prop · G403118 · 1980-12-31 00:00:00 — Medhänvisning fill vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att tillAllmänna barnbidrag utöver vad som föreslås i prop. 1980/ 81:100 bil. 8 (punkt Cl)under femte huvudtiteln anvisa . för /82. 1980/81:118 23 Anmälantill proposition om ekonomisk-politiska åtgärder såvitt avser budgetdepartementetsverksamhetsområde 1Begränsad avdragsrätt för resekostnader Vidinkomstbeskattningen medges avdrag för kostnader för intäkternas förvärvande,däremot inte för privata levnadskostnader. Från denna grundläggande princip harvissa undanlag gjorts. Ursprungligen hänfördes kostnader för resor till ochfrån arbetet fill de privata levnadskostnaderna. En lagstadgad avdragsrätl fördessa kostnader infördes i början av 1920-talel. har en livligdebatt förts kring avdragets berättigande liksom dess närmare utformning. Denuvarande reglerna har i korthet följande innehåll. Enligtpunkl 4 av anvisningarna fill 33 § kommunalskallelagen (1928:370), KL, medgesavdrag för skäliga kostnader för resor mellan bostaden och arbetsplatsen omavståndet är sådant all särskilt färdmedel behövt anhtas. I ullrycket skäHgkostnad ligger alt det billigaste färdmedlet skall användas. I första hand blirdet alltså fråga om avdrag för färd med allmänna kommunikationsmedel, om sådantkan användas. Undervissa fömtsättningar kan emellerfid den skallskyldige få avdrag för kostnaderför resor med egen bil. Enligt nämnda anvisningspunkt ankommer det på () att fastställa grunder för beräkningen av dessa avdrag. Avdragenskall bestämmas enligt schablon på grundval av genomsnittliga kostnader för mindrebil och med hänsyn till både de kostnader, som är direkl beroende av körd vägsträcka(milbundna kostnader) och övriga kostnader för bilen (årsbundna kostnader).Principen är att schablpnen fulll ul skall täcka de milbundna kostnaderna. De årsbundnakostnaderna skall fördelas mellan körning fill och från arbetet och annan körningsamt bestämmas på så sätt att den skatlskyldige får full täckning för dekostnader som belöper på en schablonmässigt beräknad genomsnittlig körsträcka.För körsträckor därutöver täcks bara milbundna Prop.1980/81:118 24 Enligl RSV:s föreskrifter taxering(RSV Dt 1980:15, RSFS 1980:36) kan avdrag för resor med egen bil medges omavståndet mellan bostaden och arbetsplatsen är och del klart framgåratt användandet av egen bil regelmässigt ger en tidsvinst pä minst 1 1/2 fimmeför fram- och återresan i jämförelse med allmänt kommunikationsmedel. Om allmänt kommunikationsmedel saknas medges avdrag förbilkostnader oavsett lidsvinsten om avståndet mellan bostaden ocharbetsplatsen är . Så kan också ske under vissa förutsättningar omallmänt kommunikationsmedel saknas bara för en viss del av ressträckan. Vidaremedges skattskyldig som regelmässigt använder bil i tjänsten avdrag förbilkostnader oavsett avstånd och tidsvinst. Detsamma gäller den som fill följdav t. ex. handikapp måste använda bil. Som skäligt avdrag för bilkostnader medges vid åretstaxering . för varje mil t. o. m. 1 och för körsträckordärutöver . för varje mil. Avdraget minskas om ersättning erhållits frånsamåkande. Om reseersättning erhållits från arbetsgivare skall denna tas uppsom skatleplik-fig intäkt. Som tidigare nämnts har reseavdraget diskuterats vid olikatillfällen. I sitt betänkande (SOU 1977:91) Översyn av skattesystemet tog 1972års skatteulredning upp bilreseavdragen men lade inte fram några ändringsförslag.Utredningen diskuterade dock en reform som log sikte på att begränsabilavdragen på sätt att avdrag bara skulle medges för de milbundna kostnaderna.Vid 1979/berördes också hithörande frägor. Skatteutskottetbehandlade därvid etl flertal motioner med yrkanden om bl. a. alt avdragsreglernaborde utformas så atl fler människor skulle utnyttja kollektiva färdmedel, attreseavdragen skulle begränsas i olika hänseenden eller alt de skulle utformasså alt samåkning uppmuntrades. Utskottet förutsatte i sitt av riksdagengodkända belänkande (SkU 1979/80:39, rskr 1979/80:242) att hithörande frågorskulle prövas i utredningssammanhang. Till regeringen har också inkommit ell flertalframställningar med yrkanden om ändrade regler för bilreseavdragen. Stockholmsläns landsting har i skrivelse hemställt om sädanaändringar alt avdragsreglerna anpassas fill en trafikpolitik som främjarkollektivtrafiken. Motsvarande önskemål har framförti en skrivelse . Även i har iskrivelse fill regeringen begärt begränsningar i rättentill bilreseavdrag. Önskemål om sådana begränsningar har också framförts iskrivelse till budgetdepartementet från Sydvästra . För egen del vill jag redovisa följande överväganden. Den nuvarande utformningen av resekostnadsavdragen kanifrågasättas från olika utgångspunkter. Man kan således med visst fog göragällande alt det här rör sig om kostnader som har karaktär av privatalevnadskostnader Prop.1980/81:118 25 ochdå närmast från den utgångspunkten att avdrag inte medges för kostnader somuppkommer på grund av att den skatlskyldige är bosatt på annan ort än där hanhar sitt arbele. Nuvarande avdragsregler har också trafikpolitiska nackdelargenom att de i viss mån gynnar resor med egen bil och därigenom verkar hämmandepå intresset för samåkning eller kollektiva färdmedel. De oönskade effekternaär givetvis mest framträdande i storstadsområdena. Till bilden hör också atlreseavdragen i vissa hänseenden utvecklat sig på sådanl sätt alt de ger upphovtill arbetskrävande och svårbedömda tvister mellan de skattskyldiga ochskattemyndigheterna. Det kan nämligen vara svårt att kontrolleraom den skattskyldige är berättigad fill avdrag. Det nu sagda gäller framförallt bilreseavdragen. I flera av de lidigare nämnda framställningarna framhållsockså de betydande praktiska svårigheterna att kontrollera t. ex. om denföreskrivna fidsvinsten på 1 1/verkligen uppnåtts. Det framstår ocksåsom ofillfredsslällande all en stor del av laxeringskonlrollen skall behövasältas in på ärenden av delta slag. Från dessa utgångspunkter framstårbegränsningar som högst önskvärda. Nuär del å andra sidan knappast möjligt att bortse från att åtskilligaskattskyldiga har så höga utgifter för sina resor lill och från arbetet attkostnaderna härför i skälig mån bör beaktas vid laxeringen. Långtgående begränsningarpå denna punkt skulle riskera att allvarligt inskränka människornas möjligheteratt välja lämpligaste arbete. Jagvill emellerfid föreslå vissa begränsningar. Med hänsyn till avdragetsspeciella karaktär kan det vara rimligt att resekostnaderna beaktas endast lillden del de överstiger ett visst belopp. En sådan begränsning bör självfallet avsealla slags resekostnader till och från arbetet. Jag föreslår att en sådan gränssätts vid . Beloppet bör avse beskattningsår. Om en skatlskyldig harresor till och från arbetsplatsen i flera förvärvskällor skall naturligtvis dennu föreslagna gränsen tillämpas gemensamt för de sammanlagda kostnaderna. Somjag nämnde ger bilreseavdragen upphov till särskilda problem och dåframför allt när det gäller att avgöra om den föreskrivna tidsvinsten verkligenhar gjorts. Svårigheterna att kontrollera dessa fall är högst betydande och dethar gjorts gällande atl avdrag medges helt felaktigt och dåframför allt i de större tätorterna. Detta är givetvis inte tillfredsställande.Den enklaste vägen ur dessa svårigheter är enligt min mening att något skärpakraven på vunnen fid. Jag föreslår atl lidsgränsen höjs till tvä timmar. Iövrigt är jag inte beredd att föreslå några ändringar i de gällandeavdragsreglerna. Så skall den som regelmässigt använder sin bil i tjänsten alltjämtfå avdrag oavsett avstånd och tidsvinst och delsamma bör gälla den som fillföljd av t. ex. handikapp måste använda sin bil. Liksomhittills bör det ankomma på RSV att beräkna bilreseavdragen enligt de angivnagrunderna. I likhet med vad som enligt 42 § KL gäller i fråga Prop.1980/81:118 26 om värdering av bilförmån bör detta såvitt avser beloppensstorlek ske i form av bindande föreskrifter. Äv praktiska skäl bör beloppenbestämmas för taxeringsår, grundade på prisläget under närmast föregåendekalenderår. 1 övriga delar bör verket lämna anvisningar för fillämpningen avreglerna. Den nya tidsgränsen liksom kravet på visst minsta avstånd bör däremotlas in i punkl 4 av anvisningarna fill 33 § KL. Likaså bör det i nyssnämndaanvisningspunkt anges alt de nu nämnda spärrarna inte gäller t. ex. för den somregelmässigt använder bilen i tjänsten. Vidare bör i punkt 2 av anvisningarnatill 22 § och punkt 9 av anvisningarna fill 29 § KL las in en erinran om att denu redovisade reglerna skall gälla även resor lill och från arbetet iförvärvskällorna jordbruksfastighet och rörelse. De nya reglerna bör tillämpas första gången vid 1983 årstaxering och kommer alltså att i huvudsak gälla för resor efter 1982 årsingång. För jordbrukare och rörelseidkare med brutet räkenskapsår omfattaremellertid beskattningsåret vid nämnda taxering normalt även en del av år 1981.Reglerna bör därför träda i kraft . Skulle beskattningsåretvid taxering i något fall avse även tid före ikraftträdandet, böräldre regler fillämpas, vilkel bl. a. innebär alt gränsen på . gällerbara i fråga om resor som har företagits efter ikraftträdandet. Mina nu redovisade förslag kan beräknas medföra en ökningav skatteintäkterna för stat och kommun med ca . 2 Stimulans av skogsavverkningarna Jag har tidigare denna dag framhållit vikten av attavverkningarna inom det enskilda skogsbruket stimuleras under de närmasteavverkningssäsongerna. Jag uttalade dä också att stimulanser bör ges i form avetl extra avdrag vid inkomsttaxeringen. Jag lar i det följande först upp förslaget fill extraavdrag för vissa skogsutlag. Därefter redovisar jag förslag till höjdskogsvårdsavgift. Stimulanseffekten av ell extra avdrag för skogsuttag ärberoende av skogsägarens inkomstsituafion och av avdragets storlek och konstruktion.Vad gäller avdragets konstruktion blir effekten annorlunda om avdraget medgesenbart vid antingen den statliga eller kommunala taxeringen eller om det medgesvid båda taxeringarna. Exempelvis skulle även ett förhållandevis stort avdragvid enbart den statliga taxeringen få en ganska liten effekt eftersom ett stortantal skogsägare har låga taxerade inkomsler och därför fill övervägande delbetalar inkomstskatt. Prop.1980/81:118 27 Mitt förslag innebär all avdrag skall medges aversättningen vid upplåtelse av avverkningsrätt och av köpeskillingenför leveransvirke och av saluvärdet av uttag fill egen rörelse. Avdraget bör -liksom är fallet med de särskilda investeringsavdragen för investeringari inventarier och byggnader - medges vid både den statliga och kommunalataxeringen. Eftersom avdraget är ägnat att leda lill en ökad försäljning avskog torde det inte medföra något egentligt skattebortfall för skogskommunernasdel som avdraget får utnyttjas. Stimulansenbör ges för en, ganska . Det exlra avdraget bör enligt minuppfattning omfatta försäljning av skog under återstoden av innevarandeavverkningssäsong liksom under avverkningssäsongerna 1981/ 82 och 1982/83. Jagföreslår att perioden bestäms lill - den 30 juni 1983.Rätten lill avdrag bör knytas till skogsinläkter som hänför sig fillstimulansperioden, dvs. fill ersättningar (och egna uttag) för vilkaskatteplikt inträder . Det kan framhållas alt samma teknik harvalls i fråga om den höjda insättningsrätten på skogskonto. Denna gällersåledes för intäkter som hänför sig fill och . Detalternativ som slår fill buds är att koppla avdragsrätten lill att avtal omförsäljning av skog har träffats . En sådan lösning ger dockupphov lill kontrollproblem, t. ex. vid långsiktiga avverkningsuppdrag och viduttag av skog till egen rörelse. De särskilda avdragsreglerna bör lillämpas vid 1982-1984års taxeringar. I undanlagsfall kan intäkter som hänför sig till sfimulansperiodenkomma alt tas upp fill beskattning först vid taxering. Jag syftar bl.a. på skogsägare med räkenskapsår den 1 maj-den 30 april som får skogsinläkterunder liden . Del är emellertid enligt min mening inte motiveratatt för undantagsfall av detta slag låta reglerna gälla också vid 1985 årstaxering. Skattelättnadenpå grund av det extra avdraget är beroende av avverkningarnas storlek inom detenskilda skogsbruket, virkespriserna och skogsägarnas marginalskallesalser. Viden avverkad volym om 35 milj. m skog och nuvarande virkespriser kan den årligaskattelättnaden uppskattas fill högst 75 milj. kr. Jagövergår nu till alt kommentera de föreslagna reglerna närmare. Framställningenanknyter till det upprättade förslaget lill lag om extra avdrag för vissa skogsutlag. Fysisk person, dödsbo och familjestiftelse, som i sinsjälvdeklaration redovisar intäkt av skogsbruk, har vid 1982-1984 årstaxeringar fill och statlig inkomstskatt rätt till ett extra avdrag iförvärvskällan i enlighet med bestämmelserna i denna lag. Prop.1980/81:118 28 Som lidigare nämnts bör stimulansen begränsas lill detenskilda skogsbruket. Till det enskilda skogsbruket räknas skog som ägs avfysiska personer, dödsbon och familjestiftelser, dvs. samma krets avskattskyldiga som omfattas av reglerna om skogskonto. Fysiska personer, som ärdelägare i etl handelsbolag, kan inte i denna egenskap utnyttja skogskonlosystemet.Denna inskränkning bör inle gälla i fråga om avdragsrätten. Även delägare idödsbon, som skattemässigt behandlas som handelsbolag, bör omfattas av rättentill exlra avdrag. Del exlra avdraget för vissa skogsutlag är ettstimulansavdrag av samma slag som de särskilda investeringsavdragen förinvesteringar i inventarier och byggnader. Avdraget är således definitivt ochskall inle återföras lill beskattning vid en framfida fastighetsförsäljning. Idetta avseende skiljer sig avdraget från de vanliga avdragen på grund avavyttring av skog (skogsavdragen). 1 och för sig skulle det kunna anses motiverat atl intemedge extra avdrag i det fall att skogsägaren yrkar skogsavdrag enligt devanliga reglerna. En sådan koppling mellan avdragssystemen skulle emellertid geupphov till åtskilliga tekniska komplikationer. Den omständigheten att denskattskyldige framställt yrkande om skogsavdrag bör därför inte påverka rättentill exlra avdrag. Det extra avdraget utgör summan av a) avköpeskillingen för skog som har avyttrats genom upplåtelse av avverkningsrätt, b) avköpeskillingen för avyttrade skogsprodukter samt c) avsaluvärdet av skogsprodukter som har tagits ul för förädling i egen rörelse. Avdrag beräknas dock endast på sådan inläkt som hänför sigtill tiden 30 juni 1983. En förutsättning för att extra avdrag skall kunna komma ifråga är att intäkten hänför sig till perioden den 1 januari 1981-den 30 juni1983. Som redan framhållits innebär delta alt skatteplikt i anledning avskogsförsäljningen (uttaget) skall ha inträtt under nämnda period. Avgörandeär normalt den fidpunkt vid vilken ersättning för den sålda skogen skallredovisas som inläkt i bokföringen. En skatlskyldig som har upplåtit avverkningsrätt molbetalning under flera beskattningsår får enligl en särskild bestämmelse i punkl1 av anvisningarna lill 41 § KL säsom intäkt visst beskattningsår ta upp dendel av köpeskillingen som har betalats under . Om den skattskyldigetillämpar denna bestämmelse i fråga om en rotförsäljning som sker underperioden kan han inte utnyttja det exlra avdraget om betalning sker efterperiodens slut. 1980/81:118 29 Extra avdrag medges endast om den skattskyldigeframställer yrkande om sådanl avdrag och företer fillfredsställande utredningom underlaget för avdragsberäkningen. Det bör ankomma på den skatlskyldige all själv framställayrkande om extra avdrag och visa att villkoren för avdraget är uppfyllda.Taxeringsmyndigheterna bör alltså inte vara skyldiga att undersöka omförutsättningar föreligger för avdrag. I fråga om lidpunkten för framställandeav yrkande gäller samma regler som för avdragsyrkanden i allmänhet. Enligt lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift (ändrad senast1979:431) erläggs skogsvårdsavgift av den som vid taxering till kommunalinkomstskatt har beskattats för garanlibelopp avseende jordbruksfastighet, som åsattsdelvärdet skogsbruksvärde. Avgiften påförs vid debitering av skatt och utgörfr. taxering 3 %c av skogsbruksvärdet. Omfattar beskattningsåretkortare eller än jämkas avgiften därefter. Debiteradavgift är avdragsgill i förvärvskällan. Avgiftsmedlen redovisas på inkomstsidan i statsbudgeten.Avgiftsmedlen är avsedda alt komma skogsbruket till godo. Någon formellavräkning av utgifter för skoglig! stöd m.m. mot avgiftsmedlen görs dock inte. De skogsbruksvärden som fastställs vid allmännafastighetstaxering slår igenom första gången på de skogsvårdsavgifler sompåförs i samband med inkomsttaxering. Även om den allmänna faslighets-laxeringenännu inle är slutförd slår det klart att skogsbruksvärdena kommer att höjaskraftigt. Av det anförda framgår all skogsvärdsavgifterna redan pågrund av de höjda skogsbruksvärdena kommer att öka fr. o. m. taxering.Som jag tidigare framhållit bör emellertid det föreslagna exlra avdragetföranleda en ytterligare höjning av avgiftsuttaget. Skogsvårdsavgiften börsålunda fr. o. m. taxering bestämmas till 6 %c av skogsbruksvärdet.Vid bedömningen av höjningens storlek har även beaktats de förslag om bidragtill återväxlåtgärder m. m. som chefen för senare i dagkommer att lägga fram. Den förhöjda avgiften bör inte gälla för tid före den 1juli 1981. För en faslighet med ett skogsbruksvärde på . blir därmedavgiften - om skogsägaren har kalenderår som beskattningsår - . vid 1982års taxering och . Skatt enhgt lagen (1957:262) om allmän energiskalt(omtryckt 1975:272, ändrad senast 1980:677) utgår för bl. a. elektrisk krafl,kol, koks, bensin. 1980/81:118 30 eldningsolja, motorbrännolja och bunkerolja. Skatten påelektrisk kraft är utom när det gäller kraft somförbrukas i industriell verksamhet då skallen är för dendel av förbrukningen under etl år som överstiger . Skattenpä oljor är . per m-*. Avgift utgår enligt lagen (1973:1216) om särskild beredskapsavgiftför oljeprodukter (ändrad senast 1980:1083) för bensin, med vissa undanlag,samt för motorbrännolja, eldningsolja och bunkerolja. Avgiften utgör f. n. 17öre per liter för bensin och . per m- för oljorna. 1980/81:90 harregeringen föreslagit atl avgiften på oljor skall höjas med . per m'. Enligt lagen (1974:992) om nedsättning av allmänenergiskatt (ändrad senast 1979:306) begränsas den allmänna energiskatten påelektrisk kraft och annal bränsle än bensin eller molorsprit, som används förväxthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling lill av annars gällandeskattesatser. När del gäller elektrisk krafl och annal bränsle än bensin eller molorspritsom förbrukas vid industriell tillverkning begränsas skatten så att den inte översfiger3 % av de tillverkade produkternas försäljningsvärde fritt fabrik. Om särskilda skäl föreligger kan regeringen för enskildaföretag medge ytterligare nedsättning av energiskatten vid industriell fillverkning.Denna möjlighet har utnyttjats . har ett flertalförelag medgetts nedsättning av energiskatten till av de tillverkadeprodukternas försäljningsvärde. Vid beräkning av nedsättningen har som energiskatträknats . per m av beredskapsavgiften. Vårtstarka oljeberoende är en belastning på betalningsbalansen och innebärbetydande risker för vår försörjningstrygghel. Ett centralt mål förenergipolitiken är därför enligt prop. 1980/81:90 om riktlinjer för energipolitikenalt vi begränsar vårt oljeberoende. Energibeskaltningen utgör särskilt på någollängre sikl etl verksamt instrument för att påverka energianvändningen och energilillförseln.Den nuvarande utformningen av energibeskattningen är inle i första hand ägnadall stödja de energipolifiska strävandena. Som exempel härpå har nämnts atlskatten i förhållande till energiinnehållet är väsentligl lägre på olja än påelektricitet. Den slutliga utformningen och avvägningen av energibeskaltningenbör anstå lill dess energiskattekommittén (B 1979:06) har avslutat sittarbete. För att stimulera en fortsalt energihushållning och en övergång tillandra energikällor än olja bör dock redan nu energiskatten på olja höjas.Höjningen bör i enlighet med vad regeringen har uttalat i sitt ekonomiskahandlingsprogram omfalta sammanlagt . per m' för energiskatten och densärskilda beredskapsavgiften. 1980/81:90 har föreslagits all densärskilda beredskapsavgifien skall höjas med sammanlagt . per m. Denallmänna energiskatten bör därför höjas med . per m fill . Höjningen av den allmänna energiskatten får ingenomedelbar belydelse 1980/81:118 31 för de företag som enligt regeringens beslul har medgettsnedsättning av energiskatten. Jag vill dock erinra om alt jag enligt vad somuttalades i prop. 1980/81:90 avser atl ta upp frågan om en begränsning avindustrins energiskattenedsällning vid beredning av ärenden om sådannedsättning . Inriktningen och fördelningen av övriga förbrukaresenergianvändning påverkas däremot av skattehöjningen. Statens intäkter av entrgiskatlenkan vid oförändrad konsumtion beräknas öka med ca 1 200 milj. kr. för helt ärräknat fill följd av den föreslagna höjningen. I enlighet med vad som uttalats i regeringens ekonomiskahandlingsprogram bör beskattningen av hushållens förbrukning av elektriskkraft i de nordliga delarna av landel, där uppvärmningskoslnaderna regelmässigtär högre än i landet i övrigt, lindras. Lämpligen bör denna utformas så att allförbrukning i detta område beskattas efter skallesatsen i stället för 4öre per kilowatfimme. En sådan ålgärd har den praktiska fördelen atl man inomdel aktuella området inte längre behöver göra någon skillnad mellan industriellförbrukning över och annan förbrukning. Vid avgränsningen av det område inom vilket den lägreskattesatsen skall gälla bör hänsyn tas fill uppgifter om bl. För egen del anser jag att gränsenkan dras frän norra delen av lill trakten av . Den lägreskattesatsen bör av prakfiska skäl gälla i hela kommuner. Jag förordar därföratt den skall gälla i samtliga kommuner i , ochJämtlands län och dessulom , och i Västernorrlandslän. , , och i Kopparbergslän samt i . Statens inläkter av energiskatt kan genom denna åtgärdberäknas minska med ca 50 milj. kr. Höjningen av energiskatten på mineraloljor och sänkningenav energiskatten på elektrisk kraft i vissa delar av landet bör träda i kraftden . I enlighet med det anförda har inom budgetdepartementetupprättats förslag till 1. lag om ändringi kommunalskallelagen (1928:370), 2. lag om extraavdrag för vissa skogsutlag, 3. lag om ändringi lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, 4. lag om ändringi lagen (1957:262) om allmän energiskalt. Detunder 3 angivna förslaget har upprättats i samråd med chefen förjordbruksdepartementet. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga 2.1. 1980/81:118 32 Medhänsyn till lagstiftningsärendets brådskande natur anser jag att lagrådets yllrandeinte bör inhämtas. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta förslagen. 1980/81:118 33 Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs att punkt 2 av anvisningarna till 22 §,punkl 9 av anvisningarna till 29 § samt punkt 4 av anvisningarna fill 33 §kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse till 22 § 2.' Till driftkostnad hänföres även speciellaskatter och avgifter till det allmänna, såsom till exempel skogsvårdsavgift.Svenska allmänna skatter få icke dragas av (se 20 §). Avdrag medges för påförda egenavgifter i den omfattningsom anges i anvisningarna till 41 b §. Bestämmelserna i punkt 9 av anvisningarna till 29 § omavdrag för premie för grupplivförsäkring och i punkt 6 av anvisningarna lill 33§ om avdrag för avgift till erkänd arbetslöshetskassa gäller också beträffandeinkomst av jordbruksfastighet. Bestämmelserna i punkt 4 av anvisningarna tiU33 § omavdrag för kostnader för resor tiU och från arbetsplatsen gäller ocksåbeträffande inkomst av jordbruksfastighet. Såsom speciella för rörelse utgående skatter elleravgifter till det allmänna må nämnas vissa fillverkningsskatler, stämpelavgifter,tull- och hamnumgälder m. m. dyl. Däremot få svenska allmänna skatter ickeavdragas (se 20 §).