prop · G403108 · 1980-12-31 00:00:00 — Påföljden blev dagsböter till ett antal av 25, Ägarnaav bisamhällena fillerkändes skadestånd med sammanlagt IO , Idet tredje fallet rörde det sig om utsläpp från ett ytbehandlingsföretag. Denmiljöfarliga verksamheten drevs efter dispens från sommeddelat företaget föreskrifter om hanteringen av avloppsvatten frånverksamheten. Av handlingarna i målet framgår bl,a, att en fiskerikonsulent undersemestertid uppmärksammat att det rann ut en grönaktig smörja i närheten av en åsamt att det även förekom döda fiskar där. Analyser av vattenprover visade enrelativt hög halt av cyanid och zink. hävdade i ett yttrandeatt fisken med stor Prop.1980/81:108 42 sannolikhetdödats genom utsläpp av dessa ämnen. tog kontakt med allaaktuella fabriker vid ån för att undersöka varifrån utsläppet kunnat komma,Alla fabriker utom ytbehandlingsföretaget kunde uteslutas. förnekade att något utsläpp från den fabriken kunnatske eftersom reningsanläggningen inte varit i bruk under semestertid. Enanställd avslöjade därefter att verkmästaren trots de underordnades varningarmanuellt släppt ut avloppet i ån utan rening. Under förundersökningen varvidbl,a. inhämtades yttranden från produktkontrollnämnden om ämnenas giftighetpreskriberades eventuellt brott mot miljöskyddslagen. Verkmästaren åtaladesdäremot för att ha tömt ca slamhaltig vattenlösning innehållandezinkcyanid i en kulvert till åsystemet och därigenom medelst gift eller påannat dylikt sätt av grov oaktsamhet framkallat allmän fara för fiskbeståndet.Tingsrätten fann åtalet mot verkmästaren styrkt och dömde honom till 50dagsböter, Sedanmånga år pågår en bred debatt om tillsynen av miljöfarlig verksamhet äreffektiv och om möjligheterna att tillräckligt beivra miljöskadliga gärningar.En väsentlig orsak till denna debatt var de förhållanden som uppdagades närmiljöfarligt avfall grävdes upp på en industrifastighet tillhörig bolaget i , Avfallshanteringen har resulterat i dels enbrottmålsprocess, dels en civilprocess, I en ännu icke lagakraftvunnen dom haråtalet mot företrädare för verksamheten för vårdslöshet med gift lämnats utanbifall. Genom en tvistemålsdom har en trädgårdsmästare tillerkänts viss del avbegärd ersättning för odlingar som förstörts på gmnd av utsläpp från denaktuella anläggningen, I det följande lämnas kortfattade uppgifter omhändelserna vid BT Kemi, Uppgifterna är hämtade ur tingsrättens domar och justitiekanslernsutredning av myndigheters och enskilda tjänstemäns handläggning avmiljöskyddsfrågor som rört det aktuella bolaget (Dnr ), Redogörelsenberör inte myndigheternas tillsyn av verksamheten. Verksamheteni påbörjades på platsen för ett gammalt nedlagt sockerbmk.Tillverkningen var framför allt inriktad på bekämpningsmedel av typen fenoxisyroroch den var till en början den enda i sitt slag i och bedömdes varalivsviktig för landets försörjning i händelse av avspärrning. Företaget hadeett 40-tal anställda och var den enda arbetsplatsen av betydelse på platsen.Fabriksområdet gränsade fill Braån, som nedströms flyter samman med den mycketstörre ån Saxån. Avståndet från fabriksområdet till åmynningen är . 6 7km nedströms passerar ån ett samhälle där den trädgårdsmästare som väckt talanmot bolaget har sina anläggningar. På fabriksområdet fanns två långsträcktavattenreservoarer, betsvämmar, och dam- Prop.1980/81:108 43 marsom tidigare använts för avfallsvatten frän bethanteringen. Produktionenuppgick i allmänhet till 6 fenoxisyror per dag. Tillverkningen av fenoxisyrorsker i två etapper. Först kloreras fenol/kresol och därefter kondenseras deerhållna klorfenolerna/klorkresolerna i alkalisk lösning tillsammans med någonsyra. Härvid erhålls fenoxisyror av skilda slag, I de kemiska processerna ingårvatten, s,k, processvatten. Detta vatten avskiljs i processens slutskede frånde producerade ämnena, I pumpades processvattnet till enreningsanläggning i södra betsvämman. Därifrån fördes det vidare till fyradammar. Den magasinerade vattenmängden i dessa dammar kunde uppgå till omkring50 000 m. Från dammarna skedde infiltration till omgivande jordlager och via gmndvattnetrann det infiltrerade vattnet i huvudsak normt mot men även mot endagvattenledning, som tillhör kommunen, bedrev till en början fillverkningen. Kort fid efterlokaliseringen till förvärvades bolaget av , Är 1971avskiljdes avdelningen för produktion och försäljning av växtskyddsmedel fillett särskilt bolag , som överläts till det danskaföretaget /S, Företagethade etablerat sig i utan att ha samrått eller kontaktat de dåansvariga vattenvårdsmyndigheterna. Efter påtryckningar lät bolaget hosvattendomstolen pröva sina utsläpp i ån. Bolaget erhöll fillstånd tillverksamheten fram fill med föreskrifter angående utsläppen och sättetför intern redovisning. Bolaget skulle fillställa ochlänsstyrelsen resultat av provresultat och journaler över mätningar. Bolagetansökte i enlighet med de av fastställdavillkoren hos koncessionsnämnden om fortsatt drift vid verksamheten. Är 1975meddelade koncessionsnämnden beslut i ärendet. Beslutet skulle gälla till år1979, Tillståndet var förenat med ett stort antal villkor med avseende på såvälluftvård som vattenvård. Bolaget skulle bland annat hålla underrättadom mängden av olika slags avfall med angivande av sättet för behandling. Senastår 1978 skulle bolaget redovisa resultat av vidtagna skyddsåtgärder. Undertiden efter detta beslut hände det allt oftare att ortsbefolkningen togkontakt med hälsovårdsnämnden och klagade över lukten från fabriken. Ortsboraktualiserade även frågan om det avfall som grävdes ned på fabriksområdet vargiftigt. Sedan krav på uppgrävning av avfall rests grävde bolaget i oktober1975 under överinseende av upp 200 tunnor med rester efterfiltrering av vattenlösningar av fenoxi-syrapreparat (filtermassor).Analysresultat av gjorda prover visade att filtermassorna var svårt kontamineradeav kemikalier. Uppgrävningarna medförde att hos koncessionsnämndenhemställde om prövning av avfallsfrågorna. tillsatte en utomståendekonsult att utreda avfallsfrågorna och avge förslag till sanerings- 1980/81:108 44 åtgärder.Koncessionsnämnden beslöt därefter att bolaget skulle få fortsättasin verksamhet under mycket strikta villkor, 1976 åladekoncessionsnämnden bolaget att genomföra ett sanerings program som bland annat innebar att det vatten som fanns i dammarna skulle transporteras bort för rening hos moderbolaget eller att rening skulle ske på platsen genom behandling i en kolfilteranläggning. Bolaget anskaffade även en kolfilteranläggning som togs i bmk /77, lämnade med ändring av beslutet bolaget tillstånd att fill driva verksamheten under en mängd olika villkor. upptäcktesatt ytterligare omkring härrörande från bekämpningsmedelstillverkningenfanns nedgrävda på fabriksområdet. Sammanlagt hade ca filtermassagrävts ned. förbjöd därför temporärt all verksamhet vid fabriken.Regeringen beslöt i ett besvärsärende att bolaget skulle fåfortsätta sin verksamhet i enlighet med koncessionsnämndens beslut endast tilloch med mot bakgmnd av vad som framkommit om bolagetsavfallshantering. Regeringen hade tidigare beslutat att ställa 9,5 milj, kr,till förfogande för erforderliga undersöknings-och saneringsarbetenför att bl,a, hindra giftläckage till Braån. Verksamheteni fabriken hade avbmtits , 1977 beslötbolagsstämman att bolaget skulle träda i likvidation, I no vember 1977 försattes bolaget efter egen ansökan i konkurs. Statens fordringar i konkursen uppgår till omkring 30 milj. kr, även omfattande framtida saneringskostnader. Fordringarna är tvistiga, fick justitiekanslernav regeringen i uppdrag att utreda humvida myndigheter eller enskildatjänstemän bmstit i sina åligganden när det gäller handläggningen avmiljöskyddsfrågor som rört BT Kemi, Som en direkt följd av händelserna lämnadesäven tilläggsdirektiv till miljöskyddsutredningen. hade enträdgårdsmästare väckt ersättningstalan enligt 31 § miljöskyddslagen motbolaget för orsakade skador på dennes adian-tumodlingar. Trädgårdsmästarenåberopade att olägenheten från verksamheten bl.a. orsakats av utsläpp avförorenat avfallsvatten från bolagets anläggning. Avfallsvattnet hade blandannat innehållit fenoler, klorfenoler och fenoxisyror. Avfallsvattnet hade frånbolagets anläggningar förts vidare till Braån och därifrån till den bmnn, urvilken trädgårdsmästaren hämtade vatten för bevattning av sina odlingar. Bolagetbestred att verksamheten orsakat trädgårdsmästaren olägenhet, I första handåberopade bolaget att något orsakssammanhang ej förelåg mellan utsläpp frånbolagets anläggningar och de påstådda skadorna. Tingsrätten fann emellertidsambandet klarlagt och att trädgårdsmästaren därför var berättigad tillskadestånd, I enlighet med bolagets invändningar fann tingsrätten attträdgårdsmästaren bmstit i aktivitet för att Prop.1980/81:108 45 begränsaskadorna och för att fästa bolagets uppmärksamhet på skadeuppkomsten. Dettaborde enligt tingsrätten leda till att hans rätt fill skadestånd begränsades.Tingsrätten tog emellertid även hänsyn till att bolaget uppträtt helt avvisandeoch undanglidande gentemot alla påståenden om utsläpp av skadliga föroreningarfrän farbriksanläggningen. Trädgårdsmästarens tillkommande skadestånd jämkades filltvå tredjedelar. Efter det att trädgårdsmästaren överklagat domen harförlikning träffats i målet. Under1976 väckte även allmän åklagare åtal mot bolagets verkställande direktör ochplatschef enligt 13 kap, 9 § för vårdslöshet med gift, Ätaletavsåg nedgrävning på fabriksområdet septemberoktober 1971 av 200större plåtfat med biandrester från tillverkningen, allt innehållande blandannat stora mängder koncentrerat växtgift. Nedgrävningen hade skett omkring 50m från Braån och så snart plåtfaten börjat rosta sönder hade växtgift trängtgenom marken ut i ån, Ätalet avsåg vidare deponering av med växtgift förorenade kalkmassor i sådan närhet av ån attdetta spridit sig till vattnet, Äklagaren hävdade därvid att då åns vatten, somredan fömt innehållit vissa mängder av samma ämnen härrörande från bolagets produkfion,kommit till användning för bevattning av ett relativt stort antal lantbmk och trädgårdsordlingarnedströms fabriken de åtalade genom angivna åtgärder av grov oaktsamhetframkallat allmän fara för växter och med hänsyn till att skador riskeratspå åns bestånd av fisk och andra vattendjur även för djur, Äklagaren hävdadeatt alla depositionsåtgärderna vidtagits i syfte att bespara bolaget dekostnader som eljest skulle vara förenade med avfallets omhändertagande. Deåtalade hade därigenom ådagalagt "ekonomisk hänsynslöshet".Trädgårdsmästaren biträdde åtalet, Landskronatingsrätt ogillade i dom (DB 282/77) åtalet på gmnd av attdet ej strykts att påstådd fara framkallats. Äklagaren har vädjat mot domen. Imålet förebringades från båda sidor en omfattande teknisk bevisning omdepositionerna, spridningen till ån av de aktuella ämnena samt faran för djurrespektive växter. Tingsrätten gör i domskälen först den bedömningen att detför ansvar ej är tillfyllest att gärningen typiskt sett varit farlig utan faramåste ha förelegat i det särskilda fallet. Det erfordrades alltså vad sombenämns konkret fara. Tingsrätten framhåller därefter att miljöskyddslagensstraffbestämmelser i och för sig kunde vara fillämpliga på en gärning avsådant slag som var under bedömande men att de eventuella brotten sedan långtid preskriberats. Tingsrättens rättsliga bedömningar i övrigt framgår av bl.a,följande uttalanden i domen. Denfara som det alltså åligger åklagaren att styrka, skall vidare vara allmän.Härmed lär avses att den hotar en stor eller obestämd krets, Lagmmmetstillämplighet i fråga om sättet för framkallandet av faran 1980/81:108 46 kanicke anses begränsad till exempelvis ämnen som i författningsenligt upprättadeförteckningar betecknas som gifter eller eljest vådliga. Vad som är att ansesom gift är en fråga som får avgöras från fall till fall. Att de ämnen åtaletrör är så verksamma att de i och för sig omfattas av lagrummet synestingsrätten uppenbart. Härefter uppkommer fråganom stadgandets skyddsobjekt, Lagens avfattning ger ej alldeles klart vid handenvad lagstiftaren åsyftat. Efter ordalydelsen tolkat, skulle uttryckssättet faraför djur eller växter närmast innebära ett kriminaliserande av gärningar, somhotar djur eller växters existens och livsduglighet utan någon inskränkning avden skyddade kretsen. Av allmänna straffrättsliga principer följer att andragärningar än de som faller under lagrummets ordalydelse ej kan straffas. Detär emellertid tänkbart att någon ytterligare begränsning skall uppställas. Någon praxis beträffandestadgandets rätta tolkning synes ej ha utbildats. Vägledning får därför sökasi förarbetena. Detifrågavarande stadgandet tillkom, jämte bestämmelsen om ansvar för motsvarandeuppsåtliga brott, genom lagstiftning som trädde i kraft 1.1,1949. Dessförinnangällande lag innehöll bestämmelser om straff för den som på visst sätt uppsåtligenframkallade fara för annans kreatur. För motsvarande gärningar, riktade motandra djur än kreatur fanns däremot inte någon bestämmelse. Ej heller innehölllagen något stadgande om straff för framkallande av allmän fara för andrasväxter. Under detutredningsarbete, som föregick lagstiftningen, uttalade straffrättskommittén isitt betänkande, SOU 1944:69, såvitt avser det uppsåtliga brottet, bl,a. attden funnit motiverat att utsträcka straffskyddet till att omfatta djur ellerväxter över huvud, som ej tillhörde gärningsmannen, samt att stadgandet varavsett att äga tillämpning även beträffande fisk och villebråd som icke varföremål för någons äganderätt, I följd härav skulle av bestämmelsen omfattasäven vilda djur på ett område, där gärningsmannen ensam hade jakträtten. Utvidgningenfill växter motiverades av kommittén med en hänvisning till de stora värden somkunde gå förlorade genom spridande av växtsjukdomar. Att utrotande avskadedjur eller skadeväxter genom förgiftning eller på annat dylikt sätt underiakttagande av erforderlig försiktighet ej skulle vara straffbart ansågkommittén vara tydligt utan uttryckligt stadgande därom. Över kommittéförslagetyttrade sig bl,a. Föreningen uttaladedärvid att, då med stadgandet väl endast torde avses att skydda husdjur ochvillebråd samt nytfiga växter för skada i stor skala, uttrycket "allmänfara för djur eller växter" knappast riktigt klargjorde vad som åsyftades, TNR:89JU:0,89 Mot vad kommittén ovan uttalat gjorde departementschefen endast denerinran, att den i förslaget upptagna bestämmelsen att djuren eller växternaej skulle tillhöra gärningsmannen själv såsom i och för sig onödig torde kunnautgå. Föreningens uttalande blev ej föremål för någon kommentar. Vadnu återgivits har uppenbarligen betydelse även där brottet begås av oaktsamhet.De anförda mofivuttalandena ger enligt tingsrättens mening stöd föruppfattningen att lagstiftningen ej uppburits av några naturskyddsintressenutan varit avsedd att värna om intressen, som kan betecknas som ekonomiska. Prop.1980/81:108 47 Omverkningarna av hela utläckaget till ån av föroreningar med gmndvattnet är ickemera visat än att viss fara uppkommit för skada på en del odlade växter genominverkan av fenoxisyror och på en del andra vattendjur än fiskar genom inverkanav klorfenoler eller fenoxisyror. I vidare mån än så är sålunda ej konkret farastyrkt. Med hänsyn till vad här ovan anförts om ifrågavarande stadgandes innebördkan sedan över huvud taget endast beaktas skaderisken för växterna, Ätaletkan sålunda vinna bifall allenast under förutsättning att faran för skador påväxterna kan sägas ha framkallats genom de depositioner för vilka de tilltaladeställts till ansvar. Eftersomfiltermassorna visat sig innehålla fenoxisyror och dessa är vattenlösliga samtvattnet passerat genom någon del av filtermassan och sedan nått Braån måste dethållas för visst att åvattnet filiförts något tillskott av fenoxisyror fråndenna deposition. Storleken av detta tillskott har dock icke på något sättkunnat bestämmas. Det kan långt ifrån uteslutas att det varit så obetydligt attdet inte ens varit mätbart. Än mera oviss är processkalkens inverkan. Vidsådant förhållande och eftersom ett för faran oväsentligt tillskott avföroreningar inte ansågs kunna ha inneburit framkallande av fara lämnadetingsrätten åtalet utan bifall, BTKemi-fallet är på många sätt unikt i . Justifiekanslern uttalar i sinutredning bl.a. följande (s. 71), Bolagsledningenhar bmstit i vilja till samarbete och visat en påtaglig ovilja att lämnafullständig information. De har bevisligen lämnat orik-figa uppgifter tillmyndigheterna och kan på goda gmnder misstänkas för att i vissa andrahänseenden ha handlat illojalt och oriktigt, Justitiekanslernuttalar i utredningen endast viss kritik mot ochhälsovårdsnämndens handläggning i ärendet. Kritiken var inte av sådan art attnågra särskilda åtgärder mot myndigheterna ansågs påkallade. Ytterligareuppgifter om missförhållanden i bolaget har därefter framkommit, I förvaltarberättelseni BT Kemis konkurs framförs misstanke om bokföringsbrott och gäldenärsbrott, Gäldenärsbrottethör enligt förvaltarberättelsen samman med hanteringen av avfallsfrågorna.Under den fid då undanhållandet av avfallet ägde mm skedde en rad överföringarav egendom till moderbolaget i . Omfattandepolisutredningar har gjorts med anledning av misstanke om ytterligare brottavseende bl.a, bolagsledningen. Sålunda har åtal väckts mot verkställandedirektören för bestickning och mot en avdelningsdirektör vid ,Ätal har väckts mot platschefen för besfickning och mot ordföranden ikommunens , Ätal har vidare väckts motverkställande direktören och platschefen för grov vamsmuggling avseendeutförsel av miljöfarligt avfall till utan fillstånd. Verkställandedirektören för moderbolaget i har därvid åtalats för medhjälp därtill.En försälj- 1980/81:108 48 ningschefför företaget har åtalats för brott mot lagen och kungörelsen om hälso- ochmiljöfarliga varor för försäljning av icke registrerade varor som misstänktesha hälsofarliga effekter. Platschefen har vidare åtalats för grovt osant intygande.Han skulle enligt åklagaren ha beordrat personal att snygga fill siffroravseende kvantiteten föroreningar i avfallsvattnet. Uppgifterna fördes i ensärskild bok jämsides med den ordinarie journalen. De friserade siffrornauppvisades sedan för vid dess kontroller av om bolaget följdebestämmelser om maxi-värdet av syra och klorkresoler vid utsläppen avavloppsvattnet. Slutligen har verkställande direktören åtalats för bedrägeriermedelst förfalskning avseende fakturor i bolagets bokföring, Kunskapenom miljön och miljöförstörelsen ökar allt mer. Ämnen som fidigare betraktatssom ofarliga har genom nya forskningsrön visat sig ha skadliga egenskaper.Exempel är kvicksilver och kadmium vilkas långsiktiga effekter vållat storabekymmer. har tämligen få miljökatastrofer på gmnd av att dessamiljörisker ej blivit tillräckligt utredda eller ignorerats med fara förmänniskors liv skett. En olycka har dock ägt mm i , där ett antalmänniskor dött eller svårt skadats till följd av kvicksilverförgiftningar i dens.k, Minamatakatastrofen, Allvarliga skador har där även orsakats genomkadmiumförgiftning och PCB-förgift-ning. Ett tredje exempel är katastrofen i Sevesoi ijuli 1976, Det giftiga utsläppet där har uppgetts bero på enmisslyckad syntes av kemiska föreningar, I ett syntessteg bildades på gmnd avför hög temperatur stora mängder livsfarliga dioxiner, som sedan genom enexplosion spreds ut över stora arealer. I sammanhanget är det viktigt attbeakta att man vet att det tar 15 från det att en person utsattsför en cancerframkallande kemikalie till dess en cancersjukdom bryter ut.Säkerligen tar det även årtionden innan ekologiska mbbningar i naturen visarsig efter giftutsläpp, Miljögiftproblemenkan i allt väsentligt sägas vara nya för mänskligheten, i varje fall ganskaskilda från de giftfrågor som tidigare generafio-ner kan ha mött. Därtill bidrarinte enbart att ett stort antal helt nya föreningar, som inte har naturligt urspmng,har kommit att filiföras vår omgivning utan också de ökade möjligheterna tillspridning till omvärlden genom rökgasutsläpp, avloppssystem och till följd avökade kommunikationer. Cirka 2 milj, kemiska föreningar är kända och fillkommer150 000-200 000 nya substanser. Till bilden hör även att kemiska föreningar somvar för sig är ofarliga kan bli skadliga i kombination med varandra. Även omman ser till den sammanlagda producerade mängden av allt avfall ärutvecklingen accelererande. Till saken hör naturligtvis även att kunskapen ommiljöproblemen med avfall och Prop.1980/81:108 49 resursernaatt ta hand om det inte hållit jämna steg med den tekniska utvecklingen avproduktionsprocessen av kemiska ämnen. Hanteringen avprocessavfall skall beaktas i samband med prövning enligt miljöskyddslagen.Anläggningen kan emellertid vara av äldre slag och ha tillkommit ochdärför inte prövats enligt dessa bestämmelser. Med hänsyn till farhågorna föratt en del kemiskt avfall hanterades på ett från hälso- ochmiljöskyddssynpunkt icke godtagbart sätt tillkom den förordning som tidigarenämnts om miljöfarligt avfall. Denna förordning trädde fill viss del i kraftår och slutligt , En av intentionerna med lagen är att samhälletskall få en faktisk möjlighet att utöva tillsyn och kontroll i fråga omhanteringen av kemiskt avfall. Det stadgas därför om uppgiftsskyldighet för densom yrkesmässigt bedriver verksamhet där miljöfarligt avfall uppkommer. Äventransporten och det slutliga omhändertagandet är reglerat. Med begreppet miljöfarligtavfall avses inte enbart kemiskt avfall som är att hänföra fill hälso-ochmiljövara utan även annat uppräknat kemiskt avfall. Dämnder uppräknas ävenbekämpningsmedelsavfall. Oaktat sålunda hanteringen av kemiskt avfall regleratsfinns det anledning att misstänka att det förekommer att uppgifter inte finns fillgängligaom allt avfall eller att avfallet lämnas till icke behörigt transportföretageller lagras på otillåtet sätt (se avsnitt 3,2), Undersenaste tiden har i flera fall uppmärksammats förekomsten av otillåtet lagradetunnor med avfall, 1 såväl som har påträffats ett stort antalläckande tunnor med giftavfall. Kommunen har i ett av fallen fått gå in somekonomisk garant för saneringsarbetet som bedömts som mycket brådskande.Hälsovårdsinspektören i kommunen har bedömt saken som mindre nogräknadeföretagares sätt att göra sig av med farligt avfall. Omlagringen av avfallet utgör en gärning på vilken ansvarsbestämmelserna i 45 §miljöskyddslagen är tillämpliga, kan handräckning begäras för att åstadkommarättelse. Begärs handräckning av statlig myndighet kan kostnaden förskjutas avallmänna medel. Omupplag av tunnor med kemiskt avfall ej uppmärksammas i fid kan oöverskådliga hälso-och miljöskador uppstå. Detta visar miljöskandaler som uppdagatsi bl.a, , grävdes tusentals tunnor med avfall från enplastfabrik ned i jorden. Under ett onormalt höstregn börjadegiftiga kemikalier läcka ut. Av 80 konstaterade kemikalier kunde detkonstateras att 7 var kända för att vara cancerframkallande, I den provins detvar fråga om upptäcktes även att missfallsfrekvensen och antalet fosterskadorvar onormalt hög,' En annan parallell till BT Kemi-fallet finns i , ,där under 4 1980/81. 1980/81:108 50 åren19691971 lagrats ca 125 OOOliteravfallsproduktervid Alkali frånindustrier som tillverkade fenoxisyror. Befolkningen hade under lång tidbesvärats av svår lukt från sönderrostade tunnor. Företagsledningen önskadedärefter under ortsbefolkningens protester gräva ned tunnorna i jorden,' 4.1 Utredningenom kostnaderna för miljövärden (Jo 1971:08) tillsattes , Utredningen avslutade sitt arbete i april 1978genom överlämnadet av slutbetänkandet (SOU 1978:43) Miljökostnader. Miljön isamhällsekonomin kostnadsslag, kostnadsfördelning, styrmedel.Utredningsuppdraget spände över ett brett fält. Enligt direktiven skulleutredningen kartlägga vilka kostnader som är förenade med olika åtgärder inommiljövårdens område. Utredningen borde även analysera effekterna av olikaavgiftssystem för miljöfarlig verksamhet och de problem som är förenade medsådana system.