prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Anser inle alt det behövs ensärskild myndighet för eneriinformation lill allmänheten. Energisparkommitténbör alltså, i sin nuvarande organisatoriska form, även forsättningsvis handhaenergisparinformationen till allmänheten. Alternativt bör uppgiften med hänsyntill ämnesinnehållet, organisatoriskt kunna lösas pä i princip det sätt påvilket experterna förordar. Framhåller att de övervägandensom ligger bakom förslagen beträffande ytterst kortfattat. Delar utredarens uppfattning att en slagkraftigorganisation för att initiera nya metoder för energitillförsel är önskvärd menanser inte atl man organisatoriskt bör gå till väga på det av utredarenföreslagna sättet. Saknar alternativet alt inrättaen energitillförselmyndighet för åtminstone tillsyn m. m. och stöd tillenergiforskning m. m. a. på grund härav att det är olämpligt att ialla allernaliv inordna nämnden i industriverket. Förordar att nämndens eventuella knytning till enmyndighet (industriverket eller annan), med ett större realt ansvar förenergitillförselfrågorna än vad någon myndighet har, görs beroende avatt en sådan myndighet först utformas och börjar fungera. Bedömningsvis dröjerdetta ännu , vilket innebär att frågan om förändringar i NEs ställninginte behöver avgöras före utgången av nästa treårsperiod, dvs. 1984/85. Elt sådantanstånd innebär att risken för allvarliga störningar i den verksamhet NE nubedriver elimineras. Instämmer också i den kritik av utredningensutvärdering av energi- forsknfigsorganisationen som Wennerberg och Faugert ger uttryck för i särskilda yttranden. Efter remiss av betänkandet (Ds I 1980: 16) Destatliga energimyndigheterna - arbetsfördelning och samverkan har yttrandenavgetis av trans-portforskningsdelegationen, transportrådet, Prop.1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 411 (SCB), statskontoret, ,(), . universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ), forskningsnämnden, slalens naiurvetenskapligaforskningsråd, lantbruksstyrelsen, , ,, kommerskollegium (KK), statens pris- ochkariellnämnd (SPK), , överslyrelsen för ekonomiskt försvar(ÖEF), (), arbelarskyddsstyrelsen, bostadsslyrelsen,statens råd för byggnadsforskning (BFR), ,statens planverk, statens industriverk (SIND). nämnden förenergiproduktionsforskning (NEl. statenskärnkraflinspektion, styrelsen för teknisk utveckling (STU), domänverket,i . länsstyrelseni , energisparkommittén (I 1974:05) (ESK), delegationen (I1975:02) för energiforskning (DFE), oljeersätlningsdelega-tionen (I 1979:01).energihushållningsdelegationen (Bo 1978:03), utredningen (I 1979: 13) omstyrmedel för näringslivets energihushållning, m.m.. Centrala driftledningen,Ceniralorganisationen /SR, , (), i (LO), , (), Näringslivets energidelegation (), eldistributörerna-REL,, . Svenska gasföreningen.Svenska kommunförbundet. Svenska ,, allmännyttiga bostadsföretag (),, Tekniska högskolornas energiarbetsgrupp. ,, kommun, kommun, och Umeåkommun. Flera remissinstanser har bifogatyttrande frän underinstanser. Länsstyrelserna i och iVästerbottens län har sålunda bifogat yttranden från ett antal kommuner. UHÄhar bifogat yttrande från olika universitet och högskolor. KK har bifogatyttranden från tre handelskammare. Härutöver har i anslutning tillremitteringen inkommit yttranden frän i ,, kommun. , SverigesArbetsledareförbund SALF, TCO ,iransportforskningsutredning-en. , och (TCO-S), som har medverkat i utformningen av TCO:syttrande, har avstått från att yttra sig. Utredarens förslag vad gällermyndighetsorganisaiionen mottas huvudsakligen negativt av remissinstanserna. 1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 412 Förslagen avseende organisation ochinriktning av vattenfallsverkets verksamhet mottas dock övervägande positivt. Ett fåtal remissinsianser, bl. a.Boxholms kommun och i . tillstyrker i stortförslagen. Några remissinstanser bl. KK och domänverket framhåller atlutredaren presenterat en värdefull kartläggning av myndighetsorganisationen.Åtskilliga pekar dock pä olika brister i utredningsarbetet. RRV framhåller att det, inte minsttill följd av tidsbrist, inle varit möjligt att göra några empiriskt grundadeanalyser av hur myndighetsorganisationen faktiskt har fungerat. Metodiken innebär att betänkandetinte ger någon bild av hur den nuvarande myndighetsorganisaiionen faktisktfungerar, vilkel enligt RRV:s mening starkt begränsar möjligheterna tillorganisatoriska slutsatser. konstaterar attdet i ulredningen saknas en egentlig analys av hur energifrågorna hanteras ochhur samarbetet fungerar mellan statliga myndigheter. Liknande synpunkter framförs av b\.a. forskningsrådsnämnden, , planverket, BFR, institutet förbyggnadsforskning, NE och /SR. DFE finner att utredaren inte harredovisat den utvärdering av energiforskningsorganisationen som direktivenförutsätter. Samma synpunkt framförs av . Näringslivets energidelegationsaknar en diskussion om elt distributionsled mellan producent och konsumentsom behövs för att nya inhemska bränslen skall bli kommersiellt tillgängliga. konstaterar atlutredaren inte alls behandlat den alltmer påträngande nödvändigheten av en koordinering mellan ener--giintressen och miljöintressen. Liknande synpunkterframförs av Siudsvik Energiteknik. NE saknar i analysen vissa statligamyndigheter och affärsverk vars verksamhet får stor och kanske avgörandebelydelse för energifrågorna I.ex. Inte heller har de statliga företagens potentiella roll beaktats. Flera instanser har invändningarmot den sektorindelning som utredaren har använt i sin analys. DFE menar alt utredaren -genom sinadefinitioner påtagligt inskränkt förutsättningarna för en bred analys.Delegationen finner det vara olämpligt att tillförsel av energi och energianvändningi industriella processer definierats som en enda sektor. Tillförselfrågorna harlika stort samband med bostads- och transportpolitiken som medindustripolitiken. Delegationen kritiserar också att såväl stöd tillenergiforskning som stöd till införande definierats som en enda sektor. NE framför också kritik mot att utredaren använt ensektormodell där 1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 413 energiproduktionsfrågorna inte särskiljts från frågorna omindustrins energianvändning. Liknande synpunkter framförs avSABO, och utredningen om styrmedel för näringslivetsenergihushållning. SIND har invändningar motutredarens val av de huvudfunktioner som utreds. Verket menar att det faktumatt utredaren har vall energisparinfor-malion lill allmänheten såsom en av detre funktionerna kan tolkas så atl utredaren tillmäter energisparinformationenlill allmäneheien i stort samma potential beträffande möjligheterna allpåverka tillförsel och användning av energi som de två andrahuvudfunktionerna. Verket kan inte hålla med om detta och menar atl de slalligainsatserna inom ramen för lagen om energiplanering borde ha varit dentredje huvudfunktionen. Liknande synpunkter framförs av DFE. menar att del är beklagligtatt de statliga myndighetsuppgifterna gentemot kommunerna endast har behandlatsperifert. menar atl de kommunala myndigheterna och de kommunalaverkens funktioner och arbetssätt har anlyserals för lite. Förutsättningar förett effektivt energipolitiskt samarbete är mycket olika inom kommunerna. Flera instanser tar upp frågan omorganisationsfrågornas koppling till energipolitikens innehåll. LO framhåller härvid att enövergripande idé eller plan för energipolitiskt program saknas. menaratt utredningen främsl kännetecknas av en beskrivning av dagens situation. Denutgår således inte frän en analys av den framtida situationen och de behov denföranleder. menar att en givenkonsekvens av utfallet av folkomröstningen om kärnkraft är att lokalspillvärme, biomassa, vind och sol i olika former inom något decennium skallspela en framträdande roll i landets energiförsörjning. I utredningen finnsdock enligt inte mycket som ens antyder tanken att samhället bör haen organisatorisk beredskap att hantera dessa tekniker och utvecklandet av dem. Liknande synpunkter framförs av och . RRV framför härvid att den ökandebetoningen av den småskaliga och lokalt organiserade energitillförseln ochenergianvändningen, förnybara energikällor etc. ställer den statligamyndighetsorganisationen inom energiområdet inför uppgifter som den hittillspå det hela laget inte varit konstruerad för att hantera. Frågan är enligt RRVi vilken utsträckning de använda och "traditionella"organisationsformernaystyrmedlen även kommer att fungera för dessa delar avenergipolitiken. RRV framför också att utredningensuppdelning av energiområdet i sektorer innebär en uppdelning mellan tillförselä ena sidan och användning inom olika delområden ä den andra. En sådanutgångspunkt för analys är enligt RRV bäst lämpad för att beskriva det redanetablerade, oftast storskaliga, energisystemet, men mindre väl anpassad tillförståelsen av de Prop.1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 414 nya och småskaliga inslag i energisystemet somenergipolitiken nu också skall främja. Liknande synpunkter förs fram avbostadsslyrelsen. Flera remissinsianser lar uppfrågan om slyrmedlens belydelse för ul-formningen av myndighetsorganisationen. SIND framhåller, att denenergipolitik som kommer att bedrivas och i hur hög grad denerfordrar styrmedel är av avgörande betydelse för organisationens utformning. Samma synpunkt framförs av RRV sompåpekar att en förändring av styrmedelsuppsättningen sålunda bör fåkonsekvenser för myndighetsstrukturen. Verket anser att slyrmedlens betydelseunderskattas i betänkandet. Delar av energipolitikens medelsarsenal utredsf.n. I några fall är det osäkert om medlen, I.ex. vissa län och bidrag, skallfinnas kvar under någon längre lid. Andra delar av medelsarsenalen är så nyaall några säkra omdömen ännu inte kan avges om hur de har fungerat.Ett exempel härpå är den kommunala energiplaneringen. Mot denna bakgrund anserRRV att några genomgripande beslut om förändringar i myndighetsstrukturen intebör fattas . Näringslivets energidelegationkonstaterar att utredningsförslaget utgår frän de styrmedel i energipolitikensom gäller . Sålunda lämnas således de diskussioner som pågår i utredningenom styrmedel för näringslivels energihushållning obeaktade. Atl genomfora utredningsförslagenoberoende av vad nämnda utredning kommer fram till skulle sannolikt innebäraett ofullgånget försök. och StudsvikEnergiteknik framför också synpunkter beträffande bristande underlag rörandeframtida styrmedel. Flera remissinsianser avslyrkereller är tveksamma till att utredningen läggs till grund förorganisationsförändringar, bl. a. , eldistributörerna,REL, . Utredningen om styrmedel förnäringslivets energihushållning påpekar härvid att en av utredarensutgångspunkter har varit att ändra så litet som möjligt i den nuvarandeorganisationen. En administrativ struktur somsnabbt byggts upp för att lösa akuta problem borde inte ha varit så vägledandeför utformningen av den framtida organisationen. Utredningen finner attbetänkandet inte ger tillräckligt underlag för atl besluta om en permanentmyndighetsorganisalion för hela energisektorn. Liknande synpunkter framförs avRRV. Sakläget, liksom vad som har anförts i utredarens betänkande, bör enliglRRV:s mening endasi föranleda två omedelbara beslut: en organisation förövergripande energiplanering saml en fortsatt översyn av valtenfallsverketsframlida uppgifter och organisation. NE menar att utredningens förslag inle vilar pä den solidaanalytiska 1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 415 grund som vore en önskvärd underb)'ggnad för de i vissafall långtgående förslagen. Del är särksill energilillförselsidan ochenergiforskningsfrågorna som blir lidande av den brisfälliga analysen avproblem och förutsättningar. LRF menar alt ett betydligt fastaregrepp nu måsle las över energiorganisalionen från statens-sida. Endasi vissadelar av utredningens förslag bör nu bli föremål för beslut i avvaktan på enmera fullständig översyn. framhåller atl utredarenarbetat under stor lidspress och all della kan vara förklaringen till att förslaget,som ser del. endast innebär marginella förändringar av nuvarandeorganisationssiruklur. kan därför endast acceptera förslaget, med avorganisationen påtalade smärre justeringar, som etl mellansteg mot en merenhetlig organisation inom energiområdet. Många remissinstanser för framsynpunkter avseende handläggningen av energifrågorna inom . kommun förordar att ettsärskilt energidepartement inrättas. Liknande synpunkter framförs avlänsstyrelsen i län, IVA och handelskammare. LO anser att den partipolitiskasplittringen, särskilt i energifrågor, har avspeglats också pä olika berördadeparements- och myndigheters samarbete. Enligt LO:s mening bör man merdjupgående pröva organisationen pä departementsplanet, när det gällerenergifrågorna. Det är troligt alt tillgång till mer systematiskt ochlångsiktigt uppbyggda fakta- och sakmaterial minskar graden avåsiktssplittring. menar att det är möjligt att,om en bättre samordning av energifrågornas handläggning kunde skapas inomregeringskansliet, någon större omorganisation pä myndighetsnivå inte behövs.Etl sätt atl samla vissa för energiplaneringen väsentliga funktioner skullekunna vara atl inrätta en planerings- och samordningsenhet som beredningsorgantill en energiminister. Därmed skulle en samordning nås liknande den somförsvarsdepartementets samordningsavdelning ansvarar för pä totalförsvaretsområde, där ju också ett antal skilda departement och myndigheter verkar. Enligt LRF:s mening bör i avvaktanpä en mera fullständig översyn av myndighetsorganisaiionen regeringens kansliförslärkas för alt möjliggöra en önskvärd samordning. Även andra skäl talarhärför. 1 regeringen ligger energifrågorna pä ett flertal departement. Medhänsyn till energifrågornas mångfacetterade innehåll är detta nödvändigt, mentorde kräva en samordningsenhet knuten till statsrådsberedningen. och Kraftverksföreningenmenar att det är nödvändigt med etl samordnat ansvar av stat, kommun ochnäringsliv för att genomfora en kraftfull energipolitik. En översyn avdepartementen och en samordning av energimyndigheterna är därtör angelägen. framhåller altenergifrågorna med säkerhet kommer att fä en sådan tyngd under de närmastedecennierna att en samordning Prop.1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 416 centralt torde bli nödvändig. En viktig utgångpunkt vid enförändring av myndighetsorganisationen på energiområdet bör enligt naturvårdsverketsuppfattning vara att energifrågorna hålles samman på både departements-ochmyndighetsnivå. bygger sittavstyrkande lill förslaget om etl energiinstitut på förutsättningen attregeringens kansli lar på sig betydande uppgifter för kontinuerlig och aktivsamordning pä energipolitikens område. 2.3.1 Behov av åtgärder Den övervägande delen av deremissinsianser som har uttalat sig i frågan anser alt behov avorganisationsåtgärder föreligger. anser härvid att etl betydligtfastare grepp nu måste las över energiorganisationen från statens sida. är ansvaret för landets energipolitik splittrat på mångahänder. Det råder inget tvivel om behovet av en mer samlad hantering av energifrågorna.Detta gäller inle minst för kommunerna. ,energihushållningsdelegationen, kommun. Studsvik energiteknik anser ocksåatl bättre samordning behövs. Siudsvik energiteknik pekar också på behovet avsamordning mellan myndigheterna och företag med statligt ägarintresse. pekar på behovet avklarare gränsdragningar mellan energimyndigheterna särskilt vad avsermiljöfrågorna. framhåller all ettbetydande antal verk, kommittéer och nämnder är involverade ienergifrågorna från statligt häll. Kommunerna har därför betydande svårigheteralt veta vart en fråga skall ställas. behöver dessutom flera myndigheterrådfrågas för att en heltäckande bild skall erhållas. Detta befrämjar inte kommunernas,verksamhet inom energiområdet. menar att denstatliga verksamheten pä energiområdet är splittrad. Risk för dubbelarbete ochdärmed för ineffektivitet föreligger. Trots många års utredningsarbete har ännuinte någon fast slallig organisation bl. a. analys av övergripandefrågor inom energiområdet. En genomgripande översyn av myndighetsorganisaiioneninom området är starkt befogad. Liknande synpunkter förs fram avbl. a. , . Länsstyrelserna iVästerbottens län. län och samt anserockså alt en översyn av myndighetsorganisaiionen bör ske. ochSPK pekar pä att dubbelarbete förekommer inom myndighetsorganisationen. 1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 417 framhåller att organisationen inom energiforskningsområdet ärsplittrad. Enligt TCO har tiden nu kommit nären aktiv energipolitik måste utformas och genomföras. För att detta ska kunnaske tillfredsställande är det nödvändigt - om än inte tillräckligt - att samlaoch samordna resurserna inom statsförvaltningen så att en slagkraftigmyndighetsorganisation er-hälls. LO instämmer i den beskrivning avrådande problem som utredaren lämnat. Det finns sålunda oklarheter ommyndigheternas uppgifter och otydliga instruktioner gör att det i vissa fallgår omlott. Myndigheters och utredningars uppgifter har inte blivit utformadeenligt en övergripande plan. Utredningens förslag att det underalla omständigheter behövs en sammanhållen, stark enhet för övergripandeenergiplanering stöds av LO. Även andra remissinstanser t. ex.Statskontoret, , , , och pekarsärskilt på behovet av en funktion för övergripande energiplanering. SCB menar att den övergripandeenergiplaneringens nuvarande uppdelning på ett flertal olika myndigheter ochkommittéer har försvårat den samordnade samhällsplaneringen pä detta område.Detta har i sin tur medfört svårigheter att sammanställa det statistiskainformationsmaterialet, liksom annat analys- och utredningsmaterial pä områdettill ett sammanhängande mönster. Enligt STU:s mening är emellertid eventuellabrister i planerings- och utredningsmaterialet på energiområdet inte i förstahand en följd av myndighetsorganisationen. De speglar snarare den faktiskaosäkerheten om effektiviteten hos olika tillgängliga och kommande tekniskalösningar inom detta komplexa område. Flera remissinstanser pekar påbehovet av ett organ för energitillförselfrågor. framhållerhärvid att det f.n. inte finns något statligt organ med övergripande ansvar föratt ge regering och riksdag etl heltäckande beslutsunderlag i energifrågor. Deaspekter som enligt föreningens mening är särskilt viktiga från energipolitisksynpunkt nämligen försörjningstrygghel, ekonomi och långsiktig strategi, harheller inte beaktats i tillräcklig utsträckning i statsmakternas beslut. bevarandeintressena, som företräds av etablerade statligaorgan, har däremot i hög grad påverkat besluten. Företag och organisationerinom energiområdet är betjänta av etl väl fungerande och starkt statligt organpä energiområdet som pä ett systematiskt sätt kan företrädaenergitillförsel-frågorna. Enligt DFE:s uppfattning är det en allvarlig brist attingen myndighet nu har i uppgift att verka för en förändring av energitillförselni etl kort och medellångt perspektiv. En slagkraftig myndighetsorganisalionförutsätter att någon myndighet får elt ansvar för tillförselfrågorna. 27 1980/81. I .saml.Nr 90. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 418 Liknande synpunkter framförs avplanverket, SIND, utredningen om styrmedel för näringslivets energihushållningoch . Ett stort antal remissinstanser haryttrat sig beträffande utredarens förslag om att förbättra organisationen förövergripande energiplanering. Det övervägande antalet är dock negativa tillförslaget alt inrätta ett särskilt energiinslitut. Till de remissinstanserna som ärpositiva lill förslagel om etl energiinslitut hör bl. a. bostadsslyrelsen. delar utredarensuppfattning att en fuktionsmodell är att föredra före en sektorsmodell. Det är av stor vikt att detutredningsarbete som fortlöpande måste komma till stånd inom energiområdetsamordnas. En myndighet som kan överblicka, planera och samordna detta arbeteär mycket angeläget. Styrelsen tillstyrker utredarens förslag att ettenergiinstitut med dessa uppgifter inrättas, samt att institutet inte gesnågot tillsyns- eller stödansvar. , iÖstergötlands län och stöder förslaget om ett energiinstitut.Länsstyrelsen i och menar att ettenergiinstitut bör kunna bidra till all eliminera de nuvarande brislerna i denövergripande energiplaneringen. Koirtmunförbundel efterlyser ettalternativ med ett statligt energiverk. I avsaknad av sådant alternativförordar förbundet ett planering framför ettalternativ där detta arbete delas upp på flera olika myndigheter. kommun stöder förslaget om ettinstitut. Kommunen framhåller atl en klar organisation med klara ansvarslinjerbör vara ett starkt önskemål från synpunkt. Utredningens förslaginnebär förbättringar jämfört med hittillsvarande organisation. Kommunen anserdock atl utredaren borde gå ännu längre i detta hänseende. Liknande synpunkterframförs av länsstyrelserna i och saml HSB. Energihushållningsdelegationen delarutredarens uppfattning att funktionsmodellen är att föredraga framförsektorsmodellen, då en effektiv och aktiv energipolitik sker oberoende avställningstagande i verkställighetsfrågor. Delegationen har inget atl invändaemol att dess uppgifter överförs till det nya samordande organet. De flesta av de remissinstanser somär negativa till förslaget om ett energiinslitut förordar en mer samladorganisatorisk lösning av myndighetsuppgifterna inom energiområdet. Andra villha ansvarel ul-spritt på flera myndigheter (sektormodellen). Några är negativaeller tveksamma till institutet men förordar ingen bestämd lösning avorganisationen för övergripande energiplanering. Många av dem som förordar en mersamlad lösning betonar alt det är viktigt atl funktionerna planering ochverkställighet inle ulförs skiljda från varandra. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.19 Industridepartementet 419 anser t. ex. attfunktionen övergripande planering och direkta myndighetsuppgifter somutarbetande av råd och riktlinjer, prövning, tillsyn m.m. enligt olika lagarbör hållas samman organisatoriskt. Verket avstyrker därför förslaget ominrättande av etl energiinstitut. Institutets föreslagna arbetsuppgifter börsamordnas i en myndighet som också hanterar andra löpande myndighetsuppgifterinom energiområdet i den omfattning ärendena inte är av departemental karaktär. TCO understryker att den statligaenergipolitiken i hög grad måste syssla med mekanismerna i påverkan påenergiproducenler, -distributörer och -konsumenter och att kunskapen om dessamekanismer i hög grad finns hos dem som sysslar med verkställighetsuppgifter avolika slag. Men energifrågorna kan inte varken analyseras eller lösas utan attdessa samband med folkförsörjningsfrågor, industripolitik, bebyggelseplaneringoch många andra vikliga ekonomiskt-politiska områden övervägs. De övergripandeplaneringsfrågorna bör därför främst gälla dessa senare avvägningar, medan denövergripande energiplaneringen i större utsträckning än ulredningen gör kanuppfattas som en sektorplanering. Motiven för en frislåendeutredningsverksamhet tunnas därvid ut till förmän för huvudprincipen att"en myndighet bör ha ansvar för såväl planering som verkställighet inomsitt område". Detta lalar mot inrättandet av ett energiinslitut. Det är enligt TCO också nödvändigtatt ge sä goda förutsättningar som möjligt för en kraftsamling inomenergiområdet. Detta kan ske genom att tillskapa en särskild energimyndighetvars uppgifter mera i detalj får övervägas ytterligare i enorganisationskommitté eller motsvarande, men där mycket av den verksamhet somidag finns hos , , , ESK och oljeersättningsdelegationenhör hemma och därför bör samlas. Del är enligt meningolyckligt alt skilja planerings- och verkställighetsuppgifterna. Kunskapen omhur etl system fungerar fär man bäst genom atl praktiskt arbeta med frågorna. Utredningen om styrmedel förnäringslivets energihushållning föreslår atl en myndighetsorganisation skapasför energitillförsel och övergripande energiplanering. Formerna förmyndighetens samarbete med energiföretagen bör därvid klarläggas, liksomansvarsfördelningen mellan myndigheten och de slalliga energiföretagen.