prop · G403172 · 1980-12-31 00:00:00 — Vid hearingen förelåg enighet om att bankcertifikalenborde kunna dödas enligl mortifikalionslagen. Någon auktoritativ bestämning av vad som förstås med enobligation finns inte. I allmänhet avses emellertid med en obligation ett tillinnehavaren ställt skuldebrev som utfärdas för en viss del av ett visstskuldbelopp, eventuellt ett från början obestämt sådanl. är avsettför den allmänna rörelsen och utges i större antal (SOU 1969:13 s. 9).Obligationen är alltså etl masspapper på sätl som anges i 4 § skuldebrevslagen.Är obligationens räntekupong skild från obligationen, betraktas kupongen somett självständigt innehavarskuldebrev. Om en obligation utfärdas till vissman, blir den inte längre en löpande handling i egentlig mening. hindrardock inte atl handlingen ändå betraktas som ett masspapper (jfr SOU 1935:14 s.53) och enligt 32 § tredje stycket skuldebrevslagen är all anse som etlpresentations-papper. Oavsett om en obligation har formen av etl löpande ellerenkelt Prop.1980/81:172 13 skuldebrev uppfyller den alliså del krav på presentalionspappersegenskapsom har ställts upp i 1 § första stycket mortifikalionslagen. Atl lagen inle ärtillämplig på obligationer framgår dock av undantagsbestämmelsen i 1 § andrastycket i den lagen. Den nuvarande avgränsningen kom till av hänsyn till demsom ulomlands innehade svenska obligationer. Det kan ifrågasättas om detta skälalltjämt är bärande. Motsvarande hänsyn har inle tagits till utländskainnehavare av svenska aktier, och det är svårt att säga om risken för ett dödningsförfarandei har haft någon nämnvärd betydelse i dessa fall. Vid den hearingsom anordnade förelåg emellertidenighet om att obligationer som är ställda till innehavaren alltjämt borde undantasfrån mortifikationslagens tillämpningsområde. Innehavarobligationer, främststatens premieobligationer, har nämligen en sådan spridning att det skullefinnas risk för rättsförluster, om dessa kunde bli föremål för dödning. I vartfall i ett övergångsskede skulle det dessulom innebära etl omfattandeinventeringsarbete, om denna typ av obligationer skulle kunna dödas. I och försig skulle man visserligen kunna göra lagen tillämplig endast på obligationersom utges , medan äldre obligationer även i fortsättningen fick undantasfrån lagen. En sådan lagändring skulle emellertid uppenbarligen leda tillpraktiska komplikafioner. Till det nu sagda kommer att det inte har gjortsgällande att avsaknaden av en dödningsmöjlighet i fråga om innehavarobligationeri allmänhet skulle utgöra något egentligt problem. Jag anser därför att någon möjlighelatt döda dessa obligationer i princip inte bör införas. En särskild typ av innehavarobligationer, nämligen bankcertifikalen,företer emellerfid sådana särdrag alt det är svårt att i alla avseendenjämställa dem med vanliga innehavarobligationer. a. har bankcertifikalenknappast den masspapperskaraktär som utmärker andra innehavarobligafioner. Bankcertifikatenskorta löptid - högst - är en annan viklig skillnad. Underlagstiftningsärendets beredning har framkommit att det finns elt praktisktbehov av att kunna döda bankcertifikaten enligt mortifikafionsla-gen. Medhänsyn till deras ringa spridning .och korta löptid torde goda möjhgheter ocksåfinnas att i ett dödningsförfarande få fram utredning som fillfredsställerbefogade rättssäkerhetsanspråk. Av dessa skäl förordar jag atl morfifikationslagenskall kunna tillämpas på innehavarobligationer med en löptid på högst ett årsom utges av bankinstitut. Också beträffande obligationer som är ställda till vissman eller till viss man eller order föreligger särskilda förhållanden. Sådanaobligationer har inte varit vanliga, men de torde bli det i framtiden.Man kan räkna med atl VPC kommer att ha hand om huvuddelen av dessaobligationer. De kommer då, på samma sätt som aktier, att ingå i en förenkladhantering där innehavaren eller förvaltaren registreras. VPC har upplyst f. n. har ärenden om dödande av förkomna aktier . Detfinns anledning att anta att det kan uppkomma ett behov av dödning också av 1980/81:172 14 förkomna obligationer, när antalet obligationer somhanteras av VPC ökar. Det bör vidare beaktas att risken för rättsförluster vid etldödningsförfarande lorde vara lilen i del syslem för hanleringen som tillämpasav VPC. Med hänsyn till dessa förhållanden anser jag atl obligationer som ärställda till viss man eller till viss man eller order skall kunna dödas enligl mortifikalionslagen,om obligationerna har utfärdals genom VPC:s försorg. Utanför VPC-systemet torde, som jag sade,obligationer som är ställda lill viss man eller lill viss man eller order äveni fortsättningen förekomma endast i ringa utsträckning. Jag bortser i detlasammanhang från sådana speciella lyper av obligationer som s. k. sparobligationer.Något nämnvärt praktiskt behov av en dödningsmöjlighet för dessa undanlagsfallföreligger knappast. Det finns inte heller beträffande dessa obligationer sammasäkerhet mot oriktiga dödningar som den som VPC-systemet erbjuder. Slutsatsenblir därför atl en dödningsmöjlighet inte bör införas för andra obligationersom har ställts till viss man eller till viss man eller order än sådana som harutfärdats genom VPC:s försorg. Förlagsbevis är ett masspapper som kan ha formen av ettlöpande skuldebrev, då det är ställt till innehavaren eller till viss man ellerorder, eller av ett enkelt sådanl, då del är ställt till viss man.Förlagsbevisen ger rätt till betalning först efter gäldenärens övrigaborgenärer. De placeras på marknaden på samma sätl som obligationer. Ett förlagsbevis som har ställts till innehavaren ellertill viss man eller order utgör etl sådant presentationspapper som anges i 1 §första slyckel mortifikalionslagen. I den juridiska litteraturen har emellertidhävdats att sådana förlagsbevis faller under obligalionsbegreppet enligtundantagsbestämmelsen i 1 § andra stycket mortifikalionslagen och därför enligli vart fall grunderna för denna bestämmelse inte kan bli föremål för dödning (Burlingi SvJT 1976 s. 136 f). Obligationer enligt mortifikalionslagen bör nämligen enligldetta synsätt vara alla löpande skuldförbindelser som utgör särskilda delar aven och samma "globalskuld", under förutsättning att dessaförbindelser uppenbarligen är avsedda att i enlighet med affärssed säljas påmarknaden av penninginstitut (Burling s. 134). Det har emellertid också hävdatsatt denna bestämning av obligationsbegreppet i vad avser förlagsbevis skulleföra för långt (, Lagen om skuldebrev, 1977, s. 296 not Även förlagsbevis som har ställts till viss man är enligt32 § tredje stycket skuldebrevslagen all betrakta som presentationspapper.Också ett sådant förlagsbevis kan därför dödas enligt 1 § första stycket mortifikafionslagen,om del inte faller under obligationsbegreppet enligt undantagsbestämmelsen i 1§ andra stycket i denna lag. Oavsett om förlagsbevisen vid en tillämpning av mortifikalionslagenskulle 1980/81:172 15 kunna anses som obligationer eller inte företer de ipraktiken åtskilliga drag som utmärker obligationer. Del kan räcka med atl pekapå förlagsbevisens masspapperskaraktär och på deras funktion påkapitalmarknaden, där de i allmänhet uppfattas som obligalionsliknandevärdepapper med sämre förmånsrätt än vanliga obligationer. 1lagstiftningsärendet har framkommit att det inte finns någon anledning aftskilja mellan förlagsbevis och obligationer när det gäller möjlighelen att dödadessa handlingar. Med hänsyn lill dessa omständigheter förordar jag alt dettas in en bestämmelse i mortifikalionslagen som innebär att förlagsbevis, påsamma sätt som obligationer, kan dödas om de är ställda till viss man ellertill viss man eller order och har utfärdats genom VPC:s försorg. 5.2 Dödningsförfarandet enligt mortifikationslagen Har den som ansöker om dödande av en förkommen handlinggjort sannolikt alt handlingen har förstörts eller kommit bort, skall domstolenförelägga honom att fullfölja ansökningen en viss senare dag. Samtidigtutfärdar rätten en offentlig stämning, där den som kan inneha handlingen ellersom vet att handlingen finns i behåll uppmanas att anmäla detta senasl dennadag (6 § mortifikalionslagen). Fullföljs inte ansökningen på den utsatta dagenär den förfallen (7 § mortifikalionslagen). En sökande som av glömska ellerannat förbiseende underlåter att fullfölja ansökningen på rätt dag måste alltsågöra om ansökningen, med åtföljande kostnader och tidsfördröjning. I prakfikenbrukar domstolarna ofta påminna sökanden någon tid innan ansökningen skallfullföljas. Domstolarna har dock inte någon skyldighet att göra detla. Enligt min mening är denna ordning inte lillfredsslällande.Den infördes med hänvisning till att ärendet riskerade att bli oavslutat, omsökanden inte var skyldig att fullfölja sin ansökan (se SOU1925:25 s. 28). Denna risk torde emellertid kunna undvikas genom alt domstolenav sig själv tar upp ärendet för slutlig behandling sedan liden för anmälanenligt den offenlliga stämningen har gått ut. Jag förordar därför atl en sådanordning införs. Enligt 8 § mortifikationslagen skall domstolen innanärendet avgörs förelägga sökanden att förebringa utredning om huruvida detsedan den offentliga stämningen utfärdades har hänt något som kan ge upplysningi saken. Som exempel nämns i paragrafen alt ränta eller vinstutdelning har uppburitseller att krav eller påminnelser på grund av handlingen har sketl hos gäldenären.I de flesta fall torde domstolen redan när den förelägger sökanden attfullfölja ansökningen en viss dag förelägga honom all inkomma med en sådanutredning. Enligl min mening är del, om skyldigheten att fullfölja ansökningenavskaffas, en onödig omgång all sökanden alllid skall föreläggas att förebringadenna utredning innan ärendet avgörs. Det bör vara tillräckligt all domstolen enligl5 § mortifikationslagen har möjlighet att 1980/81:172 16 förelägga sökanden att förebringa en sådan utredning somkan inverka på saken, om delta skulle behövas innan slufiigt beslut fattas.Detta gäller särskilt om de nuvarande bestämmelserna ändras så, att inte baraden som kan inneha handlingen eller vet atl den finns i behåll ulan också varoch en som i övrigt kan lämna upplysningar i ärendet uppmanas i den offentligastämningen att anmäla detta till rätten före den dag då ärendet skall avgöras.Det lorde då även vara lämpligt att sökanden underrättas om innehållet istämningen. Sammanfattningsvis förordar jag att domstolen ifortsättningen skall självmant ta upp ärendet till slutlig behandling sedan dentid som har angetts i den offentliga stämningen har gått ul samt att var och ensom kan lämna upplysningar i ärendet skall i stämningen uppmanas atl göra detlaföre denna dag. Vidare skall sökanden underrättas om innehållet i stämningen.Bestämmelserna i 6 och 8 §§ mortifikationslagen bör alltså ändras i enlighetmed detta, som 7 § upphävs. Enligt min mening kan man även utanolägenhet undvara den särskilda bestämmelse i 6 § tredje stycket mortifikalionslagensom tar sikte på det fallet att den offentliga stämningen kungörs så sent attdet inte hinner förflyta en tillräcklig tid innan ärendet skall avgöras. Detligger i sakens natur att domstolen, om en sådan situafion undantagsvis skulleuppkomma, kan på nytt utfärda en offentlig stämning där en ny tid anges. Ocksådenna bestämmelse bör därför utgå. Slutligen bör 13 § mortifikalionslagen, somhandlar om dödande av pantbrev eller andra inieckningshandlingar, ändras iöverensstämmelse med vad jag nu har sagt. 5.3 Ikraftträdande m. m. De förordade lagändringarna bör träda i kraft den 1januari 1982. Äldre bestämmelser bör dock alltjämt tillämpas, om en ansökan omdödande har gjorts före ikraftträdandet. 1 enlighel med det anförda har inom upprältatselt förslag till lag om ändring i lagen (1927:85) om dödande av förkommenhandling. Förslaget bör fogas till prolokollet i detla ärende.' ' Bilagan har uteslutits här. Förslaget är likalydande meddet som är fogat till propositionen. 1980/81:172 17 Jag hemställer att lagrådels yttrande inhämtas överdet upprättade förslaget. Regeringen beslutar i enlighel med föredragandenshemställan. 1980/81:172 18 Närvarande: f. d. justitierådet , regeringsrådetHilding, justitierådet Vängby. Enligt lagrådet tillhandakommet utdrag av protokoll vidregeringssammanträde har regeringen på hemställan avstatsrådet och chefen för beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag lill lag om ändring i lagen (1927:85) omdödande av förkonimen handling. Förslagel har inför lagrådet föredragits avhovrättsassessorn . Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslagel lämnas utan erinran. Närvarande: statsministern , ordförande, och stalsrådenUllsten, , , , , , Krönmark, BurenslamLinder, , , , , , , , , ,. Proposition om ändring i lagen (1927:85) om dödande avförkommen handling Föredraganden anmäler lagrådels yttrande' över förslagtill lag om ändring i lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling. Föredraganden upplyser att lagrådet har lämnatlagförslaget utan erinran och hemställer att regeringen föreslår alt anta förslagel. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition föreslå att anta det förslag somföredraganden har lagtfram. ' Beslut om lagrådsremiss fattat vid regeringssammanträdeden . Prop.1980/81:172 20 Propositionens huvudsakliga innehåll............................. ....... 1 Propositionens lagförslag................................................ 2 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 12 mars1981 .. 7 1 Inledning................................................................... ....... 7 2 Mortifikalionslagen.................................................... ....... 8 m................................ ....... 8 2.2 Dödningsförfarandet........................................ ....... 9 3 VPC-systemet........................................................... ..... 11 4 Ändringsförslag......................................................... ..... 11 5 Motivering ................................................................ ..... 12 5.1 Mortifikationslagens tillämpningsområde ........ 12 5.1.1 Obligationer........................................... 12 5.1.2 Förlagsbevis ......................................... ..... 14 5.2 Dödningsförfarandetenligt mortifikationslagen......... 15 5.3 Ikraftträdande m.m......................................... ..... 16 6 Upprättatlagförslag.................................................. ..... 16 7 Hemställan................................................................ ..... 17 8 Beslut........................................................................ 17 Utdrag av lagrådets protokoll ............ 18 Utdrag av protokoll vid regeringssammanträde den 19 mars1981 .. 19