prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — Preliminära beräkningar tyder på en tillväxt i lagren 1980 på ea4,. priser att jämföra med en minskning 1979 om ca0,. Omslaget motsvarade därmed ett tillskott till den inhemskaefterfrågan motsvarande hela 1,. Huvuddelen av lagertillväxten kom att ske inom industrin.Som framgår av vidstående diagram sjönk totala lagren inom industrin, exkl.varv, ännu . Fallet i lagerslockarna var nära nog helthänförbart lill färdigvarorna, medan lagren av varor i arbete hade börjatstiga. Omslaget lill uppbyggnad för färdigvarulagren blevsnabbt och lill betydande del ofrivillig. fortsatte lagren av varor iarbete all stiga. Del gäller också insatsvarulagren, men ökningen av dessa blevtotalt sett liten genom fortsatta oönskade lageravtappningar inom skogsindustrierna.En myckel slor del av lagerökningen inom industrin kom till stånd under andrakvartalet och torde till en del hänga samman med arbetsmarknadskonflikterna,inle minst hamnkonflikten. Atl så varit fallet bestyrks också av aulagerliltväxten tredje kvartalet kom att bli myckel blygsam Tabell 7:9 Lagervolymförändringar totalt och efternäringsgrenar 19771981 Detaljhandel (inkl. trans- Källor: och statistiskacentralbyrån. Diagram 7:3 Totala industrins lagervolymförändring1968-1981' Milj.kr.. priser. -1000 -2000 1968 1969 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 ' Exkl. varvens lagervolymförändringar. redovisas lagerinvesteringarna enligl en ny metod, vilket stör jämförelser med tidigareperioder i icke känd omfattning. -Källor: ochstatistiska centralbyrån. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 135 Preliminära beräkningar antyder emellertid attbetydande ökningar av färdigvarulagren skedde av året. Del gäller inte minst inombasindustrierna som tidigast och starkastmötte en vikande efterfrågeutveckling. Också inom industrierna för mer bearbetade varor synes lagerökningarna avfärdigvaror blivit stora. För varori arbete däremot avtog takten i lagerökningarna. För insatsvarorna återigen blev lagerökningarna andra halvåretnågot större än under första genomatt en viss påfyllnad kunde ske av skogsindustriernasrundvirkeslager. I prognoserna förutses en snabbanpassning av industriproduktionen ske så att takten ilagerökningarna avtar högst väsentligt föratt övergå i avtappningar. Totalt sett skulle ökningen av lagren inom industrin,exkl. varv, komma atl begränsas lill ca . 1981 efter attha vuxit med . Somframgår av diagrammet är en sådan lagertillväxt mycket begränsad i Jämförelse med vad som hände 1969-1971. Tillväxten framstår som ännu mindre om man jämför medlagerutvecklingen (orsakadav överbryggningspolitiken med särskilt lagerstöd). Varvens lager (där variationer i lagren av varor iarbete dominerar utvecklingen) blev i stort sett oförändrade 1980. De väntasöka 1981. Handelslagren kom att stiga högst väsentligt 1980även om en avveckling kunde komma till stånd mol slutet av året. De väntas stiga något1981 inom partihandeln, delvisberoende på en trolig ökning av råoljelagren, medan detaljhandeln beräknas minska sina ännu för stora lagerstockar. Lagren inom jord- och skogsbruket sjönk något1980. De beräknas stiga 1981 genomalt rundvirkeslagren i skogen kommer atl fyllas på. Sammantaget för alla näringsgrenar skulle därmedlagertillväxten 1981 stanna vidknappt . Omslaget från ökningen 1980 på . skulle därmed komma att ge ettnegativt bidrag lill efterfrågeutvecklingenmotsvarande 0,av totala inhemska efterfrågan. 1980/81:100 136 8 lönsamhet,kostnader och priser Vinsterna inom den svenska industrin visar enligtberäkningar baserade pånationalräkenskaperna en viss ökning 1980 jämfört med föregående år, vilket också delvis styrks av uppgifter om destörre industriföretagens delårsresullat.Vinstnivån kan i och med detta beräknas bli avsevärt lägre under dennakonjunkturtopp än under "övervinståren" 1973-1974 och är jämförbar med vad som uppnåddes under ett"mellanår" på 1960-taletoch början av 1970-lalel. Bilden av vinstutvecklingen är emellertid splittrad och del redan på den grova branschnivådessa beräkningar arbetar med. Tarman bort den mest avvikande branschen, pelroleumraffina-derier m.m.,förändras bilden av utvecklingen något. Således blir uppgången i driftsoverskottets andel av förädlingsvärdetinom resterande industrier exkl.varv 1979-1980 jämfört med om petroleumraffinaderierna medräknas.Driftsoverskottets andel av förädlingsvärdet 1980 blir likafullt ungefär detsamiTia. ca 12 1/, oavsett ompetroleumraffinaderierna inräknas eller ej. Anledningen tillpetroleumraffinaderiemas oförmånliga vinstutveckling är den kraftiga ökningen i de till stor delkontraktsbundna råoljepriserna kombinerat med ett genom stora utbud på den s.k. spotmarknaden pressat pris på raffinerade produkter. Vid en jämförelse mellan nationalräkenskapernasoch företagsstatisli-kens mått påindustrins (SNl 3) bmttomarginaler i diagram 8:1 kan elt par saker noteras. För det första har den tidigarenivåskillnaden mellan vinst-begreppenförsvunnit i och med den företagna revideringen av nationalräkenskaperna. För det andra ger kurvornaen i stort sett identisk bild avvinstutvecklingen vilket är anmärkningsvärt eftersom nationalräkenskapernasbruttoöverskott, tili skillnad frånföretagsstatistikens rörelseresultat,skall exkludera prisstegringsvinsler och dessa prisstegringsvinster undersenare år utgjort en stor del av rörelseresultatet. En konsekvens av detta är emellertid aU föreliggandeberäkningar troligtvisäven ger en bild av utvecklingen i företagsslatistikens termer. En viklig frågaär naturiigtvis i vad mån industrins rörelseöverskolt nått en nivå som kan anses förenlig med industrins avkastningskrav på längre sikl. Denna fråga kaninle besvaras här och då en mängdrelevanta samband, bl. a, investeringsviljans beroende av avkastningens storlek inte är tillräckligtutredda, utan vi får nöja oss med atti diagram 8:1 belysa utvecklingen med hjälp av historiska dala. Brutto-vinstmarginalernanådde , både om de uppskattas med data enligt Diagram 8:1 Bruttomarginaler i tillverkningsindustrin (SM3) enligt företagsstatistiken ochnationalräkenskaperna 19701979 produldionsvbtdet 'notiono! '"''-''l i % ov omsdnninqen ~ iföretoq',ilalislil 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 Källor: ochstatistiska centralbyrån. nationalräkenskapernaoch enligt företagsstalisliken, bara upp i nivå med vad som registrerades underlönsamhetssvackan 1971-1972, kan sedan bruttovinslmarginalen beräknasha ökat ytterligare något. Vid jämförelser och svackan1971-1972 finns det anledning att ha i minnet atl prisökningstaklen på de flestavaror var obetydlig 1971 och 1972 och att de realiserade prisslegringsvinsternaföljaktligen var myckel små. var däremotprisslegringsvinsterna stora, vilket påverkade företagsslatistikensbruttomarginal och i realiteten troligen även beräkningarna enligtnationalräkenskaperna. Den rent operativa bruttomarginalen medvaruförbrukningen fullt konsekvent värderad till åter-anskaffningspriser - vardärför troligen fortfarande lägre 1979 och 1980 än 1971 och 1972. var den mest framträdande faktorn bakomlönsamhetsuppgången att lönekostnaderna per producerad enhet visade den lägstaökningen för - jämför tabell 8:3. Detta bidrog tillsammans medden kraftiga ökningen i industriprodukternas genomsnittliga försäljningspriserverksamt till att industrins vinstmarginaler ökade. Speciellt kraftiga blevmarginalökningarna inom massa- och pappersindustrin men vinstläget var här igengäld särdeles pressat. Lönekostnaden per producerad enhet beräknas hastigit i rätt snabb takt 1980 som kostna- denför insalsvaror fortsatt att öka kraftigt. En stark uppgång i industrinsförsäljningspriser synes emellertid ha gjort del möjligt för företagen att höjasina marginaler något lite åven 1980. Det bör noteras att alla branscher utompelroleumraffinaderier visar marginalökningar. Bäst har utvecklingen varitinom massa- och pappersindustrin, vilken i och med delta kan redovisa positivadriftsöverskott , och inorn verkstadsindustrin varsmarginaler synes ha förbättrats avsevärt. Vinstmarginalernas utveckling har ägt rum i anslutninglill att de svenska industriprodukternas priser höjts i förhållande till degenomsnittliga priserna inom internarionell handel, såväl 1978-1979 som 1979-1980. Detla har i sin tur lett till marknadsandelsföriuster. På kort sikt tordedylika höjningar av relativpriset ha övervägande positiva effekter pårörelseresultaten, men den mera långsiktiga inverkan kan visa sig mindreförmånlig. Den springande punkten är alt effekten av en relalivprisförskjulningenligt beräkningar vad gäller bearbetade varor gereffekter på marknadsandelen så långt som tvä år efter det all förskjutningenägt rum medan förslaårseffekten är förhållandevis måttlig. (Se även kapitlet omutrikeshandeln.) Detta medför att det på elt års sikl som regel lönar sig althöja produktpriset för del enskilda företagel medan effekten på längre siktinte kan väntas bli lika gynnsam. BeträlTande 1981 har förutsatt meråterhållsamma prishöjningar, speciellt i del lägre lönealternativel, vilkaalltså först på kan väntas ge utdelning i höjda vinster.Efterfrågan väntas ändå Tabell8:1 Driftsöverskott i tillverkningsindustrin exkl. varv 1976-1981 Massa-, pappers- och pappers varuindustri Petroleumraffinaderier m. m. Verkstadsindustri exkl. varv .Annan tillverkningsindustri Procent av förädlingsvärdet Massa-, pappers- och pappers varuindustri Petroleumraffinaderier m. m. -0,3 -27,9 -1535,0 Anm. Driftsöverskottet beräknat netto (med avdrag förkapitalförslitning) och med tillägg av subventioner. Källor: Konjunkturinstitulel och statistiskacentralbyrån.. Diagram8:2 Driftsöverskottets och kapitalförslitningens andelar av förädlingsvärdet itillverkningsindu.strin exkl. varv 19701981 1970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 Källor: och statistiskacentralbyrån. sjunkaså mycket att produktionsvolymen minskar i bägge lönealternativen.Produktiviteten förutses i enlighet härmed öka endast litet vilket enligtlöneallernativ II skulle ge en förhållandevis stor uppgång i lönekostnaden perproducerad enhet. Kombinerat med en icke alltför svag prisutveckling päinsatsvaruförbrukningen leder antagandet om återhållna prisökningar påindustrins produkter enligt föreliggande kalkyl till sänkningar av såvälvinstmarginaler som driftsöverskott. Elt bidrag till sänkningen avdriftsöverskotten om . beräknas också komma från reduceringenav olika former av stöd till industrin. Atl skillnaden i vinstutvecklingen1981 - se tabell 8:1 - beräknas bli förhållandevis liten mellanlönealternativen beror på förutsättningen att en återhållsam löneutveckling avförelagen utnyttjas till relalivprissänkningar och inte las i anspråk för altförbättra vinstmarginalerna. Av labell 8:1 och diagram 8:2 framgår effekterna av degjorda pris- och kostnadskalkylerna på industrins driftsöverskott (netto) under1980 och 1981. I beräkningarna ingår avdrag för kapilalförslitning och tilläggav subventioner. Driftsoverskottets andel av förädlingsvärdet beräknas öka1979-1980 för alt sedan sjunka 1980- 1981 i båda alternativen. 1980/81:100 140 Fram till mitten av 1970-lalet var det regel att desvenska industriprodukternas priser år för år steg i någorlunda samma takt somvärldsmarknadspriserna. De avvikelser som förekom, var i allmänhet inte störreän att de kunde förklaras av skillnader i varusammansättning mellan den svenskaoch den utländska industrins produktion. Också produktionskostnadernasutveckling brukade ganska väl följa väridsmarknadsprisel. Denna stabilitet ipris- och kostnadsrelationer medförde att variationerna i industrins lönsamhetinte blev speciellt kraftiga. Få senare år har titvecklingsmönslret varitbetydligt mer ryckigt, vilket t. ex. diagram 8:2 ger tydliga besked om. Vinstmarginalernahar svängt kraftigt mellan åren och likaså har variationerna i relativpriset iförhållande till utlandet varitavsevärda (se t.ex. diagram 3:1 i kapitel 3). höjde den svenska industrin sinaförsäljningspriser mer än världsmarknadspriserna trots att de svenskaproduktionskostnaderna ökade klart långsammare än genomsnittet för omvärlden.Förklaringen till detta torde i främsta rummet vara atl industrin hade ettstarkt behov av förbättrade vinstmarginaler efter de myckel svaga åren 1977 och1978. 1980 höjdes relativpriset gentemot utlandet återigen som arbetskraftskostnadernaper producerad enhet ökade snabbare i än för genomsnittet av de störstakonkurrentländerna. Nettoresultatet av detta blev atl vinstmarginalen i desvenska företagen visade en svag ökning. I följande tablå illustreras pris- ochkostnadsutvecklingen för den svenska verkstadsindustrin. Deinternationella priserna har härvid approximerats med importpriserna: 1976 1977 1978 1979 1980 Priser och kostnader enligt nationalräkenskapernasdefinitioner. Verkstadsindustrin var den bransch i dessa beräkningardär försäljningspriserna ökade svagast 1978-1979, vilkel förklarar altmarginalerna - trots den relativt förmånliga utvecklingen av de rörligaproduktionskostnaderna - steg endasi måttligt (se tabell 8:2).Marginalförbättringen beräknas emellertid ha blivit avsevärt större 1979-1980,då ökande produktionskostnader mötts med kraftiga prishöjningar. Massa- ochpappersindustrin registrerade däremot en väsenllig prisuppgäng 1978-1979,vilken utgjorde grunden för den starka marginalförbätlringen. Tabell8: 2 Produktpriser och rörliga produktionskostnader i tillverkningsindustrinexkl. Massa-, pappers- och pappers-varuindustri -8,1 -0,7 1.8 -1,8 -3,2 -1,8 31,5 31,7 -0,2 -14,2 Verkstadsindustri exkl. varv produktpris 8,3 11,6 -3,0 -0,2 Tillverkningsindustri exkl. varv produktpris -1,3 -0,9 Anm.Produktpris avser implicitprisindex för bruttoproduktionen. Röriig produktionskostnadavser förbrukning och löner. inkl. kollektiva avgifter och icke varuan-knutnaindirekta skatter, men exkl. subventioner, per brutloproduktionsenhel. landemassan vilken - på grund av det speciella efterfrågemönslret för råvaror - ärutsatt för stora prissvängningar, oeh då vanligen starka prisökningar ikonjunkturcykelns uppgångsfas. Först 1979-1980 kunde en kraftig prishöjning, ca16%, på papper genomföras, som massan ökade i pris. De svenskapelroleumraffinaderierna höjde sina producentpriser med 1978-1979vilket dock var litet jämfört med vad som noterades på den s. k. spotmarknaden:de svenska importpriserna för oljeprodukter ökade t. ex. med i runt tal '1978- 1979. har oljemarknaden varit mer dämpad och de svenskaproducentpriserna ökade totalt med 1979-1980. Det genomsnittligaförsäljningspriset för resterande industribranscher exkl. varv steg med 11.4%1978-1979. Speciellt kraftiga var prisökningarna för ickejärnmetaller. kemiskaprodukter och sågat trä medan den tunga gruppen livsmedel endast steg ipris. 1979- 1980 fortsatte de starka prisstegringarna, trävaror steg med ca 20%och ickejärnmetaller med i pris. Sammantaget synes försäljningsprisetför annan industri exkl. varv ha ökat med . 1980/81:100 142 Prognosen över prisutvecklingen förindustriprodukterna har utarbetats under en förutsättning om oförändrade, ellernågot höjda priser i relation lill världsmarknadspriserna i del högrelönealternativet. Detla kan naturligtvis ytterligare försvaga densvenska industrins konkurrenskraft. Trots de i absolut bemärkelse pålagligaprisökningarna beräknas företagens marginaler minska med nästan 1 1/2procentenhet 1980-1981. 1 genomsnitt väntas industrins produktpriser öka med6,. Massa- och pappersindustrin sammantaget beräknas kunna ökaproduktpriserna med endast ca 4,vilkel med hänsyn till den väntade kostnadsutvecklingen leder till en kraftigmarginalsänkning. Petroleumraffinaderiernas försäljningspriser väntas stigaförhållandevis måttligt 1980-1981, eller med 12,. Marginalerna ökar menligger enligt dessa beräkningar även 1981 på en starkt förlustbringande nivå.Prisutvecklingen för verkstadsindustrin exkl. varv synes bli något expansivareän för industrin totalt, vilket också väntas ge utslag i att marginalernaförblir i stort sett oförändrade. Denna bild överensstämmer också med hypotesenatt verkstadsindustrin påverkas senare och i mindre utsträckning än industrigenomsnittetav konjunktursvängningarna. Inom annan tillverkningsindustri exkl. varv är dellivsmedelsindustrin och övrigseklorn (se produklionskapitlet) som beräknashöja sina priser mest, medan prisprognosen 1980-1981 genomsnittligt för"annan tillverkningsindustri" innebär en ökning på 5,. Den återhållsammaprisutvecklingen väntas medföra en relativt kraftig sänkning av företagensmarginaler eller med . 1 det lägre lönealternativet förutses enrelativprissänkning gentemot utlandet om blir möjlig. Detta är underförutsättning alt företagen utnyttjar det utrymme som en låg löneökning skapartill atl hålla nere försäljningspriserna, trots att det skulle medföra någotsänkta marginaler. Inom industrin är det i huvudsak för de dominerandebranscherna verkstadsindustri och den s.k. övrigsektorn, saml i någon mån förjärn- och stålindustrin, som den lägre löneökningen väntas ge sådant utslag iprissättningen. Elt annat prissättningsbeteende förutsätts inom massa- ochpappersindustrin samt petroleumraffinaderierna där de svenska priserna intebedöms kunna avvika väsentligt från världsmarknadens. Prisutvecklingen får härsålunda antas bli i huvudsak densamma oavsett lönealternativ. Företagensmarginaler beräknas inte utvecklas särskilt mycket gynnsammare i alternativetmed låga lönehöjningar än under det högre löneantagandet. För massa- ochpappersindustrins samt petroleumraffinaderiernas del beror detta på attlöneandelen är tämligen liten. Detsamma gäller även järn- och stålindustrin,vilken ingår i "annan tillverkningsindustri". Det kan dessutom nämnasatt det här förutsatts att de hemmamarknadsin-riktade produkternas priser isamma mån som de exportinriktade anpassas till skillnaden i kostnadsutvecklingmellan lönealternativen. Diagram 8:3 Rörliga produktionskostnader itillverkningsindustrin exkl. varv 1971 1981 P,h p6 fSrbruknlna ,*j 1 1 / v Lönekosfncder ni.m, 1 \/ y. per producertid enhel ' / * \ ' / * \ /' \ 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 1981 Källor: ochstatistiska centralbyrån. De röriiga produktionskostnaderna beslår, om man serlill tillverkningsindustrin i dess helhet, lill ungefär en tredjedel av löneroch löneberoende avgifter m. m. och till resterande två tredjedelar avinsatsvaror och inköpta tjänster.' Den fasta kostnadsposten kapitalförslitningsom mäter kostnaden för atl utnyttja realkapilal är jämfört med de rörligakostnaderna liten; den motsvarar enligt nationalräkenskaperna av derörliga kostnaderna. 1 en kapitalintensiv bransch som massa- och pappersindustrinär kapilalförslitningen givelvis mer betydande, jämfört med de rörligakostnaderna. Räntor, patenlkoslnader, inkomstskatter m. m. betraktas inationalräkenskaperna inte som kostnader utan som inkomstomfördelningar. Fråndessa poster bortses även här. I diagram 8:3 jämförs utvecklingen av industrinslönekostnader per producerad enhet med kostnaderna för insatsvaror och köptatjänster. ' Med att en kostnad är röriig menas här att den på kortsikt kan varieras i takt med produktionsvolymen. Eftersom företagen har begränsade möjligheter att päkort sikt varieraarbetsstyrkans storiek. borde lönekostnaderna rätteligen kanske kallas "begränsat rörliga". Prop.1980/81:100 144 Tabell 8:3 Lönekostnader och produktivitet itillverkningsindustrin exkl. varv 1977- 1981 Massa-, pappers- och pappers-varidndustri lönekostnad per producerad enhet 8.7 14,0 -4,6 -7,6 18,3 lönekostnad per producerad enhet -3,4 -0,4 lönekostnad per producerad enhet lönekostnad per producerad enhet lönekostnad per producerad enhet Anm. Lönekostnad avser löner, inkl. kollektivaavgifter och icke varu-anknutna indirektaskatter, per arbetad timme. Produktivitet avser bruttoproduktion i fastapriser per arbetad timme. Källor: och statistiskacentralbyrån. Ökningstakteni industrins lönekostnader har avtagit myckel påtagligt efter rekordhöjningen1974-1975. Enligt nationalräkenskaperna ökade lönekostnaderna per produceradenhet med endasi 1,1978-1979. Produktiviteten ökade härvid ochtimlönekostnaderna med ca 8,(se tabell 8:3). Särskilt gynnsam varproduktivitets- och lönekostnadsulvecklingen i verkstadsindustrin därlönekostnaden per producerad enhet förblev i stort sett oförändrad. Produktivitetstillväxten 1979-1980 stannade vid låga2%, vilket tillsammans med en timlönekostnadsökning på resulterade i altlönekostnaden per producerad enhet ökade med inom industrin exkl.varv. För 19801981 bedöms timlönekostnad och produktivitet öka med resp. 91/2%och i alternativ 11 vilket ger en drygt 7 1/2-procentig lönekostnadsökningper producerad enhet. I lönealternativ 1, som endast skulle innebära enprolongering av nu gällande avtal finns möjlighet att få avsättning för ennågot större produktion. Härigenom blir enligt beräkningarnaproduktivitetsutvecklingen nästan en procentenhet bättre, vilket bi- Bilaga1.1 Preliminär nationalbudget 145 drartill att ökningen i lönekostnaden per producerad enhet här väntas stanna vid ca3 %, Medan industrins lönekostnader per producerad enhet somnämnts i stort sett upphörde att stiga 1978-1979, ökade kostnaderna förinsatsvaror i en accelererad takt, såsom framgår av diagram 8:3. Merparten avinsatsvarorna utgörs av industriprodukter och kurvan i diagrammet speglardärför i stor utsträckning industrins egna försäljningspriser. Exkluderar manden svenska industrins interna leveranser blir intrycket av en förstärktökningstakt i industrins insatskoslnader 1978-1979 jämfört med likamarkant: Procentuellaförändringar från föregående år Bakom den starka ökningen i insatsvarupriserna1976-1977 låg till stor del devalveringen av kronan 1977 som verkadeuppdragande på prisutvecklingen för importen. Devalveringen bidrog också tillatl driva upp insalsvarukostnademas uppgång kalenderårsvis 1977-1978, vilkenemellertid detta till trots blev relativt blygsam. Ökningen 1978-1979 beroddeframför allt på atl importen av råolja och petroleumprodukter steg mycketkraftigt i pris, råoljan med och petroleumprodukterna med . Tabell 8:4 Priser på olika insatsprodukter 1977-1981 -1,8 -5,5 -12,8 Övrigt (tjänster m. Källor: , ochstatistiska centralbyrån. 10 1980/81. 1980/81:100 146 Vad beträffar utvecklingen steg, somframgår av labell 8:4, råoljans prismed , således mer än 1978-1979, Även priset på tjock eldningsolja (den oljeprodukt som industrinföreträdesvis använder), ökadestarkt i pris 1979-1980, dock inle så mycket som 1978-1979, Betydelsefull ärvidare den starka uppgång i priserna på skogsråvara (sågtimmer och pappersved) som ägt rum 1979-1980.Prisökningarna på jordbruksprodukterhar varit de kraftigaste , vilket naturligtvis påverkar livsmedelsindustrin. För 1980-1981väntas, enligl vad som kan utläsasur diagram 8:3, förbrukningens prisökningslakt reduceras betydligt och därmednästan komma i nivå med vad som registrerades . Förutom den förutsatta återhållsamheten iindustrins prishöjningar är de måttligaoljeprishöjningarna orsak till neddragningen av insatsvarornas prisökningstakt. Genom alt väga samman prisutvecklingstalen ilabell 8:4 kan man skatta ökningen iindustrins totala insatskoslnader. Resultaten återges i tabell 8:5. För dentotala industrin visar beräkningen en markant avmattning i insats-varukostnadernas ökningstakt 1980-1981. Massa-och pappersindustrins insatskoslnader bedöms härvid öka något mer ängenomsnittet beroende på kraftiga ökningar i massavedpriserna. Utvecklingen av de totala röriiga kostnaderna,lönekostnaderna och insatsvarukostnadernasammantagna har redovisats i tabell 8:2. Tabell8:5 Sammanvägda priser på insatsprodukter för tillverkningsindustrin exkl. varv1977-1981 Massa-, pappers- och pappers- Petroleumraffinaderier m. m. Bilaga 1.1 Preliminärnationalbudget 147 9 Den offentliga verksamheten Den offentliga sektorns verksamhet har på olika sättbetydelse för utvecklingen inom samhällsekonomin i övrigt.