prop · G40368 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag är därför inteberedd att ansluta mig lill förslaget att KL bör innehålla en regel som angernär ett ändrat bokslut skall godtas i skattehänseende. Detsynes däremot önskvärt att RSV ser över riksskattenämndens anvisning frän år1958. Härvid bör RSV beakta del som beredningen anfört om att den nuvarandetiUämpningen företer skiljakfigheter länen emeUan. Hänsyn bör också tas fillbl. a. den sankfionsrättsliga lagstiftning som kommit fill . Enligtpunkt 1 av anvisningarna fill 20 § KL får avdrag för representa-fionskostnaderi det enskilda fallet inte medges med större belopp än som kan anses skäligt.För att vinna en likformig lagfillämpning har RSV angett vissa prisramar förrepresentafionsmåltider i samband med affärsförhandlingar och liknande. För år1980 gäller för representation utom hemmet i form av middag eller supé 160 kr.per person och för lunch . per person (RSV Dt 1979:22). Beloppen avserpris inkl. serveringsavgift men exkl. mervärdeskatt. Prisramarna är intefillämpliga när representationen riktas mot i utlandet bosatt person, sombesöker i egenskap av representant för ett stort utländskt företag.Prisramarna tillämpas inte heller vid representation i den skattskyldiges hem.I sistnämnda fall medges i stället avdrag med belopp som på grundval avföretedd utredning framstår som skäligt. Högre avdrag än enligt prisramarnamedges dock inte. Enligtföretagsskatteberedningen bör avdragsrätten inriktas på kostnader för normalamålfider. En annan riktpunkt bör vara att måltiderna skall intas 1980/81:68 190 under eller i direkt anslutning till affärsförhandlingareller liknande. Del skall med andra ord i regel vara fråga om kostnader förförtäring under normal arbetstid. Enligt beredningen bör vidare beaktas altkostnad för målfid primärt utgör en icke avdragsgill levnadskostnad. Även dendel som kan anses belöpa på normala koslnader för mal föreslås därför böraundantas från avdragsrätt. För den praktiska tillämpningen är det dock, enligtberedningen, nödvändigt att avdragsutrymmet preciseras genom beloppsgränser.Som skälig beloppsnivå anger beredningen . per person och måltid i 1977ärs kostnadsläge. Såvitt avser representation gentemol utomnordiska företag bördock, enligl beredningen, gränsen kunna sälta högre. Enligt beredningen bör avdrag för kostnader förrepresentation i skattskyldigs eller anställds hem godtas endast när det inle ärpraktiskt möjligl att utöva representation pä annan plats i orten ellernärbelägen tätort. Beredningens förslag beträffande den skattemässigabehandlingen av kostnader för representation har fåll ett blandat mottagande.Ett stort anlal remissinstanser avstyrker förslaget alt avdrag för kostnaderför mållidsre-presenlalion skall begränsas till . En utbredduppfattning är vidare all de nuvarande tillämpnings- och kontrollsvårigheternakommer att kvarstå eller t. o. m. öka om förslagel genomförs. har behandlat frågan om företagens rällfill avdrag för kostnader för vin och spritdrycker i samband medrepresentation. Enligl majoritet bör avdrag för sådana koslnaderöver huvud tagel inle medges fr. o. m.är]981. har begärt attregeringen lägger fram ett lagförslag om detta (SkU 1979/80:44, rskr 260). För egen del får jag anföra följande. Kostnader förrepresentation bör även i forlsältningen behandlas som driftkostnader och iprincip vara avdragsgilla vid taxeringen. En målsättning måste dock, liksomhittiUs, vara att förhindra alt avdrag medges för kostnader som saknar sambandmed den av den skattskyldige bedrivna förvärsverksamheten. Det kan således integodtas all privata levnadskostnader blir avdragsgilla endast därför all debetecknas som represenlafionskostnader. Jag anser också att representationsavdragetinte skall uppmuntra till onödiga eller lyxbetonade ulgifler. Mot den nu redovisade bakgrunden föreslår jag att punkt 1av anvisningarna till 20 § KL kompletteras med en bestämmelse av innebörd altavdrag inte medges för spritdrycker och vin. Beteckningarna spritdrycker ochvin används här i samma betydelse som i lagen (1977:292) om tillverkning avdrycker, m.m. Denna begränsning i avdragsrätten för represenlafionskostnaderbör gälla oavsett mot vem representationen riktas. Avdragsförbudet förspritdrycker och vin bör således omfatta även representation som uiövas molutländska affärsförbindelser. Det är enligl min mening givet att ett slopande av avdragsrältenför ulgifler 1980/81:68 191 för spritdrycker och vin ocksä bör påverka storleken avhögsta avdragsgilla belopp i samband med måltidsrepresentation. Det avberedningen föreslagna avdragsbeloppel, högst . per person och måltid,synes dock innebära en alltför stark begränsning. Detta gäller i synnerhetbeloppsramen för middag eller supé. Det finns heller inte anledning att förmodaall en sådan påtaglig begränsning av avdragsulrymmet skulle i någon nämnvärdutsträckning minska missbruket eller förenkla kontrollen avrepresentationsavdragen. Jag delar vidare den vid remissbehandlingen framfördasynpunkten all det principieUt sett är felaktigt att vägra ett företag avdragför den del av en represenlalionsutgift som svarar mot deltagarnas inbesparadelevnadskostnader. Vad jag nu har anfört leder mig till slutsatsen altbeloppsramarna för avdragsgill måltidsrepresentation bör beräknas enligt degrunder som f. n. tillämpas med endasl den förändringen all ulgifler förspritdrycker och vin inte skall medräknas. Undantag för prisramarna bör dockkunna göras vid representation mol utländska affärsförbindelser. Somberedningen föreslagit bör emellertid i detla sammanhang de nordiska ländernabehandlas pä enhetligt sätt. Ett överskridande av beloppsgränserna bör såledesgodtas endast om representationen riktar sig mot ett utomnordiskl förelag. Vad gäller representation utövad i den skattskyldigeseller anställds hem anser jag inte tillräckliga skäl föreligga för denskärpning av avdragsrälten som beredningen föreslagit. Nuvarande praxis bördärför - med den begränsning som följer av avdragsförbudet för spritdrycker öchvin - i princip lämnas oförändrad. I samband med behandlingen av avdragsrätten förrepresentationskostnader har beredningen uttalat sig om rätten till avdrag förvissa kostnader av liknande slag. Beredningen har tagit upp bl. a. rätten tillavdrag för jul- och födelsedagsgåvor och mindre gåvor vid anställds sjukdomsamt kostnad för begravningskrans o. d. vid dödsfall. Jag kan i huvudsakansluta mig till beredningens överväganden i dessa delar. De berörda frågornaär dock inle av sädan natur att de lämpar sig för lagstiftning. Del fär istället ankomma på RSV alt vid behov utfärda anvisningar på området. 2.11 Vissa övriga frågor Förslaget fill lag om ändring i kommunalskattelagenföranleder alt vissa ändringar bör göras i lagen (1979:609) om allmäninvesteringsfond och lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv. I dettasammanhang bör även vissa andra ändringar av teknisk natur göras i sistnämndatvå lagar. Vidare bör en redaktionell ändring göras i lagen (1958:575) omavskrivning på vissa oijelagringsanläggningar, m. m. Beträffande ändringarnasnärmare innehåll får jag hänvisa fill specialmofiveringen. Genom lagsfiftning fillkom förordningen (1963:216)om extra avskrivning och särskilt investeringsavdrag vid inkomsttaxeringen(prop. 1980/81:68 192 1963:159,BeU 44, rskr 312). Förordningens bestämmelser om extra avskrivning och särskiltinvesleringsavdrag har i praktiken kommit att ersättas av tidsbegränsadlagstiftning om särskilda investeringsavdrag, senast lagen (1975:1147) omsärskilt invesleringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt, samt lagen(1979:609) om allmän investeringsfond och lagen (1979:610) om allmäninvesteringsreserv. En följd av detta är alt regeringen hitfills inte vid någotfillfälle utnyttjat sin rätt enligt 1 § förordningen att. medge företag, sominvesterar i maskiner och andra inventarier, extra förmåner i skattehänseende.Jag föreslår mot denna bakgrund att förordningen upphävs. Förslageni det föregående innebär en genomgripande teknisk omläggning av flera områdenav företagsbeskattningen. Det är därför viktigt att skallskyldiga ochtaxeringsmyndigheter får tillräckligt med lid alt lära sig de nya reglernainnan de skall börja fillämpas. a. denna bakgrund anser jag atthuvudprincipen bör vara att reglerna skall tiUämpas första gången vid 1984 årstaxering. För företag som har kalenderåret som räkenskapsår blir därmed de nyabestämmelserna fillämpliga på verksamheten fr. o m. den 1 januari 1983.1ytterlighetsfall, t. ex. om ett företag med räkenskapsåret den 1 november-den31 oktober förlänger detta till , kan den nya lagstiftningen kommaatt avse ett räkenskapsår som börjar redan under slutet av är 1981. Pånågra punkter är det enligt min mening motiverat att frångå principen att denya reglerna skall lillämpas fr. o. m. Jag vill i denna delanföra följande. 1fråga om avsnitt 2.1. Sista meningen i punkt 4 nionde stycket av anvisningarnatill 29 § i den nuvarande lydelsen innehåller en regel för del fallet att denskattskyldige gått över från planenlig tiU räkenskapsenlig avskrivning avinventarier. Regeln innebär att avdrag inte medges för belopp som motsvarartidigare avdrag enligt planen som inte kunnat unyttjas. En liknande regel finnsi sista meningen i tionde stycket av de nämnda anvisningarna. Reglernafyller inte någon funktion i det föreslagna systemet för avskrivning av inventarier- räkenskapenlig avskrivning och restvärdeavskrivning- och har därförutmönstrats i den föreslagna lydelsen av punkt 4 av anvisningarna till 29 §. Debör emellertid övergångsvis gälla i fråga om skattskyldiga som gått över frånplanenlig fill räkenskapsenlig avskrivning för beskattningsår, för vilkettaxering sker eller - vilket kan förekomma dä räkenskapsåret förlängts- . Idetta sammanhang vill jag nämna att några särskilda bestämmelser som reglerarövergång från planenlig avskrivningsmetod till restvärdeavskrivning inte lordebehövas. Avskrivningsunderlaget vid reslvärdeavskrivningen fär Prop.1980/81:68 193 beräknas med utgångspunkt i invenlariernas skattemässigarestvärde enligt punkt 3 fjärde slyckel av anvisningarna lill 29 § KL vidutgången av det sista beskattningsåret dä planenlig avskrivning tillämpades. 1 fråga om avsnitt 2.2. 1 likhet med de nya reglerna i KLbör lagen om eldsvädefonder tillämpas första gängen vid taxering. Medverkan fr. o. m. denna taxering bör förordningen (1959:168) om särskildainvesleringsfonder för förlorade inventarier och lagerlillgångar upphävas.Avsältning till särskild investeringsfond enligt nämnda förordning bör fågöras sista gängen i bokslut lill ledning ärs taxering. Beslämmelsernai förordningen bör dock alltjämt gälla i fräga om belopp som har avsatts ibokslut till ledning och tidigare ärs laxeringar, 1 fräga omavsnitt 2.5. Innehar skallskyldig aktie eller andel i ett fastighetsförvaltandeförelag, skall enligl den nya punkten 3 fjärde slyckel av anvisningarna lill 27S KL aktien eller andelen i vissa fall anses utgöra omsättningstillgång. kopplade bestämmelse synes böra gälla endasl i fräga om aktiereller andelar som/örvärvfl5 efter ingången av . Aktier eller andelar somförvärvats eller lidigare kommer alltså inle all påverkas av dennya lagstiftningen. Huruvida ett förvärv skell genom köp eller annat oneröslfäng eller genom ett benefikt fäng, saknar i della sammanhang betydelse. En särskild övergångsregel bör vidare gälla för de s. k.byggmästarvillor-na, dvs. en- eller tvåfamiljsfastigheter som används somstadigvarande bostad för den som bedriver byggnadsrörelse eller handel medfastigheter. Bestämmelsen bör gälla skattskyldiga som vid ingången av är 1983innehar en byggmästarvilla. Fastighetens karaktär av omsåtlningstillgång börupphöra under förutsättning att eventuell nedskrivning återförs tillbeskattning vid taxering. Är fastigheten inte nedskriven, bör dessomsättningskaraktär upphöra automatiskt vid utgången av . Somförutsättning bör dock i båda fallen gälla att den skatlskyldige varil bosattpå fasligheten oavbrutet , dvs. fär till konsekvens att övergångsreglerna inte omfattarfritidsfasiigheter. Är den skatlskyldige byggmästare, bör vidare fordras attfastigheten inle varit föremål för mer omfatiandebyggnadsarbete i byggnadsrörelsen än vad som krävts för fastighetens löpandeunderhäll. 1 fråga om avsnitt 2.6. Enligt förslagel skall - även omförsäljning av byggnadstomt inle sketl de - avyttring av sådantomt anses utgöra ett led i s. k. okvalificerad lomtrörelse, om nedskrivning avbyggnadstomt har skett i rörelsen och nedskrivningen inle har återförts lillbeskattning åtminstone lio år före den akluella avyttringen. För dem somanpassat sig till de gamla reglerna bör införas en övergångsregel som innebäralt en företagen nedskrivning inte skall påverka tioårskarensen, omnedskrivningen återförs till beskattning vid 1983 eller 1984 ärs taxering.Föreligger sådana omständigheter alt en försäljning av tomlen underbeskattningsår för vilket taxering sker skulle ha behandlats enligt 1980/81:68 194 realisationsvinstreglerna på grund av bestämmelserna ipunkl 2 femte slyckel av anvisningarna till 27 § KL, fär eventuell nedskrivningsom gjorts lidigare anses ha formlöst fallit bort. Nägon särskildövergångsbestämmelse för detla fall torde därför inle behövas. I fråga om avsnitt2.10. Förslaget att avdrag inte i någolfall skall medges för ulgifler för spritdrycker och vin bör - i enlighel medriksdagens beslut -lillämpas i fråga om representation som utövas eflerutgången av är 1980. I fråga om avsnitt 2.11. Den för omkring sedanbeslutade lagen (1979:609) om allmän investeringsfond skall börja tillämpas fr.o. 1981 ärs taxering. Den vid samma tidpunkl beslutade lagen (1979:610) omallmän invesleringsreserv tillämpas första gången vid taxering. Detekniska ändringar som föreslås i dessa lagar bör tillämpas första gångenvid taxering. De ändringar som sammanhänger med de föreslagna ändringarnai KL bör dock tillämpas första gången vid taxering. Ett genomförande av mina i det föregående redovisadeförslag innebär alt de flesta av de i företagsskalleberedningens slutbetänkandebehandlade frågorna blivit föremål för lagstiftning. Av della följer dock inleatt den allmänna översyn av företagsbeskattningen, som inleddes med regeringensförslag om ändrad företagsbeskattning förra vären (prop. 1978/79:210), kanbetraktas som avslutad. På företagsbeskattningens område pågår tvärtom f. n.ett intensivt utredningsarbete som kan väntas krävaytterligare ställningstaganden frän statsmakternas sida. Jag ämnar i del följande lämna en redogörelse för en delav det pågående utredningsarbetet. 1980 ärs företagsskattekommilté (B 1979:13)utreder inkomst- och kapitalskattereglerna för familjeförelag. I kommitténsuppdrag ingår alt se över generationsväxlings- och kapitalförsörjningsproblemenför mindre och medelstora företag. De problem som är förenade med anskaffningav riskvilligt kapital till näringslivet behandlas ocksä avkapitalvinstkommillén (B 1979:05). I enlighel med utfärdadetilläggsdirektiv lorde denna kommitté komma att lägga fram ettprovisoriskt förslag om begränsning av den sammanlagda beskattningen av devinster som delas ut lill akfieägarna. 1980 ärs kommitté för översyn av reglerna för beskattningav statsbidrag, m. m. (B 1980:01) skall enligl sina direktiv lägga fram förslagom hur olika former av stöd lill företag skall behandlas i skattehänseende.Kommittén skall också diskutera frågan om avdrag för reserveringar avseendeframfida utgifter. Vad gäller beskattning av län och bidrag lill enskildanäringsidkare skall kommiltén samräda med kulturskattekommiltén (B 1979:15).Sistnämnda kommitté skall företa en allmän översyn av kulturarbetares ochuppfinnares skatter och avgifter. I delta sammanhang kan även framhållas attremissbehandlingen av forskningsskaltekommitléns betänkande (Ds Prop.1980/81:68 195 B 1980:01) Stimulans av forskning och utveckling nyligenavslutats. Del utredningsarbete, som jag nu har nämnt, tar i förstahand sikte på konkreta frägor inom olika delar av företagsbeskattningen. F. n.utreds emeUertid också förutsättningarna för att på ett mer genomgripande sättförändra det nuvarande skallesystemet. Resultatet av delta utredningsarbete kangivetvis komma att i hög grad påverka förelagens skatlesituation. Jag syftarhär bl. a. på realbeskattningsutredningens (B 1978:07) uppdrag att belysakonsekvenserna av en real beskattning av räntor och kapitalvinster. Avvägningenmellan nettovinslskatler och bruttoskatter har belysts av brutioskaltekommitlén(B 1979:04) i delbetänkandel (Ds B 1979:3) Bruttoskatter. I sammanhanget kanslutligen nämnas att frågan om avskaffande av den kommunala taxeringen föraktiebolag, ekonomiska föreningar och andra juridiska personer sedan en lidtillbaka övervägs av en expertgrupp vari ingår företrädare förregeringskansliet, kommunförbunden och RSV. Det är inle möjligt att nu bedöma när regeringensställningstaganden på grundval av det pågående utredningsarbetet kan redovisasför . Med hänsyn bl. a. till den kritik som i olika hänseenden harriktals mol del nuvarande skattesystemet är det emeUertid angeläget att detfortsatta utrednings- och lagstiftningsarbetet bedrivs så skyndsamt sommöjligt. Jag ulgår från att så blir fallet. I enlighet med det anförda har inom budgetdepartementelupprättats förslag till 1 lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370) 3 lagom ändring ilagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst 4 lag om ändringi lagen (1960:63) om rält till förlusluljämning vid taxering för inkomst 5 lag om ändringi lagen (1979:609) om allmän investeringsfond 6 lag om ändringi lagen (1979:610) om allmän invesleringsreserv 7 lag om ändringi lagen (1958:575) om avskrivning å vissa oijelagringsanläggningar, m. m. 8 lag omupphävande av förordningen (1963:216) om extra avskrivning och särskillinvesteringsavdrag vid inkomsttaxeringen. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 6. Prop.1980/81:68 196 4.1 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370) 19 § (2.2.5) När det gäller ersättning på grund av skadeförsäkring, ärhuvudregeln att utfallande belopp är skattefritt. En inskränkning föreliggeremellertid i del fall då köpeskilling, som skulle ha influtit om den försäkradeegendomen i stället försålts, varil att hänföra till inläkt av fastighet (jordbruksfastigheteller annan faslighel) eller rörelse eller då ersällningen enligl allmännaregler motsvarar en sådan skattepliktig intäkt eller en avdragsgill omkostnad inågot av dessa inkomstslag. Skallereglerna för ersättning på grund av skadeförsäkringlillämpas ocksä på skadeersättningar av annat slag. Ett förtydligande om deltahar lagils in i paragrafen. Enligt förslaget skall vidare försäkringsersättning ellerannan ersättning för skada pä egendom räknas som skallepliklig inkomst i denmän ersättningen avser driftbyggnad pä jordbruksfastighet, byggnad pä fastighetsom avses i 24 § 1 mom. eller byggnad som är avsedd för användning i ägarensrörelse. I fråga om byggnad för vilken inkomsten beskattas enligl schablonmetodär ersällningen däremot liksom hillills skattefri. Avser ersättningenmarkanläggning för vilken utgifter för anskaffningen får dras av genom ärligavärdeminskningsavdrag är ersättningen skattepliktig. Är det fråga om annanmarkanläggning än täckdike ulgör av anskaffningsvärdetavskrivningsunderlag, I sådant fall skall enligt förslagel endasl aversättningen räknas som skattepliktig inkomst, 20 § (2.3) I andra styckei anges att avdrag inte fär göras förförlust, som är att hänföra till kapitalförlust m.m.. i vidare män än som fårske enligt 36 §. Bestämmelsen får ses som ett förtydligande av vad som redan nugäller. Är en förlust inte avdragsgiU i något av inkomstslagenjordbruksfastighet, annan fastighet, rörelse, tjänst eller kapital kan såledesavdrag medges som realisationsförlust vid beräkning av inkomsten av tillfälligförvärvsverksamhet. Alla i övriga inkomstslag inte avdragsgilla förluster fåremellertid inte dras av i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet. Förlustvid avyllring av annan lös egendom än aktier o. d. är exempelvis i regel inteavdragsgill. Detla gäller särskilt bilar, båtar och andra bruksföremål. Denvärdeminskning som har sketl av sådan egendom anses nämligen hänföriig lilllevnadskostnad. Däremol kan t. ex. förluster vid avyllring av fastigheter ochvärdepapper dras av mot realisationsvinster. 25 § 1 mom. (2.2.7 och 2.2.8) Enligt mill förslag skall de avskrivningsmeloder. somföresläs gälla i rörelse, också få lillämpas i fråga om sådana på annanfastighet använda 1980/81:68 197 maskiner och andra för stadigvarande bruk avseddainventarier, vilka i avskrivningshänseende inle hänförs till byggnad. Dettaföranleder en ändring av bestämmelsen i del nu behandlade momentet omvärdeminskningsavdrag på maskiner och andra för stadigvarande bruk avseddainventarier. I momentet finns f. n. en bestämmelse att omkostnadsavdragfår göras för anskaffning och insättning av sådana utrustningsdetaljer iskyddsrum som har värde endasl frän civilförsvarssynpunkt, säsom specielladörrar, luckor och karmar för dessa, inre begränsningsväggar för gasfäng vidingångar och reservutgängar, luftrenare och tillhörande fördelningsledningar.Efter tillkomsten av denna bestämmelse har ett nytt system för byggande ochfinansiering av skyddsrum införts. Som jag har anfört i den allmännamotiveringen (avsnitt 2,2,8) innebär detta syslem bl, a, alt det inte längrefinns skäl all behälla den särskilda skatteregeln för skyddsrumsanordningar.Jag föreslår därför att denna bestämmelse utgär. I övrigt har gjorts vissa ändringar av språklig natur. 29 § 1 mom. (2.1 och 2.2) I momentet finns f. n. en bestämmelse om attomkostnadsavdrag får göras för anskaffning och insättning av sådanautrustningsdetaljer i skyddsrum som har värde endast fråncivilförsvarssynpunkt, såsom speciella dörrar, luckor och karmar för dessa,inre begränsningsväggar för gasfång vid ingångar och reservutgängar, luftrenareoch tillhörande fördelningsledningar. Efler tillkomsten av denna bestämmelsehar ett nyll syslem för byggande och finansiering av skyddsrum införts. Som jaghar anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.8) innebär della syslem bl.a. alt behovet av den särskilda skatteregeln för skyddsrumsanordningarbortfaller. Jag föreslär därför att denna regel utgär, I nuvarande andra styckei finns bestämmelser som anger närett värdeminskningsavdrag skall anses åtnjutet. Vidare anges vad som skallanses utgöra en tillgångs i beskattningsavseende oavskrivna värde. Denna frågaregleras enligl milt förslag i punkt 3 av anvisningarna till 29 §. Det nubehandlade stycket kan därför utgä. I övrigt har gjorts vissa ändringar av språklig ochredakfionell natur. 41 d § (2.5.8) Ändringarna föranleds av att rätlen lill avdrag förersällning lill resultatutjämningsfond vidgas. I första stycket anges alt avdrag för sådan avsättning fårmedges - förutom i inkomstslaget jordbruksfastighet - i annan rörelse änpenning- och försäkringsrörelse. Detla innebär att den lönebaseradereserveringen kan utnyttjas även i fråga om byggnadsrörelse, tomlrörelse ochhandel med fastigheter. Däremol kan - liksom fidigare - avdrag för avsättninglill resultatuljäm- 1980/81:68 198 ningsfond aldrig komma i fräga beträffande inkomst avannan fastighet. Andra stycket har utgått. Avgörande för om avsättning kanmedges blir i stället den verksamhei som bedrivs i förvärvskällan. Denomständigheten att ett företag, som bedriver annan rörelse än penning- ellerförsäkringsrörelse, ändå undantagsvis innehar värdepapper som utgör lager iförvärvskällan påverkar således inte rätlen till avsättning. I57'5fa5/_vc/:e/har införts en hänvisning lill de nyanedskrivningsreglerna för omsättningsfastigheter. 1 av anvisningarna UU 20 § (2.10) I andra stycket har införts den nya regeln alt avdrag intemedges för utgifter för spritdrycker och vin i samband med representation. Punkt 5 av anvisningarna till 20 § (2.2.4 och 2.3) I första stycket finns en allmän definition av begreppetkapitalförlust.