prop · G403171 · 1980-12-31 00:00:00 — Det sekretesskydd som sekretesslagen således lämnar enskildasom trätt i affärsförbindelse med myndigheter torde enligt utredningen avseinte bara enskilda svenska personer utan även utländska medborgare liksomutländska 1980/81:171 12 myndigheler som inom ramen för en svensk myndighelsuppdragsverksamhet har träffat ett rent privaträttsligt kommersiellt avlal meddenna myndighet. Slutligen pekar utredningen på att bestämmelserna rörande s.k. utrikessekretess (2 kap.) och sekretess med hänsyn till det allmännasekonomiska intresse (6 kap.) också kan bli aktuella i samband med myndigheterstjänsteexport. För min del kan jag ansluta mig till utredningensbedömningar rörande sekretesskyddet till förmån för enskild. Oaktat viss tvekankan råda rörande i vilken utsträckning sekretesskydd även tillkommer utländsk myndigheli dess egenskap av kund och affärskontrahenl till en svensk myndighel tordedock i de flesta fall av praktisk betydelse i samband med myndighetenstjänsteexport det sekretesskydd som gäller enligt 6 kap. sekretesslagen också ålminstoneindirekt leda till skydd även för en utländsk myndighet i dess egenskap av densvenska myndighetens kontrahent i ett affärsmässigt avtalsförhållande. - Jagvill slutligen också erinra om den sekretess som i detla sammanhang kanföranledas av hänsyn till landets försvarsinlressen. Utredningen föreslår att regeringen utfärdar en förordningmed vissa bestämmelser för statlig myndighets affärsdrivande verksamhet i utlandel.Genom en sådan förordning erhåller myndigheterna erforderliga direktiv för atlkunna åta sig mer omfattande uppdrag utomlands samt sluta avtal med företag iannat land. De myndigheter som föreslås omfattas av förordningen tillåts genomdenna också att marknadsföra sina tjänster på utlandsmarknaden. De avtal somdessa myndigheter kan komma att ingå med svenska eller utländska kunder omutförande av tjänster bör enligt den föreslagna förordningen slutas påaffärsmässiga villkor. Förslaget får stöd av de remissinstanser som har uttalatsig i frågan. Jag finner atl en förordning som den föreslagna både kan skingraen del oklarheter som kan råda om myndigheternas handlingsmöjligheter samlunderlätta tjänsteexporten från myndigheter och delar därmed utredningens uppfattning.Vid utfärdandet av en sådan förordning får regeringen också la ställning fillvilka myndigheter som skall omfattas av densamma. En annan fråga utredningen behandlar är bestämmelserna omutrikes förrättning. Utredningen konstaterar att den vanligaste formen för ufiands-tjänstgöringi samband med myndigheternas export av tjänster är utrikes förrättning. Medsådan förrättning avses - som närmare framgår av 1 § 1 mom.utlandsresereglementet (1953:666; omtryckt 1980:765) - tjänstgöring elleruppdrag ulom riket på annat ställe än förrätlningsmannens tjänsteställe, dvs.den ort där den i tjänsten ingående tjänstgöringen huvudsakligen skallfullgöras. 1 de fall myndigheterna kan besluta om utrikes förrättningdisponerar de särskilda medel härför. Begränsande föreskrifter för disponeringenfinns ofta. Utredningen föreslår atl dessa begränsningar tas bort i fräga omsådana utrikes förrättningar som sker i samband med kommersiella uppdrag så attmyndigheterna själva får beslula om utrikes förrättning, förutsatt atlkostnaderna finansieras av utlandsverksamheten. 1980/81:171 13 De statsfinansiella skäl som motiverar begränsningar ifråga om myndigheters möjligheter att företa utrikes resor saknas nämligen försådan verksamhet som sker med krav på lönsamhet. Jag delar i likhet med deremissinstanser som har uttalat sig utredningens bedömning i denna fråga. Detankommer på regeringen all beslula i denna fråga. Ett sätt på vilket en myndighet kan medverka vid statligtjänsteexport är atl bevilja enskilda statstjänstemän tjänstledighet förtjänstgöring i annal land eller i ett svenskt företag medverksamhet utomlands. Detta förfarande är relativt vanligt. Regler om sådantjänstledighet återfinns i cirkuläret (1970:388) om tjänstledighet med C-avdrag,m. (omtryckt 1974:1018, ändrad senast 1980:129). Enligl cirkuläret börmyndigheterna vara restriktiva med all bevilja tjänstledighet för atl innehabl. a. enskild anställning. Detta kan enligt utredningen medföra alt bolag somägs av en myndighel kan ha problem med atl anlita personal från myndigheten förutlandsuppdrag i den utsträckning som kan behövas. Utredningen anser mol den bakgrundenatt det är motiverat atl göra vissa undantag från huvudregeln alt restriktivitetskall iakttas. Vissa kriterier skall därvid vara uppfyllda nämligen att det börvara fråga om tjänstledighet för tjänstgöring i sådana aktiebolag eller andrajuridiska personer som bedriver export av tjänster och i vilka staten har ellväsentligt inlresse. Ett mindre antal instanser har behandlat denna fråga.Majoriteten av dessa ställer sig positiv till utredningens förslag. Ett parinstanser anför att reglerna bör vidgas så långt som möjligt och att möjlighetatt utnyttja personal med tjänstledighet från en myndighet bör gälla allaföretag och inte begränsas lill sådana där slaten har elt väsentligt intresse. Föregen del vill jag anföra följande. Grundregeln i frågaom tjänstledighet bör även fortsättningsvis vara att sådan bör beviljasrestriktivt. Det är i regel myndigheten som har det slutliga avgörandet utifrånmyndighetens egna uppgifter. Del kan emellertid - vilket också anges icirkuläret - finnas tillfällen då tjänstemannens önskemål om tjänstledighetsammanfaller med allmänna samhällsintressen även om tjänstledigheten skulleinnebära en olägenhet för myndigheten. Det bör enligl min mening övervägas ivad mån gmndprincipen om restriktivitet bör utgöra hinder exempelvis för altbevilja tjänstledighet för verksamhet som syftar till att främja svensk exportsärskilt om tjänstemannens ordinarie verksamhet och den verksamhet för vilkenhan begär tjänstledighet ligger inom samma ämnesområde och tjänstledighetenberäknas pågå . Vad som har sagts får övervägas i sambandmed att regeringen tar ställning till eventuella ändringar i cirkuläret. Genom förda resonemang har jag redovisat min synpå moliven för och inriklningen av en statlig tjänsteexport samt olika åtgärderför att underlätta tjänsteexport från myndigheter. Som jag harframfört bör den konkreta organisatoriska utformningen för varje enskildmyndighets export- i egen regi eller via bolag-prövas från fall till fallutifrån marknaden Prop.1980/81:171 14 för myndighetens tjänster och myndighetensförutsättningar. Verksamheten bör - då så är lämpligt - byggas upp stegvis. Defrågor som jag har behandlat kräver inte var för sig riksdagensställningstagande, vilkel jag också har anfört inledningsvis. Sammantaget geremellertid vad jag här har redovisat uttryck för en mer aktiv inställning tillmöjligheterna atl exportera statligt kunnande ensaml eller tillsammans medhårdvara inom ramen för en systemleverans. Enligl min mening är del angelägelatt åtgärder vidtas för atl främja statliga myndigheters och bolagstjänsteexport på det sätt som jag har beskrivit. godkännande börinhämtas i denna fråga. Utredningen lar särskilt upp frågan om finansiering avtjänsteexport från myndigheter. Jag har tidigare berört frågan om möjlighet förmyndigheler atl disponera intäkter från uppdrag för att täcka kostnaderna inomexportverksamheten. En annan situation uppstår för en myndighet som slår införvalel all inleda en exportverksamhet. Det finns för en sådan myndighetanledning att närmare utreda och överväga förutsättningarna förutlandsverksamheten. Detla kräver resurser. Vidare kan en myndighel som kommitnågot längre som exportör av ijänsler behöva resurser för marknadsinvesteringarav olika slag. I båda dessa fall är det enligt utredningen oftast olämpligt atlutnyttja myndighetens ordinarie anslag. Sådana insatser bör i ställetfinansieras över statsbudgeten genom ett särskilt anslag för lån lillutvecklande av tjänsteexport vid statliga myndigheter. Utredningen anförvidare att medel för grundläggande ulredningar o. dyl. bör avskrivas i sambandmed att de anvisas medan medel för marknadsföringsinsatser bör betraktas som eninvestering och återbetalas genom exportinkomster. Del totala anslaget föreslåsuppgå fill 3 milj. kr. De remissinstanser som har uttalat sig i denna fråga ärpositiva till utredningens förslag. För egen del finner jag all förslaget bör genomföras.Genom ett sådant ekonomiskt stöd ges myndigheten en större möjlighet atl företagrundliga förstudier för atl utröna om tjänsterna har en marknad som bedöms somlönsam. Kostnaderna för grundläggande förstudier och marknadsföringsinsatserredovisas skilda från kostnaderna för den ordinarie verksamheten genom altsärskilda medel lilldelas en myndighel för sådana insatser. 1 likhet medutredningen anser jag atl en marknadsföringsinsats får ses som en investering,varför medel för sådana insatser - till skillnad från grundläggandemarknadsstudier-skall återbetalas genom erhållna inkomster. Dennaåterbetalningsskyldighet bör kunna upphävas i de fall myndigheten inte lyckas iexportansirängningarna. En bedömning får göras från fall till fall utifrånmyndighetens totala inkomster av sin export. Ansökan om slöd liksom efterskänkning av tidigare beviljatstöd bör prövas av regeringen. Det totala beloppets storlek är svårt attfastställa men utredningens förslag om 3 milj. kr. synes enligt min meningligga på en rimlig nivå. Detta belopp finns beräknat under elfte huvudtiteln,anslaget B 1. 1980/81:171 15 Exportfrämjande verkamhet för /82 (prop.1980/81:100 bil. Det kan i sammanhanget finnas anledning atl kort nämna enrad andra finansieringsfrågor som en myndighet med uppdragsverksamhet måstelösa. Det gäller frågor som behov av rörelsekapital, disponering av eventuellaöverskott för framtida verksamhel samt personalplanering m. m. Sådana frågorfår lösas från fall till fall i samband med alt en myndighet ges möjlighet attbedriva uppdragsverksamhet. 2.4 Verksamhetens organisation och arbetsformer Utredningen behandlar en rad åtgärder angående vissa myndigheleroch bolng. Det får i enlighet med vad jag har anförl tidigare ankomma pårespektive myndighet och bolag all på vanligt sätt finna lämpliga former försin verksamhel. Regeringens ställningstagande lill myndigheternas och bolagensförslag i dessa frågor tas lämpligen inom ramen för det ordinariebudgetarbetet. På tvåområden föreslår utredningen att särskilda bolag bildas för export av tjänster,nämligen på geologiområdet och på lantbruksområdet. Den internationellaverksamheten inom geologiområdet bör enligt utredningen drivas i form av ettbolag med nära anknytning till geologiska undersökning. De två remissinsiansersom har uttalat sig särskill tillstyrker ulredningens förslag. Enligl vad jaghar erfarit från chefen för industridepartementet avses denna fråga behandlasi etl senare sammanhang . Förslaget tas således inte upp här. Utredningens förslag om etl bolag för export av tjänsterpå lantbruksområdet omfattar såväl jordbruk, skogsbruk som fiske. Detföreslagna bolaget skall ses som den slalliga lantbrukssektorns instrument förall föra ut det kunnande som finns inom statsförvaltningen till marknaden.Bolaget bör ägas av staten och samarbeta med statliga myndigheler på detlaområde. Aktiekapitalet föreslås uppgå till . och vidare föreslås attreservfonden tillförs . Det föreslagna bolaget har nära beröringspunkter med andraverksamheter, påpekar ulredningen. Ulredningen för härvid resonemang om etlsamarbete med lantbrukskooperafionen inom ramen för etl gemensamt bolag. Enintegration med lantbrukskooperationens tjänsteexport skulle dock enligtutredningen medföra atl ansvarel för tjänsteexport skulle komma att ligga alllförlångt från de statliga jordbruksmyndigheterna. Utredningen förordar i stället etlsamarbete mellan del föreslagna bolaget och lantbruks-kooperationen. Etlsamarbete bör också övervägas med Swedforest, i vilket domänverket har ett majoriletsintresse,och privata företag. Utredningens förslag har fått ett blandat mottagande av remissinslanserna.Bland de instanser som lillslyrker förslaget återfinns bl. n. affärsverk ochandra statliga myndigheler inom detla område. Några av dessa framhåller att 1980/81:171 16 möjligheterna till samordning med redan existerandetjänsteexportörer på lantbruks- och skogsområdet måste las lill vara. parinstanser menar att aktiekapitalet är för lågt satt. Bland de instanser som uttrycker tveksamhet till förslagetfinns bl. a. lantbrukskooperafionen. Dessa instanser menar alt det föreslagnabolaget i viss utsträckning skulle konkurrera med redan befintliga organ ochförordar en samordning mellan berörda organ. Efler samråd med chefen för jordbruksdepariementet villjag anföra följande. Det finns utvecklingsmöjligheter för expori av tjänsterfrån verksamhetsområde (jordbruk, skogsbruk, fiske,miljövård m. som bör las lill vara. Del är därvid angeläget all sådanaorganisatoriska former skapas så att kunnandet inom detta område kanpresenteras internationellt. Elt samarbete är önskvärt där så är lämpligl såvälmellan myndigheterna på området som med exempelvis del statliga bolaget påskogsområdet, Swedforest, och med lantbrukskooperationens motsvarighet Swedfarm.Frågan om omfattningen av detta samarbele och om de lämpligasteorganisationsformerna härför kräver yllerligare övervägande. Jag är därför inlenu beredd alt föreslå att det bildas ett bolag för export av ijänsler inomjordbruksdepartementets verksamhetsområde. Utredningen ger också ett förslag om export av kunnande omverksamhet inom företagskategorin små och medelstora företag från statligaorgan och konsultföretag till seklorn mindre och medelstor industri i framförallt utvecklingsländer. Sådana insatser har huvudsakligen förmedlatsvia utvecklingsorgan. Därutöver finns pä den ställiga sidan främst statensindustriverk och de regionala utvecklingsfonderna. Utredningen föreslår alt enförsöksverksamhet bedrivs vid ulvecklingsfonden i . En majoritet av de remissinstanser som har tagit upp dennafråga, däribland utvecklingsfonden i , stödjer förslaget. Hälftenav dessa instanser anser emellertid alt verksamheten bör förläggas till Expolarisi . Utvecklingsfonden i förklarar sig beredd atlutföra uppdraget förutsatt att kostnaderna täcks av särskilda anslag. Andra remissinsianserkan inte finna några starka motiv för insatser på detta område och avstyrkersåledes förslaget. Regeringen avser att förelägga enproposition om ålgärder på småföretagsområdet. Därvid avses även vissa frågorom exportfrämjande insatser behandlas. Jag anser efter samråd med chefen förindustridepartementet alt utredningens förslag på denna punkt inte bör las uppnu utan i samband med den kommande propositionen om småföretagsfrågor. Jagvill erinra om att det finns möjlighet att föra ul kunnande inom dellaområde genom bl. a. samverkansprojekl mellan olika företag. Prop.1980/81:171 17 2.5 Samverkan för statlig tjänsteexport Utredningen pekar på vissa områden där det finns behov avstöd och rådgivning samt olika insatser för att stimulera och få igångsamverkan mellan statliga exportörer av tjänster. Enligt utredningens meningskulle en instans som har både internationell kommersiell erfarenhet ochkännedom om statsförvaltningens arbetsvillkor kunna hjälpa myndigheter somönskar inlernalionalisera sin verksamhet. Insatserna kan bestå i atttillsammans med myndigheten utreda fömtsättningarna för export. Det direktamarknadsförings- och försäljningsarbetet måste göras av personer som är välförtrogna med sakområdet. En central instans skulle dock kunna bidra medjuridisk och kommersiell kompetens om så önskas. Utredningen anför vidare attdet finns ett behov av gemensamt informafionsmaterial om vilka tjänster denstatliga seklorn kan erbjuda. En central instans kan också ha till uppgift attta emot och vidareförmedia information och uppdragsförfrågningar samt få igångett erfarenhetsutbyte mellan myndigheter. Utredningen anser också att det vorevärdefullt om någon kunde representera den statliga sektoms tjänsteutbud vidbl. a. delegationsresor som arrangeras av exportråd m.fl. Slutligenpekar utredningen på fördelen med att ha en på förhand utsedd instans som ärberedd att ikläda sig rollen som kontraktstecknare för en myndighets räkning. Den organisation som utredningen bedömer som mest lämpligatt centralt svara för stöd, rådgivning och samverkansinsatser för mindre erfamatjänsteexporlörer är (). SINTAB skallenligt utredningens förslag erhålla två huvuduppgifter. Den ena är att somhittills bedriva konsultverksamhet inom området administrativ utveckling. Denandra huvuduppgiften föreslås vara att mot betalning utföra serviceuppgiftergentemot övriga statliga tjänsteexportörer. Enligt utredningens bedömningerfordras i ett uppbyggnadsskede ett årligt anslag om 2 milj. kr. förgemensamma uppgifter för den statliga tjänsteexporten. Utredningsförslaget har fått ett blandat mottagande hosremissinstanserna. Ett antal av de instanser som har behandlat frågantillstyrker förslaget, bl. Två instanser anför att SINTABkan vara ett lämpligt organ för att i eget namn sälja myndigheters tjänster menstatsbidrag bör inte utgå. En annan instans menar att SINTAB inte bör säljamyndigheters tjänster i eget namn. Några remissinstanser anser att en central instans förrådgivning kan behövas men går inte in på vilken denna instans skall vara. Ett antal instanser avstyrker utredningens förslag. Somskäl härför anförs bl. a. att det är omotiverat och kostsamt samt atterforderlig samordning kan ske på departemental nivå. Ett par av dessainstanser anser att SINTAB skulle kunna åta sig vissa serviceuppgifter gentemotövrig statlig tjänsteexport men utan särskilt statsanslag. Ytterligare någrainstanser anför att de föreslagna uppgifterna skulle kunna läggas på Sverigesexportråd. 2 1980/81. Prop.1980/81:171 18 För egen del vill jag anföra följande. Den statligaexportfrämjande verksamheten kanaliseras främst via exporlråd, handelssekrelerareoch utrikesförvaltningen. De statliga tjänsteexportörerna bör så långt möjligtoch där så är lämpligt ta lill vara de tjänster som den svenska exportfrämjandeorganisationen kan erbjuda, såväl i som i utlandet. Export av statligatjänster bör därvid ske på samma sätt som annan export. Statliga bolag börbehandlas som privata företag vad gäller rättigheter att utnyttja dennaorganisation och skyldigheter i form av abonnemang i exportråd.Detsamma bör gälla för tjänsteexporlerande myndigheter i vad avser att motsedvanlig avgift kunna la lill vara exportfrämjande tjänster. Det synes docksaknas praktisk möjlighet alt på samma sätt som för företag kunna beräkna enabonnemangsavgift. Därmed erhåller ingen intäkt som läckerkostnaderna för den exportservice myndigheterna kan vilja utnyttja. Enligt minmening bör staten lills vidare bidra med etl mindre belopp för atl möjliggöraför myndigheterna att få råd från . Detla har beaktats /82 inom ramen för statens stöd lill rådels exportservice tillmindre företag (prop. 1980/81:100 bil. 14, anslaget B 1. Det kan i sammanhanget finnas anledning att särskilt pekapå de olika branschvisa samverkansgrupper som finns vid . Inom ramenför sådana grupper kan myndigheter och förelag finna en naturlig form församarbete. Det är vidare naturligt att som elt led i marknadsföringenav sina och utlandsorganisationens tjänster fångar upp statliga exportörer.Genom sådana olika åtgärder erhålls en bas för fortsatt samarbete mellan statenoch näringslivet. Jag vill i sammanhanget erinra om vad som har anförts iproposition 1980/81:141 om ökade exportfrämjande ålgärder. Del jag nu har anfört leder till slutsatsen att ljän.steexporterandemyndigheter och bolag bör ges möjlighet atl ta till vara existerande kanalerför sin export, såväl statligt finansierade som privata företag. För en rad mindre erfarna tjänsteexporlörer kan delemellertid finnas behov av en annan instans för att få de inledande råd och denhjälp som kan behövas inför ett eventuellt utlandsengagemang. Den avutredningen föreslagna organisationen kan spela en roll. SINTAB börsåledes -vid sidan av den egna konsultverksamheten - kunna tilldelas vissaserviceuppgifter som de myndigheter och bolag som så önskar skall ha möjlighet atlanvända. SINTAB bör också kunna förmedla export från statligatjänsteexportörer. SINTAB bör vidare, i likhet med andra tjänsteexportörer,kunna sälja andra organs tjänster på export i eget namn såvida parterna äröverens om detta. Dock bör framhållas att en myndighet eller etl bolag somsäljer tjänster i eget namn blir känt på marknaden, vilket underlättar senareaffärer. De uppgifter jag nu har föreslagit för SINTAB innebär attmedelsbehovet kan sänkas jämfört med utredningens förslag. De myndigheter/bolagsom tar Prop.1980/81:171 19 SINTAB:s tjänster i anspråk skall betala för dessa. Ettmindre statligt stöd ar dock motiverat i ett inledningsskede för att SINTABskall kunna komplettera sin kompelens och därmed kunna svara för olika serviceuppgifter.Jag bedömer att etl belopp om 0,5 milj. kr. är erforderligt under budgetåret1981/82. Detta belopp finns beräknal under elfte huvudtiteln anslaget B 1.Exportfrämjande verksamhel för /82 (prop. 1980/81:100 bil. Utredningen ser behov av en central beredning inomregeringskansliet av vissa frågor i anslutning till tjänsteexporten. En avberedningens uppgifter föresläs vara atl främja den statliga tjänsteexporten,en annan alt medverka vid handläggning av ansökningar om lån för utvecklande avtjänsteexport. Den senare frågan har behandlals tidigare. Ulredningen pekarockså på behovet av en förstärkning av utrikes- och handelsdepartementens gemensammaorganisation (UHD). UHD bör enligl utredningen ges etl sammanhållande ansvarpä delta område. Förslaget om en central beredning inom regeringskansliethar fått etl blandat mottagande hos de instanser som har tagil upp frågan.Bland dem som tillstyrker förslaget uttalar en instans att beredningen inle fåringripa i Ijänsteexportörernas normala verksamhet. De som avstyrker förslagetanför bl. a. att nödvändig samordning kan ske inom utan altsamverkan ges en fast institutionell roll. En central beredning kan visserligen underlätta nödvändigsamordning inom . En sådan samordning bör dock kunna kommatill stånd ändå. Jag anser i likhet med utredningen att UHD bör tilldelas en cenlralroll för denna samordning. I delta arbete ligger att finna lämpliga former förframtida satsningar. Det ankommer på regeringen att ta ställning i denna fråga. Utredningen har endast haft till uppgift atl diskulerastatlig ijänsteexport. Del kan också finnas möjlighet lill export från denlandstings- och primärkommunala seklorn, vilket ulredningen också nämner.Utredningen anser att dessa förutsättningar bör studeras. Detta förslagtillstyrks av de remissinstanser som har kommenterat förslaget, bl. a. och . Enligl vad jag har erfarit har chefenför kommundepartementet haft överläggningar med de båda förbunden om exporifrån den kommunala sektorn. Fortsatta gemensamma sludier av förutsättningarnaför sådan export avses äga rum. 3 Beslutanderätt för exportråd beträffandehandelssekreterare m. m. Regeringen har (prop. 1980/81:100 bil. 14) lämnatvissa förslag med anledning av en översyn av anställningsvillkoren förutomlands stafionerad personal som är anställd genom beslut av handelssekrelerare.I samband därmed behandlas dessutom anställningsvillkoren för de praktikan- Prop.1980/81:171 20 ter som efter beslut av exportråd placeras förtjänstgöring inom utrikesrepresentationen, hos handelssekreterare eller hossvenska handelskamrar i utlandet. De förslag som läggs fram i propositionen ställer ökadekrav på ledning av handelssekreteramas verksamhet. Det bemyndigandehärtill som exportråd har enligt lagen (1975:490) om beslutanderättför exportråd beträffande handelssekreterare m. m. (ändrad senast1979:1076) kan enligt propositionen därför behöva utvidgas. Jag återkommer ,efter samråd med chefema för , budgetdepartementet ocharbetsmarknadsdepartementet samt statsrådet , till dessa frågor. Handelssekreteramas löner och anställningsvillkor reglerasgenom kollektivavtal. Kontraktsanställning kan också förekomma.