prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — första meningen UL anses utmätta i målet, om inte betalningen har skettmed villkor som strider häremot. Om målet är anhängigt hos överexekutor, gällerenligt andra meningen detsamma i fråga om medel som betalas lill denne ellertill utmätningsmannen. Beredningenföreslår i 5 kap. 29 8 att medel som gäldenären i anhängigt ärende betalar inlill kronofogdemyndigheten skall anses utmätta i ärendet, ombetalningen inte har skett med villkor som strider häremot. 4 kap. 28if 463 Prop.1980/81:8 4 kap. 28 § 464 Beredningen framhåller all regelngäller betalning som äger rum sedan ansökan om utmätning har gjorts, vare sigbetalningen sker inför hotet om utmätning eller utmätning redan har skett.Beträffande indrivning av böter, skatter mm. förutsätts enligl beredningen attindrivningsförfarandet har avancerat så långt att ett utmätningsärendeföreligger. Detta kan enligt beredningen inte anses vara fallet förränkronofogdemyndigheten härföre-tagit utmätning eller åtminstone har gjort ettförsök därtill. Uppkommer fråga om återvinning avbetalningen enligt , bör enligt beredningen beaktas attåtervinning förutsätter att den aktuella rättshandlingen eller åtgärden harvarit till nackdel för borgenärerna eller vissa av dem. Har egendom utmätts iärendet innan betalning skedde till kronofogdemyndigheten, kan betalningen, omutmätningen i följd därav hävs, inte anses ha varit till nackdel förborgenärerna i den mån den motsvarades av den säkerhet som utmätningssökandenhade vunnit genom utmätningen. Återvinning av såväl utmätningen som den skeddabetalningen kan emellertid tänkas äga rum. Återvinningsfristen räknas då frånutmätningen. I fråga om inbetalat belopp som översköl den förut genom utmätningvunna förmånsrättens värde räknas fristen från det att det överskjutandebeloppet inbetalades. Beredningen påpekar att någotsärskilt beslut inte krävs för att inbetalade medel skall anses utmätta. Dennaverkan inträder sålunda genom att medlen betalas in. Anteckning ominbetalningen skall givetvis göras i ärendet. 1 tveksamma fall börkronofogdemyndigheten ta ståndpunkt till frågan om medlen skallanses utmätta, eftersom det kan bli aktuellt att, om 29 S inte är tillämplig,meddela beslut om utmätning av vad som har inbetalts, RSV framhålleratt bestämmelsen aktualiserar frågan om bestämmandet av den dag dä ansökanskall anses ha kommit in lill kronofogdemyndigheten i allmänt mål. Godtasberedningens ståndpunkt skall medel som gäldenären betalar i allmänt mäl innanförrättning har ägt rum, bl.a. efler krav av kronofogdemyndigheten, inte ansesutmätta. Sådana medel kan då enligt RSV tas i anspråk genom utmätning även förenskild fordran och skall, om gäldenären råkar i konkurs och redovisning inlehar skett, ingå i hans konkursbo. Har redovisning skett, kan fråga uppkomma omåtervinning. Det anförda kan enligl RSV leda till åtskilliga olägenheter ochökad arbetsbörda för kronofogdemyndigheten. Bl.a. kan ifrågasättas omkronofogdemyndigheten skall tvingas att i enskilt mål undersöka huruvidautmätningsbara medel har influtit i allmänt mål beträffande samma gäldenär. RSVpåpekar att en undersökning av betalningsfrekvensen vid första krav beträffandeförsta uppbörden av K-skatl visade att beträffande 267.751 utsända kravavseende hela riket skedde full betalning i 70.018 mål (26,)och delbetalningar i 6.753 mål (2,). RSV förordar att som ansökningsdag iallmänt mål räknas den dag dä indrivningsuppdraget kommer in till kronofog- 1980/81:8 4 kap. 29 § 465 demyndigheten eller, om målen databehandlas, den dag dåmålet registreras. Liknande synpunkter på frågan om betalning i allmänna målanförs av utredningen om säkerhetsåtgärder m.m. i skatteprocessen. Bestämmelsen stämmeröverens med beredningens förslag. I fråga om paragrafens innebörd vill Jagerinra om att frågan när ansökan skall anses ha skett i allmänt mäl harbehandlats under 2 kap. 30 8. Enligl tredje stycket i 2 kap. 30 8 skall iallmänna mål ansökan anses gjord, när indrivningshandlingarna kom in tillkronofogdemyndigheten. Det innebär att medel som i allmänt mäl betalas tillkronofogdemyndigheten sedan denna har fåll hand om indrivningen skall ansesomedelbart utmätta i målet. Jag ansluter mig till beredningensuttalanden angående återvinning i konkurs av betalning som har skett tillkronofogdemyndigheten i anhängigt mäl. Jag vill emellertid påpeka att numera,efler 1975 ärs ändringar i KL, skall från återvinning undantas, under vissafömtsättningar, betalning av skatt'eller allmän avgift som avses i I 8 lagen(1971:1072) om förmäns-berättigade skaltefordringar m.m. saml betalning aveller förmånsrätt för underhållsbidrag enligt GB eller FB (28 8 KL). Undantaghar däremot inte gjorts beträffande förmånsrätt, dvs. på grund av utmätning,för skall eller avgift. Undantaget för betalning av skatt eller allmänavgift måste emellertid anses gälla även när inbetalda medel enligt nuförevarande paragraf skall anses automatiskt utmätta i målet. En motsattståndpunkt skulle nämligen strida mot syftet med undantaget i 28 8 1 KL. Under denna rubrik meddelas vissabestämmelser om den rättsverkan som utmätning medför, nämligen om gäldenärensrätt att förfoga över utmätt egendom, om inträdet av förmånsrätt och omkronofogdemyndighetens befogenhet att vidta åtgärder för all ta till varasökandens rätt. 29 8 Denna paragraf, som motsvarar 5 kap. 27 8beredningens förslag, innehåller vissa bestämmelser om gäldenärens rätt att förfoga över ulmätt egendom. Beträffande utmättfastighet innehåller 6 S FfL bestämmelser angående gäldenärens befogenhet ifråga om rätt att utnytQa naturtillgångar pä fastigheten och att tillgodogörasig dess avkastning. I fråga om rättsliga åtgärder föreskrivs att gäldenäreninle får minska fastighetens värde genom att överlåta tillbehör eller upplåtarättighet som går utöver hans egna befogenheter beträffande fasligheten.Överexekutor får förbjuda honom att upplåta rättighet som kan försvårafaslighetens försäljning. På begäran av gäldenären kan överexekutor medgeundantag från vad sålunda föreskrivs i den mån del kan ske ulan inträng isökandens rätt Prop.1980/81:8 4 kap. 29 § 466 och i övrigt är lämpligt. 1 7- 10 SS FfL meddelasytterligare bestämmelser om förvaltningen av utmätt fastighet. Beträffande utmätt lös egendomsaknar gällande lag uttrycklig reglering av frågan i vad mån gäldenären fårförfoga över egendomen Qfr i fråga om straffansvar 17 kap. 13 8 BrB). Det äremellertid tydligt att gäldenären efter utmätning inte får vidta sådanadispositioner i fråga om egendomen som kränker sökandens intresse. Beträffande provisorisk åtgärdenligt 60 a S UL föreskrivs i samma paragraf alt gäldenären, sedan sådanätgärd har vidtagits, inte får till men för borgenären förfoga över egendomen.Se även 23 8 införsellagen. Beredningen haransett att vissa allmänna regler om gäldenärens förfoganderätt över utmättegendom behövs och har tagit upp bestämmelser härom i 5 kap. 27 8. Som huvudregel föreslås gälla attgäldenären inte får förfoga över utmätt egendom till skada för sökanden (förstastycket). Beredningen framhåller alt bestämmelsen i första hand avser rättsligadispositioner. Överlåtelse av egendomen nämns särskilt i paragrafen. Andrarättsliga förfoganden som åsyftas är t.ex. upplåtelse av panträtt i egendomenGfr andra stycket) eller avstående från rättighet som har blivit utmätt.Gäldenären kan t.ex. inte. sedan utmätning har skett av honom tillkommande andeli dödsbo eller rätt på grund av testamente, med verkan mot utmätningssökandenavstå från sin rätt. Han får inte heller efterge sin rätt vid arvskifte. Eflerutmätning av pantbrev får han inle låta döda inteckningen. Bestämmelsen avserenligt beredningen även faktiska åtgärder beträffande utmätt egendom, t.ex.undanskaffande eller förstörande av egendomen. Beträffande fast egendom finnsdessutom vissa särskilda föreskrifter i 13 kap. 6 S, som motsvarar 6 8 FfL. Överlåtelse av utmätt egendom somsker i strid mol första stycket i paragrafen blir. anför beredningen, i principinte gällande mot sökanden. Om utmätningen går åter, kan emellertidöverlåtelsen åberopas av köparen. Denne bör även ha rätt lill eventuelltöverskott. Reglerna om godtrosförvärv i vidsträckt mening kan ocksä medföra attöverlåtelse blir gällande. Ny inteckning i utmätt fastighet inverkar enligtförslaget inte på sökandens rätt, om utmätningen antecknas Qfr 28 8 iförslaget och 9 8 tredje stycket förmånsrättslagen). Inteckning i utmätt skeppeller luftfartyg eller reservdelar till luftfartyg får inte beviljas (283 8första stycket 6 sjölagen och 12 8 lagen om inskrivning av rätt tillluftfartyg). Beredningen påpekar attinskränkningarna i gäldenärens rådighet inträder redan i och med att beslutmeddelas om utmätning. Det förutsätts alltså inte att utmätningen harsäkerställts. Gäldenären bör genast underrättas om beslutet och erinras omförevarande bestämmelse. Som beredningen har framhållit under 12 8 börföreskrifter angående underrättelse om beslutad utmätning meddelas iadministrativ ordning. Om gäldenären sedan han har fått del därav bryter motförbudet, kan han straffas enligt Prop.1980/81:8 4 kap. 29 ,' 467 17 kap, 13 8 första stycket BrB för överträdelse avmyndighets bud. I vissa situationer kan det enligtberedningen vara rimligt att gäldenären får göra vissa i princip otillåtnadispositioner som rör egendomen. En sådan möjlighet kan främja frivilligbetalning. Gäldenären har t.ex. möjlighet att av ett utmätt varulager självsälja vissa objekt till ett godtagbart pris eller låna upp pengar mot attegendomen lämnas som pant. Om transaktionen kan genomföras på betryggande sättoch medlen skall användas till att betala sökandens fordran, kan anledningfinnas att lämna tillstånd till åtgärden. Undantagsvis kan enligt beredningentillstånd också böra lämnas till en åtgärd som inle är avsedd att ge borgenärenvaluta, om dennes säkerhet likväl är betryggande. Enligt förslaget kankronofogdemyndigheten efter diskretionär prövning medge dylika dispositioner.Sökanden skall höras innan tillstånd ges och dennes intresse skall givetvis tastill vara. Beredningen framhåller att gällandelag inle torde hindra att en gäldenär pantsätter pantbrev i fast egendom sedanden intecknade egendomen har utmätts, om inte pantbrevet har omhändertagitsenligt 4 S FfL. Detsamma gäller beträffande skepp. Gäldenären kan härigenomförsämra den rätt som har vunnits genom utmätning, nämligen om inteckningen harmeddelats innan utmätningen ägde rum. Försämringen ligger i det tillägg påpantbrevets belopp som kan komma att tas ut av den nytillkomna panthavaren.Motsvarande gäller beträffande ränta på skuldebrev som är intecknat iluftfartyg eller reservdelar till luftfartyg. Beredningen har övervägt om inteutmätning av den intecknade egendomen borde utan vidare innefatta förbud motpantsättning. Praktiska invändningar har emellertid framställts häremot avrepresentanter för bankerna. Då s.k. sekundärpantsättning av pantbrev och annaninteckningshandling är vanlig, torde frågan inte ha så stor betydelse ochberedningen har därför avstått från all fullfölja nämnda tanke. För att första stycket i 5 kap. 278 inte skall anses medföra hinder mot pantsättning som har nämnts har somförsta mening i andra stycket av paragrafen tagils in en uttrycklig föreskriftom alt första stycket inte utgör hinder mot pantsättning av pantbrev ellerannan intecknings-handling som gäller i egendomen. Om del finns anledningförmoda all gäldenären har ägarhypotek eller att tillägg pä pantbrevs beloppeller ränta på annan inteckningshandling inte är utnytQad kan, påpekarberedningen, kronofogdemyndigheten komplettera utmätning av den intecknade egendomenmed utmätning av vad som sålunda finns att utmäta på pantbrevet ellerinteckningshandlingen. Beredningen erinrar om att närregistrerat skepp, registrerat luftfartyg eller inlecknade reservdelar tillluftfartyg eller fastighet har tagits i mät, kronofogdemyndigheten kan enligt 7kap. 6 8 resp. 13 kap. 5 8 ta hand om pantbrev eller annan inteckningshandlingsom gäller i den utmätta egendomen. Därefter får den omhändertagna handlingeninte pantförskrivas. Prop.1980/81:8 4 kap. 29 § 468 En erinran om dessa bestämmel.ser har tagits in som andramening i andra stycket av 5 kap. 27 §. Beredningen framhåller alt den iförsta stycket behandlade bestämmelsen om förbud för gäldenären alt förfogaöver utmätt egendom inte avser rätten att nyiQa egendomen. Den frågan reglerassåvitt angår lös egendom i 7 kap. 4 8 andra stycket. 1 13 kap. 6-10 SS, sommotsvarar 6-10 88 FfL, finns vissa särskilda bestämmelser om gäldenärens rättalt nylQa utmätt fastighet m.m. Tredje stycket i 5 kap. 27 S innehåller enerinran om nämnda bestämmelser. Hovrätten förVästra anser att precisering bör ske av vad som åsyftas medbestämmelsen i första stycket alt gäldenären inte får förfoga över utmättegendom genom överlåtelse eller pä annat sätt och följden i civilrättsligt ochstraffrättsligt hänseende om förbudet överträds. Förslaget att utmätning inte utgörhinder mol pantsättiiing av pantbrev eller annan inteckningshandling som gälleri den utmätta egendomen berörs närmare av några remissinstanser.Jordbrukskasseförbundet, som tillstyrker förslaget, anser all en regel av motsattinnebörd skulle innebära avsevärda svårigheter för bankema vid bedömning avbehörighet att förfoga över pantbrev. Hovrälten .för att del enligt principen i första stycket egentligen skulle varaförbjudet för en fastighetsägare att pantsätta ett pantbrev sedan fastighetenhar utmätts. En sådan regel skulle emellertid förorsaka stora svårigheter förkreditinstituten, eftersom del blev nödvändigt all vid varje belåning avpantbrev kontrollera att fastigheten den dag lånet utlämnas inle är utmätt. Hovrättenanser del lämpligt att utmätning av själva egendomen kompletteras med utmätningav pantbrev som är pantsatt och påpekar möjligheten all ta hand om pantbrev sominnehas av fastighetsägaren. Föreningen mellan ombudsmännen hos Sverigeslandshypoieksinsti-tulion anser att av JB:s panträttskonstruktion - attupplåtelse av panträtt avser fastigheten och inle pantbrevet - borde följa attutmätning av fastig-hel medför förbud alt upplåta panträtt i fastigheten tillskada för utmätningssökanden och alt utmätningen omfattar även befintligaägarhypotek. En sådan ordning skulle enligl föreningen kunna accepteras, omregler, som stod i samklang med övriga godtrosregler vid panträttsupplåtelserenligt JB, ställdes upp lill skydd för godtroende borgenärer. ,som anser del olillfredsslällande all gäldenären skall kunna försämra den rättsom har vunnits genom utmätning, ifrågasätter för sin del om inte utmätning börmedföra förbud mot pantsättning av pantbrev, såvida inte kronfogdemyndighetenefler hörande av sökanden medger pantsättning av särskilda skäl. Samfundetpekar därvid på alt det kan vara svårt för kronofogdemyndigheten att snabbtutreda om gäldenären har ägarhypotek eller överhypotek av nägon betydelse. förordar att utmätning skall innefatta förbud mot pant- Prop.1980/81:8 4 kap. 29 § 469 sättning, såvida inle kronofogdemyndigheten medgerundantag, I konsekvens härmed bör införas skyldighet för gäldenären att redanvid utmätningen överlämna pantbrev till myndigheten. RSV anser att den som har fåttutmätning av fastighet inte skall behöva stå tillbaka för den till vilkenpantsättning sker efter utmätningsbeslutet. Hur en sädan ordning skallåstadkommas kan enligl verkets mening vara tveksamt. Regler i saken skullekunna innebära att om pantförskrivning äger rum efter utmätning av fasligheten,belopp som utfaller på pantbrevet i första hand skall gå lill betalning avfordran som tillkommer den borgenär som har fått utmätning av fastigheten.Förhållandet skulle beaktas när sakägarförteckningen upprättas men skulle intefå inverkan på skydds-beloppels storlek. Verket anser att del särskilt börövervägas huruvida reglerna skulle behöva omfatta pantförskrivningar som ägerrum mellan auktionen och köpeskillingsfördelningen. Utredningen om säkerhetsåtgärderm.m. i skatteprocessen understryker behovet av en bestämmelse, som hindrar attföretagsinteckning som belånas efter det att indrivnings- resp.ulmätningsförfarande har inletts åberopas till skada för utmätningsborgenären. Beredningens förslaginnebär ett allmänt hållet förbud för gäldenären att förfoga över ulmättegendom lill skada för sökanden. En remissinstans ha ansett att förbudei börpreciseras. Det skulle emellertid kräva detaljerade bestämmelser för olikafall. En sådan lagreglering synes inle lämplig. Det torde inle heller varabehövligt med mera detaljerade regler i saken. Jag godtar sålunda beredningensförslag. Det kan tilläggas all del straffbara området enligl 17 kap. 13 8 BrBär mera inskränkt än det civilrättsliga förfogandeförbudei i den nu aktuellaparagrafen. Beredningen har gjort vissamotivuttalanden i fråga om bestämmelsens tillämpning. Jag kan ansluta mig tilldessa uttalanden och vill tillägga följande. Som framgår av paragrafens lydelseinnebär inte bestämmelsen i första stycket ett kategoriskt förbud förgäldenären att förfoga över utmätt egendom. Huruvida viss åtgärd får vidtasbeträffande utmätt egendom skall bedömas med hänsyn lill om åtgärden kan ansesvara till skada för utmätningssökanden. Ägare lill ulmätt fastighet är t.ex.oförhindrad all sälja fastigheten. Försäljningen gäller emellertid inte motutmätningen och det exekutiva förfarandet fortgår ulan hinder av överlåtelsen.Beträffande lös egendom måsle beaktas att åtgärder för säkerställande avutmätningen skall bestå, varav t,ex. följer att lös sak som regel inte färlämnas ut till förvärvaren. Överiålelse av utmätt egendom torde fä praktiskbetydelse främst på så sätt, att eventuellt överskott tillfaUer förvärvaren ochatt egendomen tillkommer denne om utmätningen återgår. Överlåtelse av ulmättegendom kan emellertid på grund av godtrosförvärv i vissa fall få företrädeframför utmätning. En konsekvens av alt gäldenärenefter utmätning inte fär förfoga över egendomen till skada för sökanden skulle- som har framhåUits av vissa Prop.1980/81:8 4 kap. 29 § 470 remissinstanser - i fråga om intecknad egendom egentligenvara att gäldenären inte fick pantsätta pantbrev eller annan inteckningshandling,om inteckningen har företräde framför utmätningen. Pä grund av vad som gällerom tillägg resp. ränta påverkas nämligen sökandens rätt av sådan pantsättning.Ett pantsättningsförbud skulle emellertid vålla flera olägenheter, Bl.a.skulle det vara olämpligt att hindra gäldenären från alt skaffa medel genombelåning av pantbrev eller inteckningshandling, l.ex. för att kunna betalaulmätningsfordringen. Ett pantsättningsförbud skulle också kräva regler lillskydd för godtroende panthavare. Del är knappast troligt att man med en sådanreglering skulle uppnå del resultat som eftersträvas. Jag år därför inte bereddatt föreslå införande av ett pantsättningsförbud av nu berört slag. Jag anserinte heller lämpligt all för den aktuella situationen införa särbestämmelser ifråga om tillägg resp. ränta eller välja nägon av de andra lösningar som harförordats i ett par remissyttranden. Enligl min mening behöver man intebefara att möjlighet till pantsättning efter utmätning av intecknad egendomskall medföra större olägenheter i praktiken. Om den utmätta egendomen inle kanantas vara tillräcklig för att tillgodose sökanden fullt ut fiir den händelsetillägg resp. ränta skulle las i anspråk på pantbrev resp. inteckningshandlingmed bättre rätt, kan utmätningen kompletteras med utmätning av pantbrevet resp.inleckningshandlingen. Pantbrev resp. inteckningshandling som ligger inne hosegendomens ägare kan också tas om hand av kronofogdemyndigheten, varefterpantsättning inte får ske utan myndighetens tillstånd (6 kap. 5 § och 12 kap. 58). Alt pantsättning får ske även efter det att inlecknad egendom har blivitutmätt ligger också i linje med att enligl departementsförslaget tillägg resp.ränta kan las i anspråk genom utmätning av pantbrevet resp. inteckningshandlingentrots alt själva egendomen är ulmätt (3 8 andra stycket i förevarande kapitel).Jag godtar sålunda beredningens förslag i andra stycket. Bestämmelsen om pantsättning avinteckningshandling som gäller i ulmätt egendom avses vara tillämiplig även ifråga om företagsinteckning, trols att sådan inteckning inte anses medförapanträtt. Delta torde överensstämma med vad som gäller f n. Utgivande av entidigare meddelad företagsinteckning efter det alt egendom som omfattas avinteckningen har utmätts kan, med hänsyn till att företagsinteckning inte kanmedföra ägarhypotek, innebära att den rätt som utmätningssökanden har vunnitblir utan värde. Alt uppställa förbud mot att utnytQa meddeladföretagsinleckning som säkerhet iir emellertid av olika skäl inte lämpligt.Enligl vad Jag har inhämtat övervägs frågan av utredningen (1972:12) angåendeförelagsinteckning i samband med utredningens översyn av lagstiftningen omföretagsintecknmg. Jag har därför inle föreslagit några bestämmelser i saken. I tredje stycket av 29 8 har tagitsin en erinran om vissa bestämmelser som rör nytQandet av utmätt egendom m.m. Prop.1980/81:8 4 kap. 30 § 471 308 1 paragrafen, som motsvarar 5 kap. 28 8 beredningens förslag, reglerastidpunkten för förmånsrättens inträde vid utmätning saml konkurrensen mellanutmätning av fast egendom och rättighet som har upplåtits i fasligheten. Utmätning ger enligl 8 8förmånsrättslagen förmånsrätt i den utmätta egendomen. 1 förmånsrättslagenmeddelas också bestämmelser om företrädesordningen mellan förmånsrätt pä grundav utmätning och andra - särskilda eller allmänna - förmånsrätter. Delföreskrivs bl.a. att förmånsrätt på grund av utmätning har företräde framförförmånsrätt pä grund av inteckning, vilken har sökts som utmätningenverkställdes eller senare (9 8 tredje stycket) samt alt utmätning ger företrädeframför senare utmätning av samma egendom och att utmätning för flerafordringar pä en gång ger lika rätt (9 8 Qärde stycket). Av bestämmelsernaframgår att förmånsrätt uppkommer genom utmätningens verkställande och interedan genom ansökan om utmätning. Förmånsrättslagen anger däremot inle vilketled i verkställandet av utmätning som är avgörande. Den frågan regleras i UL. Beträffande lös egendom föreskrivs i 77 8 I mom. ULalt när utmätning är fullbordad så som sägs i 67 c 8 1 mom. eller 73-76 88,borgenären njuter förmänsrätt i det utmätta efter vad som föreskrivs iförmånsrättslagen. En bestämmelse om fullbordan av utmätning som gällerpantbrev i fast egendom eller i skepp finns vidare i 91 a 8 2 mom. Detsagda innebär att utmätning av lös egendom i allmänhet medför förmånsrätt förstnär utmätningen har säkerställts genom egendomens omhändertagande, utmärkandeav all egendomen är utmätt, meddelande av förbud för tredje man att utlämnaegendom eller betala fordran eller annan liknande åtgärd. Åtgärder förfullbordan av utmätning kommer dock inte i fråga beträffande alla slag av lösegendom (t.ex. inte beträffande vissa immateriella rätfigheter). Även om lagtexteninte ger någon antydan därom, torde vissa av de åtgärder som anges i 73-76 88UL inte vara avgörande för förmånsrätten. Det ligger sålunda i sakens natur attdennas uppkomst inte kan bero av att egendomen har blivit värderad. Utmätningav ägarhypotek har ansetts medföra förmånsrätt, trots att meddelatbelalningsförbud inle har antecknats pä inteckningshandlingen i enlighet med74 8 3 mom. andra meningen UL (Svensk JurisUidning 1958 ref s. 24). Enligt 77 8 2 mom. UL medför utmätning av här iriket registrerat skepp eller luftfartyg eller intecknade reservdelar tillsådant luftfartyg förmånsrätt redan när beslutet om utmätning meddelas. Bliregendomen innan den har omhändertagits utmätt i främmande stat, gäller den rättsom har vunnits genom den förra utmätningen som panträtt. I fråga om utmätningav annat fartyg eller luftfartyg än här i riket registrerat skepp eller luftfartygliksom i fråga om utmätning av gods i fartyg eller i luftfartyg gällerhuvudregeln i 77 8 1 mom. Utmätning av sådan egendom får anses fullbordadoch medföra förmänsrätt, även om befälhavaren eller ägaren Prop.1980/81:8 4 kap. 30 § 472