prop · G40345 · 1980-12-31 00:00:00 — I promemorian görs inte heller någon seriös analys av degrundläggande frägor som berörs av det nya förslaget, såsom kapitalbildningen isamhället, företagens behov av riskvilligt kapital och hur man skall kunnaåstadkomma en demokratisering av ägande och inflytande i näringslivet. Dessafrågor utreds f n. i den s. k. löntagarfondsutredningen, som väntas bli klarmot slutet av innevarande år. Förslaget i promemorian utgör ett försök attutifrån ett bristfälligt underlag föregripa denna utredning.Riksgäldsfullmäktige finner därför inte att förslaget kan utgöra en grund fören proposition . 8 Allmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelse 4:eAP-fonden begränsar sitt yttrande till tekniska synpunkter pä det i promemorianbehandlade förslaget och tar således inte ställning till om förslaget börgenomföras eller ej. Tekniskt sett gäller förslaget en modifikation av det år1978 införda aktiesparfondsystemet. Modifikationen innebär väsentligen att manmedger undantag frän aktiefondslagens krav på riskspridning vid placeringen avfondmedlen. Även om detta krav normalt måste tillmätas stor betydelse kan ettundantag vara motiverat när en aktiesparfond omfattar enbart personer somsjälva valt att koncentrera sitt aktiesparande till det egna företaget. Aktiefonderoch aktiesparfonder förvaltas av särskilda fondbolag med ett aktiekapital påminst . Bankinspektionen, som är tillsynsmyndighet förfondbolagen, kan om särskilda skäl föreligger medge dispens frän detta krav.Kravet på ett så stort aktiekapital kommer sannolikt att betyda att systemetknappast fär nägon större omfattning såvida inte bankinspektionen regelmässigtbeviljar dispens från aktiefondslagens regler i detta avseende. Prop.1980/81:45 10 kan i huvudsak ansluta sig till de ipromemorian framförda synpunkterna. Utredningsförslaget innebär (s. 16) att aktiesparfonderför anställda får förvärva aktier även i andra bolag. Detta ställer krav påplaceringskunskap och på information till den anställde om hur hans risk ärfördelad. Mot denna bakgrund vill bankföreningen ifrågasätta om inte deföreslagna fonderna för enkelhetens skull bor renodlas så att de endast fårförvärva aktier i det egna företaget. De anställda, som önskar en riskspridningför sitt aktiefondsparande, kan själva bestämma att en del härav skall placerasi nägon av de andra aktiesparfonder som finns pä marknaden. vill vidare föreslå den förändringen attdet högsta belopp, på vilket sparskattereduktion i olika sparformer fårberäknas, ut-tryckes i basbelopp. Med nu gjorda reservationer tillstyrker bankföreningen detremitterade förslaget. vill därutöver understryka vikten av attytterligare åtgärder snabbt vidtas av statsmakterna så att företagensförsörjning med riskkapital och företagens soliditet kan förbättras, I behandlingen av detta remissärende har Post- ochKreditbanken, PKbanken deltagit, PKbanken har förklarat att den delarsynpunkterna i detta yttrande. Soliditeten i det svenska näringslivet under det senasteårtiondet har försvagats. Detta har lett till en ökad sårbarhet vidkonjunkturnedgångar samt skärpta krav vad avser riskminimering och räntabilitetvid nyinvesteringar, vilket är en otillfredsställande utveckling för landets ekonorniskaframåtskridande. Mot bakgrund av de balansbrister, som vidlåder densvenska ekonomin - exempelvis i avvägningen mellan investeringar och konsumtionsamt i utbytet av varor och tjänster med utlandet - är det uppfattning att varje försök att förbättra näringslivetsförsörjning med riskkapital förtjänar att prövas. Aktiesparfonder av ipromemorian skisserad typ kan utgöra ett bidrag till en sådan förbättradkapitalförsörjning. Enligt föreningens uppfattning är dock förutsättningen attförslaget utvecklas och modifieras pä olika punkter, vilka närmare utvecklas idet följande. Särskiljande från annat aktiefondsparande Det i promemorian föreslagna sparandet för anställda ivisst företag eller inom viss koncern är till sin karaktär olikt det nuexisterande aktiefondsparandet. Sålunda riktar sig varje sådan tänkt företagsanknutenfond till en viss grupp personer och inte till allmänheten. Vidare reducerashelt eller delvis den i aktiefondsverksamhet gynnsamma riskspridningseffekten.Detta talar för att det föreslagna sparandet i lagstiftning och regler samt iinformationsmaterial, benämning m. m. på ett markerat sätt bör särskiljas från hittillsexisterande former av aktiefonds- och aktiesparfondsparande. Utöver ovan nämnda skäl, vilka talar för att en skillnadbör finnas i lagstiftningshänseende, finns andra skäl som talar för ett klartåtskiljande. I.Redan de idagutnyttjade formerna för lönsparande - vinstsparkonto, skattesparkonto och skattefondkontom. m, - är både 1980/81:45 II svåröverskådliga och komplicerade. Svårigheterna förallmänheten och även för bankpersonalen att behärska de olika formernas reglerär betydande. Införandet av en snarlik form för företagsanknutet sparanderiskerar att skapa förvirring. De fonder somhär åsyftas blir sannolikt förhållandevis smä och kommer i regel inte självaatt förfoga över placeringsexpertis som i önskvärd utsträckning kan tillvarata andels-ägarnasintressen. Det kan också vara andra mäl än portföljens tillväxt och avkastningsom blir styrande för förvaltningen. Även av dessa skäl finns det intresse attsärskilja den här föreslagna fondtypen från de allmänt inriktade aktiefonderna. Det är ocksåtänkbart att företag på olika sätt vill subventionera de anställdas sparande iföretagets aktier. Därvid förrycks konkurrenssituationen gentemot deaktiefonder, där kostnaderna måste täckas ur portföljens avkastning. Ovannämnda skäl talar för att det föreslagna fondsystemetför anställda i visst företag eller inom viss koncern bör klart särskiljas fråndet mer allmänt inriktade aktiefondsparandet. Med hänsyn till att detföreslagna systemet innebär avsteg från några av aktiefondslagens principer bören särskild lagstiftning för det föreslagna sparandet övervägas. Införande av möjlighet all delta i både skattefondsparandeoch företags-anknutet fondsparande Enligt promemorian (s. 12) är deltagande i det föreslagnaföretagsanknutna fondsparandet inte förenligt med sparande på skattefondkontoom skatteförmåner skall kunna åtnjutas. Skälet härtill tycks vara hänsyn intetill spararnas intressen utan till kravet på enkla kontrollfunktioner. Härigenomfinns en uppenbar risk att nysparande i riskkapital via företagsanknutnafonder inte kommer till stånd utan att endast en överflyttning kommer att skefrån en sparform till en annan trots att syftet med förslaget är att ökatillförseln av riskkapital till näringslivet. Förslaget bör därför ändras så att det föreslagnaföretagssparandet och sparande via skattefondkonto kan ske parallellt inom denav skattereglerna givna beloppsgränsen . Utnyttjande av stordriftsfördelar vid portfäljförvaltiiingen Möjligheter till utnyttjande av stordriftsfördelar vadgäller både administration och riskspridning vid förvaltning av det föreslagnafondsparandet bör tillvaratas. Förvaltningen kan med fördel centraliseras på såsätt att den sker gemensamt för flera företagsanknutna fonder via redanexisterande fondbolag. Vidare föreslås att den del av fonden som ej placeras idet egna företagets aktier kan placeras i svensk aktiefond utan hinder av vadsom stadgas i 19 § och 21 § aktiefondslagen. Avsikten härmed är att placeringskall kunna ske även i aktiefond, som inte formellt noteras vid Stockholmsfondbörs samt att placering i aktiefond inte skall begränsas till högst 10procent av den företagsanknutna fondens sammanlagda värde. Även av detta skäl kan det, som ovan föreslagits, vara enfördel att reglera det föreslagna företagsanknutna sparandet i en särskildlagstiftning. Det är därvid angeläget att tillämpningsföreskrifter och praxisutvecklas så att kostnaderna för administrationen kan minimeras. Detta gällerexempelvis tillämpningen av regeln om andelsägarrepresentanter i fondbolagsstyrelser,när fondbolag förvaltar flera aktiefonder. Prop.1980/81:45 12 vill sammanfattningsvis framhålla den grundläggandenödvändigheten av att ökat tillflöde av riskkapital sker till näringslivet.Företagsanknutna fonder av i promemorian skisserad typ kan bidra till att dettabehov tillgodoses. Det är emellertid angeläget att eliminera sådana i förslagetinbyggda hinder mot ett nysparande, som blir följden av att en person inteskall kunna spara parallellt i det föreslagna företagsanknutna fondsystemet ochpå skattefondkonto. Det finns annars en risk att nettotillskottet avriskkapital till näringslivet genom fondsparande blir obetydligt. Vidare börett företagsanknutet fondsparande utformas på sådant sätt att konkurrensen medexisterande aktiefonder sker på lika villkor som ett klartsärskiljande i lagstiftning, regler, benämning m. m. mellan de olikasparformerna upprätthålls. har inget att erinra mot införandet av ett företagsanknutetfondsparande utformat med hänsyn tagen till de förslag som ovan framförts. Förbundethar i annat sammanhang ställt sig positivt till det system med värdesäkertlönsparande som infördes genom s.k. skattesparkonto eller aktiesparfond.Nu föresläs en utvidgning av detta system innebärande att anställda som spararenbart i sitt företags aktier skall kunna åtnjuta samma skatteförmåner somgäller för skattefondsparandet. Förbundet vill i detta sammanhang poängtera detangelägna i att icke-börsnoterade företag och ekonomiska föreningar samt derasanställda inte missgynnas i detta avseende. Det föreliggande förslagettillgodoser inte dessa gruppers intresse av sparande i nu nämnda former. Utanatt föregripa kooperationsutredningens resultat kan konstateras att det förekonomiska föreningars del bör kunna övervägas och diskuteras ett liknandesystem inom ramen för denna utredning. LOmotsatte sig 1978 införandet av de skattesubventioner till sparande, som nuavses utvidgas till aktiesparande i det egna företaget. LOfann då att systemet riskerade att inte ens leda till ett ökat sparande. Riskenvar påtaglig, särskilt i ett läge med fallande reallöner, som gör att de flestainte har räd att spara, att den huvudsakliga effekten av förslaget skulle bliatt de som ändå sparar flyttar över sitt sparande till det skattesub-ventioneradelönesparandet. För näringslivets kapitalförsörjning kunde systemet fä enbart enhögst marginell betydelse. Riskenfanns dessutom att de föreslagna lättnaderna kunde utgöra inledningen tillytterligare steg i samma riktning. Justdetta har inträffat. Skattefondsparandet, dvs. det skattesubventio-neradeaktiefondsparandet, har fått en högst måttlig omfattning. Det utgör 157 milj.kr. eller av det totala skattesparandet vid utgången av 1979. Därtill är dettveksamt om detta ens till någon del utgörs av nysparande. För att lösanäringslivets kapitalbehov är beloppen hur som helst naturligtvis marginella. Misslyckandetatt åstadkomma ett kraftigt ökat aktiesparande trots kraftigaskattesubventioner har skyllts på att favörerna är för små i förhåUande Prop.1980/81:45 13 tillskattefavörerna till vanligt lönsparande. Så har man alltså givit ännu störrefavörer för aktiefondspararna. De fär nu skattereduktion på sparat belopp. LOtror inte att det heller kommer att leda till vare sig nysparande eller kraftigtökar aktiesparande. Denutvidgning till en ny grupp aktiesparare som föreslås i här föreliggande PMingår i samma mönster. Desom ändå sparar, dvs. de som har så höga inkomster att de har räd att spara kanöverväga att flytta över sitt sparande till det område som ger störstavkastning. En del gör det, men de flesta avstår ändå frän att välja aktier somsparform, eftersom deras sparande syftar till annat än högsta möjligaavkastning i risktagande placeringar. Resultatetblir att alla fär betala de skattefavörer som en liten grupp i samhällettillgodogör sig, utan att näringslivets kapitalförsörjningsproblem förs närmaresin lösning. LOmotsätter sig ytterligare utvidgningar av systemet med skattefavörer till arbetsfriainkomster. Det är en dyr, ineffektiv och orättvis väg att lösa sparandeproblemeti samhället. TCOvill hänvisa till sitt remissyttrande över lönsparutredningens betänkande Ökatlönsparande (Ds E 1978: 1). Till utredningens förslag, vilket låg till grundför det införda systemet för värdesäkert lönsparande, intog TCO enavvisande inställning. TCO vill hänvisa till de synpunkter som återfinns idetta yttrande, eftersom dessa även är tillämpliga på den komplettering avsystemet som föreslås. TCOanförde dä att det var tveksamt om det föreslagna systemet skulle medföra ettkapitaltillskott för företagssektorn. Med den utformning förslaget hade varrisken stor att den primära effekten skulle bli en omfördelning avplaceringskapaciteten mellan olika aktiesparare. Därtill kom enligt TCOsuppfattning att systemet hade fördelningspolitiska inslag som var otillfredsställande.Dessa negativa fördelningseffekter hade sin grund i vilka som hade möjlighetatt utnyttja de till systemet kopplade förmånerna. Kravet på en bindningstid avsparandet skulle innebära att personer med höga inkomster och/ellerhöga förmögenheter hade störst möjligheter att dels omdisponera kapital mellanolika sparformer alltefter avkastningsförväntningar, dels binda sparande för enfemårsperiod. För låginkomsttagare och löntagare med små förmögenheterföreligger inte denna valmöjlighet. TCO anförde vidare att i den män systemeticke ledde till nysparande skulle konsekvensen bli en omfördelning av inkomsterfrån låg- till höginkomsttagare. TCOsåg också systemet som innebärande ett anteciperande av en hög inflation.Hellre än att pä detta sätt anta en bestående hög inflation såg TCO ett indexeratsparsystem innebärande att sparande upp till vissa begränsade beloppkompenserades för den faktiska inflationen. Hittillsvarandeerfarenheter av sparstimulanssystemet synes bekräfta de farhågor TCO hyste iovan nämnda remissyttrande. En undersökning (vid EFI) visar attför småspararna är skattesparandet verkningslöst. Avkastningen har icke hellerden centrala betydelse för sparandeni-vän som förutsattes då systemet infördes.En central slutsats i denna undersökning är att det är en liten grupp hushållmed hög social och 1980/81:45 14 ekonomiskstatus och med god ekonomi som är intresserad av att skydda och bevakaavkastningen på sparande. En annan undersökning (utförd av vid ) visar att genomsnittssparandet hos dem som harskattesparkonton är per hushåll medan genomsnittet hossamtliga banksparare ligger pä . Denmöjlighet som gavs att vid sidan av ordinärt banksparande spara i särskilda aktiesparfonderhar rönt ringa intresse. Denna utveckling är av särskild vikt vidbedömning av den argumentation som framförs för att utvidga aktiesparandet tillsparande i det egna företaget. Som argument för en sådan utvidgning anförsnämligen att intresset nu sjunkit för sådant aktiesparande, eftersom sparande iaktiesparfonder av skattemässiga skäl medger möjlighet till högre avkastning.Det ringa intresset för aktiesparfonder synes tala för att detta system endastkan ha haft marginell effekt för intresset att aktiespara i del enskildaföretaget. TCOkan visserligen förstå den argumentation som går ut på att aktiesparande i detegna företaget icke bör missgynnas i förhållande till sådant sparande som skeri andra företags aktier. Systemet försvårar, betraktat isolerat,sådant sparande i det enskilda företaget. Men detta kan icke utgöra skäl för enutvidgning av sparstimulanssystemet. Det måste beaktas att systemkonstruerats utifrån felaktiga utgångspunkter och TCO kan inte med hänsyndärtill acceptera en utbyggnad som i sig kan motiveras av vissa rättviseskälnär själva grunden för systemet strider mot flera väsentliga fackligagrundmålsättningar. TCO villockså hänvisa till sin principiella uppfattning att den kollektiva kapitalbildningensroll i näringslivets kapitalförsörjning måste stärkas. Förslaget i promemorianinnebär därför ett steg i fel riktning. Sammanfattningsvisanser TCO att den utvidgning av sparstimulanssystemet som föreslås ipromemorian saknar intresse från fackliga utgångspunkter. /SRhar framfört krav på olika åtgärder som ökar tillgängen påriskvilligt kapital i företagen så att därmed de investeringar som möjliggör enindustriell expansion kommer till stånd. Bl.a. behöver räntabiliteten i företagen öka men av olika skäl är det inte lämpligtatt självfinansieringen när en sådan nivå att företagen själva kan skapa erforderiigtriskvilligt kapital. Därtill krävs också externa tillskott.-Mot denna bakgrundanser det angeläget att hushållens sparande i aktierstimuleras på olika sätt. Skattefondsparandet som infördes är att betraktasom en sädan åtgärd. Tyvärr kan man konstatera att skattesparandet inte fåttden omfattning som är önskvärd och det gäller särskilt skattefondsparandet.Anslutningen var endast och härav sparar endast 9procent i aktier. Beslutet att höja skattereduktionen från vadgäller skattesparandet i aktier kan betraktas som en riskpremie jämfört medskattesparandet i bank och kommer förhoppningsvis att öka intresset försparande i aktier. Syftetmed skattesparandet var alltså att öka hushållens totala sparande. Man fär därförbeklaga att det ännu saknas en analys av nettospareffekten dvs. om reformenverkligen gett upphov till ett nysparande eller om det rör sig om överflyttningfrån annat sparande. Det är enligt /SR:s mening 1980/81:45 15 angeläget att Lönspardelegationen som har till uppgift attutreda detta presenterar sina resultat. Idepartementspromemorian föresläs nu en utvidgning av skattesparandet genom attge aktiesparande i det egna företaget samma villkor som gäller för skattefondkonton.Åtgärden att stimulera de anställda att köpa aktier i det egna företaget syftarenligt promemorian till att öka tillgången på riskvilligt kapital. /SRanser dock inte att man skall överdriva förhoppningen om att förslaget kommeratt leda till en total ökning av det riskvilliga kapitalet eftersom man sedan1978 kan konstatera att intresset för aktiesparande i det egna företagetminskat påtagligt p.g.a. konkurrensen från skattefondsparandet.Centralorganisationen är dock, trots nämnda farhågor, positiv till att köp avaktier i det egna företaget omfattas av skattereduktionen, då det enligt /SR:smening stärker de anställdas känsla av samhörighet med företaget och kan ökaintresset och förståelsen för företaget och dess villkor. Denkonstruktion med två olika typer av aktiesparfonder som föreslås kan dockenligt /SR:s mening ifrågasättas. Förslaget torde medföra onödigt högaförvaltningskostnader för de "nya aktiesparfonderna" eftersom de iregel kommer att vara små men trots detta i princip måste ha samma organisationsom nu existerande för allmänheten öppna fonder. Vidare medför förslaget enbegränsad valfrihet för aktiespararen, som endast kan välja den andelvederbörande vill satsa i företagets aktiesparfond. Resten upp till 400 kronorper månad kan sparas på skattesparkonto. Förslaget medför slutligen endast ettindirekt inflytande över den andel som aktiesparfonden satsar i det egnaföretagets aktier. Ovan nämnda nackdelar försvinner om man i stället skaparsärskilda "företagsfonder" som endast får placeras i det egnaföretagets aktier, vilket skulle ge en enkel administration. Vidare bör denenskilde kunna dela upp sina mellan dessa "företagsfonder"och vanliga aktiesparfonder. Därmed får den enskilde möjlighet att själv skapaaktiesammansättningen och därmed bestämma risktagandet. Slutligen ifrågasätter /SR om det skulle vara förenatmed så stora problem som anges i promemorian att låta även anställda i ickebörsnoterade aktiebolag omfattas av förslaget. /SR är visserligen medvetenom att tillgången på aktier är en annan jämfört med börsnoterade företag.Centralorganisationen anser trots detta att man seriöst bör ompröva sittställningstagande i denna fråga så att alla anställda i aktiebolag ätminstoneformellt ges möjlighet att köpa aktier i det egna företaget inom skattefondsparandetsram. Organisationerna tillstyrker detta förslag. Del ligger ettbetydande värde i att de anställda inom näringslivet stimuleras tilldelaktighet i företagens ägande. Som promemorian påpekar är intresset föraktieägande inom det egna företaget betydande hos stora grupper anställda. Detär därför till nackdel att det hittillsvarande skattefondsparandets reglerindirekt verkar hämmande pä detta intresse. En invändning som kan riktas mot placeringar i enkoncentrerad aktieportfölj är den ökade risk som aktiespararen utsätts för.Invändningen växer onekligen i tyngd när placeringen gäller småsparares medeloch när 1980/81:45 16 denkombineras med anställning i samma företag. Vi anser emellertid att denenskilde anställdes fria val mellan olika placeringsalternativ inomskattesparandets ram utgör en tillräcklig garanti mot ett ofrivilligt högt risktagande,förutsatt att de anställda informeras om de för- och nackdelar olikaplaceringsalternativ erbjuder. Beträffandeden tekniska utformningen av skattestimulanserna till aktiesparande i det egnaföretaget anser vi att promemorian valt den på kort sikt rätta vägen, när dengenom ett minimum av ändringar i nuvarande lagstiftning öppnar möjlighet fören anknytning till nuvarande skattefondsparande. Härigenom bibehållsneutralitet i förmånerna mellan de olika grupper som deltar i skattesparandet. vill vi dockpåpeka att behovet av en så snabb komplettering av reglerna i skattefondsparandetvisar att denna metod att stimulera aktiesparandet har sina brister, nägot somvi påpekade redan i värt yttrande över förslaget till skattesparande.Kopplingen av skatteförmånerna för aktiesparande till placeringar i aktiefonderhar en diskriminerande inverkan på andra former av aktieplaceringar, inte barade "medarbetaraktier" som promemorian behandlar utan ävenindividuellt sammansatta och förvaltade aktieportföljer. Vi menar attregeringen omgående bör utreda möjligheterna att låta ett bredare spektrum av aktieplaceringsformerkomma i åtnjutande av skattesparandets förmåner. Skattefondsparandet ärinriktat på att stimulera småspararnas aktiesparande, vilket givetvis är ettvärdefullt mål; dock menar vi att den nuvarande beloppsgränsen även med hänsynhärtill är för snävt satt och borde kunna höjas väsentligt. är detuppenbart att ekonomiska läge och behovet av expansion i näringslivetställer krav på mobilisering av betydande belopp riskvilligt sparande från hushällssektorn,belopp som det är osannolikt att skattefondsparandet kan åstadkomma även medden höjning av skattereduktionens storlek som beslutats av riksdagenoch de utvidgningar av placeringsmöjligheterna som är tänkbara. Det är därförvår bestämda mening att de generella skattereglerna för hushållens aktieplaceringarmåste förbättras. Ett snabbt avskaffande av dubbelbeskattningen påaktieutdelningar är en nödvändig reform, men även andra typer av ätgärder börövervägas. Vi vill starkt understryka faran i att dröja med åtgärder på dettaområde. Inte minst är detta angeläget med hänsyn till den konkurrens somaktiesparandet utsätts för ifrån upplåningen för den offentliga sektorn.Premieobligationer och sparobligationer tar en allt större del avhushållssparandet pä grund av de skatteregler som gäller. Man kan med fog frägasig om det i nuvarande ekonomiska läge är rimligt att på detta sättprioritera den offentliga sektorns finansiering framför en expansion inäringslivet. Avslutningsvisvill vi peka på att åtgärder, vilka i likhet med skattefondsparandet syftartill en stimulans av placeringar i börsaktier, inte ger något bidrag tillkapitaltillförseln till de mindre företagen med begränsad ägarkrets. Dessaföretag måste bära upp en väsentlig del av den industriellaexpansionen och det är viktigt att regeringen med åtgärder somunderlättar de större företagens finansiering undanröjer hinder för de mindreföretagens etablering och tillväxt. Somstyrelsen för framhållit i en rad remissyttranden i ohkakapitalmarknadsfrågor är alla rimliga åtgärder som syftar till att 1980/81:45 17 förbättra företagens möjligheter att skaffa sigriskbärande kapital välkomna. De uppgifter som företagen, i synnerhet inomindustrin, har framför sig kommer att ställa stora krav på förstärkning av detegna kapitalet.