens del. Lägel ivissa vattendrag är emellertid oroande också för havsöringen. Utredningen anför vidareatt staten och kommuner enligt 2 kap. 9 § första stycket vattenlagen (1918;523) har rätt att i eller invid ett vattendrag anordna en särskildfiskväg och att vidta andra ålgärder för att främja fisket. I samband med atlbeslul härom meddelas kan enligl 2 kap. 14 § andra stycket vattenlagen fiskeinom etl visst område förbjudas. Enligt ulredningens uppfattning är dock dessabestämmelser i vattenlagen inte tillräckliga. En utvidgning bör därför ske avmöjlighelerna lill ingripande från samhällels sida. Utredningen avser dåsärskilt den situation som uppkommer när fisket i ett mynningsområde är såomfattande all tillräckligt med lekfisk inle kan komma upp i vattendraget.Visserligen kan enligt fiskeristadgan i etl sådanl läge beslulaatt fisket i mynningsområdet skall reduceras på gmnd av fiskevårdsskäl. Ettbeslut som förbjuder fisket hell , exempelvis ,torde dock enligt utredningen inte kunna fattas i denna ordning. Ulredningenföreslår mot bakgmnd härav att det införs en möjlighet alt expropriera fiske,som utgör hinder för fiskevården. Del kan exempelvis röra sig om fisket medfasta redskap i ett mynningsområde i de fall detta fiske hindrar tillräckliguppgång av vandringsfisk för avelsändamål. Expropriationsrätten bör dock inteomfatta fiske endasi i mynningsområden ulan allt fiske som av fiskevård SS kålbedöms böra las i anspråk i sin helhel. Detla kan bli aktuellt i samband medbyggandet av en fisklrappa eller anläggning för fiskodling. Utredningen framhåller attdel enligt den nu gällande lagsliftningen saknas möjlighet atl förfoga övermark, vatten och fiske ulan ägarens medgivande, när det är fråga om all utföravetenskapliga undersökningar och försök på fiskets omräde. Även om frivilligaöverenskommelser är att föredra också i ifrågavarande fall, finner ulredningendel angeläget alt en möjlighet till expropriation införs även för att göra detmöjligt att utföra sådana undersökningar och försök. Jag vill till en börjanerinra om att del är söijt för vandringsfiskens ohindrade gång genombestämmelserna i 28 och 29 §S fiskerättslagen om en fri led, en"fiskådra" där fisken skall kunna gå fram. I vatje gren i devattendrag och sund där fisken har sin gång skall fiskådra finnas i detdjupaste vattnet. Fiskådran, som utgör en sjättedel av vattnets bredd, skalllämnas fri från fiskredskap som kan hindra fiskens gång. Om ett vattendrag medfiskådra mynnar ut i havet sträcker sig fiskådran ut. Länsstyrelsenkan i vissa fall föreskriva att fiskådran skall gå i en annan del av vattnet ändet djupaste. Vidare fömtsätts att länsstyrelsema skall kunna Prop.1980/81:153 - 44 medstöd av fiskeristadgan ge särskilda skyddsföreskrifter för vandringsfisken,exempelvis för sådana delar av en älvmynning som inle omfattas av fiskådran. Fleraav de syften utredningen vill uppnå med förslaget om expropria-tionsmöjlighetav fiskevårdsskäl lorde alltså redan vara tillgodosedda genomfiskelagstiftningens och vattenlagens bestämmelser. Som utredningen anför ingeremellertid utvecklingen av lax- och havsöringsfisket allvarlig oro förbeståndens fortsatta existens. Med hänsyn härtill och till all remissinstansernai allmänhet godtagit förslagel vill jag inte motsätta mig della. Jag förordarsäledes efter samråd med statsrådet att expropriationslagen ändras säatt expropriation får ske för atl möjliggöra fiskevärdsätgärder samlvetenskapliga undersökningar och försök i fråga om fiske. Bestämmelser häromtas lämpligen in som en ny paragraf, 2 kap. 7 a §, i expropriationslagen. Expropriationav enskild fiskerätt som ett medel alt lillgodose fiskevård torde komma i frågafrämst i de fall fisket måste förbjudas helt. Är det fråga om begränsningar avfisket t.ex. i form av fredningstider eller förbjudna fiskemeloder, torde sammasyfte i allmänhet kunna näs på etl mindre ingripande sätt genom alllänsstyrelsen med stöd av 14 § fiskeristadgan (1954; 607) meddelar lokalabestämmelser om fiskels vård och bedrivande. De kan avse skyddszoner ochfredningstider för exempelvis lax. De kan också la sikte på atl bekämpa alltföreffektiva fångstsätt som kan äventyra fiskslammens bestånd. kan alltsåi lokala bestämmelser också inskränka fisket med vissa nätredskap.