prop · G40339 · 1980-12-31 00:00:00 — Från de synpunkter som vi har att beakta är det beskattningens roll i sannan-hantjet somtilldrar sig det intresset. Utan tvivel har skattereglernas utfornning bitlragit tillatt hushållssektorn har ninsKat sin andel avden totala aktiestocken i börsnoterade företag. Flera undersökningar har Ijekräftat att värt skattesystem i hög gratl brister i neutralitet vid behandlingen av olika placeringsftrmer, Prop.1980/81:39 91 Stora skillnader föreliggersåväl när det gäller beskattningen av den löpande avkastningen som i fråga om behandlingen av värdestegringsvinster. Skillnaderna förstärks medinflationen och ned stigande marginalskatter, I båda avseendena får aktieplaceringarna ansesmissgynnade. En viktig faktor är tJendubl:ielbeska t tning .som träffarutdelade vinstmedel. En annan är att dennominella beskattningen av realisationsvinster på aktier kan få ogynnsamma verkningar i ett läge med lågeller utebliven real värdestegring och hög inflation. Generellt kan man konstatera attriskkapitalet med nuvarande skatteregler och inflationstakt näste ge en extremt hög avkastning före skatt om aktieplaceringarnaskall kunna hävda sig i konkurrensen med andraplaceringsformer. Från företagens synpunkt innebär detta attkapitalkostnaderna för egenkapitalet, dvs. den bruttoförräntning avegenkapitalet som fordras för att möta placerarnas avkastningskrav, har drivitskraftigt i höjden. finns det skälatt anta att en förbättring av villkoren föraktiesparandet skulle mobilisera stora resurser. Av vår redogörelsei kap, 5 har framgått att också en mindre omfördelningav hushållssparandet till förmån för aktieplaceringar skulle kunna ge ett avgörande tillskott av riskkapital. Det är mot tienna iiakgrund .son nan liör se våra tilläggsdirektiv, vårhuvuduppgift enligt tilläggsdirektiven är att undersökamöjligheterna att gä över till ettsystem för beskattning av bolagsvinster somförbättrar bolagens möjligheter att attraherariskvilligt kapital, I detta syfte skall vi pröva två hiivud.iiotoder för lindring i dubbolleskattn ingen av utdeladevinster. Den ena metoden innebär att aktieägarnas och bolagens beskattning integreras på bolagsnivå.Detta kan ske qenon att bolagen fåravdrag helt eller delvis för uttieln ingarna eller genom ennedsättning av bolagsskattesatsen på de vinstmedel som disponeras för uttlelning. Den andra metotien går ut påatt beskattningen integreras pä aktieägarnivågenom att aktieägarna vid sin beskattning Prop.1980/81:39 92 gottskrivs hela eller en del av den bolagsskatt som kananses belöpa på utdelade vinstmedel (avräkning). Ett relativt omfattande utredningsarbete återstår innan vihar behandlat de tekniska och materiella frågorsom aktualiseras vid en övergång till nägot av dessa system. I avvaktan pä resultatet av det arbetet skall vi enligt till-läggsdirektiven utarbeta ett förslag till mer kortsiktiga åtgärder i syfteatt stimulera aktiesparandet. På samma sätt som närdet gäller utformningen av ett permanentsystem skall vi undersöka säväl möjligheterna att raedge lättnadervid det utdelande bolagets beskattning .som möjligheterna att lindra aktieägarnasbeskattning. Åtgärderna skall i princip begränsastill de fall då utdelning lämnas av börsnoteradeföretag. Lättnader påaktieägarnivå skall i förstahand komma hushållen till del. Beträffande avgränsningen av värtutipdratj 'oör följande tilläggas. Vi har redan understrukit attnuvarande skatteregler visar en påtagligbrist på neutralitet vid behandlingen avolika placeringsformer och att skillnaderna förstärks med inflationen.Aktieplaceringarna är missgynnade genomdubbelbeskattningen och även - vid nuvarande relation mellanvärdestegring ocl- inflation - genorareal isa t ions-viiistreglernas utformning. Det är angeläget från samhällsekonomisksynpunkt att ett mer neutralt system kan utforraas. Ett steg på vägen motdetta mål är att lindra beskattningen av aktieplaceringarna. Ett annat steg somkan visa sig nödvändigt är att ompröva och delvis skärpabeskattningen av andra placeringsformer. Den övergripande lieciömning som det här blir frågaom ingår dock inte i vårt uppdrag. Vi har till uppgift att anvisa en lämplig teknik förstimulans av akfiesparandet. Behovet av ändringi beskattningsreglerna för andra kapitalplaceringar prövas av statsmakterna i ett större sammanhang. Vi kan erinra oin att regeringen haraviserat ott förslag om skärpning av realisationsvinstreglerna för fas t igiieter, Det kan också nämnas att vienligt våra huvudtl irekt i v har i uppdragatt lägga fram förslag om en i Prop.1980/81:39 93 tiden obegränsadskattskyldighet för realisationsvinst vid försäljning avbostadsrätter. Vi räknar med att kunna återkomma meil förslagi den frågan. 7.1.2 Riktlinjer förett provisoriu.ii Innebörden av de provisoriska åtgärderna bör vara att genom lättnader vid beskattningen åstadkommaen ökning av den effektiva avkastningenpå aktieplaceringar. Son framgår av tilläggsdirektivenkan detta resultat ätminstone teoretiskt - vi bortsertills vidare frän de tekniska problemen - uppnås genom lättnadervid antingen bolagens eller aktieägarnasbeskattn ing. Lättnader vid bolagens beskattningkan genomföras t,ex, på så sätt att bolagen fårrätt att göra avdrag förverkställd utdelning. En sådan avdragsrättskulle göra det möjligt förbolagen att dela ut ett visst givet utdelningsbelopp till lägre kostnad eller att utan kostnadsökning höjautdelningarna ach därmed aktieägarnas direktavkastning. Åtgärder påaktieägarnivå kan innebäraatt inkomstskatten på utdelningsinkomster .sätts ner, vilket medför att aktieägarnas direktavkastning efterskatt ökar även vid oförändrad utdelning. Lättnader vidbeskattningen av realisationsvinster påaktier får ocksä till resultat att den effektiva avkastningen pä aktieplaceringarna ökar. En ökning av den effektiva avkastningengenom åtgärder på aktieägarnivåtenderar i sin tur att sänka kravet pä förräntning av riskkapitalet, dvs, att reducera bolagenskapitalkostnader. Det kan alltsåförväntas att lämpligt avvägda ätgärder av det slag som vi här har berörtfår positiva effekter på både utbuds-och ef terfrågesidan. Vi har inte funnit detmeningsfullt att försöka göra nägon beloppsmässigt preciserad prognos aveffekterna i dessa hänseenden. Däremot ärdet angeläget att kunna bilda sig enuppfattning om de individuella Prop.1980/81:39 94 oc;h statsfinansiella effekterna av olika åtgärder. Med hänsyn till tilläggsdirektivensklara inriktning på att uppnå en stimulans av aktiesparandet har vi koncentreratoss på att belysa vilka effekter åtgärderna kan fä för enskildaaktieägare i olika inkomstlagen. Vi harockså uppskattat de statsfinansiellaeffekterna vid olika lättnadsnivåer. En analys av åtgärdernas l:ietydelse för de enskilda företagens kapitalkostnader skullenaturligtvis också ha intresse i sammanhanget. Med hänsyn till fråganskomplicerade natur och den korta tid son vi har haft till vårt förfogande harvi dock tills vidare avstått från en sådan analys, I vårt ner långsiktigaarbete får vi anledning att behandla kapitalkostnadsfrågan. Vid valet och utformningen av åtgärderna är det viktigt att veta vilka grupper av placerarenan vill nå (inriktningen), hur lättnaderna skall fördelaspä aktieägare i olika inkomstklasser (inkonstprofilen) ochvilken lättnadsnivå och kostnadsram nan skall utgå från(omfattningen), Vi har bedörat det somangeläget att åtgärderna fär en så bredinriktning som möjligt. Det är viktigt att nåden stora gruppen av småsparare, dvs, hushåll son har små eller inga aktieinnehav. är det viktigt att reglerna innehållerincitament till ytterligare aktieplaceringar för innehavarna av de större portföljerna, eftersom dessa omfattar huvuddelen av denbefintliga aktiestocken hos hushållen.Målet bör vara att både öka spridningen av aktieägandetoch stimulera till ett ökat innehav hos dem som redan äger aktier. Åtgärdernas inkonstprofi I har betydelse frän flera synpunkter. En omständighet som vi har ansett oss böra fasta stort avseende vid är att de provisoriska åtgärderna är avsedda att inom något eller kunna ersättas av ett permanent system, för lindring i dubbelbeskattningen. Det är viktigt att åtgärderna inte fåreffekter som försvårar en sådan övergång. On åtgärderna får en inkomstprofil son nar- Prop, 1980/81:39 95 kant avviker fränden profil som ett pernanont systen kan tänkasha, kan vissa grupper av aktieägare kommaatt träffas av en skatteskärpning vid t'3vergången. Mot denna bakgrund börman sträva efter att ge åtgärderna eninkomstprofil som kan förväntas stämma relativt nära överens medprofilen i det permanenta systemet. När det gäller åtgärdernas omfattning har i tilläggsdirektiven framhållits att den slutliga avvägningenfaller utanför vårt uppdrag. har understrukits att vi skall göra vara beräkningarmot bakgrund av att det är angeläget att åstadkommaen "verklig stimulans av aktiesparandet", I detta raåste ligga att åtgärderna inte skall vara alltför obetydliga. Lättnadernamåste ha en sådan omfattning att man verkligen kan räkna med en positiv effekt på aktiemarknaden. Det är i praktiken knappast möjligtatt ange vilka lättnader son behövs för att ge denavsedda effekten på aktienarkna-den. Med hänsyn till bl,a, förhållandena i andra länder har vi valt att vid våraberäkningar i första hand utgåfrån en lättnadsnivåoch kostnadsran son i princip motsvarar en halvering av bolagsskatten pä uttlelado vinstnedel, I sannan-hanyet kan detfinnas anledning att notera att i runda tal hälften av den bolagsskatt som bolagen betalar pä utdelade vinstmedel går till staten och den andra hälftentill kon-munerna. Åtgärder som innebär att ungefär halva bolagsskatten elimineras kan ses som attden statliga dubbelbeskattningen av utilelningarna upphävs. Går nan utöver denna nivå,kan särskilda frågor on fördelningenav skattenedsättningen nellan stat och konnunaktualiseras. Vi får anledning att senare beröra dessa frågor. För att de eftersträvade effekterna skall uppnås är det enligtvår bedömning viktigt att företag ochplacerare kan uppfatta lättnaderna son en varaktig förbättring avvillkoren för aktiesparandet. Santidigt måste man - som vi redan berört i vårtresonemang on inkomstprofilen - beakta att åtgärderna ärprovisoriska i den meningen att de äravsedda att avlösas av ett permanent system. Prop, 1980/81:39 96 bl.a, tekniskt hänseende.Det är viktigt att reglerna inteutformas så att de försvårar övergängen tillett permanent system eller pä annat sätt låser denfortsatta utvecklingen. Man bör undvikaregler som innebär att företagen eller aktieägarna tvingas att för en begränsad period göraraer väsentliga ändringar i sina redovisnings- eller deklarationsrutiner.Så längt möjligt bör ocksåundvikas att skattemyndigheterna belastas genom tillfälliga omläggningar.Åtgärderna bör inte heller i övrigt medföranägra mer väsentliga ingrepp i regelsystemet. Ändamålet med de stimulansåtgärder som vi föreslår är ytterst att främjanäringslivets försörjning raeddeb riskkapital som lehövs för investeringar och expansion av produktionen. Mot den bakgrunden hardet hävdats att det skulle vara en fördel att kunna styra lättnaderna så att de företrädesviskommer just det riskkapital till del som placeras i "produktiva" företag till skillnad från företag som kan anses driva en mer"spekulativ" verksamhet. Vi skall inte här diskutera on en sädan distinktion kan upprätthållas på teoretiskagrunder. Vad vi med säkerhet kan slå fast äratt det måste vara utomordentligt vanskligtatt utforma praktiskt användbara kriterier för ett urval av företagefter en sådan grund. Tanken har t,ex. väckts att lättnadernaför det enskilda företaget eller dess aktieägare borde görasberoende av antalet anställda i företaget. Enligt värnening kan detta inte vara någon länplig grund, Exenpelvis skulle kapitalintensiva företag i produktionen - dvs. sådana företagsom relativt sett kan vara mest beroende av en fungerande riskkapitalförsörjning -missgynnas av en sädan regel. Avgränsningen skulle härigenomfä inte önskvärdastyrningseffekter. Den skulle ocksåsnarast motverka en ökning av kapitalmängden per sysselsatt i företagen, dvs. gårakt enot den utveckling son - enligt vad vi har angett i avsnitt 4.1 - hittillshar legat bakom den ökade industriproduktionen. Vår slutsats äratt nan i detta sammanhang bör avstå från avgränsningar av det härberörda slaget. 1980/81:39 97 Det finns anledning att här slutligen beröra frägan om åtgärdernas finansiering. Enligt direktiv som gäller föralla nu arbetande kommittéer (dir. 1980:20) skall kostnadskrävande reformförslagåtföljas av förslag till finansiering. I vårt fall ärdet knappast möjligt att precisera ett förslag till finansiering. Det samraanhänger raed vad vi har anfört. De åtgärder som vi skall föreslå utgör ett av flera led i den mer övergripandeomläggning som behövs för att åstadkomma en störrelikformighet vid beskattningen av olika former av sparande. Det finns med andraord ett påtagligt saraband raellan de åtgärder sora viskall föreslå och t.ex. de aviserade skärpningarnaav realisationsvinstreglerna förfastigheter. Det torde vara nödvändigt att se åtgärderna sora en helhet där skärpningar iett avseende får finansiera lättnader i ett annat avseende. För vår del kan viknappast göra mer än att hänvisatill detta samband. Med hänsyn till såväl avgränsningen av värtuppdrag som den översyn av realisationsvinstreglerra.ra. sora görs i annat sammanhang har vi inteansett det möjligt att närmare ännu har skett gå in på finansieringsfrågan. 7.1.3 Tillämpningsområde m. m. Fnligt tilläggsdirektivenbör åtgärderna begränsas till de fall där utdelning lämnas av svenska företag som ärnoterade på börsen (A-listan) eller påfondhandlarlistan. Som nämnts i kap. 3 kommerfondhandlarlistan att upphöra senast vid utgången av år1981. Aktiefonderna har den viktiga uppgiften att medverka spridning av aktieägandet. Mot den bakgrunden finnsdet enligt vår mening skäl att låtaåtgärder sora är inriktade på att reducera skatten pä utdelningsinkomster bli tillämpligaäven på utdelning frän svenska aktiefonder. måste beaktas att fonderna kan omfatta även andra värdepapperän aktier i svenska börsföretag, t.ex. obligationer. En förutsättning för att utdelning från en aktiefond skall få del 7 1980/81. 1 saml Nr 39 Prop.1980/81:39 98 av lättnaderna bör vara att fonden huvudsakligen består av aktier i svenska börsföretag. När det gäller kretsen av de företag som skall beröras av åtgärderna villvi slutligen framhålla att frågan om de kooperativa företagens försörjning med riskkapital behandlas avkooperationsutredningen (I 1977:01) och alltså faller helt utanför vårt uppdrag. Vad härefter beträffar fråganom vilka grupper av aktieägare som skall omfattas av våra förslag gäller enligt tilläggsdirektivenatt lättnader pä aktieägarnivå i första hand bör komma hushållentill del. Letta betyder att lättnadernaskall medges när den utdelningsberättigade ären fysisk person. Enligt vär uppfattningbör dock även dödsbon ivissa fall kunna fä del av lättnaderna. Av skälsom vi redovisar i kap. 8 har vi gjort bedömningenatt lättnader däremot inte börmedges när utdelningen belöper pä aktier somen fysisk person eller ett dödsbo äger indirekt genora ett handelsbolag. Vi har utgått från att lättnaderpå aktieägarnivåskall medges bara i de fall dä utdelningenutgör intäkt av kapital för den utdelningsberättigade (alltsåinte intäkt av rörelse) och dådenne är skattskyldig för utdelningen enligt 53 S 1 mom, KL och 6 § 1 mom. SIL, Skattskyldighetskravet innebär för en fysiskperson att han skall ha varit bosatt i .Sverige när utdelningen blev tillgängligför lyftning och för ett dödsboi princip att den avlidne vid tiden förfrånfället skall ha varit bosatt häri landet. Enligt tilläggsdirektivenskall vi också överväga om det är möjligt attraed begränsade åtgärder, sominte medför några väsentliga ingrepp i nuvarandesystem, ge institutionella placerare del av vissa lättnader. Till institutionella placerare som här kan komma i frågahör främst investmentföretagen, aktiefonderna, försäkringsföretagen samt vissa stiftelser och rörelsedrivande företag.De institutionella Prop.1980/81:39 99 placerarna spelar en viktig roll på aktiemarknaden och deras andel av aktiestocken i börsnoterade företaghar successivt ökat (jfr kap. 3). Vid utformningenav våra förslag till ett permanent .system förlindring i dubbelbeskattningen skall vi enligt tilläggsdirektiven uppmärksararaa dessa placerares situation och beakta intresset av att get.ex. investmentföretagen tillräckliga incitament och möjligheter att ökasina placeringar av riskkapital i näringslivet. Delvis mycket komplicerade regler gäller förbeskattningen av de utdelningsinkomster och de värdestegringsvinster på aktier somredovisas av de institutionella placerarna. Vi har i enlighet med tilläggsdirektiven diskuterat möjligheterna att genom tillfälliga ingrepp i regelsystemet uppnå den avsedda stimulanseffekten. Vår slutsats äremellertid att det knappast är möjligt att utan relativt genomgripande ändringar åstadkommaeffekter sora får någon betydelse. Sådana ändringar får övervägas i vårt mer långsiktigaarbete raen lärapar sig inte i ett provisorium. Enligt tilläggsdirektivenskall vi undersöka möjligheterna att stimulera aktiesparandet genom åtgärder pä bolagsnivä.Närmare bestämt skall vi undersöka ora det är möjligt "att införa ettprovisoriskt avdrag för utdelning eller en tillfällig sänkningav bolagsskattesatsen som får betydelse även i frägaom sådana utdelningar som inte ger rätt till Annellavdrag" . Av detta framgåratt vär undersökning skall avse möjligheterna att tillfälligt lindraskattebelastningen på utdelade vinstmedel genom åtgärder på bolagsnivå.I uppdraget ingår inte att lägga fram förslagom en sådan temporär nedsättningav bolagsskattesatsen som omfattar ävenkvarhållna vinster Prop.1980/81:39 100 och alltså kommerbolagen till del oberoende av om de lämnarutdelning. Vi kan dock notera att en ätgärd av det slaget i och för sig skulle kunna få verkningar som är positiva frän de synpunkter vi har att beakta. En temporär nedsättningav bolagsskattesatsen kan sålunda få en viss soliditetsförstärkande effekt, t.ex. genom attbolagen upplöser obeskattade reserver och för övervinstmedel till aktiekapitalet genom fondemission. Av direktiven framgårocksä att vi inte liar anledning att överväga någon utvidgning av nuvarande l-avclrag, Utrymmetför detta avdrag, som medges endast ifråga om utdelning pä nyemitterade aktier, fördubblades säsent som (med verkan vidnyemissioner som genomförs efter utgången av år1978), medges ett totalt avdrag som ärlika stort som det belopp som har betalats in för de nya aktierna. Avdraget färfritt fördelas pä en ,Det fär dock inte nägot är överstiga av det inbetalade beloppet och det får inte överstigaden utdelning som har förfallit till betalning . Det ärtveksamt om bolagen i allmänhet skulle kunna utnyttja enytterligare höjning. En tillfällig höjningkan i varje fall inte väntas ge nägon stimulanseffekt av betydelse. Vad vi liar att ta ställningtill är om det är möjligt attvidta sådana provisoriska åtgärder på bolagsnivåson är generella i den meningen att deomfattar utdelningar påsåväl äldre som nyemitterade aktier. De åtgärder som då står till buds är en sänkningav bolagsskattesatsen pä utdelade vinstmedel eller ettavdrag för verkställd utdelning. Dessa metoder skiljer sig åt i formellt ocli tekniskt hänseende. Principiellt har de samma innebörd. En nedsättningav skattesatsen på utdelad vinst till hälften ger samma resultat som om avdrag medgavs för halva utdelningen och en oreducerad skattesats appliceradespå det belopp som återstår efteravdraget. En nedsättning av skattesatsen till entredjedel är likvärdig med ett avdrag för 2/3 av utdelningen Prop.1980/81:39 101 etc. Fullt avdrag förutdelning innebär att skattesatsen pä utdelade vinstnedel är noll. För enkelhetens skull behandlar vi ifortsättningen bara avdragsmetoden. Vadvi säger ora den har giltighet även i frågaom ett system med olika skattesatser förutdelad och kvarhällen vinst. Ett generellt avdrag förutdelningar innebär att det första ledet i dubbelbeskattningen reduceras eller -vid avdrag - helt elimineras. Härigenomsänks bolagens kapitalkostnader för egenkapitalet. Avdraget bör bl.a, ge incitament till utdelningshöjningar som kan medverka till en ökning av utbudet av riskkapital, I våra tilläggsdirektivuttalas att det är ett rimligt antagande att enavdragsmetod och ett avräkningssystem ger likvärdigaekonomiska resultat. Det nu sagda gälleri första hand ett permanent avdragssystem.Man kan ställa sig mer tveksam till betydelsenav ett temporärt avdrag. I och för sig torde en sådanåtgärd kunna få en viss positiv effekt pä emissionsverksanhet och aktiekurser. En förutsättning för detta torde dock vara att avdraget blir relativtstort. Ett tillfälligt avdrag som omfattar bara enmindre del av utdelningsbeloppet torde fä ringaeffekt. Som enda stimulansåtgärd skulle ett sådant avdrag i varje fall vara heltotillräckligt. I varje system som bygger på att dubbelbeskattningen skall lindras genom att bolagen får avdrag förverkställd utdelning aktualiseras två särskilda frägor. Den ena gällerbehandlingen av utdelning som lämnas tillandra inhemska bolag. Den andra gällerden utdelning som går till aktieägare i utlandet. I det följande beskriver vi först vilka problem som uppkommer och vilka principlösningar som ärtänkbara. Avslutn intjsvis gör vi en bedömningav om det är möjligt att genomföra de erforderliga ändringarna i ett provisorium. Prop.1980/81:39 102 7.2.2 Utdelning till svenska bolag Som framgått av redogörelsen i avsnitt 2.2.2 innehåller punkt 1 av anvisningarna till 54 § KL detaljerade regler om hur aktiebolagensutdelningsinkomster skall behandlas. Ett avdrag för utdelning måste samordnas ned dessa regler. Ettsystem där aktiebolagen fick avdrag för verkställdutdelning och utdelningen utan inskränkningvar skattefri hos mottagande bolag kunde ge inte önskvärdaeffekter. Om ett moderbolag har en rörelseförlagd till ett dotterbolag, skulle överskottet av rörelsenkunna helt undgå beskattning i bolagssektorn trotsatt någon utdelning till de slutligaaktieägarna inte sker (dotterbolaget får avdrag förutdelning till moderbolaget, moderbolaget beskattas inte för utdelningen). Samordningen kan ske pätvå principiellt olika sätt. En möjlighetkan vara att göra det utdelande bolagets avdrags-rätt beroende av hur utdelningen behandlas hosmottagaren. Den andra vägen är att modifiera de beskattningsregler sora gäller förmottagaren. I 7 § Annell-lagen finns regler somsyftar till att åstadkomma en viss grad avsamordning mellan avdraget och bestämmelsernaom skattefrihet för mottagen utdelning (se avsnitt2.1). En första fråga är om dennasamordningsmodell är användbar äveni ett system som är generellt i den meningen attavdrag medges för utdelning pä såväl äldre somnyemitterade aktier. Till en början bör understrykas att avsikten med Annell-avdragetinte har varit att generellt lindra dubbelbeskattningen av utdeladevinstmedel. Vad man har velat uppnåär en stimulans avnyemissionsverksamheten. Avsikten äratt avdrag i princip skall medges bara i de fall då nytt riskkapital har tillförts aktiebolagen från aktieägare utanför bolagssektorn. 1980/81:39 103 Med hänsyn till avdragets relativt begränsade karaktärär det naturligt att man inte har försökt uppnå den önskadesanordningen genora att andra reglerna förbehandling av aktiebolagens utdelningsinkomster, I stället har man gjort vissa särskilda begränsningari det utdelande bolagets avdragsrätt.Utgångspunkten har varit att man vill förhindra att avdrag medges i de fall då en nyemission visserligen har genonförts inom en koncern men något nytt kapital inte har tillförts frånaktieägare utanför bolagssektorn. Med denna utgångspunkt har man ansett det motiverat att vägra avdrag närdet utdelande bolaget är dotterbolag till ett annat bolag.On nämligen avdrag medgavs i sådana fall, skulle det bli möjligt fören koncern att genom omplacering av tillgångarnainon koncernen få Annell-avdrag trots att något nytt kapital inte har tillförts utifrån,