prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Den bestämda lidrymden av en månadsynes väl avvägd, och nackdelen av all rättsförlust kan uppstå pågrund av hinder att iaktta fristen mäste anses uppvägas av en slörre fasthet iregelsystemet. På grund av det anförda förordar lagrådet, att 21 8 andrastycket utgår. Prop.1980/81:8 Lagrådets yttrande 1185 Lagberedningen uppehöll sigingående vid de vanskligheter som möter när fråga är om alt efter klaganundanröja en exekutiv försäljning. Därvid påpekade beredningen, att dessa ärsärskilt framträdande när klagan förs med anlitande av extraordinärträttsmedel, eftersom dä ofta har förflutit efter det försäljningenägde rum. Med hänsyn härtill föreslog beredningen en regel - i det remitteradeförslaget upptagen som ett tredje stycke i förevarande paragraf - av innehållatt användning av särskilt rättsmedel ej ulan synnerliga skäl fär föranleda altexekutiv försäljning hävs. En sådan regel bryter emellertid mot principen attden som fullföljer en talan efter all ha anlitat extraordinärt rättsmedel inleskall vara i annat eller sämre läge än den som klagar i ordinär väg. Ettövergivande av denna inom både rättegångsväsendet och förvaltningen gällandegrundsals förutsätter ingående överväganden i frågan om de extraordinärarättsmedlens ställning i rättssystemet. Del kan uppenbarligen inte komma ifråga all nu pä ett isolerat rättsområde införa en lagregel sädan som denföreslagna. Av vissa uttalanden iremissprotokollel kan man få det intrycket att vid prövningen av en talan somförs efter anlitande av extraordinärt rättsmedel hänsyn borde las till arten avde omständigheter som föranlett användningen av detta rättsmedel. Medanledning härav vill lagrådet framhålla, att bedömningen av frågan huruvidasärskilt rättsmedel skall få anlitas och bedömningen av den därefter upptagnatalan självfallet måste ske fristående frän varandra. Lika litet somavgörandet av den förstnämnda frågan bör röna inflytande av i vad mån lalan isaken bör vinna bifall eller ej får denna talan påverkas av alt den skett efteranlitande av särskilt rättsmedel. Under hänvisning till vad lagrådetsålunda har anfört rörande förevarande kapitel föreslår lagrådet, att kapitletges följande lydelse: 1 § Mot kronofogdemyndighets beslut förs talan i hovrättengenom be svär. I den mån ej annat föreskrivs idetta kapitel har bestämmelserna i om fullföljd av talan ihovrätt och högsta domstolen och om rättegången där samt om särskildarättsmedel motsvarande tillämpning i utsökningsmål. Talan mot kronofogdemyndighets beslut 2 8 Talan mot kronofogdemyndighets beslul får föras av densom beslu tet angår, om det har gått honom emot. Sökande eller svarande får även klaga över all beslul gör intrång i tredje mans rält. Talan mot beslul, varigenomrättighet har förbehållits enligt 12 kap. 33 8 andra slyckel, får föras endastav den som har bestritt att förbehåll görs. Prop.1980/81:8 Lagrådets yttrande 1186 3 8 I stället förbestämmelserna i 49 kap. tillämpas vad som föreskrivs i 4 och5 SS nedain. 4 8 Talan får ejföras mot beslul. varigenom begäran om rättelse av utmätning enligt 4 kap. 33eller 34 8 eller begäran om rättelse av kvarstad enligl 16 kap, 13 8 harlämnats utan bifall. Detsamma gäller beträffande beslut att rättighet ej skallförbetiällas enligl 12 kap, 33 S andra stycket. Klagan får ej heller föras överbeslut, varigenom förrätlningsman har förklarats jävig. 5 8 Mot beslut i fråga som avses i 2 kap. 10 eller 11 8får talan ej föras. 1 samband med klagan över beslul. varigenom föreläggande av vite eller annan påföljd har tillämpats, får dock prövning av föreläggandels giltighet påkallas. Mot beslul som innefattar endastförberedelse lill senare beslul och ej rör iredje man får talan föras endast isamband med talan mot det senare beslutet. Talan får dock föras särskilt pä dengrund alt målet onödigt uppehålls genom beslutet. Klagan över sakägarförteckning fårföras endast i samband med talan om upphävande av auktion eller talan motbeslut om fördelning av influtna medel. 6 8 Talan mol beslul om utmätning som avses i 7 kap. ellermot beslul om införsel får föras ulan inskränkning till . Delsamma gäller lalan av tredje man mol beslul om annan utmätning saml lalan mot beslut på den grund att målet onödigt uppehålls genom beslutet. Besvär över exekutiv försäljningskall anföras från försäljningen. Över beslul om fördelningeller utbetalning av medel skall besvär anföras från beslutet. Talan mot kronofogdemyndighetsbeslul i andra fall skall föras frän det att beslutet delgavsklaganden. 7 8 Visar den somvill anföra besvär över kronofogdemyndighets beslul laga förf"all förebesvärstidens utgång, skall myndigheten sätta ut ny tid. 8 8 Frågahuruvida besvär har anförts i rätt tid får ej komma under hovrättens bedömandeannat än i samband med prövning av besvär över beslut, varigenomkronofogdemyndigheten har avvisat besvären. 9 8 Hovrättenfår. ulan att motparten har beretts tillfälle att inkomma medförklaring, förordna, att ätgärd för verkställighet ej skall vidtagas eller, omsynneriiga skäl föreligger, alt redan vidtagen sädan åtgärd skall hävas. Hovrälten fär också omedelbartförordna, att ätgärd för verkställighet skall genomföras och bestå till dessannat förordnas. 1980/81:8 Lagrådets yttrande 1187 10 8 Den omständigheten att förrättningsmannen finnes varaJävig skall ej föranleda alt beslut som han har meddelat skall hävas, om jäveluppenbariigen ej har inverkat på beslutet, 118 1 samband med beslul om hänvisning enligt 2 kap. 4 8andra slyckel får hovrälten endast om särskilda skäl föreligger förordna, att imålet redan vidtagen åtgärd för verkställighet skall hävas. 12 § Bifalls talanmot beslut om fördelning av medel, gäller del lill förmån även för den som ejsjälv har fört talan mot beslutet. 13 8 Vad som sägsi 2 kap. 19 8 om kronofogdemyndighets beslul har motsvarande tillämpningbeträffande hovrätts beslut i dit fullföljd fråga. Innebär hovrättens beslut attvidtagen åtgärd i mål om utmätning eller införsel skall gå åter, skall åtgärdendock bestå tills beslutet har vunnit laga kraft, om ej hovrätten förordnarannat. Talan mot hovrätts heslut 14 8 Mot beslut,varigenom hovrätten har funnit viss kronofogdemyndighet behörig att upptagaansökan om verkställighet eller har hänvisat mål till viss kronofogdemyndighet,fär talan ej föras. Detsamma gäller hovrättens beslul med anledning av ditfullföljd lalan på den grund att målet onödigt uppehålls genom beslul avkronofogdemyndigheten. 15 8 Talan molbeslut, varigenom hovrälten, innan ändringsyrkandel prövas slutligt, harmeddelat förordnande som avses i 9 8 eller har utlåtit sig angåendeföreläggande som avses i 2 kap. 15 8, skall föras särskilt. 16 8 Vad som sägsi 9, 11 och 12 88 har motsvarande tillämpning i högsta domstolen. 1980/81:8 Slutprotokoll Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , Åsling, Söder,BurenslamLinder,,, , , , , , Propositionmed forslag till utsökningsbalk Föredragandenanmäler lagrådels yttrande' över förslag lill utsökningsbalk. Föredragandenredogör för lagrådets yttrande och anför. Lagrådet har anslutU sig till förslagets ståndpunktatt utsökningsbalken (UB) skall vara direkt tillämplig även på verkställighet ifråga om skatter, böter o.d., dvs. Lagrådet anser också att det ioch för sig är en riktig teknik att, när det behövs särregler för de allmännamålen, ange i själva balken vilken eller vilka av dess bestämmelser som inteskall tillämpas i sådana mål. 1 samband härmed har emellertid lagrådet framhållitatt det inte i alla hänseenden framgår av förslaget vad som skall träda istället för de bestämmelser i som inte skall gälla i allmänna mål. hade det varit önskvärt att även de exekutionsrättsliga bestämmelsersom inte skall finnas i UB hade tagits upp till omprövning i detta sammanhang.Eftersom en sådan översyn inte har gjorts, har lagrådet inle kunnat fullt utbedöma om det finms tiUräckliga skäl för samtliga undantag beträffande allmännamål som har gjorts i UB eller om ytterligare sådana undantag behövs. Med anledning härav vill Jag först understryka atti UB regleras endast exekutiv verkställighet. Bestämmelser som gäller andraåtgärder vid indrivning av skatter, böter m.m., t.ex. föreskrifter om anmaningatt betala skulden, uppskov med betalning och kvittning, har alltså inte sinplats i UB. ' Beslul om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträde den 16mars 1978. Prop.1980/81:8 SlutprotokoU 1189 De bestämmelser i för vilka undantag har gjortsi allmänna mål rör i första hand frågor om måls anhängiggörande och omredovisning (se 2 kap. 30 8 första stycket, 13 kap. 21 8 och 15 kap. 22 8).Motsvarande föreskrifter i fråga om skatter, böter m.m. finns i andra författningaroch de lorde inte behöva ändras med anledning av UB. I 3 kap. har flertaletparagrafer undantagits från tillämpning i allmänna mäl (3 kap. 23 8 förstastycket). De flesta bestämmelserna i detta kapitel skulle emellertid på grundav sakens natur även utan ett uttryckligt undanlag vara omöjliga alt tiUämpa isådana mål. Beträffande skatter m.m. utgår 3 kap. 23 8 andra stycket UB fränatt det i andra författningar kan finnas bestämmelser om att verkställighet fårske innan exekufionstiteln har vunnii laga kraft. Sådana bestämmelser torde iallmänhet inle heller behöva ändras med anledning av UB (jfr 87 8 uppbördslagen1953:272, omtryckt 1972:75), Till frågan om tillämpligheten i allmänna mål av 3kap. 22 8 återkommer jag i del följande. 1 övrigt görs i UB undantag i fråga om allmänna målendast för bestämmelser om tidsfristen för utmätning resp. exekutivförsäljning saml om sökandens ansvar för förrättningskostnader (4 kap. 36 8, 8kap. 19 8, 10 kap. 24 8, 12 kap. 69 8 och 17 kap. 13 8). Några bestämmelser idessa ämnen är inte aktuella när det gäller allmänna mål. Av det sagda följer att UB, utöver de särregler förallmänna mål som har tagits upp där (2 kap. 30 8 och 3 kap. 23 och 24 88), iprincip inte påkallar några nya särregler för sådana mål i andra författningar.I den mån nyssnämnda bestämmelser angående anhängiggörande av allmänna mål ochredovisning m.m. i sådana mål kan anses vara i behov av översyn får den fråganlas upp i ett annat sammanhang. Det kan påpekas alt en översyn av olika författningarrörande indrivning av skatter och allmänna avgifter f n. Övervägs ibudgetdepartementet. Lagrådet har också berört det förhållandel allkronofogdemyndigheten i allmänna mål, vid sidan av sin uppgift som exekutivmyndighet, företräder staten eller vederbörande kommun som borgenär. mening kan man inte bortse från att denna dubbelslällning utgör en isystemet inbyggd svaghet, som är ägnad att väcka betänkligheter. Lagrådet framhållerdock att en annan ordning förutsätter vittgående organisatoriska förändringaroch inte är genomförbar i nuvarande läge. Enligt lagrådet är det emellertid avstörsta vikt att alla de åtgärder vidtas som är möjliga för att hindraintressekonflikter. Med anledning härav vill Jag, i samråd med chefenför budgetdepartementet och chefen för kommundepartementet, anföra följande.Förslagets ståndpunkt all staten (resp. vederbörande kommun) som borgenär iallmänna mål företräds av den exekutiva myndigheten överensstämmer med denordning som gäller . En motsvarande ordning har också gällt sedan myckel långtid. Den hänger bl.a. samman med att det ankommer på kronofogdemyndigheten attöver huvud svara för indrivningen av obetalda skatter, böter m.m., dvs. oavsettom det krävs exekutiva åtgärder eller 1980/81:8 Slutprotokoll inte(se t.ex. 59 8 uppbördslagen och 6 8 bötesverkställighetslagen 1979:189). Dennauppgift har sedan gammalt åvilat utmätningsmännen och torde ha utgjort ettväsentligt förhållande vid tillskapandet av de nuvarande kronofogdemyndigheterna.I fråga om indrivningen av böter och viten bekräftades nämnda ordning senastvid tillkomsten av bötesverkställighetslag (se 6-14 88 denna lag). En sådan ändring beträffandekronofogdemyndigheternas ställning som lagrådet har berört skulle tydligeninnebära att en eller flera andra myndigheter skulle i stället förkronofogdemyndigheterna svara för indrivningen av skatter, böter m.m. och attkronofogdemyndigheterna i allmänna mål, i likhet med enskilda mål, enbartskulle ha rent exekutiva uppgifter. En sådan ordning förutsätter, som lagrådetsjälvt har påpekat, omfattande organisatoriska ändringar. Den skulle också göraindrivningen av det allmännas fordringar betydligt mera omständlig och kostsam,som effektiviteten skulle minska. Det bör erinras om att de skatterm.m. som överlämnas för indrivning uppgår till mycket betydande belopp. Det förtjänar ocksä nämnas att det inte från någothåll under remissbehandlingen har gjorts gällande att kronofogdemyndigheternasställning i allmänna mål skulle innebära risk för att tjänstemän hosmyndigheterna skulle otillböriigt gynna staten som borgenär på bekostnad avenskUda borgenärers rätt. Någon grund för en sådan misstanke torde inte hellerfinnas. Jag delar emellertid lagrådets mening att det inomramen för den aktuella organisatoriska ordningen bör vidtas åtgärder för att sålångt möjligt undvika intressekonflikter. I fråga om exekutiv försäljning avfast egendom (inkl. köpeskillingsfördelningen) har i remissprotokollel nämntsatt kronofogdemyndighetens borgenärsfunktioner kan, när det anses lämpligt,utövas av någon annan tjänsteman vid myndigheten än den som hållersammanträdet. Denna fråga får övervägas närmare i samband med utarbetande avverkstäUighetsföreskrifter till UB, befogenhet altunder vissa fömtsättningar själv pröva en fördelningstvist (13 kap, 7 8 tredjestycket) gäller inte i allmänna mål, om statens eller vederbörande kommunsfordran berörs av tvisten (13 kap. 21 8). Vidare kan det tänkas att uppgiftenatt värdera utmätt fast egendom bör i större utsträckning än hitintills uppdrasåt någon sakkunnig utanför kronofogdemyndigheten (jfr 12 kap. 3 8 tredjeslyckel). Vid utarbetandet av verkställighetsföreskrifter kan även andra åtgärderi samma syfte övervägas. I detta sammanhang vill jag något närmare berörauppgiften att ombesörja exekutiv försäljning av fast egendom, däri inräknatfördelning av köpeskillingen och andra influtna medel. I en skrivelse som komin till har Föreningen mellanombudsmännen hos landshypoteksinstilution, 1980/81:8 SlutprotokoU 1191 Post- och , . och föreningsbankers förbund vänt sig motförslaget att exekutiv försäljning av fast egendom skall åvila allakronofogdemyndigheter. Om nuvarande ordning med somförsäljningsmyndighet inle kan behållas, bör uppgiften enligl nämndakreditorganisationer anförtros endast en kronofogdemyndighet i varje län. Somskäl för denna uppfattning åberopas att det med hänsyn till rådandearbetsbelastning hos kronofogdemyndigheterna kan antas att de inte kanombesörja försäljning av fast egendom med den skyndsamhet som krävs, attkronofogdemyndigheterna inte kan avdela särskild personal för dessa ärenden ochatt de med det begränsade antal mål som det blir fråga om inte kan förvärva denrutin och kunnighet som krävs. Vidare framhålls att det i allmänna måluppkommer en intressekonflikt och att staten också får en fördel framför andraborgenärer genom sin information om utmätningsbara ägarhypotek. Frågan om överexekutors avskaffande har behandlatsulföriigl i remissprolokollet (avsnitt 5.2, särskUt 5.2.3), och jag vill iförsta hand hänvisa till vad som har anförts där. Här vill jag endast i korthetframhålla följande. Den nuvarande uppdelningen av bl.a. fastighetsexekutionenpå två myndigheter i första instans har sin grund i äldre förhållanden, då detbl.a. ställdes lägre krav beträffande utmätningsmännens kvalifikationer. Förhållandenaär väsentligt annorlunda, särskilt efter inrättandet avkronofogdemyndigheterna. Alt låta två myndigheter ta befattning med olika led iett och samma försäljningsärende innebär en onödigt omständlig och kostsamhandläggning. Vidare uppkommer vid överklagande vissa problem, som sammanhängermed att de olika leden i utmätningsförfarandet har ett nära samband medvarandra. Det bör enligl min mening inle komma i fråga all i en nyutsökningslagstiftning behåUa en så ålderdomlig ordning som den nuvarande. Om uppgiften all ombesörja exekutiv försäljning avfast egendom anförtros endast vissa kronofogdemyndigheter, undgår man en del avde nackdelar som är förenade med den nuvarande ordningen. Vissa av de nuvarandeolägenheterna kommer emellertid att finnas kvar, främst i fall då utmätningbeslutas av en kronofogdemyndighet som saknar behörighet alt ombesörjaförsäljningen. Med denna ordning kommer alltså ofta två kronofogdemyndigheteratt la befattning med ett och samma mål. Den nu diskuterade organisatoriskalösningen har behandlats i remissprotokollet (avsnitt 5.2.1) men ansetts mindrelämplig. Även företrädare för exekutionsväsendet har ställt sig avvisande. Härtill kommer att , efter förslag i prop.1977/78:129 (se bl.a. s. 26), har godkänl vissa riktlinjer för en nyarbetsorganisation för kronofogdemyndigheterna. Med slöd av besluthar regeringen meddelat föreskrifler, som innebär att skallbesluta om behövliga stödåtgärder beträffande mindre kronofogdemyndigheter.Stöd- 1980/81:8 SlutprotokoU 1192 åtgärderskall bl.a. kunna vidtas när det gäller exekutiv försäljning av fast egendom.Detla innebär att det i vissa större distrikt kommer att finnas en eller flerakronofogdar, som i första hand ägnar sig åt försäljning av fast egendom och somombesörjer fastighetsförsäljning även för andra, mindre distrikt. Man kandärför räkna med att de kronofogdar som skall ombesörja försäljning av fastegendom över lag kommer att få tillräcklig erfarenhet av sådana mål. Till följd av vad nu har sagts kommer denföreslagna ordningen med lika behörighet för alla kronofogdemyndigheter ipraktiken inle att skilja sig mycket från vad som förordas avkreditorganisationerna, som man undgår de tidigare berördaolägenheterna. Att alla kronofogdemyndigheter skall ha samma kompetens harockså godtagils av lagrådet. Det är enligt min mening av väsentlig betydelse förfastighetskrediten att försäljning av utmätt fastighet äger rum ulan dröjsmål,såvida inte anstånd beviljas eller något annat hinder möter. Dröjsmål medförflera olägenheter för sakägarna, bl.a. att fordringsräntor skjuter i höjden.Jag vill understryka att förslagel utgår från att kronofogdemyndighetemaerhåller de personalresurser som de nya uppgifterna kräver. Del finns därförinte någon anledning all befara alt handläggningen av mål om fastighetsförsäljningskall bli eftersatt. Med anledning av vad kreditorganisationerna haranfört om kronofogdemyndigheternas ställning i allmänna mål får Jag hänvisatill vad jag har anfört i det föregående. Beträffande det allmännas möjlighetatt genom kronofogdemyndigheten få kännedom före andra borgenärer om ett eventuelltutrymme för utmätning av pantbrev kan påpekas att gemensam utmätning i principskall ske för alla borgenärer som har sökt utmätning mol samma gäldenär (4 kap.11 :? Jag kan ansluta mig lill vad lagrådet har uttalat ifrågan huruvida regler om verkställbarheten av en förvaltningsmyndighets beslutkan ges i annan ordning än i lag. De nya uppgifter som åläggs kronofogdemyndigheternagenom UB främst exekutiv försäljning av fast egendom, däri inräknatfördelning av influtna medel fömtsätter en viss förstärkning avkronofogdemyndigheternas resurser. Den frågan kommer att anmälas senare avchefen för kommundeparlemenlet. Även domstolama får fler arbetsuppgifter genom dennya utsökningslagstiftningen. Tingsrätterna skall sålunda överta överexekutorsuppgift all förordna om handräckning. Vidare skall lalan mol kronofogdemyndighetensbeslut föras direki i hovrätten, vilket kommer att öka antalet besvärsmål ihovrätterna. På grund härav bör också domstolama tillföras ett antal nyatjänster. Den frågan avser Jag att ta upp i ett senare sammanhang. Ettsyfte med UB är att få till svånd en mera rationell handläggning av de 1980/81:8 SlutprotokoU 1193 uppgiftersom nu åvilar de exekutiva myndigheterna. Reformen lorde därför inlesammantaget komma att leda lill merkostnader för statsverket. Jag räknar istället med att det totalt kommer att krävas något färre nya tjänster vidkronofogdemyndigheterna och domstolarna än vad överexekutorema förfogaröver. 1 detla sammanhang vill jag slutligen något berörafrågan om de nuvarande överexekulorstjänstemännens arbetsuppgifter efler överexekutorsavskaffande. För handläggningen av samtliga överexekutorsgöromål i hela landetkrävs f n. drygt 100 årsarbetskrafter. Härav ulgör knappt hälften juristpersonal,ungefär en fjärdedel personal ur landskanslistkarriären och återstodenpersonal i kontorskarriären. Åtskilliga av de tjänstemän som handläggeröverexekulorsuppgifter sysslar endast till en del med dessa göromål ochhandlägger i övrigt andra ärenden hos . Överexekutorstjänstemännen är anställda hosvederbörande länsstyrelse. Del förhållandet att överexekutorsinstitutionenavskaffas inverkar därför i och för sig inle på deras anställningsförhållande.En del av överexekutorstjänstemännen, bl.a. av juristpersonalen, har emellertidunder handlagt överexekulorsuppgifter och därigenom förvärvat storkunnighet och erfarenhet på området. För exekutionsväsendet är det naturligtvisen fördel om sådana tjänstemän fortsätter med motsvarande göromål inomkronofogdeorganisationen. Jag tänker härvid särskilt på dem som har skaffat sigingående kännedom om exekutiv försäljning av fast egendom. berördatjänstemän bör därför beredas tillfälle att söka lämplig tjänst inomkronofogdeorganisalionen. I fråga om Juristpersonalen är avsikten alttjänstemän som har tjänstgjort som överexekutor skall erhålladispens från de villkor som annars gäller för behörighet tillkronofogdetjänsl. Överexekutorstjänstemän som inte vill eller intekan erhålla en lämplig tjänst hos en kronofogdemyndighet lorde kunna erbjudasandra arbetsuppgifter inom . Frågan om överexekulorstjänstemännens framlidaarbetsuppgifter kommer senare att tas upp närmare av chefen förkommundepartementet. Jag godtar vad lagrådet har föreslagit beträffandeprövningen av jävs-frågor. I 5 § andra stycket bör alltså tas upp enbestämmelse om all den förrättningsman som Jävet gäller får pröva jävsfråganendast om en annan tjänsteman inte kan träda i hans ställe utan olägligtuppskov. Enligt lagrådet bör området för allmänna mål iprincip omfatta endast sådana offentligrätlsliga fordringar som har karaktär avpålagor. Lagrådet anser därför att bestämmelsen i 6 § andra stycket ominnebörden av 38 1980/81. 1980/81:8 Slutprotokoll termen"allmänt mål" bör knytas an lill regeln i 8 kap. 3 8 regeringsformen(RF) om krav på lagform beträffande offentligrättsliga föreskrifter. Detföreslås sålunda att allmänna rnål skall definieras som mål vari verkställighetsker för en betalningsförjiliktelse som avses i 8 kap. 3 8 RF. Om det avsärskilda skäl anses att mål beträffande ett visst slag av fordran som omfattasav nämnda bestämmelse inle bör handläggas som allmänt mål krävs del enundantagsregel, som enligt lagrådet bör tas upp i förevarande paragraf Detsammagäller enligt lagrådet, om del av särskilda skäl anses att mål angående någotslag av fordran som faller utanför nyssnämnda bestämmelse bör handläggas somallmänt mål. För egen del vill jag först framhålla att det inleav principiella skäl kan anses påkallat alt anknyta innebörden av termenallmänt mål till 8 kap. 3 S RF. Frågan vilka offentligrättsliga fordringar sombör indrivas i den ordning som gäller för allmänna mål - vilket bl.a. innebäratt det allmänna som borgenär företräds av kronofogdemyndigheten bör i förstahand avgöras efter vad som är praktiskt och lämpligt från indrivningssynpunkt.Frågan har samband bl.a. med huruvida det beträffande olika slags allmännaavgifter finns någon annan myndighet som lämpligen kan bevaka statens anspråk.Som framgår av remissprolokollet bör utgångspunkten vara all allmänna målenligt UB i huvudsak skall omfatta samma fordringar som f n. drivs in i sådanordning. Om lagrådets förslag genomförs skulle emellertid åtskilliga mål som nuär allmänna falla utanför detta begrepp. Å andra sidan skulle vissa typer avmål som f.n. behandlas som enskilda bli att anse som allmänna.