prop · G403170 · 1980-12-31 00:00:00 — föreslår för det första att de tider somgäller för upprättande och granskning av röstlängderna skall förlängas. Tidenför upprättande föreslås förlängd till den 20 juni.Gransknings-tiden bör enligt kommittén förlängas till den 15juli. Remissutfallet bekräftar kommitténs uppfattning att dentid som slår myndigheterna till buds i arbetet med att upprätta röstlängdernaär knapp. Jag biträder därför förslagel om att fristen skall förlängas. Också förslaget om atl granskningstiden skall förlängasbör genomföras. Utsikterna att på ett tidigt stadium klara upp de fel iröstlängderna som trots allt kan uppstå blir då något större. Kommittén föreslår vidare att tiden för utlandssvenskarnasansökningar om att bli upptagna i den särskilda röstlängden skall begränsastill det år då röstlängden upprättas. Som det nu är säger lagen inget om näransökningarna tidigast får göras. En tendens till ansökningar iförväg har märkts i praxis. Begränsningen vill kommittén åstadkomma genom attställa upp elt krav på att den medborgarskapsförsäkran, som ansökningen skallinnehålla, måste avges som röstlängden upprättas. En ordning som tillåter ansökningar under en mycket långtidrymd i förväg rimmar illa med grundtanken bakom ansökningsförfarandet,nämligen att det är medborgarskapet på kvalifikationsdagen som skall varaavgörande för rösträtten. Ansökningstiden bör därför begränsas. Jag godtarkommitténs förslag fill begränsning. harvisserligen i sitt remissyttrande föreslagit en betydligt längre ansökningstid.Enligt min mening måste emellertid den frist somkommitléförslagel innebär räcka för att också mycket avlägset boendeutlandssvenskar skall hinna sända in sina ansökningar till RSV i rätt tid. Å andra sidan skall en ansökan inle behöva upprepas underde år som normalt är mellanvalsår. De utlandssvenskar som har tagits upp i den särskildaröstlängden under ett ordinarie valår behöver som nämnts inte heller göra en nyansökan för att bli upptagna i längden för de två följande åren. Kommitténföreslår nu den ändringen att den som har gjort en ansökan det förstamellanvalsåret och då bhvii upptagen i den särskilda röstlängden skall utan nyansökan tas upp i längden också för det andra mellanvalsåret. Mot detta förslag har remissinstanserna ingen erinran, ochjag biträder del för egen del. Förslagen föranleder ändringar i 4 kap. 1, 3, 10, 12. 13,15 och 21 §§ ValL. RSV har under remissbehandlingen föreslagit en ytterligareändring i 4 kap. ValL. Enligt verket bör bestämmelsen i 4 § förtydligas så attdet klart framgår att den väljare som i en röstlängd tas upp i fel valkrets kananmärka Prop.1980/81:170 48 på felet och få det rättat. Enligt min mening framgår detredan av bestämmelsen i dess nuvarande lydelse att innebörden är den som RSVhar angett. Jag menar med andra ord att lagen är tydlig nog på denna punkt.Lokala skattemyndigheten i fögderi har i sitt remissyttrandeföreslagit att anmärknings- och rättelseförfarandena skall slås samman.Länsstyrelsen i har i princip ställt sig bakom förslaget. Föregen del anser jag att fillräckligt underlag saknas för att nu ta upp dennafråga. Den bör därför övervägas i annat sammanhang. 2.5 Registrering av partibeteckningar och anmälan avkandidater Vid sidan av det namnskydd som politiska organisationerkan ha enligt civilrättens regler öppnar vallagen en möjlighet att skyddaparfibeteckningar vid val. Detta skydd förstärktes . Det ärkonstruerat på i huvudsak följande sätt. Partiet, dvs. en sammanslutning eller grupp av väljare somuppträder i val under en särskild beteckning, kan registrera beteckningen ochanmäla officiella kandidater hos RSV. Härigenom får partiet skydd mot att andrautnyttjar beteckningen för sina kandidater i valet. Valsedlar med registreradepartibeteckningar måste nämligen som första namn ha någon av de officiellakandidater som en representant för det registrerade partiet har anmält hos RSV.Annars anses alla namn på valsedeln obefintliga, och rösten tillfaller detregistrerade parfiet. Sedan ett parti har blivit registrerat, är det skyddatmot att andra registrerar en förväxlingsbar beteckning. För att en partibeteckning skall kunna skyddas genomregistrering vid ett ordinarie val måste ansökan om registreringen göras senastden valåret. En förutsättning för att ansökningen skall bifallas är dåbl. a. att partiet visar att det har ett visst minsta antal röstberättigademedlemmar (1 500, 100 och 50 för riksdags-, landstings- resp.kommunfullmäktigval). Lagen ger inga närmare föreskrifter om hur partiet skallvisa detta. I praktiken brukar partierna välja ettdera av två alternativ.Antingen ger partiet in ett utdrag av sin medlemsförteckning fill RSV. Ellerockså åberopar partiet där ett intyg av publicus om att man för honomhar visat upp en förteckning med det föreskrivna antalet röslberälfigademedlemmar. Det skydd som registreringen ger faller bort närpartibeteckningen avregistreras. En partibeteckning skall avregistreras, bl. a.om partiet begär det (exempelvis i samband med ett namnbyte) eller om partietvid två på varandra följande ordinarie val inte har anmält några kandidater hosRSV. föreslår nu för det första atl kravet påbevisning om att partiet har det föreskrivna minimiantalet röstberättigademedlemmar skall skärpas. Kravet bör, menar kommittén, kompletteras så atl sammaantal medlemmar måste egenhändigt underteckna en förklaring all de biträder 1980/81:170 49 Bruket av medlemsförieckningar som bevismedel hos RSV ochnotarius publicus har nämligen vållat problem. En kontroll av all de åberopadeförteckningarna är riktiga har visal sig nödvändig. Men kontrollen är vanskligatt genomföra. Den kan av enskilda i vissa fall uppfattas som etl intrång i denfria åsiktsbildningen. Hos RSV blir förteckningarna allmänna handlingar som detstår var och en fritt alt ta del av. Någon garanti för att den, vars politiskasympatier på detta sätl offentliggörs, har samtyckt till offentliggörandetfinns inte. Enligt min mening bör ett villkor för registrering avpartibeteckningar också i fortsättningen vara att partiet i fråga har ett visstminimiantal röslberälfigade väljare. Problemen med medlemsförleckningarna talaremellertid starkt för alt villkoret, som kommittén föreslår, utformas som ettkrav på atl medlemmarna skall ha undertecknat en förklaring om alt de bilräderregistreringsansökan. På så sätt får nämligen de enskilda partimedlemmarna engaranti för all uppgifter om deras partitillhörighet inte offentliggörs iregistreringsärendet utan deras vetskap och vilja. slipper man iallmänhet kontrollera medlemskapet. En egenhändigt undertecknad förklaringmåsle nämligen regelmässigt godtas som ett tillräckligt bevis om detta. Fördelarna med kravet på egenhändigt undertecknadeförklaringar måste naturligtvis vägas mot nackdelen av alt partierna dåbesväras med alt samla in namnteckningar. Besväret kan drabba inte bara nyapartier utan också ell redan etablerat som byter namn. För min del menar jagatl fördelarna väger tyngst. I ett avseende anser jag emellertid att kommitténsförslag skulle föra för långt. Ett parti som redan är representerat i riksdagenfår förutsättas ha så många medlemmar att det bara skulle framstå som eltonödigt besvär, om man tvingar partiet att bland dessa samla in 1 500namnteckningar. Jag förordar alltså den lösning som kommittén anvisar med denbegränsningen att ett parti som är representerat i och som vill bytanamn inte skall behöva ge in förklaringar om att minst 1 500 medlemmar biträderen ansökan om registrering av den nya partibeteckningen. I delta sammanhang vill jag beröra en fråga somlänsslyrelsen i tar upp i sitt remissvar. sätter ifråga om inle det högsta antalet officiella kandidater som elt parti kan anmälaoch registrera vid landsfingsval, nämligen 20, är för litet i landstingskommunermed många valkretsar, om partiet går fram med en namnvalsedel i varje krets.Länsstyrelsen förespråkar all antalet skall ökas kraftigt eftersom det annarsfinns risk för att valsedlarna i vissa kretsar upptar namnet på endast enofficiell kandidat. Detla kan leda lill att den väljare som verkligen har gettuttryck för en åsikt i personalvalsfrågan genom atl stryka det första namnet påvalsedeln löper stor risk att valsedeln vid sammanräkningen befinns vara"utan namn" (jfr 14 kap. 5 § ValL). förmodar atteffekten av en sådan strykning som regel är okänd för väljaren. 4 1980/81. 1980/81:170 50 Jag anser att argumentering i och för sigär riktig. Det är emellertid inte vanligt all väljarna stryker namn påvalsedlar i landstingsval. Att partierna går fram med så många särskilda listori en landstingskommun att en sådan strykning kan få den effekt somlänsstyrelsen har pekat på är uppenbarligen inte heller någon utbreddföreteelse. För egen del är jag inte övertygad om att en lagändring enligtlänsstyrelsens förslag är praktiskt motiverad. Någon ändring på denna punklföreslås därför inle. En annannyhet som kommittén föreslår är att slutdagen för ansökan om registrering av enpartibeteckning skall ändras från fill sisla dagen i februari.Erfarenhetsmässigt behöver ansökningarna ofta kompletteras. Tidsutdräkten somdå uppstår gör att RSV har svårt att hinna pröva alla ansökningar innanvalsedlar med registrerade partibeteckningar skall beställas . Remissinstanserna har ingen erinran mot attansökningstiden ändras. Jag hållernaturligtvis med om att ansökningstiden måste bestämmas så attregistreringsårendena kan avgöras innan valsedlarna beställs. Ansökningstidenbör å andra sidan inte fjärmas från valdagen mer än nödvändigt. Det nya krav påegenhändigt undertecknade förklaringar av partimedlemmar som jag haruttalat mig för bör underlätta handläggningen hos RSV väsentligt. Ändå vill jaginte motsätta mig den mindre justering av ansökningstiden som kommittén ochremissinslanserna har funnil motiverad. Kommitténföreslår vidare att det skydd för registrerade partibeteckningar som vallagenger skall byggas ut till att omfatta också avregistrerade beteckningar när avregistreringenberor på att parfiet byter namn. I sådana fall föreslås ett kvardröjande skyddmot att andra registrerar den gamla beteckningen eller en beteckning som kanförväxlas med den. Det kvardröjande skyddet skall enligt kommittén varabegränsat lill från avregistreringen. Tiden är avvägd så atlnormalt två val måste genomföras innan den gamla beteckningen kan utnyttjas avnågon annan. Inte heller mot detta förslag har remissinslanserna haftnågra invändningar. För egendel vill jag peka på atl gällande regler inte hindrar att ett parti som harregistrerat en beteckning kan registrera en ny utan atl avregistrera den gamla.På så sätt skulle alltså ett parti som byter namn möjligen kunna behållaskyddet för den gamla beteckningen trols namnbytet. Detta tillvägagångssättmåste emellerfid te sig främmande för de fiesta. Det får också den olämpligaeffekten att registret blir missvisande. Jag vill inte anvisa denna utväg. Istället ansluter jag mig i huvudsak till den lösning med ett kvardröjande skyddför avregistrerade partibeteckningar som kommittén föreslår. Förslageni detta avsnitt föranleder ändringar i 5 kap. 2-4 §§ ValL. Registreringen avparfibeteckning är i vissa fall ett villkor för alt partiet skall få lägga utsina valsedlar på postkontoren. Till den frågan återkommer jag ispecialmotiveringen till ändringen i 10 kap. 5 a § ValL. 1980/81:170 51 2.6 Valsedlar och valkuvert , 2.6.1 Beräkningen av den kostnadsfria valsedelskvoten Till valsedlar skall enligl vallagen användas särskildablanketter som RSV fillhandahåller (valsedelsblanketler). På begäran av eltparti som har beställt valsedelsblanketter förser RSV utan särskild ersättningblanketterna med partibeteckning, kandidatnamn samt valkrets- ochvalbeteckningar (valsedlar). För etl parti, som deltar i riksdagsval och som vidsenaste valel har fått eller vid det förestående valet får mer än 2,5 procentav rösterna i hela landet, svarar statsverket för kostnaden för valsedlar tillett antal som motsvarar fem gånger antalet röstberättigade i valkretsen.Detsamma gäller parti som utan att ha uppnått den angivna rösiandelen är ellergenom det föreslående valet blir representerat i . Vid val avlandstingsledamöter och kommunfullmäktige svarar statsverket för koslnaden förvalsedlar, till ett anlal som motsvarar fem gånger antalet röstberättigade ivalet, för parfi som är eller genom valet blir representerat i den församlingvalet gäller (6 kap. 5 § ValL). I övrigt får alltså partierna själva svara förkostnaderna för beställda valsedlar. När val skall förrättas, bestämmer RSV den sista dag dåbeställning av valsedlar skall ha gjorts för att leverans skall kunna ske 45dagar före valdagen (6 kap. 8 § ValL). Eftersom en preliminär röstlängdföreligger först (, om den i avsnitt 2.4 föreslagnaändringen godtas), gör partierna sina beställningar av valsedlar med ledning aven preliminär, kommunvis upprättad sammanställning av antalet röstberättigade.Denna sammanställning kan parfierna få från länsstyrelserna. RSV beräknaremellertid den kostnadsfria kvoten valsedlar med ledning av antaletröstberättigade vid valet enligl gällande röstlängd. Antalet röstberättigadeenligt den preliminära sammanställningen överensstämmer oftast intefullständigt med antalet röstberättigade enligl den röstlängd som gäller vidvalet. Av vad vallagskommittén har anfört framgår att rådandeförhållanden leder till ett ganska omfattande kontroll- och faktureringsarbete.I flertalet av de fall som föranlett faktureringar har det beställande partietsäkert inle önskat fler valsedlar än vad som motsvarar den kostnadsfria kvoten.Den överskjutande delen av beställningen har då föranletts av atl antaletröstberättigade enligt den preliminära sammanställningen är högre än enligt densedermera fastställda röstlängden. Enligt kommitténs mening skulle man undvikaen mängd onödigt arbete om den kostnadsfria kvoten valsedlar beräknades medledning av uppgifter som föreligger vid tiden för beställningen. Kommitténföreslår därför att den kostnadsfria kvoten beräknas på grundval av stommarnatill mantalslängderna, som används av RSV för att fastställa antalet fastavalkretsmandat per valkrets i riksdagsvalet. Remissinstanserna har lämnat vallagskommitléns förslagulan erinran. 1980/81:170 52 kan för egen del ansluta mig till kommitténs förslag ochförordar alltså atl förslaget genomförs. Förslaget föranleder ändringar i 6kap. 5 och 6 §§ ValL. 2.6.2 Olika färg på valkuvert I och innerkuvert II En väljare som personligen avlämnar sin röst lill enröslmoltagare eller valförrättare vid val till samt vid val avlandstingsledamöter och kommunfullmäktige lägger in sina valsedlar i ettvalkuveri (8 kap. 4 och 5§§ ValL). Detta kuvert har beteckningen valkuvert I.En väljare som lämnar sina röster genom bud lägger själv in sina valsedlar iinnerkuvert. Dessa kuvert har beteckningen innerkuvert IL I närvaro av budetoch etl vittne lägger väljaren sedan in de iordningställda innerkuverten i etlytterkuverl (11 kap. 3 § ValL). På liknande sätl förfars, om väljaren röstargenom sin make ellergenom lantbrevbärare (11 kap. 1 och 5 §§ ValL). Bortsettfrån texten på kuverten är valkuvert I och innerkuvert II lika till material och utförande. Enligt vallagskommittén har det emellanåt förekommit attröstmottagare och andra som arbetar med val har förväxlat valkuvert I ochinnerkuvert II.Om förväxlingen harskett så att en väljare som personligen har lämnat sin röst har använtinnerkuvert II,har detta lett tillatt rösten har kasserats (se 13 kap. 4 § andra stycket ValL). Med hänsynhärtill föreslår kommittén att innerkuvert 11 framställs av papper i annan färgän det papper som används för valkuvert I. Remissinstanserna har tillstyrkt kommitténs förslag ellerlämnat det ulan erinran. Också jag ansluter mig till förslagel. De närmareföreskrifierna om val- resp. innerkuvertens utseende bör emellertid - somkommittén också synes mena - inte tas upp i vallagen utan i stället meddelas avRSV. Endast i begränsad utsträckning reglerar vallagen hur kuvert skallvara beskaffade (se dock 8 kap. 8 § ValL). Behörigheten för RSV att meddelaföreskrifter om kuvertens färg framgår av förordningen (1975:6, ändrad senast1980:30) med bemyndigande för centrala valmyndigheten att meddela vissaföreskrifter. 2.6.3 Valsedlar och kuvert i kyrkofullmäktigvalen Enligt 9 § KfvL skall valsedlar av vitt papper användasvid val av kyrkofullmäktige. På valsedeln skall finnas partibeteckning. Vidarebör en valsedel innehålla namn på en eller fiera kandidater, valkrelsbeieckningsamt valbeteckningen (10 § KfvL). Bestämmelsen om atl en valsedel skall vara av vitt pappergäller valen i både församling och kyrkUg samfällighet. Valsedlarna i de olikakyrkofullmäktigvalen kan alltså inte skiljas åt genom att färgen är olika.Inte heller förekommer streckmarkering i hörnen. Följaktligen har kuverten inteheller Prop.1980/81:170 53 avklippta hörn, eftersom röstmottagare och valförrättareändå inte har möjlighet att på detta sätt skilja på valsedlar gällandeförsamling resp. kyrklig samfällighet. Ikyrkofullmäktigvalen skaffar partierna själva valsedelspapper och ombesörjertryckning av valsedlar. Till ledning för partiernas tryckning av valsedlarbrukar RSV ge vissa anvisningar angående papperskvalitet, format m. m. En väljaresom personligen inställer sig på ett postkontor eller i en vallokal för attrösta i kyrkofullmäktigvalet använder kuvert med beteckningen valkuvert VI, och en väljare som röstar medvalsedelsförsändelse använder sig av ett kuvert med beteckningen innerkuvertVII. I de församlingar där man väljer kyrkofullmäktige i både församling ochkyrklig samfällighet skall väljaren med kryss i särskilda rutor på kuvertenmarkera vilket val som valsedeln är avsedd för. Vallagskommitténkonstaterar atl det är en allmän erfarenhet bland röstmottagare ochvalförrättare att många väljare i kyrkovalen har stora svårigheier att skiljamellan valsedlarna i de olika kyrkofullmäktigvalen eftersom valsedlarna harsamma färg. Enligt kommittén förekom det också att röstmottagare vid 1979 årsval tog emot ett relativt stort antal valsedlar i innerkuvert VII av väljaresom inställde sig personligen för att rösta. Eftersom valkuvert VI borde ha använts i dessa fall,ansågs kuverten inte vara av föreskriven beskaffenhet, varför de kasserades (se46 § fjärde stycket KfvL). Kommittén nämner också att det, enligt uppgift frånvalförrättare, i enstaka fall har förekommit så slora skillnader mellan olikapartiers valsedlar vad gäller t. ex. tjockleken på valsedelspapperet attskyddet för valhemligheten riskerats. Kommitténföreslår mot bakgrund härav att valsedlar av skilda färger, vila och bJå, skallanvändas för val av kyrkofullmäkfige i församling resp. kyrklig samfällighet.Vidare föreslår kommittén att i kyrkofullmäktigvalen skall användas samma lyperav val- och innerkuvert med avskurna hörn som används i bl. a.kommunfullmäktigvalen och som skall ha olika färg så alt de inteskall förväxlas (se avsnitt 2.6.2). Kommittén lägger också fram förslag som rörtillhandahållande av valsedelspapper, valsedlarnas format, betalning avvalsedelspapper, förbud mot att vika valsedel och mottagande av valkuvert.Kommitténs förslag i fråga om tillhandahållande av valsedelspapper går ut påatt papper för tryckning av valsedlar skall levereras genom RSV:s försorg såatt alla valsedlar för resp. val bhr lika vad gäller papperskvalitet och färg.Kommitténs förslag om betalning av valsedelspapper innebär att sammabestämmelser som gäller enligl 6 kap. 4 § ValL bör gälla vid beställning av valsedelspapperför kyrkofullmäktigval. Om en beställning av papper görs av ett parti som inteär representerat i den fullmäktigförsamling valet gäller eller av någon sominte är behörig företrädare för partiet, skall alltså papperet betalas iförskott. RSV har framfört vissa krifiska synpunkler på kommillénsförslag. Prop.1980/81:170 54 anser sålunda att onödigt administrativt arbete kanundvikas om endast papper för tryckning av valsedlar för samfällighetsvalenskall tillhandahållas genom RSV:s försorg, alltså det blå valsedelspapperel.Verket menar nämligen att riskerna för att olika papperskvalitet och färg skallanvändas vid tryckning av de vita valsedlarna måsle bedömas som små. RSVföreslår vidare i syfte att förenkla förfarandet alt betalning avvalsedelspapper alltid skall ske i efterskott. i har ifrågasatt om man intebör välja en annan färg än den blå på valsedlarna i samfällighetsval, eftersomden färgen används på valsedlarna i val av landstingsledamöter. I övrigttillstyrks eller lämnas kommitténs förslag utan erinran i allt väsentligt. Jag kan för egen del i huvudsak ansluta mig tillkommitténs förslag. Vad RSV har föreslagil om all endasi papper för tryckningav valsedlar för samfällighetsvalen skall tillhandahållas genom verkets försorgsynes emellertid medföra förenklingar i det administrativa förfarandet.Detsamma gäller RSV:s förslag att betalning av valsedelspapper alltid skall skei efterskott. Verkets förslag bör emellertid modifieras något. För att undvikaett ev. missbruk bör sålunda verket, om det är påkallat, kunna fordraförskottsbetalning. Denna möjlighet bör dock bara gälla, om beställningen görsav ett parti som inte är representerat i den fullmäktigförsamling valet gällereller om beställningen görs av någon annan än den som är behörig företrädareför partiel. Jag kan inte dela de farhågor för förväxlingar mellanvalsedlar i landstingsval och i val fill kyrkliga samfälligheter somlänsstyrelsen i har gett uttryck för. förslagskulle f. ö. medföra extra kostnader jämfört med kommitténs förslag, eftersomytterligare etl slags färgat papper skulle komma med i hanteringen. Sammanfattningsvis förordar jag således atl kommitténsförslag genomförs med de begränsningar som främst följer av vad RSV haranfört. Förslaget föranleder ändringar i 9, 10, 19, 25, 26, 32 och 33 § KfvL.Vidare föreslås atl en ny paragraf, 11 a §, införs i KfvL. Slutligen föreslåsatt 40 § KfvL upphävs (jfr avsnitt 2.8.1). Jag vill föreslå två mindre ändringar ipoströslningsreglerna. Den ena ändringen går ul på att antalet röstmottagandepostkontor vid omval it. ex. en enstaka församling skall kunna begränsas någoti landsändar som inte berörs av valet. Huvudregeln är atl väljarna får poströsta på varjepostkontor i landet. Föreligger särskilda skäl, får RSV på förslag avpostverket begränsa antalet röslmottagande postkontor. Minst elt postkontor ivarje kommun måste dock alltid anordna poströstning även om det rör sig om ettomval av t. ex. kyrkofullmäktige i en enda mindre församling. 1980/81:170 55 föreslår att kravet på minst ettröstmottagande postkontor i varje kommun skall efterges vid sådana val tilllandsting, kommunfullmäktige eller kyrkofullmäktige som inle omfattar helalandel. bör frågan om vilka postkontor som skall ta emotröster i elt sådanl val anförtros åt RSV. Verkel skall enligt förslagel vid sinprövning samråda med postverket men annars inte vara bundet av några begränsningari vallagen. - Remissinstanserna har lämnat förslaget ulan erinran. För egen del vill jag framhålla att rösträtten självfalletinte får urholkas genom åtgärder som försvårar för väljarna att rösta. Detantal röslmottagande postkontor som behövs för att fillgodose väljarnas behovvarierar emellertid starkt beroende på vilket val det gäller. Praktiskaerfarenheter från omval i och kommuner gerockså tydligt vid handen att poströstning då fick anordnas i onödigt mångakommuner (betänkandet s. 138). För att del i fortsättningen skall bli möjligt atl på eltsmidigt sätt hushålla med postverkels resurser utan all eftersätta behovel avpoströstning förordar jag alt lagens absoluta krav på minst ett röslmottagandepostkontor i varje kommun mjukas upp på i huvudsak det sätt som kommitténanvisar. RSV bör enligl min mening inte befria ett postkontor frånskyldigheten att ta emot röster, om inte behovel av röslmottagning där framstårsom ringa. Det aktuella valets karaktär, erfarenheterna från fidigare val ochmöjligheterna att poströsta på andra kontor i kommunen eller dess omnejd börvara vägledande för verket.