prop · G40332 · 1980-12-31 00:00:00 — Kontrollinsatser kommer alltså att bli nödvändiga, Sammaargument gäller visserligen i viss utsträckning, men med störstasannolikhet får man räkna med att problemen pä denna punkt kommer att öka närbeskattningen skärps. Den realisationsvinst som framkommer vid en fastighetsavyttringmotsvarar i princip en värdestegring som har inträffat under innehavsliden.Trots att vinsten normalt är hänföriig till tas den till beskattningvid ett enda tillfälle. På grund av den statliga inkomstskattens progressivitetkan skattebelastningen pä realisationsvinsten bli hög. Bestämmelserna i ärbara i begränsad omfattning tillämpliga pä realisationsvinster vid fastighetsavyttring. De förslag som jag har redovisat i de föregående avsnittenkommer att medföra att realisationsvinster vid fastighetsavyilringar i störreutsträckning än blir föremål för beskattning. Enligt min mening finnsdet därför anledning att nu överväga om man inte bör utvidga möjligheterna att vidskatteberäkningen la hänsyn lill alt vinsterna ofta har ackumulerats . Bestämmelserna i är tillämpliga endast beträffande statliginkomstskatt för progressivt beskattade subjekt, dvs. fysiska personer, dödsbonoch familjestiftelser. Skatteberäkning enligt lagen innebär alt den statligainkomstskatten för den ackumulerade inkomsten beräknas som om inkoms- Prop.1980/81:32 49 ten hade tagits till beskattning med lika delar vid denordinarie taxeringen och så mänga av de föregående taxeringsåren som inkomstenär hänföriig till. Fördelning av inkomsten får dock inte ske än . Del bör framhållas att skatteberäkningen inte medför någonändring av de tidigare taxeringarna utan endast är en metod för beräkning avskatt på den ackumulerade inkomsten. En förutsättning för att enskatteberäkning enligl skall få ske är att den ackumulerade inkomsten harviss storlek. Det fordras sålunda att inkomsten dels uppgår till minst 5 000kr., dels ulgör minst en femtedel av den skatlskyldiges statligt laxeradeinkomst. Skalleberäkningenligt kan i princip förekomma beträffande all ackumulerad inkomst. Iinkomstslagen jordbruksfastighet, rörelse och tillfällig förvärvsverksamhetgäller lagen dock bara för vissa särskilt angivna slag av intäkter. I fråga omvinst vid fastighetsavyttring kan skatteberäkning enligt förekomma i tvåolika fall, nämligen dels när vinsten uppkommer vid tvångsförsäljning och andraavyttringar som avses i 2 § UppskL, dels i de fall dä realisationsvinsten tillmer än hälften utgörs av återvunna värdeminskningsavdrag. När man hitlills har avstått från att generellt medgeskatteberäkning enligt för fastighetsvinster synes ett avgörande skäl havarit att sådana vinster på grund av bl. a. den obegränsade rätten tillindexuppräkning i kombination med reglerna om 3 000-kronorslillägg i många fallhelt eller till stor del har varit undantagna från beskattning. Som jag redanhar framhållit blir läget annorlunda i framfiden. Den åtgärd som ligger närmast till hands är att utvidgatillämpningsområdet för så att fastighelsvinsterna generellt omfattas avlagen. Skatteberäkningen enligl är emellertid ganska komplicerad. Somexempel kan nämnas att sambeskattningen av B-inkomster medför att även makes inkomstförhållandenmåste beaktas. Beräkningen av skatten kan inle ske med hjälp av den teknik somi allmänhet används vid debitering av skatt. Beräkningen fär i stället ulförasmanuellt, vilket gör arbetet tidskrävande. Enutvidgad tillämpning av bestämmelserna i har alltså vissa praktiskaölägenheter. Av denna anledning finns det skäl alt överväga andra möjlighetertill progressionslindring. En tänkbar lösning kunde vara att låta denskattepliktiga vinsten tas till beskattning med lika delar vid taxeringen föravyttringsåret och några efterföljande taxeringar. Flera invändningar kanemellertid riktas mot en sådan lösning. Det kan från rent principiella utgångspunkteranses olämpligt alt låta beskattningen av en i förfluten tid uppkommenvärdestegring bli beroende av framtida inkomstförhållanden och kanske ändradebeskattningsregler. Ett särskilt problem är dessutom att en sådan form avprogressionslindring kan göra det nödvändigt all kräva säkerhet förstatsverkets utestående skallefordran. En annan tänkbar väg kunde vara att inom ramen för dentaxering som görs för avyttringsåret låta skatteuttaget på en realisationsvinstbestämmas 4 1980/81. 1 saml Nr 32 Prop.1980/81:32 50 efter den skattesats som skulle gälla om vinsten hadeuppgått till en viss kvotdel av den verkliga vinsten, I förarbetena till AILavvisades tanken på en sådan lösning. Den skulle också få vissa klart olämpligakonsekvenser. Skattskyldiga som har möjlighet att nedbringa sina övrigaskattepliktiga inkomster under det aktuella beskattningsåret skulle kunna få enbelydande skattelindring. Systemet skulle därför behöva förses med särskildaspärrar. Minslutsats av det anförda är att en utvidgning av tillämpningsområdet för AILtrots de praktiska problemen är att föredra framför andra lösningar. Jagförordar därför att görs generellt tillämplig pä fastighetsvinster. En vikfigbegränsning bör dock göras. Jag tänker pä det antal är på vilka inkomsten skallfå fördelas. måste göra en särskild beräkning för varje sådantår. Som jag redan har nämnt kan arbetel vara relativt tidsödande. Det är därförangeläget att fördelningsperioden inte är för läng. Milt förslag om begränsningav rätlen lill indexuppräkning innebär i princip att den inflationsvinst somuppkommer av ett faslighelsinnehav i fortsättningenkommer alt tas fram till beskattning. Mot den bakgrunden ligger det nära tillhands att bestämma den period som fastighelsvinsten får fördelas på lill fyraår. bör dock inle gälla i de fall där fastighetsvinsternaredan enligt nuvarande regler kan bli föremål för skatteberäkning enligt ,För dessa fall bör tioårsperioden behållas. På samma sätt som i fråga om aktierbör gälla att fördelningsperioden inte får överstiga det anlal år somfastigheten har innehafts. I detta sammanhang finns det anledning alt ocksä omprövade generella beloppsgränser som finns i 2 § . F, n. lorde endast den regelsom föreskriver alt inkomsten skall utgöra minst en femtedel av den skattskyldigesstatligt taxerade inkomst vara effektiv. Kravet på att inkomsten skall uppgåtill . torde däremot numera sakna självständig betydelse. Mot denbakgrunden finns del anledning att överväga om gränsen på , skallavskaffas eller om beloppet i stället bör höjas så alt regeln i fortsättningenfår betydelse, Enligl min mening är det sistnämnda alternativet att föredra.Mot bakgrund av att beloppsgränsen har varit oförändrad kan enhöjning till , vara motiverad. Detta gränsbelopp bör gälla generelltoch inte bara i fråga om fastighelsvinsterna. Jag föreslår därför attskalleberäkning enligt i fortsättningen skall få ske endast om den inkomstsom ligger till grund för beräkningen uppgår lill . ochinkomsten dessutom - liksom enligt nuvarande regler - utgör minst en femtedelav den skallskyldiges statligt taxerade inkomst. Sammanfattningsvis innebär mitt förslag följande.Skatteberäkning enligt lår ske beträffande realisationsvinster vid fastighetsavyttring.Vinsten får fördelas på det antal år som fastigheten har innehafts, dock . För de fall då realisationsvinst redan enligt nuvarande regler kan bliföremål för skatteberäkning enligt behålls dock tioårsperioden. Somgenerell begränsning för samtliga inkomstslag föreskrivs att skatteberäkningenligt 1980/81:32 51 inte får komma i fråga om den ackumulerade inkomstenunderstiger . Därutöver fordras liksom att inkomsten uppgårtill minst en femtedel av den statligt taxerade inkomsten. Den generella utvidgningen av AIL:s tillämpningsområdetill fastighets-vinster bör gälla i fråga om vinster som framkommer vidavyttring efter utgången av är 1980, Reglerna blir således i principtillämpliga första gängen vid 1982 ärs taxering. Höjningen av beloppsgränsen lill15 . bör också tillämpas fr. o. m. Avser laxeringen ettbrutet räkenskapsår som delvis har infallit under är 1980 bör dock den äldrebeloppsgränsen alltjämt tillämpas vid taxering. De nya reglerna om begränsning av indexuppräkningen blirrelativt omfattande. Av den anledningen kunde övervägas att samla dem i enfristående lag. Å andra sidan har reglerna direkt betydelse för inkomstberäkningeni förvärvskällan tillfällig förvärvsverksamhet. Vidare mäste de grundas påsamma begrepp- ingångsvärde, omkostnadsbelopp m. m. - och samma principer förfastställande av förvärvstidpunkl o. d. som . Med hänsyn tilldetta anser jag att övervägande skäl talar för att ta in de nya reglerna ianvisningarna till 36 § KL. Systemafiskt hör reglerna hemma i punkt 2 a avdessa anvisningar. Anvisningspunkten är emellertid redan nu myckel omfattandeoch delvis svåröverskådlig. Jag föreslår därför att de nya reglerna tillsvidare tas in i tvä nya anvisningspunkter, 6 a och 6 b. När den pågåendeöversynen av bl. a. aklievinslreg-lerna har avslutals, är det motiverat altpröva möjligheterna till en mer genomgripande teknisk omarbetning avanvisningarna till 36 § KL. Mina förslag föranleder ändringar ocksä i och . Förslagen berör delvis lagrum i vilka ändringar harföreslagils också i lagrädsremissen med förslag lill ändraderegler för den skattemässiga behandUngen av inventarier, fastigheter ochpågående arbeten, m. m. Jag har förutsatt att de nu föreslagna författningarnakommer att utfärdas och träda i kraft före de författningar som har föreslagitsi lagrådsremissen . I enlighet med det anförda har inom budgetdepartementelupprättats förslag till 1 lag om ändringi kommunalskattelagen (1928:370) 2 lag om ändringi lagen (1951:763) om beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst 3 lag om ändringi lagen (1978:970) om uppskov med beskattning av realisafionsvinst. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga. 1980/81:32 52 3.8.1 Förslaget tiU lag om ändring i kommunalskatlelagen(1928:370) Samtliga ändringar i KL avser anvisningarna till 36 §.Punkt 2 a innehåller nuvarande regler om avdrag vid beräkning avrealisationsvinst vid fastighetsavyttring. Mina förslag föranleder ändring itionde och tolfte styckena. Som redan nämnts föreslår jag att de nyabestämmelserna om indexuppräkning tas in i två nya anvisningspunkter sombetecknas 6 a och 6 b. Punkt 2 a av anvisningarna till 36 § I tionde stycket regleras f. n. indexuppräkningen avingångsvärde m. m. Bestämmelser om vilka poster som berörs av uppräkningen börlämpligen finnas kvar i tionde stycket. Genom en hänvisning lill de nyapunkterna 6 a och 6 b klargörs all de regler som avgör bl. a. vilka årindexuppräkningen skall omfatta finns i dessa punkter. Rätt till indexuppräkning föreligger i första hand i frågaom fastighetens ingångsvärde. Begreppet omfattar köpeskillingen vid förvärvet samlinköpsprovision, stämpelskatt o.d. (punkt 1 av anvisningarna). Av punkt 2afemte-sjunde styckena framgär att ingångsvärdet i vissa fall fär beräknas medledning av ett taxeringsvärde. Det är inte nödvändigt att i tionde styckeibehålla uppräkningen av olika slags ingångsvärden. Däremol bör förtydligandeske i ett avseende. Det har rått viss osäkerhet om hur man skall behandla detingångsvärde som vid vissa delavyttringar schablonmässigt får beräknas till 1kr. per kvadratmeter (punkt 2 a trettonde styckei sista meningen). Genom ettavgörande har regeringsrätten tagit ställning i frågan.Avgörandet innebär att det schablonmässigt bestämda ingångsvärdet inte får indexuppräknas.Enligt min mening talar starka skäl för denna lösning och jag anser att den börlagfästas. Tionde styckei har utformats så att del klart skall framgå attindexuppräkning inle får ske i de nu avsedda fallen. Även förbättringskostnader får indexuppräknas. Medförbättringskostnader likställs enligt andra stycket vissa kostnader förreparation och underhåll. I lagrådsremissen har föreslagils altäven vissa belopp som har tagits upp som inläkt i fastighetsägarensbyggnadsrörelse skall likställas med förbättringskostnader. Värdeminskningsavdrag som enligt fjärde slyckel skall drasav från omkostnadsbeloppel skall likaledes indexuppräknas. På samma sätt behandlasvissa andra belopp. Hit hör bl. a. avdrag på grund av avyttring av skog samlbelopp varmed fastigheten har skrivits av i samband med ianspråktagande avinvesteringsfond o. d. Elfte stycket har inle ändrats. Alltjämt skall gälla attprisutvecklingen bestäms med hänsyn lill förändringarna i konsumentprisindexfrän ett kalenderår till ett annat. Även i fortsättningen förutsätts RSV varjeår Prop.1980/81:32 53 Mednuvarande system behöver RSV i princip fastställa bara en enda serie avomräkningstal. De nya reglerna innebär att ingångsvärden och förbättringskostnaderi normalfallet skall räknas om med hänsyn endast till prisutvecklingen efterutgången av den fyraåriga initialperioden (punkt 6 a). Denna förskjutning kangivetvis beaktas när omräkningstalen fastställs. Vid avyttring av enersättningsfastighet skall indexuppräkningen dock i vissa fall ske från etttidigare år. Del lorde bli nödvändigt för RSV att komplettera omräkningstabellenmed anvisningar som klargör att den skaltskyldige i vissa fall skall utgå frånett annat år än del då förvärvet faktiskt skedde eller förbättringskostnaderlades ner. Ingenting hindrar givelvis att RSV utarbetar olika tabeller förolika typfall, om det skulle visa sig praktiskt. I tolfte styckei finns bestämmelserna om 3 000-kronorstillägg.Eftersom avsikten är att sådana tillägg även i fortsättningen skall medges 1981 bör bestämmelserna finnas kvar i KL. Genom en kompletterande regelklargörs att tillägg inte får beräknas än . Punkt 6 a av anvisningarna till 36 § Anvisningspunkten innehåller de nya huvudreglerna förindexuppräkning. Av första stycket framgår att ett ingångsvärde som grundaspå köpeskillingen vid förvärvet samt avdragsgilla förbättringskostnader räknasom med hänsyn till prisutvecklingen från det fjärde årel efler det år däfastigheten förvärvades resp, förbättringskostnaderna lades ner fram lill detår då fastigheten avyttras. Antag att en fastighet har köpts år 1 och säljs år8, Ingångsvärdet (köpeskillingen m, m,) skall då räknas om med hänsyn tillprisutvecklingen 5 till är 8, Detta innebär att den omräkningsfaktorsom skall fillämpas i princip bestäms av förhållandel mellan del genomsnittligakonsumentprisindex för år 8 och motsvarande index för år 5, Haringångsvärdet bestämts med ledning av taxeringsvärdet sker dockuppräkningen med hänsyn till prisutvecklingen från del fjärde året efler det årsom taxeringsvärdet avser, I detta fall får förbättringskostnader som har lagtsner före sistnämnda år inte dras av vid realisationsvinstberäkningen (punkt 2a femte-sjunde styckena). Det kanerinras om alt en fastighet som har förvärvats alltid skall ansesha förvärvats . Detta gäller oberoende av om ingångsvärdetbaseras på den verkliga köpeskillingen vid förvärvet eller på 1952 årstaxeringsvärde (punkl 2 a femte stycket). Vidare vill jag erinra om att enfastighet som har förvärvats genom ett benefikt fång anses förvärvad genomnärmast föregående onerösa fäng (35 § 2 mom. tredje stycket). Förbättringskostnadersom har förts upp på avskrivningsplan anses normalt nedlagda det år då defördes upp på planen och övriga koslnader Prop.1980/81:32 54 anses i regel nedlagda det år då faktura eller räkningerhölls (punkt 2 a tredje styckei). I andrastycket finns bestämmelser om indexuppräkning av värdeminskningsavdrag.Huvudregeln är att uppräkningen skall ske redan från det år på vilket avdragetbelöper, dvs. i princip det beskattningsår för vilket avdraget gjordes. Avdragsom belöper på det år dä den kostnad lill vilken avdraget hänför sig lades nereller på något av de tre följande åren skall dock räknas om med hänsyn endasttill prisutvecklingen från del fjärde följande året. Vid tillämpningen av andra stycket mäste man alltså kunnafastställa när de koslnader som ett värdeminskningsavdrag hänför sig till ladesner. För avdragsgilla förbättringskostnader finns de nyssnämnda reglerna ipunkt 2 a tredje stycket. I tredje stycket av den nya punkten 6 a finnssärskilda regler för vissa kostnader. De kostnader som innefattas iköpeskillingen för fastigheten anses nedlagda det år dä fastigheten förvärvades(tredje styckei 1). I det fall då ingångsvärdet har bestämls med ledning avtaxeringsvärdet för ett visst år skall koslnader som faktiskt lades ner föreingången av det är som taxeringsvärdet avser anses nedlagda det året (tredjestycket 2). Som jag redan nämnt är sådana kostnader inte avdragsgilla vid realisalionsvinstberäkningenmen de värdeminskningsavdrag som hänför sig till kostnaden och belöper på deföljande åren skall givetvis återföras. Normalt torde del inle vara svårt attfastställa vilken kostnad avdraget hänför sig till. Det har dock ansettserforderligt att införa en särregel för det fall då en skattskyldig har fåttavdrag på grund av avyttring av skog från en faslighet som har förvärvalssuccessivt (tredje stycket 3). Punkt 6 b av anvisningarna till 36 § Denna punkt innehåller i första-fjärde styckena de reglersom anger villkoren för att en skattskyldig som avyttrar en ersättningsfastighetskall få tillgodoräkna sig den tid under vilken den ursprungliga fastighetenhar innehafts. I femte-sjunde styckena föreskrivs hur det tidigare innehavetskall beaktas. Av förstastycket framgår att den skattskyldige måste begära att få ett tidigare innehavbeaktat. Denna ordning synes nödvändig med hänsyn bl. a. till de villkor somuppställs i de följande styckena. Vidare framgår att den avyttrade faslighetenskall ha anskaffats "som ersättning" för den tidigare avyttrade fastigheten.Denna förutsättning kan vara uppfylld även ide fall då ersättningsfastighetenhar anskaffats innan den ursprungliga fastigheten avyttrades (jfr 5 § UppskL).Med förvärv av ersättningsfastighet bör i detta sammanhang likställas ny-,till- eller ombyggnad som behövs för att ersätta en byggnad på den ursprungligafastigheten (jfr 4 § UppskL). Somförutsättning för att det tidigare innehavet skall få beaktas gäller enliglandra stycket att den ursprungliga fastigheten har avyttrats efter utgången avår 1980 och alt ingångsvärdet för ersättningsfastigheten grundas Prop.1980/81:32 55 på köpeskillingen vid förvärvet. Jag har tidigareutvecklat skälen för att dessa villkor har uppställts (avsnitten 3.2 och 3.4). I tredje stycketanges de villkor som anknyter till UppskL. Har uppskov faktiskt erhållits medbeskattningen av en vinst, som har uppkommit vid avyttringen av denursprungliga fastigheten, är förutsättningarna för alt beakta det tidigareinnehavet i princip uppfyllda (iredje stycket 1). Det kan dock ha inträffat attett uppskov, som har medgetts med stöd av 7 § UppskL innan någonersättningsfastighet har anskaffats eller - i förekommande fall -innanbosättning på ersättningsfastigheten har hunnit ske, sedermera har förfallit. sådan situation tas uppskovsbeloppet till beskattning enligt 9 § UppskL. Enförutsättning för att ett uppskov skall medföra rätt för den som avyttrar ersätlningsfasfighetenatt beakta det tidigare innehavet vid indexuppräkning av ersättningsfastighetensingångsvärde m. m. är att uppskovet har stått fast så att det skall beaktas enligl11 § UppskL när resultatet av avyttringen av ersättningsfastigheten beräknas. I dettasammanhang vill jag framhålla att den som avyttrar en ersättnings-fasfighet ochfår tillämpa de här akluella reglerna inte behöver vara samma person somavyttrade den ursprungliga fastigheten och fick uppskov. Situationen kan t. ex.vara den att den förstnämnde har förvärvat ersättningsfastigheten genom arvoch att det var arvlåtaren som fick uppskov. I tredje stycket 2) och fjärde stycket anges vilka villkorsom skall vara uppfyllda i de fall då uppskov inte har erhållits. I principskall man kunna konstalera att förutsättningar för uppskov har förelegal. Vid dennaprövning skall man dock - av skäl som jag har utvecklat - bortse frånom vinst har uppkommit vid avyttringen av den ursprungliga fastigheten och fränhur vederlaget för denna har förhållit sig till priset påersättningsfastigheten. I de fall dä den ursprungliga fastigheten avyttradesfrivilligt (3 § UppskL) skall kravet på bosättning på denna fastighet ansesuppfyllt om den som avyttrade fastigheten var bosalt pä den vid något tillfälleinom den femårsperiod som föregick avyttringen. Har denperson som avyttrar den påstådda ersättningsfastigheten förvärvat den genomett benefikt fång fär man gå tillbaka lill närmast föregående onerösa förvärv,varefter en prövning får göras av om fastigheten för den som gjorde detförvärvet var en ersättningsfastighet och om övriga förutsättningar för uppskovförelåg. Om uppskovsreglerna skulle ha ändrats mellan avyttringenav den ursprungliga fastigheten och avyttringen av ersättningsfastigheten,måste prövningen i delta fall - liksom i andra fall -baseras på de regler somgällde för den förstnämnda avyttringen. prövar ett yrkande om beaktande av ell tidigare innehav ochskall ta ställning till om förutsättningar för uppskov förelåg vid avyttringenav den ursprungliga fastigheten, kan nämnden inte medge några undantag frånuppskovsvillkoren ulöver dem som anges i fjärde stycket. Nämnden har ingen egen"dispensrätt". Har däremot RSV i anslutning till 1980/81:32 56 avyttringen av den ursprungliga fastigheten medgett t. ex.en förlängning av tidsfristen för förvärv av ersättningsfastighet, skall - somjag tidigare nämnt -beslutet beaktas av taxeringsnämnden. När det gäller innebörden av iredje styckei 1) och fjärdestycket vill jag slutligen tillägga alt det enligt min mening inte bör finnas nägothinder mol att tvä efler varandra anskaffade fasligheter betraktas somersättningsfastigheter i förhållande till en och samma ursprungliga fastighet.Det sagda kan belysas med ett exempel. Anlag att en person, som under många århar ägt fastigheten A, säljer den och köper en ny fastighet B. Antag vidare atthan efter en kort lid måste avyttra B -1, ex. pä grund av flyttning till enannan ort -och köper en iredje fastighet C. Vid beräkning av realisationsvinstpä grund av försäljningen av B prövas - på yrkande av den skattskyldige - om Butgör ersättningsfastighet för A och om övriga förutsättningar för uppskov -med de undantag som anges i fjärde stycket - har förelegat. Om så är fallet,får innehavet av A beaktas när B:s ingångsvärde m. m. skall indexuppräknas. NärC sedermera avyttras, görs en ny prövning. Den skaltskyldige bör ha rätt atthävda alt även C har förvärvats som ersättning för A. Under förutsättning att Canskaffades efter försäljningen av A - eller inom den längretidsfrist som RSV kan ha medgett - och alt övriga villkor är uppfyllda, börinnehavet av A kunna få beaktas även vid indexuppräkningen av C:s ingångsvärde. I femte stycket finns de bestämmelser som anger hur deltidigare innehavet skall beaktas. Vid omräkning av ingångsvärde,förbättringskostnader och värdeminskningsavdrag för ersättningsfastighetenskall fastigheten i princip anses förvärvad och förbättringskostnader ansesnedlagda lika läng tid före den faktiska lidpunkten som den ursprungligafastigheten hade innehafts vid avyttringstillfället. Tidigareläggning får integöras med . En förulsätlning för alt tidigareläggningen skall få omfattaförbättringskostnader är alt de har lagts ner inom den tidsfrist som har gälltför förvärvet av ersättningsfastigheten. Sjätte stycket innehåller reglerna för begränsning av detbelopp som får bli föremål för tidigareläggning enligt femte stycket. Reglernahar redan kommenterats i avsnitt 3.2. Som jag tidigare nämnt finns det inte någol hinder mot attersättningsfastigheten förvärvas före avyttringen av den ursprungligafastigheten. Av sjunde stycket framgår att tidigareläggningen inte får ledatill att ersättningsfastigheten vid omräkningen anses förvärvad ellerförbättringskostnader anses nedlagda på den före förvärvet av den ursprungligafastigheten eller tidigare än före avyttringen av den ursprungliga fastigheten.Innebörden är bl. a. att femte stycket inle får leda till all indexuppräkningenför ersättningsfastigheten omfattar prisutvecklingen före avyttringen av denursprungliga fastigheten.