prop · G403107 · 1980-12-31 00:00:00 — Härtill kommer att det, åtminstone för de stora ämnena ochämnesområdena, nu är möjligt alt lokalt och regionalt finna kompetentaämnesföreträdare som kan medverka i gymnasieskolans utveckling. Behovet avämnesmetodisk utveckling förutsätts också i huvudsak tillgodosesgenom resurser och organisation för personalens kontinuerliga utbildning(fortbildning). Däremot är det fortfarande svårt att lokalt eller regionaltklara de mindre frekventa ämnenas och ämnesområdenas behov av utveckling. Vadgäller gymnasieinspektionens rådgivande funktion har den enligtgymnasieinspektionens egen uppfattning kommit att uppta en allt större del avarbetstiden. RRV:s undersökning bestyrker detta. I detta avseende hargymnasieinspektionen uppgifter liknande dem som f. n. åvilar länsskolnämndernai vad avser . Denstatliga skoladministrationens mera direkt fältinriktade uppgifter förutsätts iframtiden i huvudsak ombesörjas av länsskolnämnderna. Det synes därför naturligtatt också den gymnasiala utbildningens behov av stimulans och stöd för detlokala utvecklingsarbetet tillgodoses på elt liknande sätt som för ,dvs. främst genom länsskolnämnderna. På motsvarande sätt bör nämnderna ocksäsvara för behovet av allmän information om och insyn i den gymnasialautbildningen. Dessa bör också svara för erforderlig tillsyn och i förekommandefall kontroll av denna utbildning. Gymnasieutredningensbetonande av samhällets krav på gymnasieutbildningens mål och innehåll ärfortfarande aktuellt. Det har snarare ytterligare markerats under de senareårens skoldebatt. Det betonas också i den nu pågående gymnasieutredningensuppdrag. Delta krav har i viss män tillgodosetts genom den s. k. avnämarrepresentationeninom gymnasieinspektionen. I delta sammanhang är det också naturligt attbeakta de regionala planeringsråden. Det finns därför skäl att övervägamöjligheten av att ge dessa vissa vidgade uppgifter när det gäller kontakteroch samverkan mellan gymnasieskola och arbetsliv. Vad gäller kommunerna bör delokala planeringsråden kunna ha motsvarande uppgifter. Ettvidgat regionalt ansvar för tillsyn av och rådgivning för gymnasieskolankräver att man uppmärksammar behovet av särskilda åtgärder när det gäller de lågfrekventautbildningarna/ämnena i gymnasieskolan. Rådgivnings- och tillsynsverksamhetenkan i här avsedda fall behöva baseras på störte regioner än ett län och därföri förekommande fall förutsätta samverkan mellan flera länsskolnämnder. I vissafall kan det också vara lämpligt att man koncentrerar uppgifter av här avseddkaraktär till SÖ. Under alla förhållanden bör SÖ ha ansvar för att en samverkanav den art som här har beskrivits kommer till stånd. Motsvarande samverkan behöverockså ske när det gäller personalutbildning i lågfrekventa ämnen. Gymnasieinspektionentillför SÖ en direkt och fortlöpande allmän information omgymnasieskolan. För att tillgodose detta informationsbe- 1980/81:107 220 hoväven är del angelägel att fä lill stånd fungerande informationskanalerfrån länsskolnämnderna till SÖ och omvänt. Detta gäller för övrigt även förgrundskolan och den kommunala vuxenutbildningen. Behovetav en organisation av gymnasieinspeklionens karaktär för utvärdering av dengymnasiala utbildningen bör övervägas mol bakgrund av utvecklingen av dengymnasiala utbildningen och av högskoleutbildningen samt näringslivetsförändring. En utveckling mot ell ökat lokalt ansvar för och en minskad slalligreglering av den gymnasiala utbildningen ställer nya krav på den centralautvärderingen. Samhället, eleverna och olika avnämare har rätt atl kräva vissagarantier för atl utbildningen når avsedd nivå och är likvärdig för hela landel.Det är också angelägel att företrädare för avnämarna har möjlighet all påfältet hålla kontakt med utbildningen. Det torde emellertid intevara ändamålsenligt och inle heller möjligt atl genomföra en utvärdering av dengymnasiala utbildningen, t,ex. med avseende på kunskaper och färdigheter, överhela landel genom särskilda ämnesföreträdare och med en organisation av detslag gymnasieinspeklionen utgör. En central utvärdering av den gymnasiala ulbildningenbör därför genomföras i annan form. Så behöver utvärderingen av gymnasieskolaninte avse samtliga gymnasieskolor utan endast ett sådant urval, som garanteraratt utvärderingen bygger på en tillräckligt representativ information.Utvärderingen kan I.ex. avse en viss sektor av den gymnasiala utbildningen,vissa bestämda ämnen eller grupper av ämnen och övergripande funktioner(skolmiljö, elevsociala frågor) m. m. Utvärderingen bör givetvis även kunnaomfatta besök i skolor och kontakt med avnämare. En central utvärdering avden gymnasiala utbildningen i annan form än gymnasieinspektionen bör därförkomma till stånd. Det bör ankomma på SÖ att närmare fastlägga formerna för ensådan utvärdering av olika delar av de gymnasiala utbildningarna. Av intresse i sammanhangetär alt SÖ redan nu som ett komplement till gymnasieinspektionen vid särskiltutvalda s.k. analysskolor utför vissa undersökningar av hur läroplanerna iolika ämnen fungerar. Även övergripande frågor I.ex. samverkan mellan olikaämnen kan vara föremål för analys. Informationen från analysskolorna används bl.a.som underlag i läroplansutvecklingen. Denna verksamhet bekostas av FoU-medel. Enviss utvärdering av gymnasieskolan sker också inom ramen för FoU-arbetet. Inågra fall har forskare engagerats för att i samverkan med skolkonsulenter och SCButvärdera studieorganisationen i gymnasieskolan. Även genom byrå P l:s enkäteroch stafistikbearbetning sker en viss utvärdering av gymnasieskolan. Härkan vidare erinras om den utvärdering som sker i vad avser de yrkesinriktadestudievägarna i gymnasieskolan. Utöver besök av SÖ:s personal vid skolor ochutbildningar och genom skolledarkonferenser (motsvarande) sker utvärderingenockså i form av enkäter till elever, lärare Prop.1980/81:107 221 ochskolledare samt i förekommande fall vissa avnämare. Utformningen av enkäternasker i allmänhet i kontakt med eller medverkan av representant/ representanterför resp. yrke/yrkesområde. Berörda myndigheter, intresseorganisationer ochpersonalorganisationer bereds ocksä tillfälle alt påverka enkätutformningen. Idessa utvärderingar liksom i SÖ:s läroplansarbete har inte minst kontakternamellan skolan och arbetslivet utvecklats på ett konstruktivt sätt. a. i särskilda arbets- och/eller referensgrupper med representanter frånberörda myndigheter och organisationer. a. för en mer konlinueriigbevakning av läroplansfrågorna har SÖ inom vissa yrkesområden särskildareferensgrupper med arbetslivets representanter, i regel från parternascentrala yrkesnämnder och arbetsmarknadens yrkesråd. Inom kommunalvuxenutbildning, där resurserna i form av gymnasieinspektion är begränsade,spelar det rikt utvecklade samrådsförfarandet med arbetsmarknadens parter en vikligroll. Tillutvärderingsarbetet behöver SÖ, som framgårav del tidigare, utöver sin fasta personalför begränsad tid kunna knyta särskild expertis utanför verket, såsomskolledare, lärare och avnämare. I detta sammanhang bör särskilt beaktas att avnämarrepresentationeni gymnasieinspeklionen, vilket bl.a. LO betonar i sin remiss över SAK:s belänkande,har bedömts värdefull. Del är därför nödvändigl alt bl.a. arbetsmarknadensparter, även i fortsättningen kontinuerligt kan medverka i en centralutvärdering av den gymnasiala utbildningen. Tillgymnasieinspektionens kontrollerande funktion hör också uppgiften att medverkatill viss ekvivalering av belygsättningen dvs. medverka till attgymnasieskolelevernas prestationer värderas efter likartade bedömningsgrunderi hela landel. Idetta syfte utfärdar SÖ anvisningar för belygsättningen i gymnasieskolan (Lgy70 s. 46-48 och SÖ-FS 1980:141) och utarbetar centrala prov i vissa ämnen.Gymnasieinspektörernas medverkan består i atl tillsammans med lärare ochskolledning diskutera betygsättningen utifrån bl.a. betygskataloger ochresultat på centrala prov. Enligt RRV:s bedömning hargymnasieinspektionens uppgift alt hjälpa och stödja lärarna alltmer nedtonats till förmån för att mera fortlöpande verka förgymnasieskolans och den kommunala vuxenutbildningens utveckling ochutvärdering. Det finns därför anledning att pröva andra centrala åtgärder isyfte alt främja en likartad bedömning av elevprestationerna i gymnasieskolan.En sådan ålgärd kan vara att SÖ infordrar betygskataloger, eller etl urvalsådana, för statistisk bearbetning och Jämförelse med resultat från ceniralaprov. Jämförelse mellan olika regioner och skolor m. m. Resultatet av en sådanbearbetning bör bl. a. delges berörda skolmyndigheter och skolor. Här kanerinras om atl viss betygsstatistik publiceras redan nu av SCB och SÖ. löpande uppgifter atl svara för tillsyn och i förekommandefall kontroll av gymnasieskolan bör man betona nämndens ansvar Prop.1980/81:107 222 föroch skyldighet att på olika sätt - främst i samband med skolbesök -medverka fillnormering av betygsättningen. Nämndens ansvar bör bl.a., liksom nu är falletför gymnasieinspekfionen, framhållas i läroplansdokument och i de anvisningarför betygsättning som SÖ utfärdar. Sammanfattningsvisbetyder det här anförda att gymnasieinspektionens funkfioner - dels bör fördelas mellan SÖ ochlänsskolnämnderna på sätt som angetts, - dels bör organiseras inom ramenför de allmänna resurser som kommer att stå till SÖ:s och länsskolnämndernasförfogande för pedagogiska uppgifter (jfr avsnitt 7). De24 första tjänsterna som fortbildningskonsulent vid länsskolnämmn-derna beslötsår 1961. har sedermera byggts ut successivt och omfattarf. Den totala lönekostnaden för fortbildningskonsulenter ärför /81 beräknad till 19,4milJ.kr. Fortbildningskonsulenterna,som är anställda vid länsskolnämnderna, har i regel halvtidstjänst somkonsulent och halvtidstjänst som lärare. Konsulenttjänsten får inte förenas medtjänst som skolledare eller huvudlärare. Forlbildningskonsulenlernatillsätts av resp. länsskolnämnd. Förordnande meddelas t. v., dock längst . I flera fall har dock omförord-nanden gjorts. Konsulenterna har ferier,inte semester, men skall under ferietid fullgöra till Ijänsten hörandearbetsuppgifter som inte kan utföras under läsåret. Fortbildningskonsulenternahar lill uppgift att besöka skolorna i länel och därvid överlägga med lärare,elever, skolledning och föräldrarepresen-tanter, delta i lokalt anordnadekonferenser saml följa undervisningen. I fortbildningsarbelet, I.ex.personallags- och skolledarutbildningarna, deltar fortbildningskonsulenternatillsammans med annan personal vid nämnderna. Fortbildningskonsulenternasarbete skiftar från län till län.Delta kan bl.a. bero på att olika län bedriverden pedagogiska rådgivningen till kommunerna på olika sätt, länets skolförhällandenm, m. Tydligt är att fortbildningskonsulenlernasarbelsinriktning förändrats främst inom . Från attha varit stadie- och ämnesexperter har fortbildningskonsulenterna mer kommitatt syssla med övergripande pedagogiskt/metodiska frågor. De har alltmer fått eltansvar för att stimulera ett lokalt utvecklingsarbete och vidarebefordraerfarenheter från delta. Prop.1980/81:107 223 5.2 SAK:soch remissinstansernas synpunkter SAKframhåller i sitt betänkande (s. 107) att kommunerna bör ha planerings- och genomförandeansvareli fråga om personalutveckling för all personal i kommunernas skolor ochutbildningar. Länsskolnämnderna bör i första hand svara för slöd och stimulanstill de kommunala personalul-bildningsinsatserna. Enligt SAK skallfortbildningen ses som en integrerad del av övrig utvecklings- ochutvärderingsverksamhet. Som en konsekvens av denna syn påpersonalutbildningsfrågorna anser SAK (s. 229) "atl man på länsnivå intebör ha särskilt avdelade resurser för skilda fortbildningsinsatser".Personalbehovet bör därför bedömas med utgångspunkt i länsskolnämndernassamlade pedagogiska verksamhet. Mångalänsskolnämnder ansluter sig till SAK:s syn på personalbehovet för denpedagogiska verksamheten. Några nämnder delar emellertid inte SAK:s uppfattningnär det gäller behovet av särskilda tjänster som forlbildningskonsulenter. i anser att nuvarande konstruktion förtjänster som fortbildningskonsulenter är bra. Nämnden framhåller dock attsärskild kunskap inom del beteendevelenskapliga området är en förutsältningför att konsulenterna skall kunna fullgöra sina ulveckiings- ochutvärderingsuppgifter. i län hävdar även att tjänsternaför fortbildningskonsulenter bör vara kvar. i län ställer sig frågande inför SAK:s uttalande att nämnderna inle bör hasärskilt avdelade resurser för fortbildningsinsatser och förordar alt fortbildningskonsulenlernaserfarenheter tas till vara i den nya organisationen. iVästmanlands län menar att en minskning av antalet forlbildningskonsulenterskulle rimma illa med kraven på ökal stöd från länsskolnämnden till denkommunala fortbildningen. i menar att beteckningenfortbildningskonsulenl är relevant med tanke på konsulenternasnuvarande arbetsuppgifter. Fortbildningskonsulentorganisalionenhar syftat till all i nära kontakt med fältet genom fortbildning och stöd tilllärare och annan skolpersonal skapa förutsättningar för atl undervisningenskall kunna bedrivas enligt läroplanernas anvisningar. Någonegentlig utvärdering av forlbildningskonsulenlorganisationen har inte gjorts.Som framgår av bl. a. yttrandena över SAK:s betänkande synes den dock fungeraväl. Den anses allmänt vara en viklig pedagogisk resurs, som är anpassningsbarefter skolans utveckling. Somtidigare har nämnts, är fortbildningskonsulenterna halvtidsanställda, i regelmed en kombination av halvtidstjänstgöring som lärare. Denna kombinalion harvissa fördelar. Prop.1980/81:107 224 nomsin lärartjänst en nära kontakt med skolsituationen och kan bedriva visstutvecklingsarbete inom ramen för sin egen undervisningsskyldighel. Deltaunderlättar givetvis kontakterna med länels lärare inom forlbild-ningskonsulentensarbetsområde. Systemetmed att kombinera två tjänster har dock vissa nackdelar. Det medför problemgenom täta omställningar, resor m. m. för fortbildnings-konsulenten och problemnär vikarie behöver anställas (vid sjukdom eller tjänstledighet). Systemetinnebär också - Jämfört med en organisation av fast anställd personal på heltid- vissa ökade kostnader för främsl resor och traktamenten. Genom tätaomställningar och resor uppslår också vissa effektivitetsförluster. Bl.a.dessa skäl talar för atl länsskolnämnderna - liksom SÖ - fär disponera ettantal fasla tjänster på heltid för pedagogiska uppgifter. Den slutligabedömningen av det framlida behovet av fast personal och rörliga resurser förpedagogiska arbetsuppgifter vid länsskolnämnderna blir emellertid beroende avbl. a. hur fortbildningen av skolans personal kommer atl organiseras iframliden. 6 Vissa andra befattningshavare Denstatliga skoladministrationens kontinueriiga behov av pedagogisk kunskap ocherfarenhet har, som framgått av del lidigare, på central nivå till slor del tillgodoseltsgenom skolkonsulentorganisationen och gymnasieinspektionen samt på regionalnivå genom forlbildningskonsulenlor-ganisationen. Härutöver har detla behov främslhos SÖ tillgodoselts genom experter. Så har t. ex. SÖ:s behov av pedagogiskpersonal för vuxenutbildningen mestadels tillgodoselts på della sätt. Antalethelårsanställda experter vid SÖ:s avdelningar S, V och L uppgick i oktober1980 till totalt 53 personer. Dessa experter fullgör arbetsuppgifter i stortmotsvarande skolkonsulenlernas. Kostnadernaför dessa experter belastar utöver SÖ:s anslag för expertis (C I) anslagenför pedagogiskt utvecklingsarbete inom skolväsendel (C 7) och fortbildning m.m.(C8). Gällande arbelsrällslagstiflning innebär att dessa experter i praktikenhar en anställning närmasl motsvarande en fast tjänst med tillsvidareanställning. Denfrämsta anledningen till det här beskrivna förhållandet är atl SÖ:sarbetsområde och uppgifter successivt utvidgats ulan alt nya skolkonsulenttjänstereller andra fasta pedagogiska tjänster kunnat inrättas. Denstatliga skoladministrationens kontinuerliga behov av fast personal bör iframtiden tillgodoses i huvudsak inom ramen för en fasl tjänsteorganisation.Olika sakanslag, såsom anslag för pedagogiskt utvecklingsarbete ochfortbildning, bör alltså inte få disponeras för anställning av experter förlöpande pedagogiska uppgifter. Prop.1980/81:107 225 7 En förändrad personalorganisation Deförslag, som redovisats i det föregående, pekar sammantagna på atl del inom denslalliga skoladministrationen bör finnas dels fasta tjänster för övergripandepedagogiska arbetsuppgifter, dels medel för korttidsanställning av experter, bl.a.med ämnesspecifik inriktning. Denna organisation avses ersätta de nuvarandetjänsterna som skolkonsulent, gymnasieinspektör och fortbildningskonsulentsamt konstruktionen med helårsanställda experter. Därmed skapas enorganisation av betydligt större enhetlighet än den nuvarande, bl. a. genomatt alla utbildningar tillgodoses på ell likartal sätt. Härigenom åstadkomsockså en ökad överensstämmelse i tjänstekonstruklionen hos SÖ oth länsskolnämnderna.Nuvarande tjänster vid länsskolnämnderna som konsulenter för rörelsehindradeelever och för verksamhet bland dövblinda berörs inte av dessa förslag. Arbetsuppgifternaför SÖ:s och länsskolnämndernas personal kommer av naturliga skäl delvis altbli av olika slag. För personalen vid SÖ bör arbetet framför allt gällacentrala uppgifter såsom läroplansarbele, central utvärdering, samordning avutvecklingsarbete och medverkan i SÖ:s planeringsarbete på såväl lång som kortsikt. Personalen vid länsskolnämnderna bör främst ha till uppgift atl i direktkontakt med länels skolor stödja lokalt utvecklingsarbete, delta i denregionala utvärderingen samt insamla och vidarebefordra erfarenheter frän denlokala nivån till SÖ saml kommuner och skolor inom länet. Denstatliga skoladministrationens organisation och verksamhet bygger i storutsträckning på ett arv från tiden , när ett stortantal nya ämnen eller ämnesgrupper skulle införas. För att underiätta deltainförande anställdes ett stort antal ämnesspecialister både på central ochregional nivä. Denna förändring, som sammanhängde med de stora skolreformerna,är nu genomförd. har också den kommunala nivån på olika sättfält en ökad ämnesmetodisk kompetens. Däremot finns specialisterna i storutsträckning kvar inom den slalliga skoladministrationen men har lill viss delkommit all ägna sig åt andra uppgifter. Detta förhållande kännetecknar främst skolkonsulentorganisationen,gymnasieinspektionen och fortbildningskonsulentorganisationen. Starkaskäl talar för att den fasta personalen lill övervägande del merbör representera en bred pedagogisk kunskaps- och erfarenhetsbas än en särskildämnesspecifik inriktning. Vidare bör den fasla personalen också representerakunskap om och erfarenhet av administration, ekonomi, planering m. m. Fördetta talar också del förhållandel alt en långt driven specialisering försvårarolika helhetsbedömningar och kan leda lill en splittrad verksamhet. Däremot kandet finnas skäl alt ha fasl personal som svarar för ett större ämnesblock.Behov av speciell kunskap och erfarenhet som inte kan tillgodoses i en fastpersonalorganisation bör främst tillgodoses genom tillfälligt anställdaexperter. 1980/81:107 226 Behovetav atl komplettera den fasla personalen med vissa rörliga resurser föranställande av experter motiveras främst av följande förhållanden. Denstatliga skoladministrationens behov av skilda specialistkunskaper kan intetillnärmelsevis tillgodoses inom ramen för en fast tjänsteorganisation. Avsärskilt intresse här är i.ex. de behov som de lågfrekventautbildningarna/ämnena framför allt i gymnasieskolan och vuxenutbildningenskapar. Detta behov måste till stor del tillgodoses genom anlitande av externaexperter. Härtill kommer att denstatliga skoladministrationen måste kännetecknas av en kontinuerligkunskapsuppbyggnad. Till en del kan detta tillgodoses inom administrationen bl.a.genom en systematisk personalutveckling. I stor utsträckning måste dock skoladministrationeni detta syfte också tillföras aktuell kunskap om och erfarenhet av skildaområden inom och utanför utbildningsseklorn. Även för della ändamål fordrastillgång till extern expertis för det löpande arbetet. Den statliga skoladministrafionensverksamhet måste präglas av en god kontakt med och kännedom om utvecklingen påfältet och möjlighet att föra ut olika förändringar i skolsystemet. Länsskolnämndernakommer härvid att ha en viktig funktion i egenskap av skoladministrationensfältorganisation. Det innebär alt nämndernas personal måste avsätta en betydandedel av sin arbetstid för verksamhet direkt ute i skolorna och kommunerna. FörSÖ innebär den föreslagna övergången från tjänster med tidsbegränsadeförordnanden till fasta tjänster med tillsvidareanställning däremot vissarisker för en minskad kontakt med fältet. Genom att den centrala myndighetengenom decentraliseringen kommer atl falla färre beslut i frågor av betydelseför den direkta skolverksamheten minskar också direktkontakten med fältet. Länsskolnämndernasfälterfarenheler måste därför på elt mer systematiskt och kontinuerligt sätt änf. n. las till vara i SÖ:s verksamhet. Vidare behöver SÖ rörliga resurser föratt från tid till annan direkt till sig knyta expertis från fältet. Idet föregående har behandlats den statliga skoladministrationens behov avexpertis för atl dels tillföra administrationen konlinueriig och allsidigkunskap, dels underlätta kontakterna med fältet och samhället i övrigt. Fråganom samverkan mellan den statliga skoladministrationen och arbetslivetsorganisationer hör nära samman med detta. Den har tidigare berörts i olikasammanhang i denna promemoria, bl.a. i fråga om arbetet med gymnasieskolansläroplaner och den nuvarande avnämarrepresentationen i gymnasieinspekfionen. Vikten av samverkan mellanskolan och arbetslivet understryks i och gymnasieskolansläroplaner. Denna samverkan kan ske bl.a. genom atl arbetslivsrepresentantermedverkar i undervisningen, genom studiebesök och genom praktiskarbetslivsorientering. Härvid har bl. a. de lokala och regionala SSA-rådenviktiga uppgifter. Prop.1980/81:107 227 Samverkanmellan skola och arbetsliv bör av naturliga skäl prägla även den statliga skoladministrationensorganisation. AMS anser i sill yttrande över SAK t. ex. att förutsättningarnaför en sådan samverkan bör byggas in i skolväsendels administrativaorganisation. Motsvarande tankegångar finns i LO:s och TCO:s yttranden. Det ärdärför angelägel att arbetslivets organisationer ges möjlighet att i fastaformer medverka i skolans utveck ling. Den nuvarande formen för samverkan medarbetslivets organisationer i läroplansarbetet synes vara lämplig ochutvecklingsbar. Motsvarande gäller för avnämarnas nuvarande medverkan iutvärderingen av gymnasieskolan. För att lillgodose behovetav en kontinuerlig medverkan från arbetslivets organisationer i arbete med attutveckla och utvärdera skolverksamheten bör särskilda expertmedel anvisas.Detta kan I.ex. ske i de former som lillämpas för avnämartepresentationeni gymnasieskolan. F. n. disponeras sålunda resurser motsvarande ungefär treheltidstjänster för detta ändamål. Sammanfattningsvisbör den stafliga skoladministrationens kontinueriiga behov av personal förpedagogiska arbetsuppgifter tillgodoses inom ramen för en enhetligtjänstestruktur: fasta tjänster med anställning tills vidare. Vidare finnsfrän fid till annan behov av personal med särskild kunskap om och erfarenheterav, liksom direkta kontakter med, skolans verksamhet och samhället i övrigt.Del kan t. ex. röra sig om särskild ämnesexpertis liksom expertis frånnäringsliv och arbetsmarknad. För sådana avgränsade, väl definierade ochtidsbegränsade uppgifter bör man anlita experter inom ramen för de rörligaresurser, som ställs till den statliga skoladministrationens förfogande. Härvidbör balansen mellan resurser för fast anställd personal och rörliga resurserför expertis ägnas särskild uppmärksamhet.