prop · G40310 · 1980-12-31 00:00:00 — Köparen drabbas t. ex. avkostnader (ansökningskostnad vid domstol, ersättning för borgenärens egetarbete med anledning av målet och arvode till ombud eller biträde saml ev. utsökningsavgifthos kronofogdemyndigheten) som vida överstiger inkassokostnadens storlek, omsäljaren "måste" gå över domstol. Enligl RSV:s mening bör med hänsyn till det anförda inkassokostnadeningå som en post i avräkningsförfarandet. Prop.1980/81:10 299 4.5 Datainspektionens förslag till långsiktig reglering avstorleken av ersättning för inkassokostnad m. m. 4.5.1 (jfr 4.1.1): godtar alt datainspektionen får tilluppgift att i samråd med statens pris- och kartellnämnd fortlöpande genomförakostnadsundersökningar inom inkassobranschen. Utredningen vill uttrycka den förhoppningen attkostnadsundersökningarna skall kunna ta sikte på alt få till stånd ellbetydligt mera flexibelt ersättningssystem än det nuvarande, åtminstone såvittgäller kostnaderna för en summarisk domstolsprocess. harsin uppmärksamhet särskilt inriklad mol flera typer av massärenden där en rationaliseringkan och faktiskt redan har drivits långt. Det gäller ärenden om t. ex.parkering på privat mark, energiavgifter o. dyl. 4.5.2 (): Vad härefter angår datainspektionens förslag tilllångsiktig reglering av ersällning för inkassokostnader hänvisar RRV tilltidigare yttrande i ärendet (dnr 1882-78). Ett väsentligt syfte med lagen om ersättning för inkassokostnaduppges vara att skydda gäldenären mot en alltför omfatiande skyldighet attersätta dylika kostnader. I nämnda yttrande framhålls att den totalaersättningen för inkassoverksamhet i praktiken ej begränsas till de iförfattning angivna beloppen. Inkassobyråerna bestämmer den totalaersättningens storlek -under konkurrens - genom individuella förhandsavtal medborgenärerna. Borgenärerna torde vid prissättning av produkter och tjänsternormalt belrakta denna del av ersättningen som en kostnad i rörelsen. Därmedtorde hela ersättningen för inkassoverksamheten slutligen bäras av gäldenärerna.Det nuvarande systemet med den utformning det fått i praktiken - synes därmedinte garantera att lagens syfte uppnås. En statlig reglering av de ersättningar inkassobyråernabetingar sig av borgenärerna torde å andra sidan innebära olägenheter avpraktisk oeh ekonomisk karaktär. En dylik reglering kan leda tillomstrukturering av inkassobranschen och ett minskal incitament tillrationalisering. Då transaktionerna sker mellan fristående ekonomiska subjekttorde dessutom efterlevnaden av reglerna vara svåra alt kontrollera. En viss uppfattning om i vilken utsträckning lagens syfteuppnås i det nuvarande systemet kan dock erhållas genom att studera vinstbildeni inkassobranschen. RRV vill därför ytterligare understryka alt företagarvinstbör beaktas vid de föreslagna kostnadsundersökningarna. 4.5.3 (): Beträffande den långsiktiga regleringen aversättningsbeloppen, både vad avser ersättning för inkassokostnad och kostnadför lagsökning, betalnings-föreläggande och återtagning enligt konsumentkreditlagenoeh lagen om avbetalningsköp mellan näringsidkare m. fl. delar RSVdatainspektionens uppfattning att det är angeläget att få lill stånd en merpermanent ordning för justering av dessa belopp. F. n. grundas besluten päallmänna bedömningar av inkassoföretagens kostnadsutveckling, i första handderas lönekostnader. Prop.1980/81:10 300 Även enligt RSV:s uppfattning bör utgångspunkten förregleringen vara att ersättningsbeloppen motsvarar inkassoföretagens faktiskakostnader (genomsnittskostnad per åtgärdstyp). Enligt RSV:s mening hardalainspektionen anfört bärande skäl för att inte knyta ersättningsbeloppentill index. RSV har för sin del inte funnit skäl att närmare pröva hur en koslnadsun-dersökninglämpligen bör genomföras. 'Verket vill emellertid ifrågasätta om mer ingåendeoch resurskrävande kostnadsundersökningar behöver göras med så kortatidsintervaller som , i synnerhet som det föreslås att meröversiktliga bedömningar av kostnadsfrågan sker övriga år. 4.5.4 Statens pris- och kartellnämnd (SPK): På uppdrag av har datainspektionenverkställt en undersökning av inkassoföretagens kostnader i syfte att medresultaten av undersökningen som utgångspunkt föreslå en långsiktig regleringav ersättningsbeloppen. Regleringen är avsedd att skydda den enskilde motalltför höga krav på ersättning. Det har emellertid enligl utredningen visat sig svårt attfinna en metod alt mäta kostnadsförändringar därför att dessa saknar direktrelaliontill förekommande kostnadsindexar. Vidare försvåras enligl utredningen sUuationenav pågående datorisering av inkassohanteringen. Datainspektionen har därförfunnit det lämpligast att föreslå att en motsvarande kostnadsundersökning somden nu verkställda genomförs . Inspektionen har under hand förhörtsig hos SPK om nämnden vore villig att medverka vid genomförande av sådanaundersökningar och säger sig därvid ha fått ett positivt svar. SPK vill bekräfta att nämnden i mån av tillgängligaresurser är beredd att lämna den medverkan som kan påkallas vidundersökningarna. Vad slutligen gäller dalainspektionens utredning angående inkassokostnaderoch förslag till långsiktig reglering av ersättningsfrågan m. m., avsnitten 7och 8, delar styrelsen dalainspektionens uppfattning att bestämningen avtillåten inkassokostnad bör kunna grundas på kostnadsundersökningar. Hittillsgjorda undersökningar har doek endast omfattat inkassoföretagen. Enliglstyrelsens mening bör kommande undersökningar även omfatta kommuner där inkassoverksamhetenbedrivs utan anlitande av inkassoföretag. Samfundet, som inte anser sig kunna avgiva yttrande överdalainspektionens koslnadsundersökning, har inga invändningar motinspektionens förslag att det skall åvila inspektionen att i samråd med statenspris- och kariellnämnd fortlöpande genomföra kostnadsundersökningar inombranschen oeh förelägga regeringen förslag till nya eller ändrade ersättningsbelopp. Prop.1980/81:10 301 4.5.7 (): Vad slutligen gäller ersättningsbeloppens fastställande iframtiden biträder MRF datainspektionens förslag om automatisk, årligrevidering. Därvid bör bl. a. arbelskraftskoslnadsindex komma till användning. I likhet med dalainspektionen kan föreningerfinte förnärvarande se all det är vare sig lämpligt eller möjligt att regleraersättningsbeloppens storlek automatiskt genom att anknyta lill ett index e. d. Några av skälen för föreningens uppfattning medutgångspunkt från inkassoföretagens verksamhet är följande. I en index föreligger svårigheter att få med samtligakostnader. För olika företag föreligger olika förutsättningar i vadgäller lill vilka poster kostnaderna hänför sig t. ex. pga. specialisering ochkostnadernas storlek i följd av nivån på rationalisering av verksamheten. I en index kan hänsyn ej tagas till utvecklingskostnadert. ex. för införande av daladrift eller utveckling av dataprogram i syfte attuppnå en ännu effekfivare drift som motverkar större kostnadsökningar ännödvändigt. I en index är det ej heller möjligt att beaktaföretagsvinst. Det torde ej kunna fordras att inkassoföretagen skall visastorleken av beräknad affärsvinst i förväg. Kännedomen om den budgeteradevinsten bör vara förbehållen det enskilda företaget. Även om indexberäkning vore möjlig, vilket enligtföreningens uppfattning inte är fallet, vore del inle möjligt att göra enrättvis fördelning av en ökning eller sänkning av ersättningen på de olika ålgärdstyperför vilka ersättning ulgår. På grund av verksamhetens inriktning kan ettförelag ha fler av en typ av åtgärder än vad ell annat inkassoföretag har. De skäl som ovan åberopats mot en indexberäkning ärgiltiga även i vad gäller datainspektionens förslag att inför justeringar aversättningsbeloppens storlek göra kostnadsundersökningar som genomförs avinspektionen i samråd med statens pris- och kartellnämnd. föreslår att tillämpad ordningfortfarande gäller. Genom föreningens tillkomst kan framställningen omersättningarnas storlek underbyggas på ett helt annat sätt . Dennaordning kan lämpligen kombineras med större kostnadsundersökningar av branschenvar . Sådana undersökningar bör inkludera även mindre företag vilket ejvar fallet i datainspektionens undersökning. Såväl framställningen somresultatet av kostnadsundersökningen kan remitteras till berörda myndigheter. Del torde vara uppenbart att inkassoföretagen ej erhållerlör högt tilltagna ersättningar. kom nämligen av inkassoföretagensintäkter från borgenärerna och från gäldenärerna. Motsvarande siffror idatainspektionens undersökning var resp. . Det bör i detta sammanhangframhållas all det är borgenärerna som erlägger betalning till inkassoföretagenförde kostnader dessa haft. Vid en beräkning måste hänsyn även tagas härtilloch det torde därvid ej vara möjligt att använda en indexmetod. Prop.1980/81:10 302 Bilaga till datainspektionens remissyttrande (se avsnitt2.12.2 i remissammanställningen) Utkast till huvudriktlinjer för bedömning av oriktig- och missvisande-rekvisiten i 12 § kreditupplysningslagen Oriktig kreditupplysning anses föreligga då betalningsanmärkningfelaktigt har påförts till följd av - oriktig Id-nummersättningexternt dvs. av fordringsägare eller av myndighet - d:o interntdvs. - fordringsägarensökt fel gäldenär eller förväxlat fysisk och juridisk person - felhantering hos myndighet, bank eller inkassoföretag. Missvisande kreditupplysning anses föreligga då betalningsanmärkning - det kunnatutredas att betalning erlagts eller uppgörelse träffals före slutbevis/ulslag/protest/restföring/förrättning - restförd momsavser tid då momsplikt upphört - dom i tvistemålmedfört nedsättning av fordran - gäldenären harhaft fog för att innehålla betalning men inte lyckats klargöra det fördomstolen - betalningsanmärkningentillkommit på grund av brottslig handling av annan - fordringsägarevitsordar att ärendet felhanterals på fordringsägaresidan - slutbevis/utslaghar utfärdats efter det avbetalningsplan överenskommits och följts - restförd skatthar avkortats. Däremot anses inte enbart följande omständigheter varatillräckliga för att upplysning skall anses vara missvisande 1. betalningsedermera erlagts 2. inhibitionsbeslulhar meddelats 3. tvistemål pågåreller har inletts 4. undanröjande sketl 5. annan änbetalningsansvarig orsakat skulden 6. gäldenären harglömt bort inbetalningen eller varit bortrest då skulden förföll tillbetalning. 1980/81:10 303 Bilaga till tingsrätts remissyttrande (seavsnitt 4.1.3 i remissammanställningen) Enligl grundregeln i inkassolagen (1974:182) skallborgenär framställa inkassokrav enligt 5 § mot gäldenär, innan borgenärenföretar rättslig åtgärd (t. ex. ansöker om betalningsforeläggande). Inkassoverksamhetskall enligt 4 § bedrivas enligt god inkassosed. a, får gäldenären intevållas onödig skada eller olägenhet. Syftet med inkassokrav måste anses vara alt tillgodosebåde borgenären -så att han får betalning för sin fordran -och gäldenären -såalt denne gör sig fri från sin skuld innan borgenären lar lill rätislig åtgärd,som är mer kostsam och ingripande för gäldenären. Ersättning för inkassokostnad som rättegångskostnad kan ulgåunder förutsättning att åtgärden har varit skäligen påkallad för att tatillvara borgenärens rätt. kommuns betalningsrutiner när det gällerbarntillsynsavgifter är upplagda så, att avgifter debiteras och att för varjemånadspost utsänds till gäldenären först faktura................................................................. (dag 0) (fakturan förfaller till betalning dag 30) sedan betalningspåminnelse...................................... (dag 45) sist inkassokrav ......................................................... (dag75), Detta innebär, att gäldenär som har debiterats barntillsyiisavgifterför utan att betala, tillställs skrivelser som innebär anmaningatt betala i sådan mängd att det fjärde inkassokravet är den tolfte betalningsanmanandeskrivelsen (fakturor, betalningspäminnnelser och inkassokrav). Under förutsättning att mänadsposterna har debiteratsunder en tillräckligt begränsad tidsperiod - en rimlig avgränsning är enligttingsrättens mening sex månader-och gäldenären ändå inte har betalat, måste denbilden anses ha växt fram, att ytterligare inkassokrav för senare månadsposterinte kommer att stärka gäldenärens betalningsvilja/förmåga så att de leder tillbetalning. Därmed kan sägas att ytterligare inkassokrav är verkningslösa ochdebitering av sådana vållar gäldenären onödig olägenhet (skulden ökar med inkassoersättningenutan motsvarande nytta för borgenär eller gäldenär). Borgenärens skyldighet attutfärda inkassobrev till denna gäldenär måste anses ha upphört. inkassokravkan inte anses vara påkallade för att ta tillvara borgenärens rätt mot gäldenären. Föratt bilden äter skall rubbas så att skyldighet inträderför borgenären att utfärda inkassokrav mol samme gäldenär på gäldenärensbekostnad, måste krävas en inte helt tillfällig förändring i skuldförhållandet- t. ex. genom att avgifter inte debiteras eller förfallnamånadsposter betalas - så att gäldenären under nägon tidsperiod inte är utsattför betalningspåminnelser från borgenären. Sådan förändring bör enligltingsrättens mening normalt pågå för att inte anses helttillfällig. Inkassoåtgärderna i målet utöver a de fyra första har enligt tingsrättens mening inte varit påkallade föratt ta tillvara borgenärens rätt. Ersättning för dessa inkassoåtgärder skalldärför inte utgå. Kostnaderna i målet har beslämts i enlighet härmed. Lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) Härigenomföreskrivs i fråga om kreditupplysningslagen (1973:1173) dels att 18 § skallupphöra att gälla, dels att 1, 3-14, 16, 19, 20 och 22 §§ skall ha nedanangivna lydelse. Denna lag gäller yrkesmässigt foednwe/? kreditupplysningsverksamhet.Förmedling av upplysningar mellan kreditinrättningar omfattas dock ej av lagen,i den män del är fråga om riksbank, investeringsbank AB ellerkredifin-rättning under bankinspektionens tillsyn. Ej heller gäller lagenförmedling av upplysningar mellan företag inom samma koncern. Denna lag gäller kreditupplysningsverksamhel som bedrivsi förvärvssyfte eller som i annat fall är av större omfattning. Lagenomfattar inte verksamhet som avser förmedling av kreditupplysningar mellankreditinrättningar eller företag som har inrättats förkreditupplysningsverksamhet, i den mån det är fräga om riksbank,investeringsbank AB eller andra kreditinrättningar eller företag underbankinspektionens tillsyn än finansbolag som avses i lagen (1980:2) omfinansbolag. Lagen gäller inte heller verksamhet som avser förmedlingav kreditupplysningar mellan företag inom samma koncern. 3§ Kreditupplysningsverksamhet får bedrivas endast efler tillstånd av datainspektionen. Tillståndbehövs ej för kreditupplysningsverksamhet, i den mån den bedrives genomoffentliggörande av kreditupplysning i tryckt skrift. Tillståndbehövs ej för kreditupplysningsverksamhet, i den mån den bedrivs genomoffentliggörande av kreditupplysning i tryckt skrift eller annan skrift somavses i 1 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen. Tillstånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet fårmeddelas endast om det från allmänna synpunkter finns behov av verksamhetenoch den kan antagas bli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt.Tillstånd meddelas för av högsl i sänder och får förenas medföreskrift om hur verksamheten skall bedrivas. Tillstånd att bedriva kredilupplysningsverksamhet fårmeddelas endast om del från allmänna synpunkter finns behov av verksamhetenoch den kan antas bli bedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Tillstånd/rtrmeddelas för av högst i sänder. Tillståndet får förenas medföreskrift om hur verksamheten skall bedrivas och om skyldighet att anmälaändring av förhåUanden som har haft betydelse för tillståndet. Tillståndfår ej meddelas någon för vilken gäller inskränkning i rätten att förvärva fastegendom enligt lagen (1916:156) om vissa inskränkningar i rätlen att förvärvafast egendom m.m. Kreditupplysningsverksamhel skall bedrivas sä alt den ejleder till otillbörligt inträng i personlig integritet genom innehållet i deupplysningar som förmedlas eller på annat sätt. Kreditupplysningsverksamhel skall bedrivas sä att den ejleder till otillbörligt intrång i personlig integritet genom innehållet i deupplysningar som förmedlas eller på annat sätt eller till att orikliga ellermissvisande uppgifler lagras eller lämnas ut. 6§ Uppgift om någons politiska eller religiösa uppfattning, ras eller hudfärg får icke insamlas, lagras eller vidarebefordras i kreditupplysningsverksamhet. Uppgift omatt någon misstankes eller dömts för brott eller avtjänat straff ellerundergått annan påföljd för brott eller varit föremål för åtgärd enligtbarnavårdslagen (1960:97), lagen (1954:579) om nykterhetsvård, lagen (1956:2)om soci- Uppgift omatt någon misstänks eller har dömts för brott eUer har avtjänat straff ellerundergått annan påföljd för brott eller har varit föremål för åtgärd enliglbarnavårdslagen (1960:97), lagen (1954:579) om nyklerhetsvård, lagen (1956:2)om 20 1980/81. alhjälp, lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, lagen (1964:450) om åtgärder vid samhällsfarlig asocialitet eller utlänningslagen (1954:193) får ej utan medgivande av datainspektionen insamlas, lagras eller vidarebefordras i kreditupplysningsverksamhet. Detsamma gäller uppgift om sjukdom, hälsotillstånd eller liknande. socialhjälp, lagen (1966:293) om beredande av slutenpsykiatrisk vård i vissa fall, lagen (1967:940) angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda, lagen (1964:450) om åtgärder vid samhällsfarlig asocialitet,lagen (1973:558) om tillfälligt omhändertagande, lagen (1976:511) omomhändertagande av berusade personer m. m. eller utlänningslagen (1954:193)får ej utan medgivande av datainspektionen insamlas, lagras ellervidarebefordras i kreditupplysningsverksamhet. Detsamma gäller uppgift omsjukdom, hälsotillstånd eller liknande. Medgivande som avses i andra stycketfår lämnas endast om synnerliga skäl föreligger. Datainspektionen får medge undantag från bestämmelserna i första stycket. 7S Personupplysning får ej innehålla uppgift om annanbetalningsförsummelse än sådan som fastslagits genom domstols eller annanmyndighets avgörande eller åtgärd eller som lett till betalningsinslällelse,konkursansökan eller ackord. Uppgift som enligl del sagda ej får lämnas ul fåricke heller lagras. Regeringeneller, efter regeringens beslämmande, dalainspektionen fär föreskriva undantagfrån bestämmelserna i första styckei, om det finns särskilda skäl. Personupplysningfår ej innehålla uppgift om omständighet eller förhållande som är av betydelseför bedömningen av någons vederhäftighet i ekonomiskt hänseende, om fem årförflutit från utgången av det år då omständigheten inträffade ellerförhållandel upphörde. Uppgift som enligt del sagda ej får lämnas ut skall eflerden angivna tiden gallras ul ur register som Personupplysningfår ej innehålla uppgift om omständighet eller förhållande som är av betydelseför bedömningen av någons vederhäftighet i ekonomiskt hänseende, om tre årförflutit från utgången av det år då omständigheten inträffade ellerförhållandet upphörde. Uppgift som enligt det sagda ej får lämnas ut skallefter den angivna tiden gallras ut ur register som används i kreditupplys- Gallringen skall göras så snart det kan ske och ivart fall innan upplysning lämnas om den som uppgiften avser. ningsverksamhet.Gallringen skall göras sä snart det kan ske och i vart fall innan upplysninglämnas om den som uppgiften avser. Personupplysning fär ej lämnas ut, om det finns anledningantaga att upplysningen kommer att användas av annan än den som på grund avingånget eller ifrågasatt kredilavtal eller av liknande anledning har behov avupplysningen. Vad nu sagts gäller ej offentliggörande av personupplysning itryckt skrift. Personupplysning får ej lämnas ut, om det finns anledninganta att upplysningen kommer att användas av någon annan än den som pä grund avingånget eller ifrågasatt kreditavtal eller av liknande anledning har behov avupplysningen. Vad nu sagts gäller ej offentliggörande av personupplysning itryckt skrift eller annan skrift som avses i 1 kap. 5 § Iryckfrihelsförordningen. 10 S Var och en har rält att mol skälig Var och en har rätt att mol skälig avgift hosden som bedriver kreditupplysningsverksamhet fä skriftligt besked ominnehållet i de uppgifter som finns lagrade om honom. avgifthos den som bedriver kreditupplysningsverksamhet få skriftligt besked omhuruvida deti verksamheten finns uppgifter lagrade om honom och, om del finnssådana uppgifter, vad de har för Innehåll. Ompersonupplysning lämnas på annat sätt än genom offentliggörande i trycktskrift, skall skriftligt meddelande om upplysningens innehåll lämnaskostnadsfritt tiU den som upplysningen avser. Närpersonupplysning lämnas, skall den som avses med upplysningen ochkostnadsfritt tUlställas ett skriftligt meddelande om de uppgifter, omdömenoch råd som upplysningen innehåller rörande honom och om vem som har begärtupplysningen. Närannan kreditupplysning rörande enskild person lämnas, skall den som avses med upplysningen och kostnadsfritttillställas ett skriftiigt meddelande om de uppgifter som upplysningeninnehåller rörande honom. Har som ett led i en upplysning som avses i första ellerandra stycket uppgift, omdöme eller råd lämnats även beträffande en annanenskild person, skall delta anges i meddelandet jämte den andra personensnamn. Andra uppgifler rörande den personen än idenlitetsuppgifter och adressfår ej framgå av meddelandet. Första-tredje styckena gäller ej kreditupplysning somlämnas genom offentliggörande i tryckt skrift eller annan skrift som avses i 1kap. 5 § tryckfrihetsförordningen. Förekommer anledning till misstanke att uppgift ikreditupplysning som lämnats eller iregister som användes i kreditupplysningsverksamhet är oriktig eller missvisande,skall den som bedriver verksamheten utan dröjsmål vidtaga skäliga åtgärderför att utreda förhållandel. Visar sig uppgiften vara oriktig eller missvisande, skallden, om den förekommer i register, rättas, kompletteras eller uteslutas urregistret. Har uppgiften tagils in i kreditupplysning som lämnats på annatsätt än genom tryckt skrift, skall rättelse eller komplettering så snart delkan ske tillställas var och en som fåttdel av uppgiften. Förekommer anledning lill misstanke att en uppgift ikreditupplysning som lämnats eller iregister som används i kreditupplysningsverksamhel är oriklig eller missvisande,skall den som bedriver verksamheten ulan dröjsmål vidta skäliga åtgärder föratt utreda förhällandet. Visar sig uppgiften vara oriktig eller missvisande, skallden. om den förekommer i register, rättas, kompletteras eller uteslutas urregistret. Har uppgiften tagits in i en kreditupplysning som lämnats på annatsätt än genom tryckt skrift eller annan skrift som avses i 1 kap. 5 §tryckfrihetsförordningen, skall rättelse eller komplettering så snart det kanske tillställas var och en som lämnats i periodisk skrift, skall rättelse ellerkomplettering så snart det kan ske införas i ett följande nummer av skriften.Vad som sägs i detta stycke gäller dock icke, om uppgiften uppenbarligensaknar betydelse för bedömningen av vederbörandes vederhäftighet i ekonomiskthänseende. Har fråga om rättelse eller liknande åtgärd tagits uppefter framställning från den som uppgiften avser, skall denne kostnadsfrittunderrättas om huruvida sådan åtgärd vidtagits. fått del avuppgiften. Har uppgiften lämnats iperiodisk skrift, skall rättelse eller komplettering så snart det kan skeinföras i ett följande nummer av skriften. Vad som sägs i detta stycke gällerdock icke, om uppgiften uppenbarligen saknar betydelse för bedömningen av vederbörandesvederhäftighet i ekonomiskt hänseende. Har en fråga om rättelse eller liknande åtgärd tagits uppefter framställning från den som uppgiften avser, skall denne kostnadsfrittunderrättas om huruvida sådan åtgärd vidtagits.