prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Reglerna omexekutiv försäljnings inverkan på rättigheter förutsätter enligt RSV attauktionsförrättaren gör en ganska ingående prövning vid upprättande avsakägarförteckningen. 1 tillämpningen torde man begagna sig av schabloner,vilket lyder på att reglerna är för komplicerade. Det är enligt RSV tveksamt omresultatet av schablonerna alltid sammanfaller med lagstiftarens intentioner.RSV anser därför att det finns anledning all se över reglema om exekutivförsäljnings inverkan på rättigheter. Bestämmelserna i 33 8 andra stycket oms.k. oskadlighetsprövning kritiseras även av i ,som anser att prövningen förutsätter ell ingående övervägande av ekonomisknatur. ifrågasätter om kronofogdemyndigheten besitter denödvändiga förutsättningarna härför. Detsamma gäller f.n. överexekutor. Enligllänsstyrelsens mening bör meddelas mera lättillgängliga regler, gärnaschematiska. Den exekutiva myndigheten torde ändå i praktiken tvingas anläggaett schablonartal belraklelsesäll vid sin bedömning. Två remissinstanserhar kritiserat de föreslagna reglerna om exekutiv försäljnings inverkan pårättigheter, särskilt bestämmelsen om s.k. oskadlighetsprövning. och ansettatt enklare regler bör meddelas. Med anledning härav vill jag framhållaföljande. Genom FfL förstärktes rättighetshavares ställning vid exekutivförsäljning av fastighet. Förbättringen innebar bl.a. all andra rättigheter -med vilket uttryck här avses nytQanderätt, servitut och rätt lill elektriskkraft - än de som är 1980/81:8 i2 kap. 32 -37 §§ 666 skyddade på grund av vad som gäller om företrädesordningenskall särskilt förbehållas, såvida det saknas anledning anta alt de belastarfastigheten till beaktansvärd skada för innehavare av fordran med bättre rätt.Denna prövning torde kunna ställa försäQningsmyndigheten införbesvärliga avväganden. Om rättigheter inle skall behöva uppoffras i onödan,synes emellertid svårligen kunna undvikas att del i viss utsträckning läggs iförsäljningsmyndighetens hand alt bedöma huruvida rättigheter bör förbehållas.Del bör emellertid uppmärksammas att bestämmelsen medger att rättighetförbehålls endast under förutsättning att del saknas anledning anta att denbelastar fastigheten till beaktansvärd skada för fordran med bättre rätt. Såsnart det finns skäl till sådant antagande skall förbehåll alltså inle skeenligt bestämmelsen. Beträffande den praktiskatillämpningen bör framhållas att del i allmänhet inte kan krävas attkronofogdemyndigheten gör någon mera ingående utredning angående en rättighet..Som regel torde prövningen kunna ske på grundval av tillgängliga handlingarsamt upplysningar från fastighetens ägare och rättighetshavaren 4 8). Vidbevakningssammanträdet bör sakägarna få tillfälle att yttra sig i saken.Motsätter sig inte någon sakägare att rättighet förbehålls, bör prövningenkunna ske mera summariskt. Bestämmelsens tillämpning torde underlättas av attförsäQningen enligt departementsförslaget skall ankomma på kronofogdemyndigheten,som redan f n. brukar ombesöGa beskrivning av fastigheten. Med anledning av de kritiskaremissynpunkterna har 1976 - då ytterligare ettpar års erfarenheter av den nya lagstiftningen om fastighetsexekution hadevunnits -under hand inhämtats vissa upplysningar från ett antal överexekutorer,bl.a. överexekutor i , angående tillämpningen av FfL:sbestämmelser om skyddande av rättigheter. Erfarenhelema var genomgåendepositiva och bestämmelsen i 33 8 andra stycket FfL ansågs inte vållasvårigheter annat än undantagsvis. På grund av del anförda har jaginte funnit skäl att föranstalta om närmare utredning av frågan om rättighetersställning vid exekutiv försäQning av fastighet. Jag godtar sålundaberedningens förslag i saken. I 33 8 tredje stycket andra meningenFfL föreskrivs att innehavare av rättighet som inte har förbehållils enligtandra stycket inte får föra talan mol överexekutors beslut i frågan. 1departementsförslaget har bestämmelsen Jämkats något med hänsyn lill attförslaget ger sökande och svarande rält att klaga även över all beslut görintrång i tredje mans rätt (18 kap. I 8 andra stycket). 1 departementsförslagetanges sålunda mera generellt att talan inte får föras mot beslut varigenomrättighet inte har förbehåll ils. Med hänsyn lill den generellaregeln i 2 kap. 27 8 i departementsförslaget saknar bestämmelsen i 35 8 tredjestycket FfL om befrielse för 1980/81:8 12 kap. 38-44 §§ 667 staten m.fi, all ställa säkerhet för handpenningmotsvarighet i förevarande kapitel. I övrigt överensstämmer paragrafemai förevarande underavdelning i departementsförslaget med FfL. 38-44 88 Paragraferna motsvarar 13 kap. 38-44 88 iberedningens förslag. 1 38 8 förstastycket FfL föreskrivs alt i den mån del är påkallat med hänsyn till värdet avfastighetens tillbehör eller av annan orsak det vid auktionen skall angesvilken egendom som skall följa fastigheten och i vad mån egendom som framstårsom tillbehör inte skall följa den. I samma stycke föreskrivs vidare alt vadsålunda har angetts är avgörande för vad försäljningen omfattar i den delen ochatt i övrigt i försäljningen ingår vad som enligt lag utgör tillbehör lillfastigheten. Råder tvist om tillbehör, skall del anmälas. Enligt andra stycketskall redogörelse lämnas bl.a. för sakägarförteckningen. 39 8 innehåller bestämmelser ombehandlingen av rättigheter som inte skyddas enligt 33 8. 1 40 8 första stycketanges all innan inrop godtas överexekutor skall pröva om del i 32 8 angivnavillkoret för försäljning är uppfyllt samt att även om detta är förhällandetinropet inte får godtas, om det är sannolikt all avsevärt högre köpeskillingkan uppnås. 1 paragrafens andra stycke föreskrivs att inrop skall godtas utanhinder av första stycket, om samtliga berörda sakägare medger det. saml attsökanden kan medge att inrop godtas fastän kostnaden för förfarandet inte harblivit täckt. Enligl tredje stycket får inrop inte godtas mot sökandens bestridande,om exekutionsfordringen inte täcks. 1 41-44 88 ges bestämmelser bl.a.om skyldighet alt lämna handpenning, om nytt försäljningsförsök när auktioninle har lett till resultat, om ianspråktagande av handpenning och omutfärdande av köpebrev. 38-44 88 i 13 kap.i beredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med 38-44 88 FfL. 43 8i förslaget ansluter dock till 43 8 FfL i paragrafens lydelse vid tiden förberedningens förslag. Bestämmelsema i38 8 i förslaget om behandlingen av tillbehör vid auktion kritiseras avhovrätten för , som anser att den prövning som anförtrosauktionsförrättaren är av synnerligen grannlaga natur. Konsekvenserna av enfelbedömning kan bli mycket kännbara. Av misslag anges t.ex. alt ett fritidshuspå annans mark eller en maskin på en industrifastighet tillhörfastighetsägaren. Man kan enligt hovrätten inle bortse från risken för misstag.Auktionsförrättaren kan få felaktiga eller ofullständiga upplysningar och ivissa fall kan det vara myckel tveksamt hur bestämmelserna i 2 kap. JB skalltillämpas. Intressenter har visserligen möjlighet att vinna rättelse genom attöverklaga 1980/81:8 12 kap. 38-44 H 668 auktionen, men det är inte säkert att den som berörs avauktionsförrät-tarens förklaring får kännedom om auktionen . Om han fårkännedom om den. är det inle säkert att han observerar förklaringen och förmårbedöma betydelsen därav. Man måste därför räkna med möjligheten avrättsförluster. Hovrälten erinrar om all vid frivillig försäljning av fastighetköparen får på egen risk ta ståndpunkt till frågan vad köpeobjektel enligl lagomfattar. Det kan enligt hovrätten starkt ifrågasättas om någon annan principbehövs vid exekutiv auktion. Hovrätten föreslår därför att bestämmelserna fårutgå. Förslaget i 13 kap. 40 S förstastycket att inrop inte får godtas, om det är sannolikt att avsevärt högreköpeskilling kan uppnås, kritiseras av stads-hypoickskassan. som anser attmotsvarande bestämmelse i FfL har medfört vissa nackdelar bl.a. för den som gerkredit mot säkerhet i faslighet. Den osäkerhet som alltid råder om var gränsenför del lägsta godtagbara värdet går försvårar nämligen de ställningstagandensom kreditgivare och andra behöver göra före och under auktionen.Stadshypotekskassan anser önskvärt att någon lägsta gräns för godtagbart budföreskrivs, helst generellt i UB men eQest fördel enskilda fallet iauktionskungörelsen. Härigenom skulle kunna lagfästas den praxis som tillämpasvid flera länsstyrelser, nämligen att särskilda varderingsmän anlitas förifrågavarande värdering. Bestämmelsen i tredje stycket av 408 om att inrop inte får godtas mot sökandens bestridande, omexekutionsfordringen inte täcks, bör enligl förtydligas så att detframgår att i fall då det finns flera sökande med olika förmånsrätt,befogenheten att bestrida att inrop godtas endast tillkommer den bästprioriterade. Länssiyrelsen i länuppger att det under senare lid har förekommit fall då fastighetsägaren självhar ropat in fastigheten vid flera auktioner i samma ärende och lämnathandpenning i form av pantbrev i fastigheten, vilka har tillhandahållits honomav någon närstående. Han har sedan brustit i sin betalningsskyldighet och nyauktion har satts ut. Inroparen har inle haft för avsikt att fullfölja inropet.Enligt synes bud inte böra antas, om det är uppenbart attinroparen inte ämnar fullföQa köpet. Enligt 13 kap. 38 8i beredningens förslag skall vid auktionen, i den mån det är påkallat medhänsyn till värdet av fastighetens tillbehör eller av annan orsak, anges vilkenegendom som skall följa fastigheten och i vad män egendom som framstår somtillbehör inle skall följa den. Vad sålunda har angetts är avgörande för vadförsäljningen omfattar i den delen. En remissinstans har framhållit risken förfelbedömningar och ansett att försäQningen bör omfatta vad som enligt lag hörlill fastigheten och att köparen bör på egen risk ta ställning lill frågan. För egen del villjag förstframhålla att med hänsyn särskilt lill den vida innebörd som begreppettillbehör lill fastighet numera har det är angeläget 1980/81:8 12 kap. 38 -44 §§ 669 att det, när tveksamhet kan råda, före försäljningenklargörs vad som hör till resp. inte hör till fastigheten. Ovisshet om vadförsäQningen omfattar kan i avsevärd mån påverka spekulanternas budgivning.Även i övrigt har sakägarna intresse av alt tveksamma frågor tas upp och blirklarlagda. Risken för felbedömningar som inle rättas till före försäljningentorde inte vara särskilt stor. Den som är missnöjd med kronofogdemyndighetensbedömning har möjlighet all under förfarandet lägga fram sina invändningar.Efter försäljning kan han överklaga denna. Jag vill vidare påpeka attförslaget överensstämmer med bestämmelser som infördes i UL och senarelogs upp i FfL. Dessa bestämmelser torde inte ha vållat olägenheter. Somframgår av förarbetena till de nuvarande bestämmelserna i saken bestäms genomtillkännagivande enligt paragrafen vad försäljningen omfattar säljare ochköpare emellan, medan det inte binder tredje man som gör gällande alt visstföremål tillhör honom. Tredje mannens rätt kan emellertid gä förlorad enligtbestämmelserna i 15 kap. Jag vill också påpeka atthuvudregeln enligt förslaget, liksom enligt gällande rätt. är att försäljningenomfattar vad som enligl lag ulgör tillbehör till fasligheten (38 8 förstastycket iredje meningen). På grund av det anförda godtar jag vad beredningenhar föreslagit. En remissinstans har vänt sig motbestämmelsen i 40 8 första stycket om att inrop inle får godtas, om det ärsannolikt all avsevärt högre köpeskilling kan uppnås, och har förordat att enlägsta gräns för godtagbart bud föreskrivs. En sådan ordning skulle emellertidenligt min mening inle vara lämplig. Den skulle kunna inverka negativt påbudgivningen och kanske ibland leda till att en fastighet över huvud inte blirsåld. Huruvida ett inrop som täcker skyddsbeloppel bör kunna godtas bör liksomf.n. prövas i målet med hänsyn till förhällandena i det särskilda fallet utannågon på förhand bestämd begränsning. Bestämmelsen i 13 kap. 40 8 tredjestycket i beredningens förslag alt inrop inle får godtas mot sökandensbestridande, om exekutionsfordringen inte täcks, innebär, i fall dä det finnsflera sökande med olika förmånsrätt, att med "exekutionsfordringen"avses den av sökandenas fordringar som har bästa förmånsrätt, såvida inteanslutning eller utlösning har ägt rum Qfr NJA 1973 s. 754). Befogenheten attpå angiven grund bestrida godtagande av inrop tillkommer alltså endast den avsökandena som har den bäst prioriterade fordringen. Det är enligt min meninginte behövligt att. som en remissinstans har förordat, meddela uttryckligbestämmelse härom. Liknande frågor uppkommer vid tillämpning av andrabestämmelser i kapitlet som nämner sökanden eller exekutionsfordringen (se t.ex.26 8 andra stycket och 29 8 första stycket 1). Några lillämpningssvårigheterkan inte väntas uppkomma. 1 ell remissyttrande har tagits uppfrågan huruvida auktionsförrättaren kan avvisa ett bud, om det är uppenbart attinroparen, trots att han är 1980/81:8 12 kap. 45 -48 §§ 670 beredd att lämna handpenning eller ställa säkerhet förbeloppet, inte avser att fullfölja köpet genom att betala återstoden avköpeskillingen. För egen del vill Jag framhålla att kravet på handpenning ellersäkerhet för motsvarande belopp regelmässigt utgör tillräckligt korrektiv molillojala förfaranden. Betalar inte inroparen återstoden av köpeskillingen inomföreskriven lid, är inropet ogiltigt (41 8 tredje stycket). Blir fastigheteninte såld vid ny auktion, är hela handpenningen förverkad och även omfastigheten blir såld eller ny auktion inte hålls riskerar inroparen att helteller delvis förlora handpenningen (43 8). Det bör också uppmärksammas att omden förste inroparen ropar in fastigheten på nytt vid senare auktion, han inlefår som handpenning räkna sig lill godo den handpenning som han betalade förragången utan måste lämna ny sådan för det senare inropet. Inroparens anspråk påatt eventuellt återfå del av kontant handpenning kan dessutom utmätas. Motsvarandegäller pant som han har ställt sor.i säkerhet för handpenning, t.ex. pantbrev ifastigheten som ställs som säkerhet av fastighetsägaren i fall då han självropar in fasligheten. Utmätning i fall som avses torde underlättas av altförsäljningen enligt departementsförslaget skall ombesörjas avkronofogdemyndigheten. På grund av det sagda anserjag inteatt del föreligger tillräckligt behov av att auktionsförrättaren skall kunnaavvisa inrop från den som är beredd all lämna handpenning eller ställa säkerhet.En sådan befogenhet skulle också vara vansklig alt utöva och skulle kunna fåtill föQd att den som har försummat sin betalningsskyldighet förlorar helahandpenningen på grund av misstanke om obstruktionssyfte. Jag kan alltså intetillstyrka en sådan befogenhet. 1 detta sammanhang vill jagframhålla att del kan förekomma att fastighetsägaren eller annan sökersabotera auktionen genom all delta i budgivningen och stanna fördel högsta,budet trots alt han saknar möjlighet alt lämna handpenning eller ställasäkerhet. Enligl 41 8 första stycket tredje meningen i departementsförslagetskall fastigheten ropas ut på nytt. om handpenning inte lämnas (resp. säkerhetinle ställs). Det är emellertid tydligt alt auktionsförrättaren inle är skyldigatt beakta bud från den som har visat att han inte förmår fullfölja budet genomatt lämna handpenning eller ställa säkerhet. Bud av sådan inropare bör lämnasutan avseende. Även i övrigt överensstämmerparagraferna i förevarande underavdelning i departementsförslaget rned FfL. Vissa rättsföljder av auktion 4548 88 Dessa paragrafer motsvarar 13 kap, 45-48 88 iberedningens förslag. I 45 8 FfL reglerasfrågan om fastighets betalningsansvar efter exekutiv försäQning och om köparenspersonliga betalningsskyldighet. 1 fråga om panträtt föreskrivs i det förrahänseendet i andra stycket att 1980/81:8 12 kap. 45 -48 H!) borgenär som har pantbrev inte kan efler fastighetensförsäQning göra gällande panträtt i fastigheten mol köparen för större fordranän som har avräknats på köpeskillingen jämte utfäst ränta därå fråntillträdesdagen samt framtida ersättning för indrivningskostnad och annankostnad som föranleds av fordringsförhåUandet, I 46 8 meddelas bestämmelserbl,a. om i sakägarförteckningen upptagen arrende- eller hyresrätt som inte ärskyddad eller har förbehållits enligt 33 och 39 88. I 46 8 andra stycket angeshärom att om köparen vill att sådan rättighet skall upphöra, det äligger honomatt inom en månad från tillträdesdagen säga upp avtalet samt all avtalet iannat fall gäller mot honom. Beträffande den tidpunkt vid vilken arrende- ellerhyresavtal skall upphöra med anledning av uppsägning hänvisas till vad som ärföreskrivet i fråga om uppsägning efter frivillig överlåtelse. 1 fråga om 45 8andra stycket FfL framhåller beredningen alt orden ""annankostnad" enligt förarbetena avses inbegripa även skadestånd t.ex. på grundav förtida betalning. I beredningens förslag har bestämmelsen förtydligats. Däranges att panträtt kan göras gällande bl.a. för framlida skadestånd och kostnadsom föranleds av fordringsförhållandet. I övrigt överensstämmer 45-48 88 i 13kap. i beredningens förslag i sak med 45-48 88 FfL. Uttrycket""framtida skadestånd" i 45 8 andra stycket kritiseras avsUulshypoiekskassan, som anser att "skadestånd för förtida betalning"eller möjligen ""eventuellt skadestånd" är mera adekvatauttryck. I anslutning till bestämmelserna i46 8 om uppsägning av arrende- eller hyresavtal framhåller Hyresgästernasriksjörbund att det inte är ovanligt alt den som har ropat in en fastighetsäger upp hyresgäst, vars hyresrätt inte har förbehållits, till omedelbaravflyttning. Därefter gör köparen gällande alt skyldighet att avfiytta i vartfall inträder till vilken avtalet tidigast har kunnat sågasupp. Enligt förbundet kan ett sädant förfarande inte accepteras. 1 den ursprungligalydelsen av 45 8 andra stycket FfL angavs att panträtt efter fastighetensförsäljning kunde göras gällande, förutom för fordran som hade avräknats Jämteränta frän tillträdesdagen, för framlida skadestånd och ersättning som avsågs i6 kap. 3 8 JB. Bestämmelsen ändrades genom lag 1971:1213 i samband medändringar i bl.a. 6 kap. 3 8 JB och erhöll därvid sin nuvarande lydelse (prop.1971:179. LU 1971:27. rskr 1971:354). I samband med ändringen, som tillkom påförslag av lagutskottet, angavs att någon ändring i sak inte åsyftades och attorden ""annan kostnad'" omfattade även skadestånd (LU s, 26), Jag delar beredningens mening attden nuvarande lydelsen är otillfredsställande och bör Jämkas. En remissinstanshar förordat annan lydelse än den som beredningen har föreslagit. Jag godtaremellertid beredningens förslag, av vilket klart framgår att fråga inte är omskadeständ med anled- 1980/81:8 12 kap. 62 -68 §§ 672 ning av den redan verkställda försäljningen utan om etteventuellt framtida skadeständ. Med anledning av vad enremissinstans har anfört beträffande uppsägning enligl 46 8 andra stycket avarrende- eller hyresrätt som inte är skyddad eller har förbehållits vidauktionen vill jag påpeka att i fråga om sättet för sädan uppsägning gällerdelsamma som vid uppsägning av sådan rättighet i andra fall. Frånsett nyssnämnda jämkning av 458 andra stycket överensstämmer departementsförslaget med FfL. Hänvisningen i 488 andra stycket FfL lill 218 8 3 mom. UL har i departementsförslaget ersatts avhänvisning lill 18 kap. 16 8 andra stycket. 49-55 SS Paragraferna motsvarar 13 kap. 49-55 88 iberedningens förslag. 1 49 8 andra stycketFfL, som reglerar förfarandet vid indragning av gemensamt inlecknad fastighet,föreskrivs i andra meningen att yrkande om indragning skall delges fastighetensägare med föreläggande för honom att komma in med yttrande inorh tid som överexekutorbestämmer. Vad som sägs om delgivning m.m. har utgått i departementsförslagetoch motsva.rande föreskrifter bör i stället las upp i tiUämpningsbestämmelser.Nämnda mening i departementsförslaget innehåller därför endast allfaslighetens ägare skall beredas tillfälle att yttra sig över yrkandet Qfr 8kap. 8 8 första stycket andra meningen). Tredje meningen i samma stycke harjämkats redaktionellt. I övrigt överensstämmer förevarandeparagrafer i departementsförslaget med FfL. 56 8 Paragrafen motsvarar 13 kap. 56 8 i beredningensförslag. Paragrafen idepartementsförslaget överensstämmer med 56 8 FfL. 57-61 8§ Dessa paragrafer motsvarar 13 kap. 57-61 88 iberedningens förslag. Departementsförslaget överensstämmer medFfL. Försäljning av villkorlig rätt till fastighet eller avandel i fastighet m.m. 62-68 88 Förevarande paragrafer motsvarar 62-68 88 i beredningensförslag. 1980/81:8 13 kap. 673 Bestämmelsen i 62 8FfL om i vad mån lagen är tUlämplig på annan fast egendom än hel fastighet hari departementsförslaget jämkats redaktionellt med hänsyn till föreskriften i 1kap. 11 8 första stycket i förslaget om innebörden av termen fast egendom.Reglerna i 67 8, 68 8 första stycket och 69 8 första stycket FfL om förfarandetefler utmätning av andel i fastighet ersätts av bestämmelser i 8 kap. 8 8första stycket och 9 S. 68 § andra och tredje styckena och 69 8 andra stycketFfL motsvaras av 12 kap. 67 och 68 88 i departementsförslaget. I övrigt överensstämmer 62-68 88 idepartementsförslaget med motsvarande avsnitt i FfL. Särskild föreskrift beträffande allmänna mål 69 8 Denna paragraf, som saknar motsvarighet iberedningens förslag, innehåller föreskrift om undanlag från kapitletstillämpning i allmänna mål. 1 11 8 i kapitiel meddelasbestämmelser om tidsfrist för försäljning av ulmätt faslighet. Som harframhållits i motiven lill den paragrafen bör den inte vara tillämplig iallmänna mål. härom har tagits upp i 69 8. Redovisning av influtna medel Detta kapitel, som motsvarar 14kap. i beredningens förslag, upptar bestämmelser om det sista ledet i utmälningsförfarandet,nämligen redovisning inkl. fördelning och utbetalning av de medel som harinflutit efter utmätning. Kapitlet ersätter 6 kap. omredovisning och fördelning av medel som har influtit till föQd av utmätning harnyligen blivit föremål för ganska genomgripande ändringar och beredningensförslag innebär inte några slörre sakliga nyheter. Beredningen framhåller attfördelningsbeslut avser all i fråga om tillgängliga medel reglera verkningamaav den rätlsändring som har skett genom del exekutiva ingripandet men däremot iprincip inle alt slita tvister om vem som var rält ägare till såld egendomeller andel däri. Fördelning avser inle heller att slutligt avgöra huruvidaäganderättsförbehåll var gällande eller vem som var rält innehavare av vissfordran. Fördelnings-beslut kan enligt beiedningen inte bli bindande annat än ifrågor som i överensstämmelse med kronofogdemyndighetens kompetens skall ansesprövade genom beslutet. Beräkning av borgenärs fordran ochfördelningen borgenärerna emellan kan, påpekar beredningen, givetvis överklagasav gäldenären och borgenär 1980/81:8 13 kap. 674 vars rätt är beroende därav. Den som har fält för mycketblir äterbetalningsskyldig. om han har lyft beloppet. Med borgenärs fordranbör likställas ägarhypotek. Beredningensuttalande att beräkning av borgenärs fordran och fördelningen borgenärernaemellan kan överklagas av gäldenären och borgenär vars rätt är beroende däravkritiseras av . som påpekar att delta inte står i överensstämmelsemed vad som anses gälla i konkurs. Inom doktrinen råder enighet om attkonkursgäldenär fär angripa endast att viss borgenär har föreslagits få mer änhan har att fordra, meoan han däremot inte lär klaga över fördelningenborgenärerna emellan. Oavsett hur utdelningen sker minskas gäldenärens skuldefter konkursen med samma belopp, och detta anses tillräckligt. Hovrätten anserinle att det finns sakliga skäl för en annan ordning vid utmätning. 1 fråga om medel somhar influtit på grund av utmätning kan finnas flera intressenter av olika slag,vilkas anspråk skall beaktas. Förutom utmätningssökanden kan panthavare ellerretinent, föietagsinleckningshavare och annan borgenär med särskild förmånsrättha rätt till utdelning. Under konkurs kan tillkomma vissa anspråk frånkonkursboels sida och fordran med allmän förmånsrätt enligt 10 8förmånsrättslagen.