prop · G40373 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1980/81:73 om ett utbyggt skydd mot höga sjukvårds- ochläkemedelskostnader; Regeringen föreslår att antaga ett förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprolokoll. I propositionen föreslås en förstärkning av skyddet molhöga koslnader för personer med stort behov av sjukvård och läkemedel. Detlahögkostnadsskydd skall gälla för såväl lakar- och landläkarordineradeläkemedel som läkarvård och sjukvårdande behandling i privat och offentligöppen vård. Skyddet inträder när en person har betalat avgift för 15 läkemedelsinköpeller besök hos läkare m.fl. Han blir därefter befriad från kostnader förytterligare läkemedel och vårdbesök. Befrielsen gäller under en tolvmånadersperiodräknat från första inköpet eller besöket. Den nuvarande kostnadsfriheten förläkemedel vid vissa sjukdomar behälls för den som inle väljer att betala avgiftäven för dessa läkemedel inom det nya systemets ram. Barnfamiljerna har behov av ett särskilt generösthögkostnadsskydd. För barn i samma familj föreslås därför dt gemensamt kostnadsiakefler 15 inköp eller sjukvårdsbesök. De nya reglerna föreslås träda i krafl . 1 1980/81. Lag om begränsning av läkemedelskostnader m. m. Härigenom föreskrivs följande. Kostnadsfria och prisnedsatla läkemedel m. m. 1 § Läkemedel, för vilka recept har utfärdats av läkareeller tandläkare, skall på apotek tillhandahållas kostnadsfritt eller fill nedsatt pris enligt vadnedan sägs. Med läkemedel förstås i denna lag sådana för människoravsedda varor, på vilka läkemedelsförordningen (1962:701) skall tillämpas. Om inte annat föreskrivs avses med läkare och tandläkareden som är behörig att i utöva yrket. Föreskrifter om att läkemedel mot könssjukdomar skalltillhandahållas kostnadsfritt i vissa fall finns i smittskyddslagen (1968:231). 2 § Den som lider av långvarig och allvarlig sjukdom har rältalt utan kostnad få läkemedel, om regeringen har bestämt att sjukdomen skall berättiga till delta. Regeringen skall för varje sådan sjukdom även bestämma vilka läkemedel som skall tillhandahållas kostnadsfritt. Havande eller ammande kvinna saml barn har rätt atterhålla skyddsläkemedel ulan kostnad i den utsträckning regeringen bestämmer. 3 § I andra fall än som avses i 2 § skall det fastställdapriset för på grund av sjukdom förskrivna och inköpta läkemedel sättas ned med hälften av det belopp som överstiger och hela det belopp som överstiger . Om en förskrivning är avsedd att expedieras mer än en gång, gäller nedsättningen köpesumman vid varje avsett expeditionstillfälle. Bestämmelserna i första stycket tillämpas även närskyddsläkemedel i annat fall än som avses i 2 § andra styckei förskrivs tillhavande eller ammande kvinna eller tUl barn. Från prisnedsättning enligt denna paragraf kan regeringenundanta ett visst läkemedel eller en viss grupp av läkemedel som avses i förstastycket. 4 § Bestämmelserna i 3 § tillämpas även i fråga om medelsom förskrivs enbarl i födelsekontrollerande syfte av läkare eller av barnmorskor enligt de bestämmelser som meddelar. Vid beräkning av prisnedsältningen får kostnaden för födelsekontrollerandemedel inte räknas samman med kostnaden för sådana läkemedel som avses i 3 §. 1980/81:73 3 5 § Den som är skall, i den mån regeringen såförordnar, vid inköp av livsmedel som avses i 20 § livsmedelslagen (1971:511) och som förskrivs av läkare, ha rätt fill nedsättning av det fastställda priset på detsätt som anges i 3 § första stycket. Regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer fastställer villkor för atttillhandahålla livsmedel som har sagts till nedsatt pris. Vidberäkning av prisnedsältningen får kostnaden för sådana livsmedel inte räknassamman med kostnaden för läkemedel som avses i 3 § eller med kostnaden för födelsekontrollerandemedel som avses i 4 §. 6 § I den mån regeringen så förordnar, skallinjektionssprutor, kanyler, kaldrar, bandage och därmed jämförliga förbrukningsartiklar kostnadsfritt tillhandahållas den som på grund av allvarlig sjukdom eller efler behandling för sådan sjukdom år i fortlöpande behov därav. Sådana förbrukningsartiklar får förskrivas av läkare eller landläkare saml av andra som har förklarat behöriga därtill. 7 § Visar någon all han i den omfattning som anges i andrastycket har inköpt prisnedsatta läkemedel som avses i 3 § eller har erlagt patientavgift för läkarvård som avses i 2 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, för sjukvårdande behandling som avses i 2 kap. 6 § eller kostnader för motsvarande vård eller behandling som erhållits inom företagshälsovård som avses i 2 kap. 7 § andra stycket samma lag, är han befriad från att därefter betala för utskrivna läkemedel. Befrielsen gäller som återstår av , räknat från det första vårdtillfället, behandlingstillfället eller läkemedelsinköpet. Förkostnadsbefrielse enligt första stycket fordras att prisnedsatta läkemedel harinköpts eller patientavgifter för läkarbesök erlagts vid sammanlagt minst 15tillfällen. Med ett sådant tillfälle likställs två tillfällen då patientavgifthar erlagts för besök för sjukvårdande behandlingar eller för telefonrådfrågningarsom har skett hos läkare eller hos privatpraktiserande sjukgymnast. Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn under16 år i sin vård, får barnen gemensamt kostnadsbefrielse när antaletvårdtillfällen, behandlingstillfällen och läkemedelsinköp för barnensammanlagt uppgår lill vad som sägs i andra stycket. Koslnadsbefridse gäller som avses i förstastycket även för barn som under denna lid fyller . Medförälder avses även fosterförälder. Som förälder räknas även den med vilken enförålder stadigvarande sammanbor och som är eller har varit gift eller hareller har haft barn med föräldern. 1980/81:73 4 8 § Rält lill förmåner enligt denna lag har densom är sjukförsäkrad enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Rätt lill förmåner enligl 1 och 3-5 §§ har även den som, ulan att vara bosalt i , har anställning i allmäneller enskild tjänst här. Lagen gäller inte för den som får sjukhusvård, som avses i2 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. För en försäkrad som är bosatt ulom gällerförmånerna enbarl när han vistas här. 9 § Har den som avses i 8 § inköpt läkemedel iDanmark, , eller och har recept på läkemedlen utfärdats av en läkare i eller av en behörig läkare i annat nordiskt land än det där inköpet gjordes, ersätts inköpskostnaden härför i fall som avses i 2 § helt och i fall som avses i 3 och 4 §§ i den mån den överstiger den kostnad han skulle ha fått vidkännas om läkemedlet inköpts i . Ersättning beräknas inle på högre inköpskost nad än som motsvarar priset här i riket för läkemedlet. Ersättning enligt första stycket betalas ut avApoteksbolaget mot att recept och kvitto på det gjorda inköpet visasupp. Har ersättningen inle lyfts före utgången av andra året efler det varunderinköpet gjordes, utbetalas den inle. 10 § Kostnaden för förmåner enligtdenna lag ersätts av den allmänna försäkringen. 11 § Efter överenskommelse med enannan stat får regeringen föreskriva att denna lag skall tillämpas helt ellerdelvis på personer, som utan att vara svenska medborgare vistas här i riket ochpå vilka lagen annars inte är lillämplig. 12 § I fråga om beslul enligl 7 §denna lag och besvär mot sådana beslul gäller i tillämpliga delar vad som angesi lagen (1962:381) om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft då lagen(1954:519) om kostnadsfria och prisnedsatla läkemedel m. m. skall upphöra attgälla. Förekommer i lag eller författning hänvisning lill en bestämmelse i denupphävda lagen skall den i stället avse molsvarande bestämmelse i den nyalagen. 1980/81:73 - Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , Äsling, Söder,Krönmark, , , , , , , , , Proposition om ett utbyggt skydd mot höga sjukvårds- ochläkemedelskostnader Enligt lagen (1954:519) om kostnadsfria och prisnedsatlaläkemedel erhålls vid sjukdom läkemedel kostnadsfritt eller lill nedsatt prisom de har ordinerats av läkare eller tandläkare. Bestämmelserna om prisnedsättninggäller också läkemedel som ordinerats enbart i födelsekontrollerande syfte. Läkemedel skall lämnas ut kostnadsfritt om de tagits upp ien speciell förteckning och ges för behandling av vissa där angivna långvarigaoch allvarliga sjukdomar. För andra läkemedel än kostnadsfria görs en nedsällningav priset på läkemedel som är ordinerade och inköpta. Prisnedsältningengörs med hälften av det belopp som överstiger . och med hela det beloppsom överstiger . Högsta kostnaden för varje inköp blir således . Ipropositionen 1980/81:20 har föreslagits att de nu nämnda avgifterna höjs fr.o. Förslagel innebär att prisnedsältningen för berördaläkemedel görs med hälften av det belopp som översfiger . och med hela detbelopp som överstiger . Högsta kostnaden för varje inköp bUr således 40kr. Bestämmelserna om prisnedsättning gäller även för specialdestineradelivsmedel som inköps till barn . Sådana livsmedel ordineras vidvissa sjukdoms- och bristtillstånd och kan då ersätta viss del av kosten.Undantagsvis förekommer att hela eller praktiskt taget hela kosten ersätts. De specialdestineradelivsmedlen fiUhandahålls på apotek efter förskrivning av läkare. Medel som ordinerasenbart i födelsekontrollerande syfte omfatlas 1980/81:73 6 också av reglerna om prisnedsättning. Vidare tillämpas reglerna om kostnadsfrihet och prisnedsättningpå skyddsläkemedel som förskrivs lill havande eller ammande kvinna eller fillbarn. För läkarvård och annan sjukvårdande behandling somombesörjs av offentlig sjukvårdshuvudman betalar en vissenhetlig ersättning till sjukvårdshuvudmannen. Av patienten får las ut en avgiftpå högst . fr. o. m. ) för läkarbesök och högst15 kr. för sjukvårdande behandling som ges av annan personal än läkare. För vård hos privatprakfiserande läkare som är anslutnatill försäkringen betalar patienten f. n. normalt . i avgift till läkaren,medan resterande ersättning till läkaren betalas av medbelopp som framgår av läkarvårdstaxan. För behandling hos privatprakfiserandesjukgymnast betalar patienten på motsvarande sätt normalt . ipatientavgift per behandling, medan resterande belopp enligl fastställd taxabetalas direkt från till sjukgymnasten. För telefonrådfrågning hos läkare betalar patienten högst10-15 kr. och hos privatpraktiserande sjukgymnast är motsvarande avgift högst10 kr. Frågan om pafientavgifternai den öppna vården kommer att behandlas i samband med de föreståendeöverläggningarna mellan företrädare för ochLandstingsförbundet om sjukförsäkringens ersättningar tiU sjukvårdshuvudmännenefter . Därvid bör de i prop. 1980/81:20 föreslagna avgifterna vidläkemedelsinköp vara vägledande för justeringen av patientavgifterna i denöppna vården. Till följdav en överenskommelse mellan representanter för och Landsfingsförbundetår 1975 rekommenderade förbundet införande av en generell nedsättning av pafientavgiftenhos sjukvårdshuvudmannen för patienter med mera omfattande vårdbehov (prop.1975:36). Principen för denna är att när en person erlagt avgift för ett visstantal besök i öppen offenllig vård så blir återstoden av besöken under åretkostnadsfria. Enredogörelse för gällande ersättningsregler och Landstingsförbundetsrekommendationer bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagal. Iriksdagsmotionerna 1975/76:353, 746 och 1193 hemställdes om åtgärder för attminska kostnaderna för en bestämd grupp, nämligen psoriasissjuka personer. Imotionen 1193 begärdes en utredning syftande lill alt inom sjukförsäkringeninföra ett avgiftstak för den försäkrades årliga läkemedelskostnader. Socialförsäkringsutskotletförklarade efter remissbehandling i sitt betänkande (SfU 1975/76:42) att denuvarande reglerna angående läkemedelsförmåner visserligen innebär etthögkostnadsskydd för dem som har stort behov av läkemedel. Med hänsyn till vadsom anförts i motionerna och i remissyttrandena kunde del emellertid finnasanledning utreda frågan om och i vad mån detta skydd borde ytterligareförstärkas. En sådan utredning borde ske inom ramen för den socialpolitiska samordningsutred- 1980/81:73 7 Riksdagenbeslöt i enlighel med utskottets hemställan (rskr 1975/ 76:378). Regeringen har däreftergenom beslut uppdragit åt socialpolitiskasamordningsutredningen att göra den begärda utredningen. (S 1975:02)' har överiämnat ettdelbetänkande (SOU 1979:1) Utbyggt skydd mol höga vård-och läkemedelskostnader. Utredningenredovisar där vissa undersökningar på området samt förslag i fråga ombegränsning av egenkostnaden för öppenvård och läkemedel inom den allmännaförsäkringens ram. En sammanfattning av ulredningens förslag bör fogas fillprotokollet i detla ärende som bilaga 2. Efterremiss har yttranden över belänkandet avgelts av , statenshandikappråd, , statskontoret, ,. , (),i (LO), (),Centralorganisationen /SR, . ,, (), (), och . Dessutom har yttranden inkommit , och Svenska diabetesförbundel. Enremissammanställning bör fogas till protokollet som bilaga 3. 2Föredragandens överväganden 2.1 AUmänt Utvecklingenunder senare år inom sjukförsäkringens ersättningssystem vid vård ochbehandling har inneburit att patientavgifterna har begränsats och gjorts enhetUga.För att förhindra alt försäkrade skall drabbas av höga kostnader på grund avatt de har täta eller återkommande vårdbehov har flertalet sjukvårdshuvudmäninfört en generell avgiftsbegränsning. Denna innebär att den försäkrade efterett visst antal avgiftsbelagda besök i öppen offentUg vård blir befriad frånavgift för resterande besök . Härigenom har de försäkrade fått ettvisst skydd mot höga kostnader i samband med besök i den offenfiiga vården. Avgiftsbegränsningenföljer dock inte enhetliga regler över hela landet utan varierar mellan deolika sjukvårdshuvudmännen. Detta innebär att kostnadsskyddet är olika beroendepå var patienten är bosatt. 'Ledamöter: rättschefen , riksdagsledamoten , utredningssekreterarenBo Carlsson, presidenten i , riksdagsledamöternaDoris , och Per-Enc Ringaby, 1980/81:73 8 Beträffande läkemedel skiljer man f. n. mellankostnadsfria och prisnedsatla läkemedel. För att läkemedel skalltillhandahållas kostnadsfritt krävs att patienten av en långvarig och allvarUgsjukdom. Kostnadsfriheten för vissa läkemedel infördes . Till följd avbl. a. utvecklingen på läkemedelsområdet har kostnadsfriheten efter handutökats så att den omfattar läkemedel vid 32 olika sjukdomar. Deläkemedel som är kostnadsfria finns upptagna på en speciell förteckning. Övrigaläkarordinerade läkemedel tillhandahålls fill rabatterade priser. Frågan om ett utökat skydd mol höga vård- ochläkemedelskostnader har varit uppe till debatt bl. a. i . Härvid har iförsta hand diskuterats frågorna om införande av ett avgiftslak för denförsäkrades årliga läkemedelskostnader saml möjlighelerna att begränsakostnaderna för en viss grupp, t. ex. psoriasissjuka personer. Sjukdomenpsoriasis har inte ansetls vara så allvarlig alt den enligt nu gällande reglerkan bli uppförd på förteckningen över sjukdomar som medför räll tillkostnadsfria läkeme-dd. De patienter med långvariga och allvarUga sjukdomar som nufår kostnadsfria läkemedel har ett myckel gott skydd mol höga läkemedelskostnader.Samtidigt finns del andra slora grupper sjuka som har ell slort behov avläkemedel men vars sjukdomar inte uppfyller kraven att de skall vara långvarigaoch allvarliga. För dessa grupper medför reglerna om prisnedsatta läkemedel ettvisst skydd mol höga läkemedelskostnader. Trots denna förmån har det ansettsönskvärt att dessa patienter får ett förbättrat skydd. Samordningsulredningen har övervägt olika alternativ föratt förstärka detta skydd. Inom ramen för de befintliga läkemedelsförmånernafinns det enligt utredningen två huvudlösningar. En metod är att utvidgamöjligheterna att erhålla läkemedel kostnadsfritt. En annan metod äratt införaett tak för egenkostnaden för prisnedsatla läkemedel. Utredningen finnerdet mindre lämpligl att utvidga möjligheterna alt erhålla kostnadsfria läkemedel. På skäl som jag närmare kommer all redovisa i del följandefinner jag, i likhet med utredningen, del inle vara någon lösning på frågan omman skulle utvidga förmånen av kostnadsfria läkemedel till att gälla generelltför vissa persongrupper. Inte heller är det en framkomlig väg att utvidgakostnadsfriheten till ett antal nya sjukdomar eller läkemedel. Som ulredningenredovisar går det inle att rättvist avgränsa kostnadsfriheten så att patientermed olika sjukdomar och läkemedelsbehov kostnadsmässigt behandlas lika. I stället kan enligt utredningen ett tak införas för prisnedsatla läkemedel. Taket kan enligl ulredningen bestämmas på grundvalav endera den faktiska egenkostnaden eller antalet expedilionsfill-fällen för prisnedsatlaläkemedel. Utredningen avvisar dock ett separat system för läkemedel ochföreslår att ett kostnadsskydd för låkemedelskon- 1980/81:73 9 sumenter samordnas med befinfiiga syslem för avgiftsnedsätlningsom omfattar läkarvård och sjukvårdande behandlingar. Som lidigare har nämnts betalar patienterna enhetligaavgifter vid besök såväl inom den offentliga vården som hos privatläkare.Ersättningssystemet omfattar vård och behandling av läkare, sjuksköterskor,sjukgymnaster och andra vårdgivare hos offentlig sjukvårdshuvudman. Utredningenförordar, all alla dessa avgifter tillsammans med läkemedelskostnaderna fåringå i ett enhetligt syslem för begränsning av patientens årliga egenkostnad.Kostnadsskyddet skulle då fungera så att efter ett visst antal betaldavårdtillfällen och läkemedelsinköp skulle efterföljande vård och läkemedel geskostnadsfritt från första vårdtillfället ellerinköpet. Sjukvårdshuvudmännen och del övervägande antalet övrigaremissinstanser är positiva lill utredningens förslag att ett sådant samordnathögkostnadsskydd skall införas. a. tillstyrker denföreslagna samordningen mellan rabatteringssyslemet för läkemedel och detnuvarande systemet med sjukvårdskort. Med hänsyn till alt del redan nu finns ett flertal olika nedsätinings-och rabatteringsregler på vård- och behandlingssidan skulle ett separat syslemför läkemedelskostnaderna ytterligare komplicera ersättningssystemet. Jagförordar därför i likhei med utredningen att ett samordnat högkostnadsskyddinförs. I propositionen (1980/81:20) om besparingar istatsverksamheten m. m. har jag föreslagit att patientavgiften för läkemedelhöjs från nuvarande nivå på . Genomett samordnat högkostnadsskydd kommer de grupper som har stort behov avsjukvård och läkemedel alt endast i begränsad utsträckning drabbas av dennahöjning. Mol bakgrund av utredningens förslag och remissyttrandenalägger jag, efter samråd med statsrådet , fram ett förslag till ettsamordnat högkostnadsskydd. Skyddet skall vara individuellt och innebära altpersoner som haft kostnader för ett vissl anlal läkemedelsinköp eller besök hosläkare och sjukgymnaster i privat eller offentlig tjänst eller andra vårdgivarehos en sjukvårdshuvudman blir befriade från kostnader under reslen av en tolvmånadersperiodfrån första inköpet eller besöket. Samtliga barn i en familj bör få ettgemensamt kostnadsiak. De nya reglerna bör träda i krafl den 1 juU 1981. 2.2 Högkostnadsskyddets närmare utformning 2.2.7 Personkrets och omfattning Utredningen föreslår att den skyddade personkretsen skallvara densamma som omfattas av den allmänna försäkringens sjukvårdsförmåner ochbeträffande läkemedelsförmåner även de som här i riket är i allmän ellerenskild tjänst. Vidare föreslås högkostnadsskyddet utöver läkemedelsinköp Prop.1980/81:73 10 innefatta all vård och behandling som berättigar lillersättning från den allmänna försäkringen och där en patientavgift betalas.Härmed avses besök för läkarvård eller sjukvårdande behandling i öppen offenlligvård samt läkarvård och sjukgymnaslbehandling i privat regi. Med besök avsesäven hembesök. Vidare avses rådfrågning per telefon hos läkare och privatpraktiserandesjukgymnaster samt läkarbesök och behandlingar inom företagshälsovården i denmån de är belagda med avgift. Utredningens förslag i denna del godtas av flertaletremissinstanser. Flera remissinstanser, däribland , , LO och DHR, understryker angelägenheten av att ytterligareöverväganden görs beträffande möjligheten att inordna sjukresor i detsamordnade högkostnadsskyddet. Några remissinstanser anser att ävenpatientkostnaden för tandvård borde inrymmas i systemet. Beträffande sjukresor är jag, bl. a. med hänsyn lillpågående utredningsarbete inom utredningen (S 1979:09) om sjukförsäkringensersättningssystem vid sjukresor, f. n. inte beredd att förorda alt dessa skallingå i ett samordnat högkostnadsskydd. För landvård betalar patienten en avgiftsom står i förhållande lill tandläkarens arvode och inte ett enhetligt belopp.Med hänsyn bl. a. till denna annorlunda utformning av patientavgifterna anserjag det inte möjligt att i detta sammanhang inordna tandvården i högkostnadsskyddet.Mot bakgrund av vad jag nu har anfört tillstyrker jag utredningens förslag,dock bör käkoperationer o. d. för vilka ersättning utgår enligt bestämmelser i läkarvårdslaxaningå i det samordnade högkostnadsskyddet. 2.2.2 Konstruktion av egenkostnadslaket Kostnadstaket kan enligt utredningen utformas på två olikasätt. Endera skall patientens kostnader för läkarbesök, läkemedelsinköp m. m.läggas samman eller så skall antalet besök m. m. läggas samman. Utredningenförordar del senare alternativet. Utredningen föreslår att ett läkemedelsinköpjämställs med ett läkarbesök medan två sjukvårdande behandUngar liksom två telefonrådfrågningarhos en läkare eller privatprakfiserande sjukgymnast skall molsvara ettläkemedelsinköp eller läkarbesök. Denna indelning föranleds av patientavgiftensrelativa storlek i de olika fallen. Förslaget alt karensen i högkoslnadsskyddet skall grundaspå antalet vårdbesök och läkemedelsinköp och inte på kostnaderna vid varjetillfälle tillstyrks eller lämnas utan erinran av remissinstansema. Även jag ansluter mig till förslagel alt antalet besök ochinköp skall vara avgörande och läggas samman på det sätt ulredningen föreslår. Prop.1980/81:73 H 2.2.3 Vårdkostnader för barn Ett högkostnadsskydd kan knytas fill individen, eller iförekommande fall fill familjen. Med hänsyn fill svårigheterna att bedöma omexempelvis sammanboende föreligger anser utredningen det vara omöjligt alt utgåfrån familjen. Utredningen föreslår därför att del samordnade högkoslnadsskyddetskall vara individuellt. Från huvudregeln bör dock enligl utredningen ettundantag göras för barns vårdkostnader. Utredningen föreslår alt kostnads-taketskall gälla individuellt för varje förälder men gemensamt för samtliga barnunder i familjen. I fråga om utformningen av de närmare bestämmelsernaför barns familjetillhörighd hänvisar utredningen till de regler som gäller förföräldraförsäkringen. Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnar ulredningensförslag utan erinran. framhåller att man bör knyta förmånen fillvårdnadshavaren i de fall vårdnadshavaren och någol eller några barn har sammaärftliga sjukdom. anser att man borde ha prövat möjlighetenatt införa kostnadsfrihet för barn. Detla med hänsyn i första hand till administrafivafördelar. På de av utredningen anförda skälen och även principiellaöverväganden förordar jag att högkoslnadsskyddet utformas så att det blirindividuellt. Beträffande vård- och läkemedelskostnader för barnen kan det emellerfidenligt nuvarande regler bli betungande ulgifter för en familj med flera barn.För att minska kostnaderna för barnfamiljerna bör därför på det sättutredningen har föreslagit kostnadstaket vara gemensamt för samtliga barn i enfamilj. Vid bestämmande av barnens familjetillhörighel bör samma regler gällasom för föräldraförsäkringen. Härigenom bör några problem inte uppkomma vidbestämmande av vilka barn som gemensamt äger rätt till kostnadsskydd. Som jagnyss har nämnt skall föräldrarna behandlas individuellt. Det samordnade högkostnadsskyddet bör såsom tidigare nämnisavse kostnaderna av . Med hänsyn bl.