prop · G40366 · 1980-12-31 00:00:00 — Inspektionen har utifrån deintressen som inspektionen har att bevaka inte någon erinran mot den utformningsom ändamålsbestämningen fått i bolagsordningen. I bankägda finansbolagsbolagsordningar har emellertid ändamålsbeslämningen i viss mån en annan lydelsesom hänger samman med att bankägda finansbolag inte är inriktade på attfinansiera ett enda företags produkter. Inspektionen förutsätter altapportegendomens värde anges på ett korrekt sätt. Televerkels framställning iövrigt faller utanför inspektionens sakområde. Statskontoret: Frågan om hur insyn skall kunna ordnas iden produkt- och marknadsplanering som utförs i samband med affärsverksamhetenbehandlas bl. a. av den s. k. insynsulredningen. Hänsyn bör las lill dennautrednings inriktning av sitl arbete och de resultat som förväntas när delgäller att bedöma lämpligheten av att inrälla . Vi ställeross från statskontorets sida också tveksamma lill om utbyggnaden avteleverkets nät bör göras beroende av de möjligheter man kan ha att låna pengarpå den öppna lånemarknaden. De räntevillkor man kan få kommer vidare att bestämmapriserna för den utrustning man tänker hyra ut via . Därför borensådan rörelse inte sammankopplas med den strategiska roll som iövrigt spelar. En mera konkurrensneulral roll bör gälla för verksamheten än densom föreslagits av . Av ovananförda skäl bör andra vägar prövas än den ordning som angetts för TelefinansAB och för hur investeringar i telenätet skall finansieras. (): Utvecklingen inom terminalsektorn är en viklig faktor vid bestämning avinvesteringar i överföringsnät. Verket skulle genom att bilda TelefinansAB få full frihet att utveckla verksamheten inom terminalområdel. Detta skullei sin tur påverka investeringarna i överföringsnätel och därmed i viss ulslräckningbinda statsmakterna vid deras ställningstaganden lill teleinvesteringarna. RRV vill framhålla alt redan anläggningsbidragen är en medhänsyn till 1980/81:66 48 statsmakternas traditionella styrning förhållandevis frifinansieringsform bland affärsverk med s. k. public-utilityfimktion. Enutveckling av systemet med anläggningsbidrag genom utökning med lånemöjlighelerskulle ytterligare förstärka delta förhållande. Den omständigheten attregeringen fastställer inträdes- och abonnemangsavgiften för huvudledning ochsamtals-avgift torde inte innebära någon egentlig styrmöjlighet från slatsmakternassida när del gäller investeringarna. Vid eventuella felsatsningar skulle delinte vara rimligt all täcka förluster av större omfallning enbart genomlaxehöjningar som skulle drabba andra abonnentkategorier. En styrning avverksamheten genom fastställande av taxor försvåras även av att iregel inte särskiljer resultatet för olika produkter. RRV har förstått att det bl. a. på grund av krav påsamordning med övrig verksamhet inom inte skulle vara ändamålsenligtatt föra över den i televerkels skrivelse berörda verksamheten till ettdotterbolag. RRV konstaterar emellertid alt konstruktionen med ett bolag enbartför finansiering skulle innebära en helt ny finansieringsform inomstatsförvaltningen. RRV anser inte alt tillräckligt motiveratbehovet och konsekvenserna av att bilda ett sådant bolag. a. kanfinansieringsformen medföra adminislrativa merkostnader och sannolikt högreräntekostnader än en finansiering över statsbudgeten. RRV avstyrker därförförslaget om ett särskilt finansieringsbolag. RRV anser all det inom ramen för affärsverksformen börfinnas andra alternativ all lösa finansieringsproblem. sådantskulle vara att i erforderlig utsträckning medelst anslag lillförsstatskapital som inte behöver "återbetalas" i form av inleverans avavskrivningsmedel (dvs. kapital av typ förlagskapital). har underhand anfört att en nackdel med denna finansieringsmetod skulle vara alt enkapitalhöjning skulle kräva beslul av regering och riksdag med den relativtlånga handläggningstid som skulle följa härav. Vidare har framhållits att ökadefinansiella anspråk från kundernas sida i form av ökade terminalinslallatio-nerdireki skulle belasta statsbudgeten. Nackdelen med den långa handläggningstidenbör enligt RRV:s mening kunna reduceras genom att får använda rörligkredit som buffert. Ett annat alternativ skulle vara att i stället för förlagskapilalge ell investeringsanslag i efterhand för finansiering avterminalutrustning, vars anskaffning temporärt finansierats genom dragning påden rörliga krediten. Ett tredje alternativ vore att anslag för ifrågavarandeinvesteringar anvisas som förslagsanslag. Dessa skulle då inle få överskridasulan regeringens medgivande. Förslagsanslag har dock inte använts föraffärsverkens investeringar. Ett ytterligare alternativ kan vara att får långenom riksgälds-kontorets försorg. bör då erlägga marknadsmässigränta till . 1980/81:66 49 RRV anser att man närmare bör studera för- och nackdelarmed de olika finansieringsformerna. Enligl RRV:s mening är del naturligt allsedermera även undersöka den totala finansieringen av verksamhei.Härvid bör hela systemet med anläggningsbidrag och dess konsekvenser närmaregranskas, inte minst mot bakgrund av vad som anförts att fr. o. /81 planerar att finansiera av sina investeringar medanläggningsbidrag. : Affärsverksformen medger en direktstyrning av den bedrivna verksamheten från regeringens och sida.Detta har ansetts motiverat främst på grund av den monopolställning verken -med något undantag - har på sina områden. Bildande av särskilda juridiskapersoner för bedrivande av vissa delar av verksamheten kan reducera regeringensoch insyns- och slyrningsmöjligheter. Inrättandet av Telefinans ABsynes därvidlag inle väcka någon större tveksamhet varvid kollegiet dockförutsätter att bolagets enda uppgift skall vara att fungera som ettfinansieringsorgan, att normala lönsamhetskrav upprätthålls i bolagel samt attteleverkels verksamhetsinriktning ej ändras genom inrättandet av detta bolag. NO: I enlighel med intentionerna bakomkonkurrenslagstiftningen bör företagen på marknaden ha förutsättningar attkonkurrera på i princip lika villkor. Det av framlagda förslaget omatt ett särskilt bolag bildas för att bidra lill finansieringen av verkelsinvesteringar i vissa lyper av terminaler synes ligga i linje härmed. riksbank: Genom beslul sker densamlade statliga upplåningen av . Härigenom kan statensupplåning skötas rationellt och utformas på ett sådant sätt att den blirförenlig med inriktningen av penning- och valutapolitik.Fullmäktige ser inga skäl att bryta ut finansiering ur den statligaupplåningen. Riksgäldskontorel: Fullmäktige vill erinra om alt riksgäldskontorelär den centrala myndigheten för slatens upplåning på kredilmarknaden.Emellertid förekommer även andra statliga låntagare i aktiebolagsform. I denmån dessa låntagare anlitar utlandsmarknaderna, är det en fördel om de har godekonomisk ställning och räntabla investeringsprogram snarare än motsatsen.Förverkligandet av förslag skulle kunna utgöra ett steg i dennariktning. Emellertid är också åtskilliga nackdelar förknippade med enutveckling mol flera statliga låntagare. a. finge de vinster som kundegöras genom att nya lånemarknader eventuellt öppnas vägas mot risken förgenomsnittligt något högre lånekostnader, bristande rationalitet i användningenav begränsade personalresurser, ökade samordningsproblem etc. Frågan ommarknadsfinansiering av investeringar kan enligt fullmäkfigesmening inle ses isolerad utan bör övervägas i ett slörre sammanhang, där ocksåliknande problem för andra affärsverk kan tas upp. Fullmäktige har därmed inletagit ställning till om tidpunkten nu är inne för en så omfatiande omläggningav finansieringssystemet för affärsverkens 4 1980/81. 1980/81:66 50 investeringar.Mot den angivna bakgrunden har fullmäktige inle funnit anledning tillstyrkateleverkels förslag att inrätta ett särskilt finansieringsbolag. Somen alternativ form för att tillgodose behovet av kapital för initialskedet avteleverkets investeringar vill fullmäktige peka på möjligheten att utvidgaramen och användningsområdet för verkels rörliga kredit i . Dragningarpå krediten inom de av regering och riksdag angivna ramarna kan sedan i denutsträckning som befinns lämplig konsolideras genom invesleringsanslag iefterhand. anser all frägan om hur monopolställning påverkar denframlida utvecklingen inom telekommunikationsområdet i , inle minsl medhänsyn till behovet av fri konkurrens på jämbördiga villkor, bör utredas innanställning las till hemställan att få bilda särskildafinansieringsbolag. Landsorganisationeni (LO) uppfallarden föreslagna förändringen av televerkels finansieringav kundanläggningar som ett avsteg från de principer som hitintills gällt föraffärsverkens finansiering och hade därför helst sell att denna frågabehandlats i ell större sammanhang där principerna för alla berörda affärsverk kunnalutvecklas. Med hänsyn till den betydelse som LO anser att frågan har förteleverkets framlida marknadsposition är LO ändock beredd alt tillstyrkainrättandet av . TCO,SIF och Metall förutsätter alt Telefinans upplåning sker på ett konkurrensneutraltsätt. hemsläller att televerkels framställning lämnas utan åtgärd. Dettaenär förslagel innebär att erhåller en exklusiv rätt att utankonkurrens med andra finansbolag erbjuda finansieringsformen leasingsom är en av de former som bedrivs av föreningens medlemmar. förslag innebär i första hand en omstrukturering av nuvarandedotterbolag. Det synes ligga i linje med de rationaliseringssträvanden som verkelredovisar. Förslagel alt samordna dotterbolagen under ett holdingbolag medbefogenheter att även självständigt agera vid bolagsköp synes även medverka lillökade möjligheter lill marknadsanpassad verksamhei. RRVhar i princip inget alt erinra mol alt bildas på angivet sätt.RRV anser dock att nedan angivna frågor bör beaktas. Skäletför alt bilda anger vara nödvändigheten av flexibilitetoch snabbhet i agerandet bl. a. när det gäller behovet att köpa ellerbilda aktiebolag helt ägda av eller delägda tillsammans med andraintressenter. RRV vill i detla sammanhang erinra om sitt tidigareställningstagande rörande formerna för det ekonomiska samar- 1980/81:66 51 betet mellan domänverket och dess dotterbolag. RRV ansågalt de restriktioner som gällde för domänverket avseende köp och bildande avdotterbolag även skulle gälla för det då föreslagna holdingbolaget och även fördomänverkets övriga dollerbolag. En bestämmelse med denna innebörd togs sedermera också ini 9 § domänverkets instruktion (1977:316), där det sägs: "Efter medgivandeav regeringen i varje särskilt fall får domänverket för statens räkning bildaaktiebolag för särskill ändamål eller förvärva aktier i redan befinlligt bolag.Detsamma gäller bolag, i vilket domänverket direkt eller genom förmedling avannat bolag har ett bestämmande inflytande". RRV anser att motsvarande bestämmelse även bör gälla förteleverket och inskrivas i dess instruktion. Vid RRV:s revision av affärsverken kan det i vissa fallvara en förutsättning för en ändamålsenlig och allsidig granskning attrevisionen kan få information också från affärsverkens eventuella dollerbolag.Bolagsordningen för dotterbolag hos bör därför i likhet meddotterbolag hos andra affärsverk innehålla följande bestämmelse som reglerar RRV:srält att få information: "Styrelsenoch verkställande direktören skall på begäran lämna riksrevisionsverketupplysningar och handlingar samt ge det bistånd finnererforderligt för sin revision av ." Kommerskollegium:Inrättandet av skulle - med angivna uppgifler för bolaget - ge möjlighelför att utan föregående prövning av regeringen eller riksdagenutsträcka sin verksamhei lill helt nya områden eller åtminstone avsevärt ändraverksamhetens inriktning. Av ovan anförda skäl måste kollegiet därför redovisaen viss tveksamhet i detta fall. NO:Förslaget syftar till att underlätta för att etablera sig ochexpandera på nya marknader och kan därför från likställighelssynpunkt varamotiverat. Det förhållandet att tidigare förslag om all affärsverken borde ombildaslill aktiebolag inle genomförts visar dock att statsmakterna haft principiellabetänkligheter mot att ge affärsverken fria expansionsmöjligheter. De problemsom härvid kan föreligga synes röra gränsdragningen för sådan expansion och denproblematik med sammanblandning av myndighetsfunktion och kommersiellverksamhet som berörs i det följande. Skulle medges att genom ett holdingbolagbilda eller köpa upp aktiebolag skulle också andra affärsverk kunna komma att slällaliknande krav. Frågan synes därför böra prövas i ett slörre sammanhang. Detfinns i och för sig enligt NO:s mening mycket som talar för att affärsverkenborde drivas i aktiebolagsform. Den kontroll som statsmakterna anser sig viljaha över verksamheterna skulle kunna tillgodoses bl. a. genom föreskrifler ibolagsordningen. Affärsverksdelegationen: Av stalsföretagsutredningensbetänkande SOU 1978:85 framgår att dotlerbolagssektorn i flera av affärsverkenär myckel 1980/81:66 52 expansiv och att dessa dotterföretag ofta utvecklaraffärsidéer som har sitt ursprung i moderföretagels verksamhei. Affärsverkens dollerbolagsseklorersynes således lämna vikliga bidrag lill den industriella förnyelsen. har bildal eller diskuterar möjlighelerna av all bilda holdingbolagför sin dotterbolagsseklor. Affärsverksdelegationen ser positivt på denna utveckling.Genom att nya affärsidéer läggs in i en av ett holdingbolag samordnad dolterbolagsgrupperhålls den erforderliga administrativa smidigheten som medelsöverföringaroch resullalreglerande dispositioner mellan dotterföretagen möjliggörs.Konstruktionen är också lämplig när det gäller att i affärsmässig ordningträffa avtal om delägarskap såsom fallet varit i SOSAB. Affärsverksdelegationen tillstyrker således tillskapandetav holdingbolaget . LO: Enligt LO:s bedömning kräver den snabba utvecklingeninom teleteknikens område att ett nära och väl fungerande samarbete kan skeinom . LO kan därför principiellt tillstyrkainrättandet av Teleinvesl. SIF och Metall instämmer i motiven för inrättande av Teleinvesl. 4 Den industriella verksamheten RRV: Samtliga fem verksläder skulle enligt förslaget iframliden tillhöra . RRV ser i princip positivt på en sådansammanslagning från rationaliseringssynpunkt. RRV vill emellertid påpeka attteleverket inle redovisar de kostnader som orsakas av alt ca 500 anställda pådetta sätt överförs lill statlig anställning. RRV kan därför inte la definitivställning lill framställningen. LO hänvisar till yttrandet av SIF och Metall. TCO vill understryka vikten av att /Tefabsorganisationsform kontinuerligt prövas med hänsyn till behovet avalt bibehålla och helst förslärka organisationens konkurrenskraft. Utredningenvisar all /Tefab arbetar på en marknad med en successivt skärpt konkurrensoch med risk för sysselsällningsminskningar. Möjlighelen alt bedrivaverksamheten effektivt blir därför av vital betydelse. SALF: /Tefabs industriella verksamhei kan i viss månses som rörelsefrämmande från i övrigt. Industridivisionen bör iförsta hand ses som ett på den konkurrensulsalta marknaden verksamt förelag.Delta synsätt torde ytterligare förstärkas genom att övergångentill elektronik gör all teleindustrin alltmer kommer alt bli lik övrigelektronikindustri. Eftersom arbetsinnehållet vid tillverkning av elektroniskakomponenter och system är jämförelsevis ringa kommer sysselsättningen iindustridivisionen att drastiskt minska. Enda möjligheten alt motverka della äratt få till stånd en kraftig volymökning genom att ta nya marknadsandelar. Samlidiglgäller det att försvara hittillsvarande marknader, främst telever- 1980/81:66 53 ket, i en sannolikt allt hårdare konkurrenssituation. SALF ser det därför som nödvändigt att en anpassning avindustridivisionen sker på sätt som ger de konkurrensmässigt bästaförutsättningarna. Enbart en sådan framgångsrik anpassning kan fyllaanställningstryggheten med reellt innehåll. SALF ser det som ett grundläggandekrav för att uppnå detta all de fem verkstäderna effektivt samordnas i ett endasamplanerat produktionssystem. SALF anser vidare aktiebolagsformen vara den frånkonkurrenssynpunkt klart överlägsna organisationsformen. Genom dennaverksamhetsform skulle flexibiliteten bli störst vilket, med tanke påförutsebara snabba förändringar i marknadens efterfrågan i takl med teknikensutveckling, är avgörande. skulle rationaliseringsmöjligheterna bättrekunna utnyttjas. SALF:s principiella uppfattning är att produktion bör skepå det mesl ändamålsenliga sättel, dvs. SALF avvisar därförteleverkets förslag att bilda två helägda dotterbolag för finansierings- ochförvaltningsändamål medan produktionen i industridivisionen skall ske medbibehållen verksform. SALF kan följaktligen inte tillstyrka att Tefab, som nuär ett producerande bolag, överförs till all bli ett förvaltningsbolag mednamnet . SIF och MeiaUframför liknande synpunkter som SALF. Härutöver anförs att förbunden i olikasammanhang har framfört uppfattningen att statlig industriell verksamhet skallbedrivas i aktiebolagsform och inte i verksform. Konsultrapporten (INDEVO) harinte givit förbunden anledning att ompröva denna uppfattning. En rad statligautredningar har också konstaterat att statlig industriell verksamheibedrivs effektivast i aktiebolagsform. De strukturförändringar inom svenskindustri som måste genomföras förutsätter ett samarbete mellan staten ochnäringslivet. Ett sådant samarbete försvåras om man har olikaorganisationsformer på statlig och privat sida. Teleindustrin är ett exempeldär strukturförändringar kan bli nödvändiga. En bedömning av televerketsskrivelse måste därför i vissa avseenden göras utifrån branschpoliliskautgångspunkter. Förbundenföreslår alt regeringen i samarbete med och berörda fackligaorganisationer ser över vilka av verksamheter som på grund av sinindustriella karaktär lämpligast bör bedrivas i aktiebolagsform. 5 Investeringar i telenätet : Att utnyttja konsolideringsfonden förutjämning av avskrivningarna på investeringar i telenätet och"gemensamt" anser postverket vara lämpligt om investeringarna skallfinansieras helt med avskrivningsmedel. Statskontoret: Se 2 . RRV: Televerkels förslag innebär att statsmakterna ifortsättningen inte Prop.1980/81:66 54 skulle pröva några andra investeringar än byggnadsprojekt (exkl.telefon-stationsbyggnader) , försvarsberedskap och utrustning förutlandssändningar saml aktier i bolag som helt eller delvis ägs av televerket.Huvudparten av investeringarna skulle alltså falla utariför den sedvanligabudgetprövningen. Det av föreslagna utnyttjandet avkonsolideringsfonden skulle vidare, såvitt RRV kan finna, innebära attteleverket skulle kunna finansiera expansionsinvesteringar genom taxor somöverstiger självkoslnaden. Mot bakgrund av vad nu sagts och vad som tidigare anförtsom finansieringen av terminalutrustning anser RRV att någon ändring avfinansieringsform för övriga investeringar inle bör genomföras. Kommerskollegium:Vad gäller förslagel om en ökad frihet för att bestämma nivån påinvesteringarna i nätet synes invändningar kunna göras. Handhavandet av nätetär en sådan monopolbelagd uppgift i vilken regeringens och insyns-och slyrningsmöjligheter ej bör försvagas utan att starka skäl härförföreligger. Sådana kan knappast anses ha anfört i skrivelsen varförkollegiet ej kan tillstyrka detla förslag. Sverigesrikshank: Enligt fullmäktiges mening är det angelägel attsjälvfinansieringsgraden hos de statliga affärsverken hålls på en hög nivå. Somett monopolförelag har goda möjligheter att med regeringensmedgivande justera sin laxesättning så att självfinansieringsgraden utvecklaspositivt även om konsumenternas priskänslighet sätter en broms härför. Fråganom och i vilken utsträckning investeringar skall vara större än vadsom kan finansieras med inlernl genererade medel måste sedan enligtfullmäktiges mening ingå i regeringens samlade bedömning av taxor,investeringstakt och servicenivå. Slalskonlorel: Det finns många förhållanden som man bör tahänsyn lill innan man bestämmer sig för i vilken form viss verksamhei skallbedrivas. Det finns både för- och nackdelar med varje verksamhetsform som börbeaktas. I detta sammanhang får statskontoret hänvisa till den av slalskontoretutgivna rapporten 1976:22, "Myndighet, Stiftelse, Aktiebolag?". Idenna skrift ges en viss vägledning om de statliga verksamhetsformernasinnebörd och användning. Generellt sett gäller att slatsmakternas och allmänhetensmöjligheter till insyn är slörre i myndigheternas verksamhei än den man kan fåi aktiebolag. Myndighetsformen är således att föredra i de situationer då denverksamhet man bedriver har stort samhällsintresse. RRV: Genomaffärsverksformen har möjligheter skapats alt inom ramen för debeslutsprocesser som tillämpas inom statsförvaltningen bedriva allmännyttigverksamhet i - såvitt möjligt - affärsmässiga former. Formema för styrning ochfinansiering av sådan verksamhei kan sannolikt förändras 1980/81:66 55 och förbättras på olika punkter för att bättre möta dekrav som ställs inom vissa områden. I de fall affärsverksformen ansesinnebära alltför snäva gränser för ett affärsmässigt handlande bör enligt RRV:smening i första hand prövas om inte verksamheten i fråga bör drivas iaktiebolagsform. NO: Affärsverkens ställning i näringslivet har diskuteratsbl. a. i samband med bildandet av och istatsföretagsutredningens belänkande (SOU 1978:85) Statligt företagande isamhällets tjänst. Affärsverken är i princip bundna av samma styrsystem somgäller för statsförvaltningen i övrigt. De har emellertid av hävd getts ennågot friare ställning när del gäller ramanslag, personalstater m. m. Sedanbörjan av 1960-talel har affärsverksformen i vissa avseenden ytterligareanpassats till verksamhetens affärsmässiga karaktär. Kring lades framförslag och synpunkter från olika kommittéer och delegationer om en ytterligareliberalisering av affärsverkens ekonomiska styrsystem. Man ansåg bl. a. allföretagsformen affärsverk var otidsenlig och föga flexibel. Den statligaföretagsamheten borde i stället bedrivas i aktiebolagsform, i vart fall bordede ekonomiska utgångspunkterna vara likställda med dem som gäller för privataföretag. Det föreslogs också alt affärsverken skulle medges rält att självabilda aktiebolag. Förslagen har emellertid endast punktvis lett fram tillförslag från regeringens sida. Enligt den nyssnämnda statsföretagsutredningen kan mandock inte bortse ifrån att affärsverksformen i vida kretsar uppfattas som eninstitutionell ram som endasl är avsedd för förvaltning av ett slalligl monopoleller någon annan klart avgränsad verksamhei. Affärsverksformen skulle enligldetta synsätt ej vara lämplig för konkurrensulsatt affärsverksamhet.Utredningen ansåg all det kan krävas speciella markeringar från statens sidaför att affärsverkens kapacitet alt skapa och exploatera nya affärsidéer ochresurser skall kunna tas till vara fullt ut. harbasverksamheten inom flera av affärsverken varil stagnerande. Detla har enligtutredningen utan tvivel stimulerat de berörda verken, bl. a. , att gåin på områden som gränsar till basverksamheterna och driva en expansiv ochaktiv politik i sina dotterföretag. a. i samband med bildandet av haruttalals alt konkurrens under likartade förulsätlningar mellan statliga ochprivata förelag måste vara en viklig princip (prop. Denna principstämmer väl överens med intentionerna bakom konkurrenslagstiftningen. Även enligldenna lagstiftning är det viktigt att olika typer av företag, oberoende av t.ex. ägarförhållanden och företagsform, får arbeta under så lika villkor sommöjligt och behandlas och bedömas på samma sätt. Krav och förpliktelser frånsamhällets sida bör i princip inte vara större på statliga företag än på andraförelag. Å andra sidan bör speciella förmåner för statsägda företag ocksåundvikas. Möjligheterna att få lån, kreditgarantier och olika former avkapitaltillskott bör sålunda vara i stort likvärdiga för olika förelagstyper. 1980/81:66 56 5/4Lf påpekar alt det nu krävs av statsmakterna enytterligare precisering av vilken verksamhei som skall bedrivas i verksform ochvilken verksamhei som skall bedrivas i aktiebolagsform.