prop · G403183 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringen föreslår alt anlaga del förslag somhar upptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll. I proposifionen lämnas förslag till riktlinjer för detfortsatta arbetet med fysisk riksplanering, vilka innebär att arbetet så längtmöjligt inordnas i den fortlöpande planerings- och beslutsprocessen, främsl ianslutning lill kommunemas markanvändningsplanering. Den fysiskariksplaneringen skall bedrivas i samarbete mellan staten och kommunerna utankrav pä den typ av omfattande samfidiga redovisningar från alla kommuner somhar förekommit under program- och planeringsskedena i den fysiska riksplaneringen. Berörda myndigheter föreslås svara för all ange dennärmare innebörden av olika sektoriella riksintressen. Under de närmaste årenbör formerna för den fysiska riksplaneringens kunskapsförsörjning utvecklas. För kännedom redovisas i propositionen ävenvissa nya hushållningsfrågor som bör behandlas i den fysiska riksplaneringen.Del gäller främst markanvändningsfrågor vid utnyltjandel av inhemska energiresursersamt havsresursernas utnyttjande och skydd. Vidare tas upp hur vissa frågorbeträffande anläggningar för transporter och energidistribution samttätortsstrukturen bör behandlas i den fysiska planeringen. 1980/81:183 2 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , Äsling, Söder, Krönmark, Burenslam , , , , , , , , Propositionom fortsatt fysisk riksplanering Iseptember 1979 publicerades (SOU 1979: 54, 55)Hushållning med mark och vatten 2. I rapporten presenteras överväganden ochlämnas förslag beträffande formerna för den fortsatta fysiska riksplaneringen.Vidare behandlas vissa mera långsiktiga frågeställningar rörande hushållningenmed mark och vatten. Exempel på sådana frågeställningar är resurser förenergiändamål, vattenhushållning och havsområdenas behandling. Tätorts- ochinfrastrukturfrågornas behandling i planeringen tas också upp. Förslagen tillåtgärder bygger på dels erfarenheter som har vunnits under det tidigare arbetetmed den fysiska riksplaneringen, dels resultat av nya sludier och utredningarrörande anspråk och tillgångar på fysiska resurser av nationell betydelse. Remissyttranden har avgetis av hovrätten över ochBlekinge, hovrätten för Nedre , vattenöverdomstolen, centralnämndenför fastighetsdata, överbefälhavaren, ,fortifikationsförvaltningen, , försvaretsfastighetsnämnd, , , statens vägverk,transportforskningsdelegationen, , meteorologiska ochhydrologiska institut, luftfartsverket, statens geotekniska institut,transportrådet, , kammarkollegiet, stats kontoret,, riksuntikvarieämbetet gemensamt med statens historiskamuseer, , statens , universitets-och högskoleämbetet, i , 1980/81:183 3 universiteteti , och lekniska högskolan i , iLund, i , i , tekniska högskolan iStockholm, , högskolan i , högskolan i ,högskolan i , högskolan i , slalens kulturråd, forskningsrådsnämnden,nordiska , lantbruksslyrelsen, ,, , , beredningenför planering och samordning av statliga insatser för rekreation m.m.,, miljödalanämnden, Sverigeslantbruksuniversitet, generaltullstyrelsen, överstyrelsen för ekonomisktförsvar, turistråd, , bostadsslyrelsen, statensråd för byggnadsforskning, , statens planverk,statens lantmäteriverk, statens industriverk, rådgivande farligt gods, geologiska undersökning, , , ,styrelsen för teknisk utveckling, delegationen för samordning avhavsresursverksamheten, mineralpolitiska ulredningen, statens delegation förrymdverksamhet, domänverket, länsstyrelsernas organisationsnämnd, samtligalänsstyrelser, jakt- och viltvårdsberedningen, utredningen om den slatligarekreations- och turistpolitiken, fritidsboendekommittén ,landskapsinformationsutredningen, oljeersättningsdelegationen, 19landstingskommuner, 158 kommuner. Svenska föreningen förhembygdsvård. Svenska föreningen för byggnadsvård. Svenska hamnförbundet.Svenska , fältbiologiska ungdomsförening, . (),Centralorganisationen /SR, Landsorganisafionen i (LO), . Vattenvärnet, Skid- ochfriluftsfrämjandet, , , . , allmännyttiga bostadsförelag. Hyresgästernas sparkasse-och byggnadsföreningars riksförbund (HSB), , Kooperativa förbundet.Näringslivets byggnadsdelegation, Studiegmppen för sportfiskeklubb,, Aktion Skåne-Miljö, ,, , , fastighetsägareförbund.Skogsindustriemas samarbeisutskott och . Prop.1980/81:183 4 Till prolokollet i delta ärende bör fogas en sammanfattningav rapporten med mark och vatten 2 som bilugu 1 och ensammanställning av remissyttrandena över rapporten som bilaga 2. 1.2 Propositionens uppläggning och innehåll Den fysiska riksplaneringens uppbyggnadsskede får ansesgenomfört i och med all den pågående elappen av planeringsskedet avslutas år1982. Mot bakgrund av de överväganden och förslag som redovisas i rapportenHushållning med mark och vatten 2 samt remissyttrandena över denna föreslår jagi det följande riktlinjer för det fortsatta arbelel med fysisk riksplanering.Jag kommer atl behandla planeringsprocessen (avsnitt 2.2.1), lagreglering avriktlinjerna för hushållning med mark och vatten (avsnitt 2.2.2), den kommunalafysiska översiktsplaneringens roll i den fysiska riksplaneringen (avsnitt2.2.3) och kunskapsförsörjningen (avsnitt 2.2.4). Jag redovisar även min syn påhur vissa verksamheler och sektorer bör behandlas i den fortsatta fysiskariksplaneringen (avsnitt 2.3). 2.1 Den hittillsvarande fysiska riksplaneringen Regeringen redovisade i proposition 1972:111, bil. 2förslag till riktlinjer för hushållning med mark och vatten och till former fören fortlöpande fysisk riksplanering. Förslagen i propositionen godtogs i alltväsentligl av (CU 1972: 35, rskr 1972: 348). I propositionen angavs tre huvuduppgifter för den fysiskariksplaneringen, nämligen 1. att kartlägga dels de långsiktiga önskemål somskilda intressen riktar mot mark och andra naturtillgångar, dels de tillgängar som svarar mot anspråk som kan förutses, 2. att analysera ivilken utsträckning det föreligger konflikter mellan olika anspråk ochklarlägga konsekvenserna av alternativa sätt atl utnyttja naturresurserna samt 3. att i den måndet är motiverat av riksintresse dra upp riktlinjer för hushållningen medsådana naturtillgångar som är eller kan väntas bli efterfrågade av skildaintressen eller som är särskilt känsliga för miljöpåverkan. Arbetet med att fullfölja och vidareutveckla de beslutaderiktlinjerna för hushållning med mark och vatten har förts vidare i ettprogram- och ett planeringsskede. Resultaten av aibetet har redovisats iproposition 1975/ 76:1 (programskedet) och proposition 1978/79:213(planeringsskedet). I den sist nämnda propositionen lade regeringen framförslag till vissa kompletterande utgångspunkter för planeringen i fråga omhushållning med jordbruksmark och utveckling av frifidsbebyggelse i områden meds.k. Prop.1980/81:183 5 Förslagen i propositionernagodtogs av (CU 1975/76: 1, rskr 1975/76:45 och CU 1979/80:6, rskr1979/80:87). Arbetet under planeringsskedet har inneburit attintentionerna i den fysiska riksplaneringen har kunnat fullföljas ibetydelsefulla delar. För vissa områden har emellertid en fördjupad planeringansetts nödvändig. En redovisning till regeringen av denna planering skallenligl regeringens beslut i anslutning till planeringsskedet göras av deberörda länsstyrelserna . Vissa länsstyrelser har under slutet avår 1980 redovisat för regeringen hur långl planeringsarbetet har fortskridit.Länsslyrelserna i och har lagt fram förslag tillmarkhushållningsprogram för . Dessa redovisningar och förslag bereds f.n. i . Under program- och planeringsskedena, som har haft sintyngdpunkt på lokal och regional nivå, har vissa åtgärder vidtagits även påcentral nivå för att vidareutveckla den fysiska riksplaneringen. I dellasammanhang bör nämnas propositionerna om riktlinjer i den fysiska riksplaneringenför vissa s.k. obrutna fjällområden (prop. 1977/78:31) och för vattendrag inorra och (prop. 1977/78:57) som behandlade idecember 1977 (CU 1977/78:8 och 9, rskr 1977/78:99 och 100). Därefter harriksdagen även tagit ställning lill regeringens proposition om avgränsning avobrutna fjällområden (prop. 1980/81:71, CU 1980/81:99, rskr 1980/81:155),vilken främst behandlar vissa avgränsningsfrågor i anslulning lill tvåaktualiserade vägar i och Norrbollens län. Enligt nu gällande ansvarsfördelning för den fysiskariksplaneringen ankommer det i första hand pade myndigheter som företräderolika sekior-inlressen att redovisa de anspråk av betydelse från rikssynpunklsom varje sektor ställer på användningen av landets mark- och vattentillgångar.Mot bakgmnd av bl.a. sådana redovisningar av sektoriella riksintressen harriksdagen angett riktlinjer för hur dessa inlressen bör beaklas i den fysiskaplaneringen och vid ställningstaganden till enskilda tillståndsfrågor, s. k.verksamhetsunknutna riktlinjer. Exempel på seklorer som omfattas avverksamhetsanknutna riktlinjer är jordbruk, skogsbruk, fiske, renskötsel,naturvård, friluftsliv och kulturminnesvård. Mol bakgrund av en bedömning avkonflikterna mellan olika anspråk som skilda intressen riktar mot mark ochandra naturtillgångar har också angett riktlinjer för hushållningenmed mark och vatten i vissa områden, s. k. geogrufisku riktlinjer. Dessariktlinjer anger hur från rikssynpunkt markanvändningen bör prioriteras i vissaområden, t.ex. kuster, fjällområden, outbyggda älvar och älvsträckor samt vissaområden som har särskilda förutsättningar för industriell verksamhet. För atlåstadkomma en god hushållning med mark och vatten i enlighet med den fysiskariksplaneringens intentioner har statsmakterna dessulom för områden som berörsav de geografiska riktlinjerna samt för vissa andra områden angett alt det frånrikssynpunkl är angeläget med fysisk planering, pluneringsriktlinjer. Prop.1980/81:183 6 De former som har valts för den fysiska riksplaneringenmedför all planeringsarbetet engagerar etl stort anlal organ på olika nivåer.Kommu-nernu har grundläggande uppgifter genom att riktlinjerna förutsätts blibehandlade i ett kommunalt programarbete och komma lill uttryck i bl.a.kommunernas fysiska planer. Ämbetsverkens uppgifter beslår i alt utarbetaunderlagsmaterial för den kommunala planeringen, della i samråd samt följa uppkommunernas planering. Verken har därvid ocksä lill uppgift atl i enlighet medsina instruktioner företräda vissa allmänna intressen. Läns-styrelsernu harförmedlande uppgifter mellan kommunerna å ena sidan samt regeringen ochämbetsverken å den andra när det gäller frågor av belydelse för den fysiskariksplaneringen. Länsslyrelserna har också ansvar för rådgivning lillkommunerna och för samordning av planeringen mellan kommunerna. Vidare harlänsstyrelserna till uppgift atl i samråd och vid fastställelseprövning avplaner m. m. bevaka olika nationella intressen samt att med stöd ispeciallagstiftningen inom främst naturvårds-området säkerställa skyddet avolika riksinlressanla objekl och områden. Riktlinjerna för hushållning med mark och vatten är inteförenade med några direkta rättsverkningar. Riktlinjerna är emellertid vägledandeför regeringens och de statliga myndighelernas handlande vid alla beslul omsådan markanvändning som riktlinjerna avser (prop. 1972:111, CU 1972:35, rskr1972:348). Det har också förutsatts att rikfiinjerna beaktas vid kommunalabeslut om markanvändningen. I cirkulär (SFS 1973: 15) har regeringen anbefalltsamtliga slatliga myndigheter alt beakla de rikllinjer som statsmakterna hardragit upp för hushållningen med mark och vatten. Regeringen har enligl 10a §byggnadslagen (1947:385, omtryckt 1972:775, 10a§ ändrad senast 1975:439) (BL)befogenhet all under vissa förutsättningar föreskriva att kommunen skallupprätta generalplan, som tillgodoser ett visst riksintresse. Del genomförda arbetet visar enligt min meningatl riktlinjerna i den fysiska riksplaneringen har h.aft stor positiv betydelseför all hävda viktiga hushållningsfrågor belräffande marken och vattnet. Jagvill särskill framhålla att skyddet har stärkts väsenlligl för denbrukningsvärda jordbruksmarken, större områden av riksintresse för naturvård,friluftsliv och kulturminnesvård, icke exploaterade kuster och Qällområden samlombyggda älvar och älvsträckor. Jag bedömer att resultatet av arbetet med denfysiska riksplaneringen väl har svarat mot de ursprungliga intentioner som statsmakternauttryckte . I anslutning till arbetet med den fysiska riksplaneringenhar det skett en betydande utveckling av den kommunala fysiskaöversiktsplaneringen. 1 samband med genomförandet av program- ochplaneringsskedena har nästan samlliga kommuner utarbetat s. k.kommunöversikter. 1 ungefär en fjärdedel av kommunerna finns ocksåkommunomfallande s. k. markdispo-sitionsplaner. I många kommuner finnsmarkdispositionsplaner för kustområden, insjöområden och älvdalar. Det finnssålunda nu en översiktlig 1980/81:183 7 redovisningav den pågående markanvändningen och viktigare markanspråk i landet. I arbetetmed den fysiska riksplaneringen har vidare formerna utvecklats för samverkanmeJlan staten och kommunerna när det gäller markanvändningsfrågor. 2.2Former för fortsatt fysisk riksplanering Arbetetmed att genomföra beslutade riktlinjer för hushållning med mark och vattenföreslås i rapporten med mark och vatten 2 i huvudsak ske ikommunernas fortlöpande planering utan krav på samlade redovisningar frånkommunerna av hur detta arbete bedrivs. Uppföljning av att riktlinjernatillgodoses i plan- och fillslåndsbeslut torde i första hand kunna ske avlänsstyrelserna i den ordinarie planerings- och beslutproces-sen i enlighet medolika lagar och förordningar. I etl system utan krav på större samladeredovisningar behöver regeringen emellertid ha vissa möjligheter att följa upphur den fysiska riksplaneringen fullföljs lokalt. En lämplig form för detta kanenligt rapporten vara att länsstyrelserna vid behov i den årliga rapport somskall lämnas till regeringen om länsplaneringen också behandlar planeringslägeoch särskilda problem som berör hushållningen med mark och vatten.Remissinstanserna instämmer i allmänhet i dessa förslag. Somframgår av vad jag har anfört är den fysiska riksplaneringen enplaneringsprocess genom vilken en systemafisk samordning åsladkoms dels mellanolika nationella sektorintressen, dels mellan staten och kommunerna om sådanamark- och vattenhushållningsfrågor som bedöms vara viktiga från rikssynpunktoch för vilka särskilda insatser behövs. Därmed är det också klart att det rörsig om en process i vilken det materiella innehållet med liden förändras ochdär mark- och vatlenanvändningsfrågor som bedöms viktiga från rikssynpunktfortlöpande skall kunna behandlas. Deerfarenheter som har vunnits i det bedrivna arbetet med den fysiskariksplaneringen kan enligt min mening läggas till grund för ställningstagandentill hur arbetet skall föras vidare som en del av den fortlöpande fysiskaplaneringen på olika nivåer. Jag vill nu redovisa min syn på hurplaneringsprocessen bör vara upplagd i sina huvuddrag. Detankommer på regeringen att för sådana frågor som behandlas i den fysiskariksplaneringen överväga behovet av riktlinjer för hushållning med mark ochvatten för berörda verksamheter eller geografiska områden. Jag tar i detföljande upp förslaget att sådana materiella riktlinjer skall ges i form avlagbestämmelser. Regeringen bör vidare ha möjlighet att, ulan att inhämtariksdagens godkännande, med hänsyn till ett visst riksintresse besluta om attplanering skall ske för en viss verksamhet eller ett visst område.Kartläggningar och analyser av mark- och vattenanvändningen och avmiljöförhållandena samt särskilda utredningar utförda av kom- 1980/81:183 8 muner,länsstyrelser och centrala ämbetsverk bör i fortsättningen utgöra underlag förregeringens bedömning av vilka frågor som skall tas upp till behandling i denfysiska riksplaneringen och av behovet av riktlinjer för berörda verksamhetereller geografiska områden. Deöversiktliga planer som kommunerna har arbetat fram under program- ochplaneringsskedena torde komma att fortlöpande revideras. Med en mllandeöversiktlig planering av detta slag, kan behovet av atl följa upp hurintentionerna i den fysiska riksplaneringen fullföljs i den kommunalaplaneringen tillgodoses på ett enklare sätt än . Enligt min meningbehövs inga omfattande samtidiga redovisningar från kommunerna av det slag somhar förekommit lidigare. mån statsmaktema beslutar om ändrade eller nya riktlinjer för hushållningenmed mark och vatten bör dessa kunna inarbetas i den fortlöpandeplaneringsprocessen. Jag fömtsätter därvid att den närmare avgränsningen avolika områden och intressen kommer att ske på samma sätl som , dvs.genom att berörda kommuner och länsstyrelser vid samråd om kommunalaöversiktsplaner kommer överens om lämpliga avgränsningar och om behovet aveventuell närmare planläggning m. m. Det ankommer på länsstyrelserna atttillsammans med berörda kommuner härvid överväga behovet av kompletterandeplanerings- och utredningsinsatser för att statsmakternas beslut skall kunnafullföljas. I den mån anspråk ställs på revidering av tidigare upprättadöversiktsplan, bör denna göras som är anpassad till denkommunala planeringens fömtsättningar. Bevakning av att olika riksintressentillgodoses i den översiktliga planeringen bör således i första hand ske genomde samråd som äger rum mellan kommunerna saml länsslyrelserna och olikaregionala myndigheter. Önskemål från kommunerna om ändringar i riktlinjerna kanlikaledes föras vidare genom de samråd m.m. som fortlöpande sker med länsstyrelserna. Regelbundnakontakter bör upprätthållas mellan länsstyrelserna och de ämbetsverk som ärberörda av den fysiska riksplaneringen. Ömsesidig information bör därvid lämnasifråga om dokumentation och bevakning av från seklorsynpunkt riksinlressanlaobjekt, områden och verksamheter. Det ingår i ansvar att om såerfordras och efter samråd med berörda kommuner, fästa regeringensuppmärksamhet på behovet av kompletterande eller ändrade rikllinjer förhushållning med mark och vatten eller pä behovet av att ange närmareutgångspunkter från rikssynpunkt för sådan planering som behövs med hänsyn tillvisst riksintresse. Förslageti rapporten att frågor som rör hushållningen med mark och vatten skallredovisas i den årliga rapport som skall lämnas till regeringen omlänsplaneringen övervägs i det översynsarbete beträffande planeringsverksamheteninom länsslyrelsernEi som f. n. pågår inom (prop. 1980/81:20,bil. Detankommer på länsstyrelserna att i enskilda plan- och tillståndsbeslut 1980/81:183 9 ansvaraför alt olika nationella markanvändningsinlressen tillgodoses. 1 de fallkommunen och länsslyrelsen inle är överens om hur beslutade riktlinjer skallfullföljas i den kommunala planläggningen, kan med stöd ibyggnadslagstiftningen vägra fastställelse av plan eller underställa fråganregeringens prövning. Enligtbyggnadslagstiftningen är det ytterst regeringen som har ansvaret för attstatsmakternas intentioner i den fysiska riksplaneringen fullföljs i denkommunala planeringen. Så bör vara fallet även i fortsättningen. Endasi iundantagsfall har regeringen för att hävda riksintressen behövt använda demöjligheter som finns att enligl 10 a § byggnadslagen förelägga en kommun attupprätta generalplan. Iett system som inte bygger på samtidiga omfattande redovisningar frånkommunerna kan regeringen beträffande något visst markanvändningsintresse habehov av alt följa upp att intentionerna i den fysiska riksplaneringenfullföljs av kommunerna. Även behovel av särskilda planeringsinsatser för atttillgodose ett visst riksintresse kan ibland kräva en belysning. Deredovisningar som i sådana fall kan bli nödvändiga bör enligt min mening kunnagöras av länsstyrelserna efter särskilt uppdrag från regeringen.Länsstyrelsernas fortlöpande samråd med kommunerna och de statligasektormyndigheterna på regional nivä kan förutsättas ge tillräckligt underlagför sådana redovisningar. De bör därmed kunna fullgöras utan särskiltresurstillskott vid länsstyrelserna. 2.2.2Lagreglering av riktlinjerna för hushållning med mark och vatten Vidden fastställelseprövning som staten gör av kommunala planer skall bedömas bl.a. hur kommunen har tillgodosett de olika intressen som anges ibyggnadslagstiftningen, dvs. BL och byggnadstadgan (1959:612, omtryckt1972:776, ändrad senast 1980:408) (BS). De bestämmelser som avses är främst 4och 5§§BL och 9-13 §§BS. Av beslut om riktlinjer för hushållning medmark och vatten följer att vissa specificerade intressen skall ges särskildtyngd vid den avvägning mellan olika intressen, som kommunerna och staten haratt göra enligt byggnadslagstiftningen. Riktlinjernaför hushållning med mark och vatten har emellertid, som jag haranfört, ingen direkt rättsverkan. Såväl i rapporten med mark ochvaUen 2 som i betänkandet (SOU 1979:65, 66) Ny plan- och bygglag(PBL-ulredningen) föreslås att riktlinjerna förs in i en ny plan- och bygglag.Härigenom klargörs vilken effekt riktlinjerna skall ha för efterföljande plan-och tillståndsbeslut. Genom en lagreglering ges enligt utredningsförslagenockså en bättre överblick över gällande riktlinjer, vilka f. n. återfinns iskilda propositioner och utskottsbetänkanden. Förslagetinnebär följande ändringar i förhållande till nuläget. Om riktlinjernaregleras i lag kommer att ta ställning till ändringar ellerkompletteringar av dessa i egenskap av lagstiftare. Sådana ställningstagandenfår därvid formen av beslut om ändring av byggnadslagstiftningen. 1980/81:183 10 Förslagetom lagreglering tillstyrks av flerlalel av de remissinsianser som har yttratsig i frågan. Ävenjag anser att riktlinjerna för hushållning med mark och vatten bör lagregleras.En lagreglering skulle innebära att den osäkerhet om riktlinjernas rättsligainnebörd som finns undanröjs. Härigenom får hela den process som den fysiskariksplaneringen innebär en ökad stadga, som i sin tur ger fömtsättningar förförenklingar i planerings- och beslutsprocessen. Iregeringskansliet övervägs f. n. dels frågan om den närmare utformningen avlagregleringen beträffande såväl de verksamhelsanknutna som de geografiskariktlinjerna, dels förslagen i rapporten om ändrade och nya geografiskariktlinjer. 2.2.3Den kommunala fysiska översiktsplaneringens roll i den fysiska riksplaneringen Jaghar tidigare framhållit att den kommunala fysiska översiktsplaneringen är avgrundläggande betydelse i arbetet med den fysiska riksplaneringen. Det ärfrämst genom denna översiktsplanering som riktlinjerna för hushållning med markoch vatten fors in i planeringsprocessen. Översiktsplaneringens utformning ochställning får därför stor betydelse för genomförandet av den fysiskariksplaneringens intentioner. Undersenare år har nästan samtliga kommuner upprättat och antagit s.k.kommunöversikter, i vilka anges behov av fortsatt mera detaljerad planeringsamt riktlinjer för bebyggelseutvecklingen. Kommunöversiklen har i mångakommuner en betydelsefull roll, bl.a. i samband med ställningstaganden ienskilda byggnadsiirenden. Kommunöversikterna har också visat sig vara vällämpade för att konkretisera statsmakternas intentioner beträffandehushållningen med mark och vatten. Kommunöversikten återfinns emellertid intesom begrepp i byggnadslagstiftningen. har dock rekommenderatatt kommunöversikten skall handläggas enligt byggnadslagstiftningens regler förantagen generalplan (Lämplighetsprövning av bebyggelse utanför detaljplan, dnrU 1172/73). Kommunerna har som regel angett att kommunöversikten skall sesöver av tre till . Åtskilliga kommuner har redan genomförteller påbörjat en sådan översyn. Omfattandeförändringar i lagsliftningen belräffande den kommunala fysiskaöversiktsplaneringen har föreslagits av PBL-ulredningen och vattenplaneringsutredningen(SOU 1980: 39, 40 VaUenplanering). Förslagen från dessa utredningar bereds f.n. inom . Vad gäller den översiktliga planeringen stårförslagen i dessa utredningar i huvudsak i överensstämmelse med den informellaplanering som har utvecklats i samband med den fysiska riksplaneringensprogram- och planeringsskeden. Detär flera olika nationella intressen, förutom de som anges inom ramen för denfysiska riksplaneringen, som har betydelse för den kommunala 1980/81:183 11