prop · G40397 · 1980-12-31 00:00:00 — Planeringsnämndenanser att tidsresurser för den samhällsbestämda fortbildningen bör frigöras påsamma sätt som för den skolbestämda fortbildningen, dvs. på tid som ersätternuvarande studiedagar. Båda typerna av fortbildning sker på tid dåundervisning inte pågår i skolan. ansluter sig tillutredningens principförslag om en reducering av lärarnas undervisningsskyldighetför att ge utrymme för den individbestämda fortbildningen. Belräffandeden individinriktade fortbildningen hälsar högskolan för lärarutbildning i Slockholmmed tillfredsställelse LUT 74:s tanke på att den tid som enskilda lärare kommeratt förfoga över i princip bör kunna användas på det sätt de .själva önskar.Tiden bör kunna las ul direki under ett verksamhetsår eller ackumuleras underen . Universiteteti finner också den föreslagna individbestämda fortbildningen värdefullmen vill betona att denna givelvis måsle tjäna inte endast individen utan ocksåskolväsendels intressen. Fortbildningen måsle emellertid organiseras fastare äni ulredningens förslag. Individen erhåller alltför stor frihet att utforma denindividbestämda fortbildningen. Det innebär, att fillfälligheler som bl.a. vederbörandesijänstesiluation, bostadsort m. m. ofta omständigheier som individen inlekan råda över -blir avgörande, vilket troligen kommer att leda till alt fortbildningsdagamai stor utsträckning kommer att plottras bort. Med en fastare samordning avfortbildningen och en koncentration av densamma till vissa utbildningscentraskulle den bli ett mycket värdefullt redskap för en förbättring av läramasutbildning. imiversitetel iLinköping undrar hur en sådan utrerad, individrelaterad inställning rimmar medutredningens i övrigt så kollektivistiska syn på läramtbUdningen? Prop,1980/81:97 144 nämndenreserverar sig också mot utredningens avvägning mellan den skolinriktade, individinriktadeoch samhällsbestämda fortbildningen, där den samhällsbestämda fortbildningenhar fatt en alltför liten vikt och betydelse. Skolans övergripande mål är juett resultat av polifiska beslut som bygger på samhällets behov och önskemål.Det måste därför vara angeläget för samhället och de politiskt ansvariga förskolan att använda de möjligheter till påverkan som en samhällsbestämdfortbildning innebär. Linjenämndenför folkhögskollärarlinjen vid universUetet i menar att allfortbildning bör utgå från skolans behov. Den analys som därvid blir nödvändig,kan leda fram till att en eller flera individer i arbetslaget behöver enfortbildning; men troligare är att arbetslaget behöver en gemensam utveckling.Linjenämnden vill alltså lägga större vikt än utredningen på den skolbestämdafortbildningen. Den skolinriktadefortbildningen, som närmast motsvarar de nuvarande per läsår,bör enligt Svenska kommunförbundets bedömning ansluta till de kollekfivalokala insatserna för att utveckla det egna skolarbetet och bör därmed tillinnehåll och förläggning bestämmas lokalt. Den individinriktadefortbildningen skall enligt utredningen gälla enbart lärarkåren och omfatta tvåveckor . Styrelsen ställer sig i princip posifiv till tanken att en ökadandel av den totala läramlbildningsresursen föriäggs parallellt med den aktiva lärartjänstgöringen,men noterar den ambitionshöjning som ligger i detta förslag. Åven omutredningen deklarerat att "fortbildningsinnehållets yrkesrelevansgivetvis måste prövas i del enskilda fallet", har dock en mycket storindividuell frihet lämnats på denna punkt. Styrelsen ställer sig frågan om ochhur kommunen utifrän skolans behov skall kunna påverka lärarens individuellafortbildning på samhällets bekostnad. Vadbeträffar den samhällsbestämda fortbildningen vill styrelsen endast göra denkommentaren, att det är synneriigen angeläget vid större förändringar påskolans område att särskilda fortbildningssalsningar kommer lill stånd. vid övergripande skolreformer, läroplansförändringar och tim- ochkursplaneförändringar med generell innebörd. Beslut om fortbildningssatsningenoch dess behov av resurser bör då fattas med reformbeslutet. Landstingsförbundetkan inte acceptera utredningens förslag att lärarna skall ges rätt fill engenerellt reglerad tid för egen fortbildning och att lärarna skall ha rätt attsjälva bestämma innehållet i denna fortbildning. LUT74 föreslår att motsvarande och lärare skall avsättasför individbestämd fortbildning. Med tanke på de regler som redan gäller förlärarna anser styrelsen all ulredningens förslag i orimligt hög grad avvikerfrån de förhållanden som gäller på arbelsmarknaden i övrigt. Lärarnahar enligt AST möjlighet att per vara tjänstledigamed B-avdrag för studier som länsskolnämnden finner angelägna för verksamheten.Vidare har lärare i praktiken ledigt per läsår som elevernahar lov (bl.a. sportlov). Formellt sett är endasl lediga föreleverna. Dessaförhållanden i kombination med lärarnas arbelslidsreglering i övrigt, gör detsvårt att finna hållbara skäl för alt ylleriigare arbetstid bör avsättas förlärarnas fortbildning. Lärarnas arbelslidsreglering avviker redan i så hög gradfrån den övriga arbetsmarknadens att en ytteriigare särbehandling synes svåratt försvara. Slyrelsen anser att omfallningen av Prop,1980/81:97 145 lärarnasfortbildning bör diskuteras inom ramen för en arbetstidsreglering som innebäratt lärarnas anställnings- och arbetstidsförhållanden närmas till de som gällerför arbetsmarknaden i övrigt. 5AK tillstyrker inte LUT 74:s förslag om att läraren själv i princip skall fåavgöra när den individbestämda fortbildningen skall äga mm och vilket ämne denskall behandla. För det första anser SAV att fortbildningen är en angelägenhetför skolan att avgöra och i så fall efter skolans behov. Av detta följer fördel andra att någon bestämd tidsvolym inle kan bestämmas i förväg eller årligenför fortbildning, vare sig denna skall benämnas så som LUT 74 gör eller den kanfå annan benämning. För det tredje anser SAV att frågan om fortbildningsammanhänger med liknande frågor, nämligen -som SAV ovan har påpekat - medfrågan om vidareutbildning, kompletterande UtbUdning eller personalutbildningöver huvud taget, varvid förmånsfrågan, inte minst den om lön med B-avdrag,bör behandlas. SAV vill vidare erinra om den möjlighet till fortbildning ochfärdighetsträning som tidsmässigt erbjuds lärarna på den del av ferier som inteär semester. Denuvarande resurserna för fortbildning motsvarar enligt LR inte behovet. Inteminst då det gäller den samhällsbestämda fortbildningen har resursknapphetenvarit påtaglig. Väsentligt är att denna typ av fortbildning förses med tiUräckligaresurser då den skall äga mm. Extra medel måste t.ex. anslås i samband medvarje skolreform och inräknas i kostnaderna för reformen. För varje annanspeciell insats inom skolan måste likaså fortbildningskostnaderna beräknas ochextra anslag beviljas. Samtliga anslag bör fastställas efter centralaförhandlingar mellan personalorganisationerna och berörda myndigheter. Avtalenbör endast innehålla mål och ramar och ge utrymme för anpassning till lokalaförhållanden. Deskolbestämda fortbildningsresurserna bör sammanföras till ett fortbildningsanslag.LR tillstyrker LUT 74:s förslag att liden för kollektivt arbete inom ramen för skolbestämdfortbildning liksom skall kunna tas ut för personalen i helaskolan (skolenheten, rektorsområdet), dvs. på tid då undervisning inte pågår iskolan. LR tillstyrker all anslaget för skolbestämd fortbildning tiUförs medelmotsvarande de fem nuvarande studiedagarna men anser att även huvuddelen av demedel som anslås till driftskostnader för fortbildningen bör få disponeras avde enskilda skolorna. Vid dispositionen av de skolbestämda resurserna börsärskild hänsyn tas dels till mindre skolors behov, dels lill behovet avkontakt med ämneskolleger, särskilt vad beträffar lärare som är ensamma i sittämne vid en skola. Dådet gäller den individbeslämda fortbildningen är LR kritiskt mot LUT74:sförslag lill resurser. LR anser alt en tidsresurs omfattande 15-20 arbetsdagarper läsår och lärare skall ställas lill förfogande för denna lyp avfortbildning. Dessutom bör medel avsällas för olika bikostnadcr, t.ex.kursavgifter, som den individbestämda fortbildningen drar. Tidsutlagel förfortbildningen möjliggörs genom att ett vissl procenttal av lärarens undervisningsskyldighetavsätts. En nödvändig förutsättning är all bemanningen inom skolan är sådan altpersonal skall kunna frigöras för fortbildning. Däremot kan LR inte accepteraförslag som leder lill att lärares arbetsbörda ökas genom olika former avomfördelning av arbete. Kan inte fortbildningsfid avsättas inomundervisningsskyldigheten måste enligt LR:s uppfattning vikarier anställas förlärare som genomgår fortbildning. SFSföreslår att lärarna får rätt att ta ut 20 poäng - individbestämd fortbildning- per femårsperiod av tjänstgöring inom gmndskolan. Systemet bör också gemöjlighet till viss ackumulation av fortbildningstid. Prop, 1980/81:97 146 börläraren kunna spara en 20-poängsperiod och få ihop 40 poäng (i en följd) underen tioårsperiod. Vi menar också att lärarna bör få möjlighet att genomföra denberättigade fortbildningen före femårsperiodens utgång. Ilikhet med skolstyrelsen i , bedömer många länsskolnämnderoch kommuner del inle möjligl för kommunerna alt i dagens läge påta sig ökadekostnader för personalutbildning. Skolstyrelseni år angelägen framhålla att kostnaderna för en omfattandefortbildning i huvudsak måste bestridas med statliga medel. Skolstyrelseni förutsätter att fortbildningen liksom nu urfinansieringssynpunkt betraktas som en del av statens ansvarsområde, inteminst när det gäller individbestämd fortbildning. Skolstyrelsernai och kommuner påpekar att den föreslagnafortbildningen kommer att medföra ökade ekonomiska belastningar förkommunerna. Nya statliga resurser måste därför skjutas till för attfortbildningen skall få den omfattning som LUT 74 önskar. Mångaremissinstanser går närmare in på SÖ:s, länsskolnämndens och högskolans rolleri samband med personalutbildningen. Kopplingen till den grundläggandeutbildningen liksom forskningsanknytningen betonas. Föratt kunna fullgöra såväl den övergripande uppgiften att ge stöd och stimulansåt lokalt utvecklingsarbete som övriga funktioner, mäsle fortbildningen, enligtSÖ, förfoga över röriiga resurser på alla nivåer inom skoladministrationen, denlokala, regionala och den centrala. Verksamheten förutsätter vidare enlångsiktig planering, förenad med röriighet, för all kunna effektivt arbeta medsåväl övergripande uppgifter i anslulning till reformer som med insalser,betingade av lokala och/eller i fråga om tid mera begränsade behov. Slutligenkrävs ett flexibelt samarbele med andra utbildningsorganisatörer och medpedagogisk forskning. Oberoendeav om fortbildningen avser insatser i anslutning lill reformer, övergripandestöd åt utvecklingsarbete eller lokall och individuellt inriktade insatser,krävs, som lidigare har nämnis, lednings- och planeringsorgan både på lokal,regional och central nivä. Beträffandeden lokala nivån, som har del primära ansvarel för genomförandet av såvälfortbildnings- som utvecklingsinsatser, anser SÖ det angeläget att lednings-och planeringsfunktionen byggs ut, bl.a. för all säkerställa deltagarnasinflytande på innehåll och ulformning av verksamheten. Motsvarandegäller för den regionala nivån, där verksamheten, ulöver stödfunktionen, mindrebör vara inriktad på genomförande än på service i fråga om olikautbildningsutbud och samordning mellan dessa och lokala behov. Därtill kommerservice i fråga om medverkande i lokala verksamheter. På den regionala nivånär del vidare angelägel alt skapa fasla former för att säkerställa samverkanmed FoU-verksamhelen. Denna samverkan har två huvudinriktningar. Del gällerdels spridningen och nyttiggörandet av resultat från FoU-arbetet i lokalafortbildnings- och utvecklingsprojekt. Prop,1980/81:97 147 delsdirektmedverkan från FoU-institutioner i bada dessa sammanhang, främst detlokala utvecklingsarbetet. Härigenom ökar också möjligheterna att förankraforskningen i skolans närproblem. Förden centrala nivån, slutligen, gäller också kravet alt ge stöd och service tillsåväl den lokala som den regionala fortbildnings verksamheien. Den viktigastecentrala funktionen gäller emellertid den samhällsbestämda fortbildningen, bådesom reformanknuten fortbildning och som övergripande insatser för stöd ochstimulans till lokall/regionalt utvecklingsarbete. Länsskolnämndeni understryker ulredningens mening, att den vidgade lokalafriheten inte ensam kan förväntas leda till ett lokall förändrings- ochutvecklingsarbete. Stödresurser måsle lill. både från kommunens och denstatliga regionala myndighetens, dvs. länsskolnämndens, sida. Utredningenlistar sju huvudkrav på den skolbestämda fortbildningen, för att denna skallbli utvecklingsstödjande. Samtliga dessa krav fordrar personella resurser, somåtminstone de små och medelstora kommunerna saknar. För insatser i de smä ochmedelstora kommunernas utvecklingsarbete erfordras en organisation av den lypsom länsskolnämnden representerar. Ansvarel för all planera den skolbestämdafortbildningen åvilar kommuner och lokala skolenheter. Planeringen kan ocksåske genom samarbele mellan dessa. Del är en av de viktigasteuppgifterna för den statliga skoladministrationen alt finna former för stöd åtdetta lokala arbete. LUT 74 talar dels om enstödorganisation, dels om en studierådgivnings-organisation och dels om enbantad forlbildningsorganisalion, förstärkt med experter. Dessa tre komponenterlorde enligt länsskolnämndens i mening vara alt se som denframtida forlbildningsorganisa-tionen, nära knuten till nämndernas uppgift att slödjaoch sfimulera utvecklingsarbete i skolan. och pekar också på behov avnärhet mellan kommunen/skolan och den statliga stödorganisationen. Flerakommuner för också fram liknande synpunkler. Kommunstyrelseni finner det väsenlligl, all en statlig stöd- ochserviceorganisation för fortbildningen byggs upp kring länsskolnämnderna. Delmåste dock få vara den enskilda kommunen som styr sitt utnyttjande av dennaservice. Den statliga stödorganisationen bör svara för att erfarenhelsåterföringlill grundutbildningen fortlöpande sker. kommun anser inteall nuvarande uppdelning pä cenirala och regionala organ fungerattillfredsställande. har medfört all kommunerna fält ta över ansvarel förden slörre delen av fortbildningen. bör man ta konsekvenserna av dennautveckling och överiora'lillräckliga resurser lill kommunerna. Vid vissa lyperav fortbildning krävs dock inlerkommunalt samarbele där länsskolnämnderna ulgören naturlig bas. LRanser alt den nuvarande fortbildningens organisation ger anledning till flerakritiska kommentarer. Den uppvisar - inle minsl efter högskolereformen ensplittrad bild med olika myndigheier som ger och fördelar anslagen till fortbUdning.Resurserna splittras pä en rad aklivileler med risk för mindre effektivtutnyttjande. Den hierarkiskt uppbyggda organisationen är svår att anpassa tillkraven pä medinflytande frän berörd personal. Ansvarsfördelningen mellanmyndigheterna ger ett oklart intryck. Allmänt sett tycks de inbördeskontakterna fungera mindre väl. Dessutom är den återkoppling med berörda lärargmppersom fortbildningsorganen kan etablera obetydlig. Prop.1980/81:97 148 Ovanståendekritik leder till krav på förändringar. Dessa bör medföra alt inflytandet överfortbildningen i så slor utsträckning som möjligt läggs på den enskilda skolani fråga om den skolbestämda fortbildningen och på den enskilde läraren då detgäller den individbestämda fortbildningen. Stödel till fortbildning bör ocksåhandhas av samma organisation. SvenskaJacklärarförhundel anser att fortbildningsorganisationen behöver förstärkasoch samordnas. 6.2Högskolans medverkan 1 personalutbildningen Helafortbildningskomplexet måste enligt i lång-tidsplanerasav UHÄ och SÖ i samråd med universiteten. Ämnesteoretisk lärarfortbildning istor omfattning måste komma i gång och den måste gälla redan verksammalärare. SFSframhåller att de skulle ställa sig mycket positiva till en utveckling sominnebar att ansvaret för fortbildningen knöts till UHÅ (i samråd med SÖ). Ensådan utveckling borde vara den logiska konsekvensen om män genomförutredningens förslag med dess nära konlakl och beroendeförhållande mellanfortbildning och grundläggande utbildning. Fleralänsskolnämnder, bl.a. länsskolnämnden i län pekar pä behovet avsamverkan mellan grundutbildning - fortbildning och finner en sådan integrationlogisk och rationell med påtagliga fördelar för skolväsendet. Regionstyrelseni högskoleregion menar att det är svårt att fömtse i vilkenutsträckning lärarnas önskemål kommer att riktas mot högskolan och andra utbildningsanordnare.Det förefaller ändå sannolikt att högskolan kommer att ställas inför ökade kravpå kurser och krav på att nya typer av kurser skall utvecklas. Om högskolanskall kunna möta ökade krav på kurser är det nödvändigt att resurser ställstill förfogande för detta. Detär naturligt alt bygga fortbildningsorganisationen på tidigare erfarenheter.Högskolan i föreslår därför, att nuvarande fortbildningsorganisation pålänsskolnänindsnivå bibehålls och förstärks. Det är också naturligt att ett meromfattande samarbete mellan nuvarande fortbildningsinstitutioner och gmndutbildningsinstitutionerkommer till stånd. Man bör då ta till vara den erfarenhet och kunskap somuppenbart finns, såväl hos länens fortbildningsavdelningar som hos läramtbildningsanstallerna.Då det i flertalet residensstäder finns såväl länsskolnämnd som läramtbUd-ningsemstalt,torde en intensivare samverkan vara angelägen. De tidigare lärarhögskolorna harsäkerligen beredskap för denna verksamhet. Dendecentraliserade högskoleutbildningen, menar högskolan i ! , meddess möjligheter fill lyhördhet för lokala behov och relativt storanpassbarhet ull uppkommande utbildningsbehov, ger stora möjligheter förindividen att erhålla önskad utbildning nära hemorten. Högskolan kan fungerasom initiativtagare och kanal för samhälls- och skolbestämd fortbildning. Föratt LUT 74:s förslag angående mål, organisation, innehåll och omfattning skallkunna genomföras krävs det, enligt vidhögskolan i , särskilt ansvariga personer för fortbildning lokalt,regionalt och centralt. Samverkan med högskolan bör intensifieras ochutvecklas. Regionslyrelsenför högskoleregion stöder också de principer utredningen föreslår fören stödorganisation för fortbUdnings- och utvecklingsarbete. Särskilt viktigtär att de erfarenheter som erhålls i fort bild- Prop.1980/81:97 149 nings-och utvecklingsarbete kan återföras lill den grundläggande utbildningen. Denindividbestämda fortbildningen, hävdar högskolan i FalunlBor-länge, bör iallmänhet bli slarkl decentraliserad och knytas till de lokala högskolorna.Erfarenheterna från distansutbildning och decentraliserad utbildning börutnyttjas. Samverkan med grundulbildning bör eftersträvas. Univsersiteteti instämmer i vad som har anförts av förvaltningsnämnden förlärarhögskolan och i angående värdet för både skolan ochhögskolan, om del lidigare organisaioriska sambandet återupprättas. 1 sambandmed en översyn av fortbildningsorganisationen för skolväsendet borde övervägasom fortbildningsinsatser för såväl skola som barnomsorg och fritidsverksamhetkunde samordnas i en hög-skoleanknuten organisation. Vadgäller utformningen av den statliga regionala forlbildningsorganisa-lionen ärmeningarna hos remissinslanserna delade. Deflesta länsskolnämnderna förordar LUT 74:s alternativ I, som innebär att depersonella, ekonomiska och materiella resurser, som organisationen filldelas,skall fördelas på alla 24 länen och ingå i länsskolnämndsorganisationen utan koncentrafiontill större regioner. Länsskolnämndeni menar att denna lösning tillgodoser principen om närhet mellanskolor/kommuner och statlig skoladministration. Det uppfyller - i motsats lillvad LUT 74 finner - också kravet på resurskoncentration. Redan nu förekommersamverkan mellan flera länsskolnämnder för att lösa vissa uppgifter inomfortbildningen. Naturligt samarbete grannlänen emellan finns redan etablerat.Olika arbetsuppgifter kräver dessutom olika regionala typer av samorganisation. LUT74:s alternativ 1 stöds också av några kommuner som i likhet med Karlskronakommun, skolförvaltningen, menar att med hänsyn till förskjutningen avansvaret för den närmare utformningen av skolverksamheten till kommuner ochenskilda skolenheter, bör den regionala förtbild-ningsorganisationen utformasmera med tanke på information och rådgivning, varvid en överföring av statligaresurser från den nuvarande statliga och regionala fortbildningsverksamheten tiUkommunema i den omfattning utredningen anger är motiverad. Länsskolnämndeni förordar emellertid LUT74:s alternativ 3. Mot bakgrund avstatsmakternas uttalade vilja och med ledning av hittillsvarande erfarenheteranser länsskolnämnden att det är möjligt att inom ramen för alternafiv 3 skapaden bästa organisationsformen för det regionala stafiiga stödet förfortbildning och utveckling. Nämndenanför vidare att i vissa frågor länet dock är för lilet och att samverkanmellan 3-5 län kan ske genom ett regionalt samverkansorgan för fortbildning ochutvecklingsarbete. Samverkansorganet kan ledas av en regional utbildningsledareoch arbeta med uppgifter av följande typ inom 3-5 länsregioner. - FortbUdningsprojektsom genomförs i hela rikel (skoUedamtbUdning, personallagsutbildning, fortbildning i naturorienterande ämnen). Administrafionav regionalt beslutad försöks- och utvecklingsverksamhet. - Kontaktmed andra regionala organ, t. ex. . 1980/81:97 150 - Kontakt med forsknings- ochutvecklingsarbete. - Fortbildning av små målgrupper,t.ex. lärare vid vissa yrkesinriktade linjer. - Ulbildning och fortbildningav regionens forlbildningspersonal. Liknande synpunkter framförs av länsskolnämndernai och , , Väslerbollensoch Norrbotlens län. Flerakommuner stöder också alternativ 3. Inomhögskoleområdet har framför allt regionstyrdserna yttrat sig över LUT74:sorganisationsförslag. Samtligaregionstyrelser utom den i södra regionen förordar en koncentration avfortbildningsresurserna till högskoleregionen. Som skäl anför styrelserna althögskolan kommer att få en betydande medverkan i personalutbildningen och altdetta är mycket viktigl inte minsl med tanke på grundutbildningens behov avfältanknytning. Regionstyrelseni högskoleregion menar således att högskolan följaktligen kommer att varabåde givande och mottagande. Med detta perspektiv ser regionslyrelsenhögskolans resurser för grundutbildning, enstaka kurser, forskning ochforskningsanknytning som en väsentlig del även i en statligfortbildningsresurs. Denna resurs bortser LUT74 helt ifrån. Regionstyrelsenförordar en regional fortbildningsorganisation utformad med en lednings- ochsamordningsfunktion i varje högskoleregion i samverkan mellan regionslyrelsenoch regionens länsskolnämnder. Med länsskolnämndemas närhet till den kommunalaskolverksamheten och tillgång till resurser för "uppsökandeverksamhet" på fältet parad med översikt överhögskolornas behov och möjligheter till aktiv medverkan i fältverksamhet börgoda förutsättningar föreligga för en rationell användning av regionalastatliga resurser för planering, genomförande och utvärdering av fortbildningsverksamhetsom involverar bäde det allmänna skolväsendet och högskolans gmndutbildning förolika lärarkategorier. Med denna organisation finns även fömtsättningar för enviss fördelning av "riksuppgifter" mellan regionerna. Regionstyrelseni högskoleregion ifrågasätter om inte den bästa lösningen vore att låtadet organisatoriska ansvaret för fortbildningen ligga inom UHÄ-området. Enligt styrelsensbedömning är ett nära samband mellan den gmndläggande utbildningen ochfortbildningen angeläget. Med den organisation som styrelsen här förordarskulle fortbildningen kunna tjäna som en viktig länk också i stärkandet avsambandet mellan verksamheten inom skolan och den grundläggande läramtbUdningen. Liknandesynpunkter framförs av regionstyrelserna i , ochGöteborgs högskoleregioner.