prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna ärinriktade pä att ingå överenskommelser med personbilsleverantörerna sommöjliggör att den genomsnittliga bränsleförbrukningen för nya personbilar år1985 inte överstiger ca per mil. Stora bindningar skapas vid uppförande,tillverkning och inköp av nya byggnader, anläggningar och transportmedel. Detär därför en väsentlig uppgift för ansvariga myndigheter att se till attgällande bestämmelser och anvisningar m.m., som syftar till att nya byggnaderoch anläggningar m. m. blir så energisnåla som möjligt, löpande ses över. Forskning och utveckling som syftar till att tafram ny energieffektiv teknik är också en väsentlig uppgift under 1980-talet.Chefen för industridepartementet kommer i det följande (kapitel 15) att läggafram förslag om ett omfattande program för forskning och utveckling inomenergiområdet. Programmet omfattar betydande resurser för forskning ochutveckling för effektivare energianvändning inom olika samhällssektorer. För energihushållning i befintliga byggnader ochanläggningar bör inriktningen av styrmedlen vara följande. De kraftiga prisstegringarna pä olja under1970-talet har medfört att allt fler hushällningsåtgärder har blivit lönsamma.Dessa prisstegringar medför också att många åtgärder som inte harbedömts vara lönsamma kan bli aktuella för genomförande. Energiprisnivån ochförväntningarna om den framtida prisutvecklingen torde påverkaenergianvändningen inom industrin i högre grad än inom sektorerna för transportoch bostäder, service m. m. Industrins benägenhet att vidtaenergihushållningsåtgärder påverkas i stor utsträckning av bedömingar omenergipriset. Detta gäller särskilt de energiintensiva branscherna, vilkasvarar för större delen av industrins energianvändning. De risker som det storaoljeberoendet medför borde också få företagen att i allt högre grad betraktainvesteringar och andra åtgärder, som kan minska känsligheten för prishöjningaroch för Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 43 störningari tillförseln av olja, som strategiska och av betydelse för företagets överlevnadpå sikt. Detta innebär att lägre krav pä lönsamhet än eljest bör kunnaaccepteras för sädana investeringar och att ekonomiskt stöd för investeringarinte längre är nödvändigt i samma utsträckning som . har motdenna bakgrund beslutat (prop. 1980/81:20 bil. 13, NU 1980/81:18, rskr1980/81:99) att det slag av bidrag som har utgått sedan är 1974 förenergibesparande åtgärder inom näringslivet inte skall lämnas för huvudpartenav åtgärder som rör byggnader och processer efter utgången av år 1980.Utgångspunkten bör vara att näringslivet självt tar ett ökande ansvar för sinenergihushållning. Genom de insatser som har vidtagits föratt hushålla med energin har vidare avsevärda kunskaper och erfarenhetersamlats om olika hushållningsåtgärder och om möjligheterna att genomföraåtgärder inom olika branscher m. m. Ett led i en ändrad inriktning av statensstöd till energibesparande åtgärder inom näringslivet bör därför vara attstödet i ökad utsträckning förs över till insatser för att öka intresset förenergihushållning samt sprida insamlade kunskaper och erfarenheter bl. a.genom information, rådgivning och utbildning. Denna verksamhet får särskiltstor betydelse för mindre och medelstora företag vilkas energikostnader i regelutgör en mindre andel av företagets totala kostnader och vilkas möjligheter atthälla egen personal för energihushällningsuppgifter är mer begränsade. Destatliga styrmedlen bör för industrin också inriktas på att stödja införandetoch kommersialisering av ny teknik som snabbt kan minska oljeberoendet.Riksdagen har bl.a. mot bakgrund härav (prop. 1980/81:49, NU1980/81:19, rskr 1980/81:100) fattat beslut om stöd för åtgärder för attersätta olja, m. m. Stödet skall finansieras genom en avgift på oljeprodukter.Stödet omfattar bl. a. prototyper och demonstrationsanläggningar som ärinriktade på att ersätta olja eller spara energi och fullskaleanläggningar. Destyrmedel som jag nu föreslår torde enligt vad som f. n. kan bedömas i huvudsakinte behöva ändras innan hushållningsprogrammet i sin helhet omprövas. Jagföreslår i det följande att omprövningen skall ske omkring år 1985.1 sambandmed ställningstaganden till de förslag, som utredningen om styrmedel rörandenäringslivets energihushållning m. m. kan komma att lägga fram, bör enligt minmening en översyn av styrätgärderna ske. Inomsektorn bostäder, service m. m. svarar uppvärmning av byggnader för denhuvudsakliga delen av energianvändningen. Styrmedlen för hushållning ibefintliga byggnader bör därför rikta sig till främst fastighetsägare ochboende. Kommunerna har viktiga uppgifter för genomförandet av energisparandet ibefintlig bebyggelse. Kommunernas arbete måste underlättas. De stigande energipriserna medför att mängahushällningsåtgärder är lönsamma. a. i rapporten för energihushållning i befintlig bebyggelse attresultatet av flera Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 44 undersökningar som har initierats av delegationen tyder påatt den fastighetsekonomiska lönsamheten för energisparande åtgärder ibyggnader numera är relativt god även utan bidrag. En rad sparåtgärder ärsåväl fasfig-hetsekonomiskt som samhällsekonomiskt lönsamma. Bidrag tillenergibesparande åtgärder i byggnader behövs därför enligt delegationen intelängre. Vid rådande läge på kapitalmarknaden med knapphet på kapital särskiltför hushållens investeringar kan dock många energihushällningsåtgärder kommaatt hindras på grund av finansieringssvårigheter. Chefen förbostadsdepartementet kommer mot bakgrund härav enligt vad jag har erfarit attlämna förslag till förändringar av energisparstödet. Liksom inom näringslivssektorngäller att den kunskap som har samlats om möjligheterna attgenomföra åtgärder för energihushållning och åtgärdernas effekter bör föras uttill dem som kan påverka energianvändningen. Detta gäller - inom sektornbostäder, service m.m. - framför allt dem som arbetar med förvaltning och driftav byggnader. Dessutom är det viktigt att största möjliga effekt av detstatliga ekonomiska stödet erhålls. Detta kan åstadkommas bl. a. genom att rådoch information ges till energianvändarna om de mest lämpligahushållningsätgär-derna. Chefen för kommer, enligt vad jaghar inhämtat, att senare föreslå åtgärder inom dessa områden i syfte att ökaeffektiviteten i energisparandet i bostäder m. m. Viktiga åtgärder förenergihushållning inom transportsektorn liksom inom övrigaenergianvändningsområden är - förutom ändamålsenliga energipriser -informations- och rädgivningsätgärder. Stat och kommun har - när detgäller energihushållningen - ett dubbelt ansvar genom att de dels genom sinabeslut kan påverka förutsättningarna för energianvändning i hela samhället,dels ansvarar för att energianvändningen inom egna verksamheten är så effektivsom möjligt samt för att pröva ny teknik. Kommunernas arbete har stor betydelseför möjligheterna att genomföra planerade åtgärder för energihushållning inombefintlig bebyggelse. Inriktningen av styrmedlen för1980-talets energihushållning kan sammanfattas på följande sätt.Utgångspunkten bör vara en prissättning -inkl. skatt - som speglar målen inomenergipolitiken. Därutöver bör tyngdpunkten ligga på rådgivning, utbildning ochinformation, ekonomiskt stöd för sparåtgärder i befintlig bebyggelse och stödtill introduktion och kommersialisering av ny energihushållande teknik. Ävenstyrmedel av regleringskaraktär bör kunna utnyttjas bl. a. för att säkerställaatt nya anläggningar m.m. uppförs så energisnåla som möjligt. Restriktioner ochförbud däremot bör användas med yttersta sparsamhet. kandock givetvis åtgärder av denna typ bli aktuella. Detta innebär attinriktningen av styrmedlen ändras så att prisstyrning samt rådgivning,utbildning och information får större tyngd framöver. Stöd till forskning och utveckling av ny energihushållandeteknik bör Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 45 Dessa insatser torde dock ha sin störstabetydelse för energianvändningen framför allt efter . Jag återkommeri det följande till bl. a. frågor rörande utbildning, provning och skatter inomenergiområdet. Jag återkommer också i det följande (kapitel 12) tillkommunernas uppgifter inom ramen för bestämmelserna i lagen (1977:439) omkommunal energiplanering. Det energihushållningsprogram, som jag föreslår, bör gällaunder . Energipolitiken bedrivs i en dynamisk omgivning. Det innebäratt en fortlöpande uppföljning av programmet är nödvändig för att garantera attdet står i överensstämmelse med de energipolitiska målen. Denna kan bl. a. skei samband med den årliga budgetprövningen. För att ytterligare garantera att deresurser som satsas på programmet ger uttryck för en rimlig avvägning bör enomprövning av programmet ske omkring . Detta bör också ske mot bakgrundav att inriktningen i programmet kan behöva stämmas av mot ändrade förhållandeninom energiområdet m. m. Energihushällningsprogrammetomfattar flera åtgärder som administreras av olika myndigheter. Det bör ingåsom en naturlig del i dessa myndigheters ordinarie verksamhet att dels löpandefölja programmet, dels ta fram underlag för utvärdering avenergihushållningsåtgärderna så att material för omprövning av programmetfinns tillgängligt i sådan tid att denna kan ske omkring . Det är väsentligt att uppgifter om olika styrmedelseffekter på energianvändningen och också andra effekter tas fram införutvärderingen. Likaså bör uppgifter om uppskattade kostnader för aktuellaåtgärder, eventuella övriga synpunkter och förslag till förändringar tas fram. En del av utvärderingsarbetet bör bestå i att ta framstatistiska uppgifter om effekterna på energianvändningen avhushållningsarbetet. Jag behandlar frågan om behovet av bättre statistik inomenergiområdet i det följande (avsnitt 5.3). Många industriländer har gett ökadprioritet åt åtgärder för att minska sitt behov av importerad olja. En åtgärdhärvidlag är att hushålla med energin. internationella samarbete omenergihushållning sker framför allt inom ramen för arbetet inom det internationellaenergiorganet lEA.' De s. k. principer för energipolitiken som antogs vid ettministermöte inom organisationen omfattar, vilket framgår av vadjag har nämnt (avsnitt 2.2), bl. a. att hälla energipriserna på ensådan nivå att energihushållning och utveckling av alternativ till oljanuppmuntras samt kraftigt förstärkta åtgärder rörande energihushållning i syfteatt begränsa ökningen i efterfrågan pä energi i förhållande till denekonomiska tillväxten. lEA = (jfr avsnitt 2.2) 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 46 Samarbete rörande energihushållning pågår löpandeinom lEA. deltar i detta arbete. Samarbetet omfattar utarbetande avförslag till riktlinjer, informationsutbyte och konkreta samarbetsprojekt.Särskilda riktlinjer för en förstärkt energihushållning har antagits avministermötet och en rapport rörande energihushållningpubliceras . Samarbete med andra länder ienergihushållningsfrågor pågår också inom andra internationella organ såsom t.ex. Genom en ökad samverkan med våra grannländer kanmånga värdefulla erfarenheter inom energihushållningsområdet tas till vara.Under är 1980 har det nordiska samarbetet rörande olika delar av energiområdetintensifierats. Enligt de riktlinjer, som de nordiska energiministrarna harlagt fast för detta samarbete, pågår inom energihushållningsområdet bl. a.arbete med att sammanställa de olika slag av styrmedel som de nordiska ländernahar infört och de erfarenheter av dessa styrmedel som har vunnits. Jag anser att ett samarbete med andra länder förökad energihushållning är värdefullt. Det fortsatta arbetet för att sparaenergi i bör bedrivas i internationell samverkan. Jag går över till att beröra vissa frågor omutbildning och provning inom energiområdet. Frågan om utbildning inom energiområdet harbehandlats av bl. a. utredningen om myndighetsorganisationen inomenergiområdet i betänkandet (Ds I 1980:16) De statliga energimyndigheterna -arbetsfördelning och samverkan och av energihushållningsdelegationen irapporten för energihushållning i befintlig bebyggelse. I det förstnämnda betänkandet föresläs bl. a. attregeringen bör uppmana de myndigheter som är ansvariga för det allmännautbildningsväsendet att verka för att aktuell kunskap om energifrågorfortlöpande förs in i läroplaner och motsvarande. I betänkandet betonas ocksåbetydelsen av tillgången på kvalificerade forskare. Det framhålls att dennatillgång är och kommer att bli mycket begränsad pä flera områden.Universiteten och högskolorna bör därför bl. a. uppmuntras till ökadforskarutbildning inom aktuella ämnesområden. Styrelsen för teknisk utvecklingoch naturvetenskapliga forskningsrådet bör vidare enligt utredningen känna ettansvar att stimulera och stödja den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden förenergiområdet. Energihushållningsdelegationen framhåller i sinrapport bl. a. att ökade utbildningsinsatser erfordras för att möjliggörauppbyggnaden av resurser för planerings-, besiktnings- ochrådgivningsverksamhet samt för genomförande av energisparåtgärder. Behovet avinsatser gäller bl. a. driftteknisk utbildning i gymnasieskolan ochhögskoleutbildning för driftpersonal. Förslag rörande fort- och vidareutbildning inomenergiområdet har också lagts fram av bl. a.myndighetsorganisationsutredningen och energihushållningsdelegationen . ECE= Economic Commission for Europé 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 47 De remissinstanser som har yttrat sig överförslagen rörande utbildning frän myndighetsorganisationsutredningen framhålleri regel betydelsen av utbildning i energifrågor. För egen del bedömer jag att utbildningsfrågornahar stor betydelse för möjligheterna att nå energihushållningsmälen. Ett ökatutnyttjande av nya energislag såsom fasta bränslen och solvärme kan också kommaatt kräva utbildningsinsatser. Utvecklingen beträffande teknik, utrustning, nyaenergislag m. m. har varit och förväntas bli snabb inom energiområdet. Storabehov av utbildning finns därför. Behov finns pä alla utbildningsnivåer.Utbildning behövs bl. a. dels för yrkesverksamma som arbetar med att uppföranya byggnader och anläggningar, dels för dem som arbetar med drift ochunderhåll av byggnader, anläggningar och utrustning, dels för dem som arbetarmed forsknings- och utvecklingsarbete inom energiområdet inkl. energirelateradgrundforskning. Dessutom behöver olika slag av beslutsfattare, som kan påverkautformningen av byggnader och utrustning, drift och underhåll, fortbildas ienergihushållningsfrågor. Härutöver finns ett behov av att utbilda allmänhetentill att använda energi rationellt. Mot bakgrund härav ser jag en ändamålsenligutbildning på alla nivåer som en viktig del i energihushållningsprogrammet. Efter det att regeringen har fastställt läroplanerför och gymnasieskolan och därvid angivit mål och riktlinjer förverksamheten ankommer det på att tillse att utbildningenifråga om innehåll och metoder fortlöpande förnyas och utvecklas i takt medutvecklingen inom samhället. har vidtagit olika åtgärder motbakgrund av att energifrågorna har fått ökad tyngd. Enligt vad jag har inhämtatär överstyrelsens arbete inriktat på att dels ta fram nya energiin-riktadeutbildningslinjer m.m., dels anpassa befintliga utbildningar sä attgrundläggande energiutbildning införs i ökad utsträckning i aktuella yrkesutbildningaroch tekniska utbildningar samt att successivt öka medvetenheten hos elevernaom energifrågornas betydelse. Förgrundskolan gäller en ny läroplan fr.o.m. /83. Denna innebär enförstärkning av de naturvetenskapliga och tekniska ämnena jämfört med fidigareläroplan. Eleverna skall fä kunskap bl. a. om vår energiförsörjning, olikaenergiformer och energiomvandlingar samt tekniska tillämpningar. På gymnasieskolan har en ny tvåårig drift- ochunderhällsteknisk linje inrättats fr. o. m. /79. Merparten avplatserna pä linjen avser en energiteknisk gren där utbildningen specialiserasmot kraft- och värmeteknik, fastighetsteknik samt vatten- och avloppsteknik.Förslag om att inrätta en särskild VVS-teknisk gren på gymnasieskolans fyraårigatekniska linje har också lagts fram av och ytterligareförslag förbereds. Fortbildning i energifrågor av lärare i naturvetenskapligaämnen planeras. Av vad jag nu har anfört framgår att arbete pågår med attanpassa utbildningen i grund- och gymnasieskolan till energifrågornas ökadeaktua- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 48 Enligt vad jag har inhämtat har en utbildning fördrifttekniker och driftingenjörer också startats på högskolenivå fr. o. /81. Det är enligt min mening av storvikt att - som sker - arbete med att föra in energifrågorna i utbildningenbedrivs fortlöpande så att nya rön och erfarenheter kontinuerligt kan föras ini utbildningen. Det är också viktigt att de som harlämnat skolan och är yrkesverksamma kan bibringas energikunskap. Detta gällersärskilt dem som arbetar inom områden där nya bestämmelser, anvisningar, nyteknik m.m. har kommit fram med anledning av utvecklingen inom energiområdetunder . Det föreligger därför stora krav på resurser för fort- ochvidareutbildning. Jag kommer i det följande (avsnitt 4.3.3) att lägga framförslag om ett program för sådan utbildning. Chefen för industridepartementetkommer i det följande (avsnitt 15.2.4.1) att beröra frågan om resurser på forskarnivå. Chefen för bostadsdepartementetkommer vidare enligt vad jag har erfarit att senare behandla frågan omeneriginriktad utbildning inom bebyggelsesektorn och lägga fram förslag somsyftar till att förbättra denna utbildning. Provning av olika tekniskaegenskaper hos energisparande utrustning kan vara ett viktigt inslag i vissa avde nämnda styrmedlen för energihushållning. Sådan provning kan t. ex. geunderlag för konsumentinriktad information om olika produkter eller vara enförutsättning för typgodkännande av en produkt. Utvecklingen inomenergiområdet kan väntas medföra att behovet av sådan provning ökar genom attett stort antal nya produkter avsedda såväl för industriella tillämpningar somför enskilda konsumenter kan väntas komma fram inom energiområdet under enföljd av år framöver. Mot den bakgrunden tillsattes inovember en särskild utredare med uppdrag att bl. a. bedöma behovet avmetoder, kompetens och resurser för provning inom det energitekniska områdetsamt lämna förslag till eventuella erforderliga åtgärder frän samhällets sida.Utredaren antog namnet energiprovningsutredningen. Uppdraget redovisades i juni1980 i betänkandet (Ds I 1980:12) Provning för bättre energihushållning. En sammanfattningav betänkandet och av remissinstansernas synpunkter framgår av bilaga 1.2. harbedömt det angeläget att energiegenskaperna hos olika produkter kanfastställas och redovisas på ett objektivt sätt, särskilt när det gäller attutvärdera nya produkter som introduceras på marknaden för att spara energieller ersätta olja. I många fall saknas f. n. metoderför att prova energiegenskaper liksom erforderliga ekonomiska resurser för attutveckla sådana metoder. Utredningen har mot denna bakgrund föreslagit attsärskilda medel ställs till förfogande för utveckling av energitekniskaprovningsmetoder inom de ramar som anvisas för stöd till energitekniskutveckling och demonstration Prop.1980/81:90 Bilaga 1 Industridepartementet 49 samttill energibesparande åtgärder. Medlen bör även täcka framtagning av prototyperUll provningsutrustning. Medelsbehovet bedöms av utredningen vara störstinom bygg- och vvs-sektom och beräknas där uppgå till 15 milj. kr. undertreårsperioden / 82-1983/84. Förutom denna sektor behandlar utredningentransport- och industrisektorn samt jordbruk och trädgårdsnäring. Det totalamedelsbehovet för utveckling av provningsmetoder uppskattas till 18,6 milj.kr. under nämnda period. Som exempel på angelägna provningsmetoder inombygg- och vvs-sektorn nämner utredningen enkla metoder för fältprovning avvärmeisolering och lufttäthet i byggnader, metoder och utrustning för provningav förseglade fönsterrutor, värmepumpar, sol värmesystem, värmelager ochvärmekulvertar m. m. Inom industrisektorn finns enligt utredningen ett behov avenhetliga fältprovningsmetoder för att kunna utvärdera och dokumentera olikaenergibesparande åtgärder. Vidare bedömer utredningen att det finns behov attnyutveckla och komplettera befintliga provningsmetoder när det gäller bl. a.energibesparande tillbehör till personbilar och lastbilar. Behov av metoder ochutrustning för bl. a. kvalitetsbestämning av biobränslen förutses också. Ansvaret för beställning av och fördelning av medelför utveckling av provningsmetoder bör enligt utredningen läggas på statens rådför byggnadsforskning när det gäller bygg- och vvs-sektorn, på statensindustriverk när det gäller industriell utrustning, biobränslen, jordbruk ochträdgårdsnäring samt pä transportrådet när det gäller transportmedel.Metodutvecklingen bör i första hand genomföras vid statligaprovningsinstitutioner och i andra hand vid statliga eller enskildaforskningsorgan, företag eller branschorgan. Utredningen föreslår vidare att planering ochinitiering av metodutveckling inom resp. sektor bör ske i samarbete mellanföreskrivande myndigheter, introduktionsstödjande och forskningsplanerandeorgan samt provningsinstitutioner. Vissa samordningsuppgifter bör dessutomtilldelas ett organ för varje område för att underlätta dels genomförandet avmetodutvecklingen och resursuppbyggnaden för energiprovningen, dels den löpandeenergiprovningen. Utredningen föreslår att statens provningsanstalt och ABSvensk ges sådana uppgifter för bygg- och vvs-sektorn resp.transportsektorn. Ett samarbete med andra länder är enligtutredningen väsentligt för att skapa förutsättningar dels för en rationellarbetsfördelning mellan olika länder, dels för en internationell samordning avprovningsmetoder. När det gäller finansiering av investeringar iprovningsutrustning och principer för täckning av kostnaderna förenergiprovning lämnar utredningen inte några förslag till ändring av denordning som gäller för annan motsvarande provning i statlig regi. Remissinstansernabedömer provning som ett betydelsefullt medel för 5 1980/81. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 50 attåtgärder för energihushållning och de omställningar inom energiområdet, som äratt vänta, skall bli effektiva. Samtliga remissinstanser instämmer iutredningens bedömning att energiprovningsmetoder behöver utvecklas och ärpositiva till att särskilda medel avsätts härför. Behovet av en ökadkonsumentupplysande provning för att minimera risken för den enskilde att görafelinvesteringar i produkter, som uppges ha vissa angivna egenskaper framhållsav bl. a. energisparkommittén, oljeersättningsdelega-tionen och . att avsaknaden avprovning i mänga fall kan vara ett hinder för införande av ny energiteknik. Inga remissinstanser reser några invändningar motenergiprovningsut-redningens förslag till finansering av metodutvecklingen. Bl.a. tillstyrker förslaget att medel ställs till förfogandegenom motsvarande omfördelning frän andra direkta bidrag till energibesparandeåtgärder. Verket konstaterar härvid att den föreslagna provningsmetodutvecklingenberör såväl industri-, som jordbruks-, bostads- och kommunikationsdepartementensverksamhetsområden. Behovet av harmonisering av krav ochprovningsmetoder mellan olika länder understryks av bl.a. ,statens planverk, statens väg- och trafikinstitut och statens institut förbyggnadsforskning. och AB instämmer iutredningens synpunkter vad gäller fördelning av utvecklingsarbetet mellanolika länder. Flertalet remissinstanser anser i likhet medutredningen att behov av utveckling av provningsmetoder föreligger inom främstbygg- och vvs-sektorn. a. bedöms utvecklingen av fältprovningsmetoder somangelägen och väsentlig för att kontrollera att god energihushållning uppnäs ide färdiga byggnaderna. För egen del anser jag att det är angeläget att denbetydande tekniska omställningen som sker och kan väntas ske under de närmasteåren inom energiområdet äger rum med effektivt utnyttjande av tillgängligteknik och under hushållning med resurser av olika slag.