prop · G403103 · 1980-12-31 00:00:00 — Moldenna bakgrund avser jag, som jag nämnde inledningsvis, tillkalla en särskildkommitté för alt göra en översyn av iransportforskningen i syfte all utröna hurde nya och ökade FoU-behoven saml de krav som avnämare och forskare ställer påen effekfiv transporlforskningsorganisafion bättre skall kunna tillgodoses. I sammanhanget vill jagerinra om de principer beträffande inriktningen av Iransportforskningen somriksdagen lagt fast i anslutning fill behandlingen av den trafikpolitiskapropositionen. Jag vill också erinra om de program och planer som utarbetas avolika forskningsorgan i syfte att närmare klarlägga behovet av forskning ochutveckling på transportområdet. För all planmässigt kunna bedöma vilkeninriktning och fördelning forskningsinsatserna bör ha på harexempelvis TFD låtit utarbeta en s.k. perspektivplan. Dessa FoU-behov börutgöra utgångspunkten för kommitténs arbele. En av förutsättningarnaför en effektiv forskningsverksamhet är all lill varandra gränsande projekt sålångl möjligt samordnas och att dubbelarbete undviks. Uppdelningen av forsknings-och utvecklingsverksamheten på transportområdet på ett stort antal myndigheter,institutioner och organisationer ställer således allt slörre krav påsamordning. I sammanhanget kan konstaleras alt forskningsprogram utarbetade vidolika forskningsorgan till vissa delar täcker varandra. Del är angelägel atluppdelningen på ohka forskningsorgan inle leder lill atl forskningsområden igränsytorna mellan de olika organens huvudsakliga arbetsuppgifter fallerutanför programområdena. Där så bedöms nödvändigl bör därför kommittén föreslåändringar i syfte atl skapa ell bättre underlag för fördelning av statligaforskningsmedel. Mot denna bakgrund börkommittén närmare undersöka hur samarbetet mellan de olika organ som inom varsill område har ansvar för transportforskningen kan breddas och fördjupas. Detgäller bl.a. möjligheterna till ökat samarbete beträffande programarbete ochhandläggning av ansökningar. Vidare bör förbättrade former för samfinansieringav projekt mellan olika organ studeras. I sammanhanget bör kommittén studeramöjlighelerna till en ökad samfinansiering av FoU-projekl med företag,myndigheter och andra intressenter. Internafionellt bedrivs enmyckel omfattande FoU-verksamhet på transportområdet. FoU-organ i harockså fått fruktbärande internalionella erfarenheler. Enligl min mening är detangelägel atl del sker etl fortsall och systemafiskt utnyttjande av deinternationella kontaktnäten. Kommittén bör föreslå lämpliga former för hur deninternationella kontaktverksamheten bör bedrivas. Syfiet bör vara att få tillstånd etl ökat utbyte av FoU-resullal och finna former för hur kan dranytta av rön gjorda utomlands. Del är därvid viktigt alt dubbelarbete undviks.På detla område är del enligt min mening viktigt atl en sådan samordning mellanolika organ som jag berörde kommer lill stånd. Förall trygga transportforskningens kvalitet och kontinuitet är det Del II K:2 Skr. 1980/81:103 108 nödvändigt atl kompetenta forskare kan engageras iverksamheten. Inslaget av kortvariga projekt är stort, vilket motverkarkontinuitetssträvandena i forskningen och kan inverka negaiivt på forskningenskvalitet. Enligl min mening bör FoU-verksamheten bygga på relalivi långsiktigaprogram för alt därigenom attrahera forskare lill universitet och högskolor.Mot denna bakgrund bör kommittén studera möjlighelerna all bygga upp en meraprograminriktad och därmed konfinuerlig forskning i landet. I dessa frågor börutredningen hålla nära kontakt med lärartjänslulredningen (U 1977:04) och universitets-och högskoleämbetet. Möjligheterna alt förbällra kvaliteten inomiransportforskningen sammanhänger nära med utbudet av och kvaliteten påulbildningen i Iransporlfrågor. Kommittén bör därför studera på vilkel sättsynpunkler från forskningsorganen kan tillvaratas när det gällerutbildningsfrågorna. I dessa frågor bör kommittén samråda med universitets- ochhögskoleämbetet samt . Behovel av samordning på Iransporlforskningsområdel gällerinle minst på det regionala planet. Inom de olika högskoleregionerna kommerbehovet av en samordning mellan olika inslitufioners arbete all öka. att stimulera utvecklingen av tvärvetenskaplig forskning och allunderlätta kontakterna mellan forskare och avnämare. Samarbelsfrågor av dennakaraktär samt frågor rörande samarbetet mellan regionala organ och organ på delcentrala planet bör behandlas av kommittén i samråd med berörda högskoleorgan. Resultaten av transportforskningen måste på ett mereffektivt sätt kunna användas av avnämarsidan. Delta ställer ökade krav dels påforskningsorganen som förmedlande länk mellan forskare och avnämare, dels påforskarna när det gäller i.ex. utformning av forskningsrapporter. Det ärangelägel all kontakterna med stafiiga myndigheter, kommuner, förelag ochorganisationer fördjupas. Kommittén bör med hänsyn till olika forskningsorganserfarenheler inom dessa områden föreslå metoder all presentera forskningsresultatså alt de snabbt kan leda lill praktisk tillämpning. De FoU-slödjande organen bör också stimulera och medverkatill all kontakter upprättas mellan forskare som bedriver forskning pånäraliggande områden. Detta kräver nära kontakt med varje enskild forskare,dels varje projekt diskuteras fram, dels . Isammanhanget kan erinras om de ökade möjlighelerna till användning avbibliografiska dalabaser som vissa högskolor erbjuder. Kommittén bör mot denna bakgrund närmare behandla formernaför den utåtriktade verksamheten inom Iransporlforskningsområdel. I fråga om den organisatoriska uppbyggnaden avtransportforskningen skall kommittén undersöka hur Iransportforskningen kanbedrivas i mer samlade organisationsformer än . En utgångspunkt skallhärvid vara alt forskningsmedel bör beviljas av så få organ som möjligt. Olikaalternativ bör övervägas, I.ex. all forskningsorgan knyts samman i lämpligagrupper. När del gäller TFD bör möjligheterna lill en organisatorisk knytningtill VTI resp. transportrådet studeras. Som nämnts bör ävenuppgiftsfördelningen mellan regionala och cenirala organ övervägas. Även en förläggning av forskningsuppgifter fill andramyndigheter på transportområdet bör övervägas. Huvudprincipen skall dock varaall den forskning som finansieras av seklorsorgan skall utföras inom högskolan.Ytterligare en väsenllig uppgift för kommittén är att överväga ändringar av deninre organisationen hos olika forskningsstödjande organ i de delar dessa 109 Kommittéer: Del II K:3 Vidbehandlingen av organisatoriska frågor rörande de myndigheter som sysslar medtransportforskning åligger del kommittén all under arbetets gång informeraberörda arbetstagarorganisationer och ge dem tillfälle atl framföra synpunkler.Del åligger därutöver kommittén all på lämpligt säll informera berördaarbetstagare om utredningens arbete. framlägger förslag om inrättande av nya forskningsorgan ellerfunktioner bör även övervägas om dessa kan förläggas lill skilda delar avlandet och inle koncentreras lill . Kommitténbör arbeta i nära kontakt med berörda forskningsorgan, forskare,forskningsavnämare och andra intressenter på Iransportforskningens område. Vadgäller Iransportforskningen inom energiområdet bör kommittén samråda med delsDFE, dels i frågor om den organisatoriska uppbyggnaden med den särskildautredaren rörande myndighetsorganisaiionen inom energiområdet m.m. (dir1979:62). Dagensförhållanden när del gäller Iransportforskningens organisafion och inriktningär relativt väl kartlagda. Kommittén bör därför undvika omfattandeinvenleringsarbelen i dessa delar. Kommittén bör sikta på alt redovisaresultatet av sitt arbete . Kommitténbör i sitt arbete beakta vad som anförts i kommittédirektiven (1978:40) omtilläggsdirektiv lill samtliga kommittéer och särskilda utredare angåendefinansieringen av reformer. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen bemyndigarchefen för alltillkalla en kommitté med högst 4 ledamöter med uppdrag atl göra en allsidigöversyn av forsknings- och utvecklingsverksamheten inom transportområdet, atlutse en av ledamöterna att vara ordförande, allbesluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annal biträde ål kommittén. Vidarehemställer jag atl regeringen föreskriver all kostnaderna skall belasta sjättehuvudtitelns kommittéanslag. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och bifaller hans hemställan. 3.Program för samordnade statliga insatser på trafikområdet i Departementschefen,stalsrådel Adelsohn, anför. Beslutsom påverkar trafiken i fattas av såväl statliga somregionala och kommunala organ. Påregional nivå har bl.a. som huvudman för denkollekfiva persontrafiken en viktig funktion. Påkommunal nivå är ålgärder som vidtas av av 1980/81:103 110 avgörande betydelse för trafikutvecklingen i den inreStockholmsregionen. Eftersom regionen är en näringsgeografisk enhet berörsflertalet övriga kommuner inom länet i större eller mindre omfattning. Utvecklingen särskilt under del harvisat atl de Iransporllösningar som i framliden måsle användas i lälorler i högutsträckning bör baseras på kollekliva färdmedel. Skälen härtill är framförallt de miljö- och irafiksäkerhelsproblem som en alltför omfattandepersonbilstra-fik ger upphov lill. gäller specielll landels störstatätorter och i första hand i . Vidare gäller att de snabbi ökande drivmedelspriserna ochsamhällets ambitioner atl spara energi ställer krav på energisnålatrafiklösningar, som människors iransporlefterfrågan måsletillgodoses. En god trafikförsörjning i kräver allolika insatser samordnas och inriklas mol gemensamma mål. Flerlalel frågor som påverkar trafiken iStockholmsregionen har utretts antingen av stafiiga, landslingskommunala ellerkommunala organ . I dessa ulredningar har pekats på behov avåtgärder såväl inom lagstifiningsområdel som ålgärder för all förbällraförutsättningarna för den kollekliva trafiken liksom även ålgärder för allbegränsa personbilslrafiken i regionens centralare delar. Det finns således enligt min mening väl kända och utreddatrafikproblem i vars lösning på grund av de splittradeansvarsförhållandena kräver särskilda initiativ. Med hänsyn fill della anserjag del lämpligl att tillkalla en särskild utredare med uppdrag all la uppöverläggningar med berörda statliga, landslingskommunala, kommunala och andraparter om ell gemensamt program för slalliga insatser på trafikområdet iSlockholmsregionen. I sammanhanget bör möjligheler lill en samordnadprioritering av de statliga insatserna övervägas. Del framlagda progammel skallkunna ligga fill grund för statliga, landslingskommunala och kommunala beslutsom rör Slockholmslrafiken. Utredaren bör i sitt arbele särskilt beakta atl delär angeläget att minska ölägenheterna med privatbilismen i Stockholmsinnerstad. Bland de konkreta frågor som bör behandlas av utredarenvill jag särskilt peka på följande. Arbete med atl revidera nu gällande flerårs- ochfördelningsplaner för vägbyggandel kommer all ske eller som regeringen bestämmer. I nuvarande planer ingårutbyggnaden av vissa nya väg- och lunnelbaneförbindelser som är av betydelseför all sanera biltrafiken i . Väghållningskommitlén (K1979:04) skall uppmärksamma frågan om bidrag lill kollekfivlrafikanläggningar.Utredaren bör ha nära samråd med kommittén vars arbete kan leda lill att f.n.icke statsbidragsberättigade kolleklivtrafikanläggningar blirbidragsberättigade. Detta kan i sin tur leda lill ändrade förutsättningar förrevideringen av flerårs- och fördelningsplanerna. Del är mot denna bakgrundangeläget atl utredaren genom överläggningar med , ,berörda primärkommuner och söker komma fram lill en gemensam syn påStockholmsområdets framlida investeringar i vägar och kolleklivtrafikanläggningarvilken kan ligga lill grund för planrevideringen och den regionalatrafikplaneringen. Då del gäller lokallågslrafiken pågår överläggningarmellan SJ och . Beträffande gods- och persontrafikeni har SJ av regeringen fåll ett särskiltutredningsuppdrag. 111 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:4 Resultaten av dessa överläggningar och utredningar böringå i underlaget för utredarens arbele med alt la fram ell, hos berörda organförankrat, trafikprogram. Möjligheten alt genom förskjutna arbetstider uppnå etljämnare utnyttjande av trafikapparaten bör beaktas av utredaren. En fråga av betydelse såväl för Stockholmsregionenstrafikförsörjning som för hela landel är terminalerna för flyg- ochcharterbussar i . Del är önskvärt att utredaren föreslår enlösning av denna fråga. Utredaren bör vidare överväga om legala elleradministrativa hinder finns för en samordnad parkeringspolitik. Utredaren bör vara oförhindrad att la upp även andrafrågor i syfte att uppnå ett samlat offentligt agerande för atl förbättratrafiksituationen i . Analyser och förslag bör, om så är lämpligl, redovisasefter hand som de är klara. Utredaren bör i sill arbete beakta vad som har anförts ikommittédirektiven (1978:40) om tilläggsdirektiv lill samtliga kommittéer ochsärskilda utredare angående finansiering av reformer. Förslagen får såledesinte innebära en ökad nellobelaslning av den stafiiga budgeten eller någonövervältring av kostnader från stat lill kommun. Med hänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jagatl regeringen bemyndigar chefen för all tillkalla en särskild utredare för all upprätta eltprogram för samordnade trafikpolitiska ålgärder i att besluta om experter, sekreterare och annat biträde åtutredaren. Vidare hemställer jag alt regeringen beslutar alt kostnaderna skall belasta sjätte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Sjöfartens roll i trafikpolitiken Departementschefen, stalsrådel Adelsohn, anför. Under har del skett storaförändringar på godstransporlområdel. Dessa sammanhänger bl. a. medförändringar i godsslrukluren, ökade krav på snabbhet, regelbundenhet ochsäkerhet vid transporter, en strävan alt undvika omfattande lagerhållning ochdyra och fidskrävande omlastningar saml en omfattande förbättring av framförallt vägnätet och en allmän höjning av landlransporlmedlens kapacitet ochkonkurrensförmåga. Den sammanlagda effekten av dessa förändringar har bl. a.blivit påtagligt ökade marknadsandelar för landlransportmedlen såväl när delgäller den inrikes trafiken som när det gäller trafiken mellan ochövriga länder i . De jämförelsevis låga undervägskostnaderna 1980/81:103 112 som är ett av fartygstrafikens främsta konkurrensmedel harbetytt mindre än landlransporlmedlens förbättrade framkomlighet och lägrehanteringskostnader. Denna utveckling har lett till en betydande omställninginom närsjöfarlen, dvs. den del av sjöfarten som konkurrerar med landlransportmedlen.Den lidigare så omfattande kustsjöfarlen som i inrikes och korlväga utrikestrafik bedrevs med små fartyg har i del närmaste helt upphört. Närsjöfarlenbestår numera av i huvudsak modernt, betydligt större och ofta specialiserattonnage. De varor som fartygslransporleras i inrikes trafik är fillövervägande del oljeprodukter och lågvärdigl bulkgods. I övrig närtrafik där tidigare en myckel stor del avvaruutbytet ombesörjdes av den mindre skeppsfarten, har landlransportmedlen ikombination med en kraftigt expanderande färjelrafik tagit allt störremarknadsandelar. Närsjöfarlen har kunnat hävda sin tidigare ställning främst ifråga om oljeprodukter och andra bulkvaror och även i fråga om t. ex.skogsindustriprodukter framför allt från norra . År 1979lade fast riktlinjer för en ny trafikpolitik (prop. 1978/79:99, TU1978/79:18, rskr 1978/79:419) som bl. innebar alt det trafikgrensvisakostnadsansvaret enligl trafikpolitik slopades för väg- ochjärnvägstrafiken. Vidare skulle de rörliga trafikanlavgiflerna anpassas bättrelill de samhäUsekonomiska marginalkostnaderna. Med utgångspunkt i tillgängligtmaterial ansåg sig föredragande departementschefen inle ha möjlighet all göratrafikpolifiska överväganden för närsjöfartens del. Föredraganden ansåg attresultatet av den sjöfartspoliliska utredningen borde avvaktas. Den sjöfartspolitiska ulredningen (1977:05) behandlade isill belänkande (SOU 1979:67) Svensk sjöfartspolitik i första hand de allmännastrukturproblemen inom svensk sjöfartsnäring. Ulredningen redovisade däremotinle några överväganden om relationerna mellan land- och sjötransporter. I enlighetmed regeringens förslag i prop. 1979/80:166 om sjöfartspolitiken m. m., fattaderiksdagen beslut om ett sjöfarlspoliliskt program (TU1979/80:30, rskr 1979/80:412). 1 detla angavs alt målel för den statligasjöfartspolitiken bör vara all skapa förutsättningar för atl landelsutrikeshandel kan utföras på elt effektivt sätt lill lägsta samhällsekonomiskakostnader. Förutsättningar bör skapas för all trygga landets iransportförsörjningi politiska och ekonomiska krissiluafioner. Sjöfartens möjligheler alt somkonkurrenskraftig exportnäring stärka betalningsbalans skall tastillvara. I del sjöfartspoliliska programmel konstaterades också attden mindre skeppsfarten i huvudsak är sysselsatt med svenskt näringslivstransportbehov. Den utgör en viktig gren av sjöfarien frånförsörjningsberedskapssyn-punkl. betonades det angelägna i alt denmindre skeppsfarten ges sådana långsiktiga förulsällningar alt den kanbibehålla sin konkurrenskraft. Beträffande den mindre skeppsfartens allmännakonkurrensförutsättningar konstaterade jag i propositionen alt den sjöfartspolitiskaulredningen inle behandlat dessa frågor och all jag därför inte var beredd allla ställning till det eventuella behovet av åtgärder. Jag uttalade min avsiktatt senare föreslå regeringen all tillkalla en särskild utredare med uppgiftatl mer utförligt klarlägga närsjöfartens roll i den svenska trafikpolitiken.Riksdagen anslöt sig lill uppfattningen all dessa frågor borde utredas. Jag återkommer till denna fråga och föreslår att ensärskild utredare tillkallas för all klarlägga närsjöfartens roll itrafikpolitiken. 113 Kommittéer:Kommunikationsdepartementet Del II K:4 första hand inrikta sina undersökningar mol den del avsjöfartsnäringen som i trafik längs våra kuster och inre vattenleder helt ellerdelvis arbetar i konkurrens med de inhemska landtransportmedlen. I fråga ominre valtenleder skall utredaren också vara oförhindrad att behandlaaktuaHse-rade projekt som kan vara av betydelse för handelssjöfarten. Med beaktande av de samhällsekonomiska fördelar ochmiljö-, energi- och beredskapspoliliska aspekter som kan hänföras till de olikatransportmedlen skall utredaren söka fastställa i vad mån de förutsättningarunder vilka sjöfarien arbetar är riktigt utformade. Utredaren bör vidare beaktade förändringar som kan komma atl inträffa beträffande priser och tillgång pådrivmedel. Utredaren bör också i samråd med kommittén för transport av farligtgods (K 1979:01) överväga sjöfartens roll för transport av s. k. farligt gods.Hänsyn bör också tas till totalförsvarets behov av skyddad transportkapacitetunder krig och krigsfara. Utgångspunkter för utredarens arbete med dessa frågor börvara dels de beräkningar som den trafikpolitiska utredningen redovisat, dels detrafikpolitiska och sjöfartspoliliska riktlinjer som har lagt fast.EnUgt min mening bör varje Irafikgren få utvecklas ulan störande ochsnedvridande restriktioner enligl sina förutsättningar och inom de ramarstatsmakterna lägger fast. För utredarens del innebär della altförutsättningarna för en samhällsekonomiskt motiverad omfattning och inriktningav den svenska närsjöfarlen bör belysas. I sammanhanget står det utredarenfritt alt peka på förhållanden inom andra trafikgrenar som hindrar en sådaninriktning. I sammanhanget vill jag erinra om att den inrikes fartygstrafikenhelt är befriad från slalliga sjöfartsavgifter och atl för övrig sjöfart enlångt driven utjämning av avgifterna har genomförts mellan olika kuslslräckor.Jag vill också erinra om atl den statliga isbrytarservicen är helt avgiftsfri. Vad gäller frågan om det regionalpolitiskt betingadetransportstöd som utgår vid vissa landlransporter må erinras om atl regeringenden gav transporlrådel i uppdrag atl se över transportstödetseffektivitet. Rådet skall undersöka vilken inverkan transportstödet har påkonkurrensförhållandet mellan olika transportmedel samt med delta somutgångspunkt utreda behov och förutsättningar för införandet av etl särskilttransportstöd avseende sjötransporlerat gods. Utredaren bör samråda medtransporlrådel i denna fråga. Förutom dessa trafikpolitiska frågor bör utredaren ocksåbehandla vissa strukturfrågor som sammanhänger med närsjöfarten. Utredaren börsålunda mol bakgrund av en analys av aktuella och förväntade varuflöden oehtransportbehov belysa förulsältningarna för en mer utvecklad närsjöfart. Isammanhanget bör utredaren särskilt utvärdera de effektivitetsvinster som kanuppnås genom en ökad samverkan eller samordning mellan olika rederier och defördelar som kan uppnås genom en ökad samverkan i integrerade transportsystemmellan sjöfart och landlransporter. Av intresse i sammanhanget är även skattereglernasutformning. Utredaren bör därför vara oförhindrad att behandla för sjöfartenspeciella skallefrågor. Vissa sådana frågor anknyter lill den vanligasteföretagsformen inom närsjöfarten, nämligen parirederiet. Den sjöfartspoliliska utredningen lade fram vissa förslagom ändringar av beskallningsvillkoren för partredare. I den sjöfartspoliliskapropositionen konstaterade jag atl de av utredningen framförda förslagen harprincipiell räckvidd och kan medföra problem på andra områden och atl ocksåproblem av skatte- och konlrollteknisk natur föreligger. 8 1980/81. 1 samL Nr 103 DelIIK:4 8kr.1980/81:103 114 hadebelysts fillräckligt av den sjöfartspoliliska ulredningen föreslog regeringeninga ändringar med anledning av utredningens förslag. Dessa och hithörandefrågor bör nu behandlas mera ingående. Jag vill emellertid betona all denuvarande begränsningarna i rätlen till underskotlsavdrag från rederirörelsetillkommit för alt hindra atl skalleförmåner utnyttjas på inte avsett sätt.Utredaren bör därför i sill arbele samråda med förelagsskatlekommitté(B 1979:13) och kommittén om underskottsavdrag (B 1980:05), vilka enligt sinadirektiv bl. a. skall utreda skattefrågor av belydelse i detla sammanhang. Avstor belydelse för närsjöfartens konkurrensförmåga är all den inte belastas medkrav i fråga om t. ex. bemanning och leknisk utrustning som går utöver Sverigesinternationella förpliktelser och motsvarande krav för konkurrerande utländskttonnage. I sammanhanget viH jag erinra om atl bemanningsregleringenreformerades (prop. 1978/79:117, /80:4, rskr 1979/80:28, SFS1979:1107). Regleringen lägger grunden för en mer flexibel bemanning ulan atlavkall görs på sjösäkerhetens krav. Jag vill också erinra om all sjöfartsverketnumera tillåter alt den s. k. tyska mätningen tillämpas på svenska fartyg.Utredaren bör undersöka om det finns för speciella krav som utan menför sjösäkerheten kan undanröjas eUer ändras. Målet bör vara alt svenskarederier skall kunna konkurrera på så långl möjligt lika villkor med utländskarederier. Enviktig förutsätlning för en effektiv närsjöfart är atl en rationellgodshantering kan erbjudas i hamnarna. När del gäller hamnslrukluren börutredaren söka klarlägga vilka särskilda krav närsjöfarten ställer. pågår en inventering av de svenska hamnarnas struktur ochutrustning i syfte all utarbeta en perspektivplan för det framtida hamnväsendet.Detta arbete bör kunna tjäna som en utgångspunkt för utredarens överväganden idenna del. Undersenare år har en rad olika tekniska och organisatoriska system, som syftar effektivisering av godshanteringsarbetet i hamnarna, presenterats.Utredaren bör undersöka de närmare förulsältningarna för en mera aUmäntillämpning av sådana syslem. Utredaren bör även undersöka möjHgheterna liH eneffektiviserad terminalverksamhet bl. a. genom gemensamma terminaler för olikatransportmedel. Utredaren bör också vara oförhindrad att avge synpunkter på huravgifts- och taxestrukluren i hamnarna bör vara utformad. Utredarenbör ulföra sill uppdrag i samarbete med berörda myndigheter,branschorganisationer samt övriga intressenter.