prop · G403205 · 1980-12-31 00:00:00 — I propositionen (1973:136) omförskoleverksamhetens ulbyggnad och organisation och i propositionen(1975/76:92) om utbyggnad av barnomsorgen underströks del angelägna i alt påolika sätt stärka familjedaghemsverk- 1980/81:205 11 samheten exempelvis genom ett utökat samarbete medförskolorna. Detta samarbete avsågs innebära att dagbarnvårdarna genomåterkommande besök skuUe ta del av arbetet i förskolan och atl dagbarnen fårdelta i viss gruppverksamhet. Ett sådant samarbete skulle lägga grunden för enökad samverkan mellan familjedaghem och förskola bl. a. i samband med dagbarnvårdareseller förskolepersonalens semestrar och sjukdom. Föredraganden anförde detta mot bakgrund av att barnstugeulredningenframhållit att familjedaghemmen under etl utbyggnadsskede kommer atl ha enviktig uppgift att fylla när det gäller att tillgodose behovel av omvårdnad förbarn vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerar. Familjedaghemmens storabetydelse i glesbygder och i orter med ett otillräckligt barnunderlag för ettpermanent daghem i nya bostadsområden framhölls även i propositionen. Vidutskottsbehandlingen av propositionen (1975/76:92) om utbyggnad av barnomsorgen(SoU 1975/76:28) anfördes vikten av all barn, som får omsorg i familjedaghem,får samma möjligheter som andra barn att della i den allmänna förskolan. Vidareframhölls att ökad uppmärksamhet kan behöva ägnas frågan om samarbetet mellanförskolan och familjedaghemmen. En sårskild utbildning för dagbarnvårdare bordeäven, enligl utskottets mening, eftersträvas för att hålla en hög kvalitel ifamiljedaghemmen. Familjedaghemmen organiseras genom att kommunernaanställer dagbarnvårdare som i sitt hem tar emot elt eller flera barn föromvårdnad. Det fanns /80 nära 35 000 kommunaltanställda dagbarnvårdare i landel. Ca 85 000 förskolebarn och 28 000 skolbarnhade plats i familjedaghem . Fram fill /77 fanns i de flesta kommuner en90 limmars kurs för dagbarnvårdare. finns en 100 timmarsintroduktionskurs som utarbetats i samarbete mellan . Svenska kommunförbundet.Svenska kommunalarbetareförbundet och . Enligt en kommunenkät som utförtsav familjestödsutredningen hade denna kurs emellertid endast genomförtsi etl fåtal kommuner. Socialslyrelsenutarbetade en 30 limmars fortbildningskurs för dagbarnvårdare. Dennakurs är tänkt som en studiecirkel. De flesta kommuner har haft sådanastudiecirklar och i flera kommuner planeras ytterligarecirklar. Fortbildningskursen behandlar bl. a. dagbarnvårdarnas arbetssituation,yrkesroll, facklig tillhörighet, attityder och värderingar. I flera kommuner har , i enlighet med barnslugeutredningensförslag, prövats olika modeller för samverkan mellan dagbarnvårdare inomkommunen eller i bostadsområden och samverkan mellan dagbarnvårdare ochdaghem. Dagbarnvårdarna har erhållit en förbättradanställningstrygghet. Det finns naturligtvis frågor som bör uppmärksammasytterligare när det Prop.1980/81:205 12 Som exempel föreligger i vissa delar av landetsvårigheter att rekrytera dagbarnvårdare och i vissa fall är även personalomsättningenhög. Det kan även vara svårt atl erhålla vikarier i samband med semester ellersjukdom. Dessa frågor medför ofta en hög belastning på den centralaadministrationen inom kommunerna. Familjedaghemmenfyller, enligl min mening, en viktig funktion i samhälletsbarnomsorgsverksamhet. De ulgör etl värdefullt komplement till daghem ochfritidshem i kommunerna. Inrättande av familjedaghemsplatser kan t. ex. gåsnabbare ån för förskolor och fritidshem p. g. a. problem att anskaffa mark,bygga lokaler m. m. Familjedaghemmen kan därigenom bidra till attbarnomsorgsbehovet tillgodoses snabbare av utbyggnad. Iglesbygdsområden där långa reseavstånd till dag- eller fritidshem kan varavanligt är ofla familjedaghemmen en lämpligare lösning. Avmedicinska skål, t. ex. infektionskänslighet eller allergier hos barn, kanfamiljedaghemmen även vara att föredra. Familjedaghemmen kan även av socialaeller andra skäl vara att föredra framför andra barnomsorgsformer. Ettmedel för att åstadkomma en hög kvalitet i familjedaghemmen är som jag tidigareframhållit den öppna förskoleverksamheten. Jagkommer i det följande atl förorda alt statsbidragsgivningen till familjedaghemsverksamhetenutgår enligt samma regler som för barnomsorgen i övrigl. Barnomsorgenför förskolebarn omfattar även deltidsförskolan. Den är i första hand avseddför barn som är och som inte har plats i daghem. Om platsantalettillåter kan även yngre barn tas emot i deltidsförskolan. Enligllagen (1976:381) om barnomsorg skall barn anvisas plats i förskola fr. o. m.höstterminen det år då barnet fyller . Sådan förskola skall omfatta minst525 timmar . Denna bestämmelse har även överförts i socialtjänstlagen(1980:620) som träder i kraft . Verksamheleni deltidsförskolan omfattar i regel per barn och dag. Ungefär 125 000barn har f. n. plats i deltidsförskolan. Verksamheteni deltidsförskolan utgår i likhet med verksamheten inom barnomsorgen i övrigtfrån barnens villkor, erfarenheter och intressen. Den har en vikfig social ochpedagogisk roll för de barn som har hemmavarande förälder eller har plats ifamiljedaghem. F.n. utgår inget statsbidrag till deltidsförskolan. är det svårt attdra en gräns för denna verksamhet gentemot andra barnomsorgsverksamheter. Jagkommer i det följande att föreslå att även denna verksamhet blir stalsbidragsberättigad. Prop.1980/81:205 13 2.2Utrymmesstandard m. m. i daghem och fritidshem Statsbidragtill dag- och fritidshem utgår till högst det antal platser som har fastställtsav med hänsyn till lokalernas utrymmen och ändamålsenlighet. avdelningsytan ligger till grund för beräkningen av antalet platser i dag-och fritidshem. I avdelningsytan inräknas sådana utrymmen som kan disponeras avbarnen. Innan en anläggning tas ibruk skall den enligt nu gäUande barnavårdslag anmälas till socialstyrelsen.Den nya socialtjänstlagen (SFS 1980:620), som träder i kraft den 1 januari1982, innehåller ingen motsvarande anmälningsplikt. En kommun som önskarstatsbidrag skall hos begära att det antal platser (barn) somanläggningen är lämpad för fastställs. Platsantalet fastställs på förslag avkommunen utifrån en viss minsta avdelningsyta per barn, dvs. enligt den s. k. ytnormen.Den av fastlagda ytnormen innebär att avdelningsytan per platsvid ny-, till- eller ombyggnad skaU uppgå till ca 9-9,5 m, beroende påavdelningens storlek. Regeringen beslöt den 15september 1977 att kommun skulle kunna inrätta flera platser ilägenhetsdaghem än vad normer medger. Detta beslut har letttill en omprövning av ytkravet från 9-9,5 m till 7-7,5 m per plats för dag- ochfritidshem med högst 15 platser. har regeringen bifallitbesvär som innebär samma omprövning av ytkravet för dag- och fritidshem med tvåavdelningar. Även har en avdelningsyta av 7 m per plats medgivits förtillfälligt anordnade lokaler och vid fastställande av nytt platsantal föräldre anläggningar som saknar lekhall. För s. k. utvidgadefritidshem, vilka vanligtvis är förlagda i anslutning till låg- ochmellanstadieskola eller fritidsgård, har funnit att en mindreavdelningsyta/hemvistyta, än vad som gäller för övriga fritidshem, kanaccepteras. Detta förutsätter emellertid att tillräckligt med kompletterandeutrymmen kan utnyttjas i omedelbar anslutning till fritidshemmet/ hemvistet,dvs. i samma byggnad eller på samma tomt. Ufifrån denna förutsätlning harsocialstyrelsen beslutat att tills vidare vid fastställandet av platsantal iutvidgade fritidshem utgå från 6,5 m- avdelningsyta per plats eller en minstaavdelningsyta/hemvistyta på 97,5 m för en fritidshemsavdelning för 15 inskrivnabarn. Socialstyrelsenhar vidare utvecklat en praxis för statsbidragsgivningen (den s. k. pedagogiskanormen) som innebär att den aktuella situafionen inom avdelningen vad gällerbarnens ålder och barngruppens sammansättning påverkar antalet statsbidrag.För en småbarnsgrupp utgår således högst 12 statsbidrag även om avdelningen pågrund av utrymmesstandarden godkänts för 15 barn. För syskongrupper kanstatsbidrag utgå för högst 20 barn. Prop.1980/81:205 14 rutiner i samband med godkännande avlokaler för förskolor och fritidshem och faslslällandel av högsta platsanlalför statsbidrag har förenklats i takt med att den kommunala planeringen ochgranskarfunktionen utvecklats. I samband med att fastställerplatsantal görs en rilningsgenomgång med relativt översiktlig bedömning avutrymmesstandard och lokalernas funktionsduglighet. Granskningen är meringående då del gäller typritningar för serietillverkning av förskolor ochfritidshem. Detta gäller även för lokaler som tidigare använts för annatändamål. Lokaler som endast godkänts för deltidsgruppsverksamhetkräver normalt förnyad ritningsgranskning om de skall användas för dag- ellerfritidshemsverksamhet i och med att nya uppgifter som måltider och vilatillkommer. har beträffande lokalutformningen i dag-och frifidshem angivit atl även om styrelsen vid en granskning skulle finna attlokalerna har brister påverkar detta som regel inte statsbidraget. Om styrelsenuppmärksammar att kommunen valt en lokallösning som kan innebära påtagliganackdelar för verksamheten meddelas dock detta till kommunen, som själv får laställning till om lösningen skall omarbetas. Det har i olika sammanhang diskuterats huruvida kravet påen viss avdelningsyta per plals är av så avgörande betydelse för verksamhetenskvalitet atl ytan bör ligga lill grund för elt centralt fastställande avplatsantal och därmed för statsbidragsgivningen. Andra faktorer som rör densociala miljön, 1. ex. personaltillgången, lorde vara minst lika viktiga frånkvalitetssynpunkt. Den samlade erfarenhet som finns i kommunerna ochdet samrådsförfarande vid planeringen som efter hand utvecklats har gjort encentral granskning och en ytnorm mindre nödvändig. Trots att den centralagranskningen efterhand har blivil allt mindre detaljerad kan den ändå verkahämmande för kommunerna vad gäller bl. a. utveckling av nya lokallösningar. Det informationsmaterial "Planering av lokaler ochutemiljö - vägledande information om miljö i förskolor och frifidshem" somf. n. används i kommunerna utgavs av . Detta materialhar senare kompletterats med ett arbetshäfte. Materialet är huvudsakligeninriktat på planeringen av nya lokaler. Det berör i lilen utsträckningutnyttjande och ombyggnad av befinlliga lokaler eller lokaler som byggts förannat ändamål. information har kritiserats för att vara alllfördetaljerad och därmed alllför styrande och låsande, vilket anses kunna innebäraalt kommunerna får svårigheier att utnyttja befinlliga lokaler lill dag- ochfritidshem. I departementspromemorian föreslås mot denna bakgrund atlden nuvarande ytnormen slopas och ersätts av en utvidgad rådgivning från 1980/81:205 15 sida om verksamhetens innehåll ochorganisation samt om den fysiska miljön. Förslaget skall ses i samband medförslagen om vissa rekommendationer angående gruppstorlek och personaltäthet idag- och fritidshem som även redovisas i departementspromemorian. Avsikten är, enliglförslaget i promemorian, atl den nu gällande ytstandarden även skulle tillämpasfortsättningsvis som etl underlag vid planering av förskolor och fritidshem. anför i sitt yttrande över promemorian attden nuvarande ytnormen på ca 9,5 m avdelningsyla per plats bestämts utifrån en ulredninginom socialslyrelsen. Till grund för denna låg barnstugeutredningens förslagangående lokalyta per barn. F. n. finns således minsl tre olika ytnormer som tillämpas;vilket skapar förvirring bl. a. vid utnyttjande av äldre lokaler. Dennasituation är olycklig. I sitt remissvar har socialslyrelsen framhållit attfrågan om ulrymmesstan-darden måste undersökas och utredas. har i sitt yttrande vidare anfört attkommunernas ansvar för lokal- och miljöfrågor och bedömning av platsantal successivihar ökat bl. a. genom att kommunerna har egna utseddagranskare. fastställande av platsanlal betraktas numera som enformalitet. Den nuvarande ytnormen som är kopplad till den gällandestatsbidragsförordningen anses emellertid enligt styrelsen ha varil berätfigadunder den kraftiga utbyggnadsperioden. har tillstyrkt förslaget om allsocialstyrelsens ritningsgranskning och fastställande av platsantal skallupphöra. LO anför alt förslagel innebär en förenkling vid inrättandet av nyadaghem. betonar i sill yttrande detangelägna i att socialslyrelsen får fortsätta med sill rådgivande arbele vadgäller lokaler och lokalutformning. Utredningen ser positivt på förslaget attslopa ytkravet och önskar i slällel ökade insatser från vadgäller alt följa utvecklingsarbetet och ta initiativ i forskningsfrågor inom barnomsorgsom-rådel. tillstyrker i sin revisionsrapport -om lokaler och utemiljö - förslagel om att den nuvarandékopplingen av ytnormertill statsbidraget skall slopas och atl den cenirala ritningsgranskningen ianslutning härtill skall upphöra. Enligl verket bör emellertid någon form av ytnormbibehållas för att garantera en viss minsta kvalitet i alla delar av landet.Verket menar att det annars finns risk för en kvalitetsförsämring i kommunernat. ex. vid krav på en snabb utbyggnad. När det gäller ritningsgranskningenfinner verket att del är angeläget atl denna decentraliseras till kommunerna. För egen del vill jag i likhet med bl. a. socialstyrelsenoch kommunförbundet instämma i atl ytnormen bör slopas. Fördelarna med encentral norm har, enligt min mening, varit att de garanterat en någorlunda jämnstandard över hela landet vad gäller lokalernas utrymmen. Prop.1980/81:205 16 emellertid ökade möjligheter till kommunala inifiativ ochprövning av nya idéer. Del innebär dessutom minskade krav på redovisning central instans och minskade krav på en central administration. Lokalytan måste dessutom som jag har framhållitinledningsvis ses som en bland flera kvalitetsaspekter av betydelse förverksamheten. Formerna för den kommunala miljöplaneringen och granskningen harutvecklats . Jag förutsätter därför i likhet med socialslyrelsenatt kommunerna är fillräckligt medvetna om betydelsen av en godutrymmesstandard för att kunna planera och iordningstäUaförskolornas/fritidshemmens fysiska miljö. Ett slopande av ytnormen skall ses i samband med dediskussioner om övriga kvalitetsaspekter som jag återkommer till i de följandeavsnitten. Förslaget om slopande av ytnormen innebär atlsocialstyrelsens roll vad beträffar ritningsgranskning, fastställande avplatsantal etc. bortfaller Frågan om utrymmesstandard har dock självfaUet ävenfortsättningsvis en central betydelse för den pedagogiska verksamheten blandbarnen. bör därför, enligt min mening, även fortsättningsvisförmedla erfarenheter om hur lokaler och utemiljö lämpligen kan utformas. Regeringenhar för utarbetande av en sådan informafion, som huvudsakligen måste göras påuppdragsbasis, ställt särskilda medel till förfogande. Jag vill upplysningsvis i detta sammanhang också beröra denormer som finns från arbetarskyddsstyrelsen och statens planverk beträffandeförskolor och fritidshem och som har pekat på i sinrevisionsrapport om lokaler och utemiljö. a. sådana regler omventilation som finns angivna i Svensk byggnorm samt vissa regler angåendearbetsmiljön i förskolor och fritidshem som har preciserats avarbetarskyddsstyrelsen. Arbetsmiljölagen anger endast översikfligt kraven belräffandeolika arbetsmiljöfaklorer. Detla släller stora krav på alt närmare föreskrifterutarbetas för den prakfiska tillämpningen. Arbetarskyddsstyrelsen har därför i 18 §arbetsmiljöförordningen (1977:1166) bemyndigats att i olika avseenden meddelaföreskrifter enligt arbelsmiljölagen. Detta gör styrelsen i nära samverkan medbl. a. parterna på arbetsmarknaden. Som chefen för anförde i prop.1976/77:149 om arbetsmiljölag måsle vida ramar gälla för arbelarskyddsstyrelsenatt självständigt meddela föreskrifter. Reformerna på arbetsmiljöområdet harvidare inneburit att den lokala skyddsverksamheten byggts ut och skyddsombudengetts en slarkare ställning. Medvetenheten om arbetsmiljöproblemen har ökatkraftigt. har arbetarskyddsstyrelsen och yrkesinspekfionen fåttkraftigt ökade resurser och kan på ett annat sätt än tidigare verka fören bättre arbetsmiljö. Arbetarskyddsstyrelsens meddelande 1978:17 Förskola ochfritidshem - 1980/81:205 17 som utfärdades efler samråd med den 12juni 1978 - utgjorde i huvudsak en sammanställning av tidigare utfärdadegenerella normer av betydelse för utformningen av lokaler inom barnomsorgen.Meddelandet utarbetades i syfte att underlätta granskning av lokaler förförskolor och fritidshem. För tillfälliga lokaler kunde yrkesinspektionen ienskilda fall ge särskilda anvisningar som innebar avsteg från reglerna imeddelandet. tog i sin revisionsrapport om lokaleroch utemiljö upp vissa frågor som anknöt till detta meddelande och pekade påproblem vid framför allt ombyggnad av befintliga lokaler till dag- och frifidshem.Det gällde t. ex. kraven på separata omklädningsrum, tvältmm och WC för män ochkvinnor, krav på tvättställ i kök och krav på Ijudabsorberande tak. Inom arbetarskyddsstyrelsen pågår f. n. arbetet med att tafram allmänna föreskrifter enligt arbetsmiljölagen om bl. a. personalrum ochrestauranger (storkök) vilka i tillämpliga delar även kommer att omfattalokaler inom förskola och fritidshem. Flera av de regler somriksrevisionsverket tagit upp i sin rapport år således föremål för översyn.Utarbetandet av sådana föreskrifter lar emellertid relafivt i anspråk.Det är vidare angeläget att dessa regler samordnas med de regler som planverkethar att utfärda i anslutning lill byggnadsstadgan. Jag kan därför konstatera alt arbetarskyddsstyrelsen hargenomfört en översyn som inneburit en väsentlig revidering av meddelandet1978:17 Förskola och fritidshem. Denna revidering innebär bl. a. att det blirlättare atl använda lokaler i befinllig bebyggelse. Vidare har kraven på omklädningsrum och personal-WCförenklats. De nya normerna anger atl dusch kan vara gemensam för barn och personalnär antalet barn vid anläggningen är begränsat till högst 20. skullepersonalen ha tillgång tUl eget duschrum med omklädningshytt. När det gäller kraven på mat- och dagrum, expedition,klädrum och klädskåp, kök och utemiljö angavs i de tidigare anvisningarna mängd detaljerade krav, som i vissa fall kunnat innebära kostsammaombyggnadsarbeten utan väsentliga vinster från arbelsmiljösynpunkt. I de nyanormerna är flera sådana krav borttagna eller omarbetade. På samma sätt som tidigare kan yrkesinspektionen förtillfälliga lokaler i enskilda fall ge särskilda anvisningar som innebär avstegfrån reglerna i . Det är enligt min mening mycket positivt att dennarevidering av arbetarskyddsstyrelsens anvisningar kommit fill stånd. Härigenomhar en rad regler lagits bort eller förändrats vilka haft till syfte att skapagoda förhållanden för barn och personal men inte allfid lett till önskadeffekt. Reglerna har t. ex. i vissa fall hindrat användandet av lokaler medandra positiva men mera svårmåtbara fördelar framför allt ur trivsel- ochallmänna miljösynpunkter. Revideringen av anvisningarna kommer därför att underlättaför kommunerna att använda befintliga lokaler för dag- och frifidshem 2 1980/81. 1980/81:205 18 eftersom det bl. a. innebär att vissa kostsammaombyggnadsarbeten kan undvikas. Jag vill i sammanhanget också nämna att jag har inhämtatatt arbetarskyddsstyrelsen också har uppmärksamheten inriktad på att i störstamöjliga utsträckning söka förenkla handläggningsrutiner och därmed fidsåtgång isamband med yrkesinspektionens verksamhet rörande barnomsorgen. Jag har hitfills främst behandlat de krav som urarbetsmiljösynpunkt ställs på förskolor och frifidshem. I det följande viU jagupplysningsvis även beröra frågor som rör byggnadslagsfiftningen. "Barnstugor" omfattas förutom av de generellakrav som gäller för alla byggnader, av vissa krav som föranleds avverksamhetens art. Kraven torde i allmänhet vara relativt lätta att uppfyllavid nybyggnad, vilket även framhålls i . De problemsom kan förekomma uppstår i allmänhet vid ombyggnader. När en lokal skallbyggas om till dag- eller fritidshem gäller således att den skall uppfyllaskäliga anspråk på bl. a. säkerhet, handikappanpassning, god energihushållning,trevnad och god hygien. Dessa krav kan dock endast ställas på de delar avbyggnaden som berörs av ombyggnaden. Vilka krav som i det enskilda fallet skallställas prövas av . fillbyggnadsstadgan utfärdas av planverket. De finns samlade i Svensk byggnorm.Några ombyggnadsbestämmelser som särskilt rör barnstugor finns inte. Ett visstunderlag för en bedömning av behovet av sådana föreskrifter torde komma ut avde studier som stadsförnyelsekommittén, enUgt uppgift, utför angående frågan omutformning och samordning av ombyggnadsbestämmelserna mer generellt. pekar främst på problem i samband medatt i ombyggnadsfallen uppfylla nybyggnadskraven i fråga om ventilation, termisktinomhusklimat och hiss i tvåvåningshus. Den vid nybyggnad föreskrivna typen av ventilation, FT-ventilation(mekanisk från- och filluft) finns normalt endast i nyare flerbostadshus och ibegränsad utsträckning i nybyggda villor och radhus. Att vid omvandling tillbarnstuga komplettera en befinfiig lägenhet med FT-system kan i många fallmedföra avsevärda kostnadsökningar. Befinfiiga krav på termiskt inomhusklimati barnstugor innebär att högre golvtemperatur krävs än i vanligabostadslägenheter. Vid nybyggnader kan detta i de flesta fall fillgodoses genomatt uppvärmningsanordningens kapacitet ökas. I vissa äldre hus kan dock enisolering av golvbjälklaget invid yttervägg - ibland av hela golvbjälklaget -erfordras, vilket kan medföra vissa kostnadsökningar. Barnstugan är även attbetrakta som arbetslokal, och sådan skall enligt nybyggnadskraven förses medhiss om den är inrymd i en lokal med två eller flera plan. Att vid ombyggnadinstallera en hiss innebär en avsevärd kostnadsökning. Inom dessa områden där nybyggnadskraven för barnstugor ärhögre än för bostäder innebär det således i vissa fall avsevärdakostnadsökningar om vid 1980/81:205 19 ombyggnad nybyggnadskraven hävdas. Jag vill i detsammanhanget framhålla att det är byggnadsnämnderna i varje kommun som i varjeenskilt byggnadslovsärende avgör vilka krav som är skäliga. Av byggnormenframgår att undantag frän nybyggnadskraven kan mofiveras av verksamhetens art,för höga kostnader, byggnadstekniska hinder samt kulturhistoriska ochmiljömässiga hänsyn (sid. 479 och 527 i SBN 1980:1). har utfärdat nya bestämmelser som innebär lättnaderi såväl kraven på brandcellsindelning som utrymningsvägar. Dessa träder i kraftden och ingår i SBN 1980 (Svensk byggnorm). Vidare övervägerplanverket att ta upp frågan om typgodkännande och fillverkningskontroll av fabrikslillverkadebarnstugor i syfte att underiätta byggnadsnämndernas kontroll och tillsyn. Jag vill i sammanhanget allmänt understryka värdet av attsmå daghem kan placeras ut i bostadsområdena. En sådan lokalisering har flerfördelar. I nya områden kan vissa toppbelastningar mötas genom att lågenheteller radhus temporärt används som barnstuga. Verksamheten blir en naturlig delav bostadsområdets liv och ökar möjligheterna till kontakter mellan barnen ochde vuxna. Närheten till hemmet ökar tryggheten för barnen som får lätt attkänna igen sig i omgivningen. Föräldrarnas möjligheter att ta del av ochpåverka verksamheten ökar. Kravet att få använda befintliga lokaler är starkasti äldre bostadsområden, som inte har planerats ufifrån dagens krav påbarnomsorg. Behovet av lokaler i dessa områden kommer i många fall att öka närgenerationsväxlingar sker. Enligt min mening bör kommunerna ta hänsyn till detlai sin planering av barnomsorgsverksamheten. I propositionen (1973:136) om förskoleverksamhetensutbyggnad och organisation förordades att barnstugeutredningens förslag omorganisation av förskolans verksamhet i småbarnsavdelningar och syskongmpperskulle genomföras. Småbarnsavdelningarna föreslogs omfatta högst 12 inskrivnabarn och syskongrupperna högst 20 inskrivna barn.