prop · G403181 · 1980-12-31 00:00:00 — De döva i försöksgruppen bedöms vara i storl settrepresentativa för andelen döva som kan förväntas efterfråga texttelefon.Däremot kan Samtalslrafiken antas ha legat på en högre nivå än som kanförväntas för en totalpopulalion av döva, bl. a. beroende på koncentrationentill , vilket normalt sell innebär en högre kommunikalionsbenägenhetanför abonnenter uianför storstadsområdena. I försöket har vidare ingått etl anlalpersoner som tidigare innehaft texttelefoner av äldre modell. Några har ~jämfört med övriga dellagare - utnyttjat föc i extremt hög grad. Våra antaganden i det lidigare betänkandet alt inle alladöva skulle efterfråga texttelefon besannades redan vid försöksverksamhetens slart.Det visade sig som nämnts svårt att få ett önskvärt stort deltagande av vuxendövai försöket. Uppgifter om vuxendöva personer erhölls främst från en förteckningsom upprättats inom Projekl vuxendöva för utveckling av s. k. "Mun-handmetoden".Molsvarande uppgifter kan vara svåra att erhålla i alla landsting - gruppen vuxendövaär som förut nämnts ofullständigt känd. Del förväntades att del stora flertalelav de döva som tillfrågades skulle vara intresserade av atl delta. All så mångatillfrågade inle önskade delta och bortfallet under försöksliden - som endasttill en mindre del beror på orsaker som flyttning, sjukdom o. dyl. - bör därförsärskilt uppmärksammas. Den avvaktande eller negativa lendensen kan förmodasvara slarkare hos "normalpopulalionen" döva, vartill kommersvårigheten alt nå vuxendöva med information. 8.7 Utnyttjandet av föc Statistik från förmedlingscentralen redovisas utförligt ibil. Den förda statistiken omfatlar . I del följandeåterges och kommenteras vissa erhållna uppgifter. I övrigt hänvisar vi tillbilagan. Där anges bl. a. olika omständigheter som påverkat försöksverksamheteni inskränkande riklning. Det genomsnittliga anlalel anrop till föc under vardagar(öppet 8-21) var 102. April låg högst med 115 anrop per vardag, juni lägst med88. och var föc mindre anlitad. Genomsnittet för perioden var83 * Ej med här. 1980/81:181 23 samtal per dag. Vardagstrafiken var tätast under tiden9-10 och 18-19. Andelen verkliga samtal - dvs. då förmedling mellan tvåabonnenter kommit lill stånd - låg på av antalet anrop. I vissa fall dånumret var upptaget eller abonnenten inte var anträffbar har förmedlaren åtagitsig att ombesörja anropet som ett lelefonärende. Samtalen via föc fördelade sig med i genomsnitt 82 %lokalsamtal och rikssamtal. De lolala intäkterna från rikssamtalenutgjorde . Kostnaden per samlal var . Endasi det förmedladesamtalet har debiterats; anrop lill föc debiterades som lokalsamtal oavsettavståndet. Föc har varit utrustad med tre expeditionsplatser. Undervardagar har tre förmedlare varit i tjänst , lolalt sex förmedlare.Under lördagar har bemanningen varit två förmedlare, totalt fyra, undersöndagar lolall två. Personalbehovet kan schablonmässigt beräknas till tre perexpeditionsplats. Genomsnitilig beläggningstid - den tid expedilionsplaisernavarit upptagna - var för april av öppettiden. Den effekfivaarbetstiden i genomsnitt per förmedlare och vardag var av förmedlarensarbetstid. Föc:s placering vid nummerbyrån gjorde att personalen vid låganropsfrekvens kunde disponeras för arbete vid nummerbyrån, för atl sedanåtergå till föc så snart anropsfrekvensen ökade. Svarstiden, dvs. den tid som abonnenten måste vänta lilldess anropet besvaras hos föc, låg på samma nivå som för nummerbyråns övrigaverksamhet. Vissa lider var det dock besvärligt för abonnenterna alt kommafram, främst vardagskvällar och . Kötider på har därvidkunnat noteras. Genomsnitilig kötid per köanrop var . Huvuddelen av anropen har kommit från texttelefoner, dvs.från deltagare i försöksverksamheten. Del var mindre vanligt att innehavare avvanliga telefoner sökte kontakt med texttelefonabonnenter, Samma tendens visadesig i del lidigare försöket. Det förtjänar påpekas att antalet vanligaabonnenter som utnyttjat föc är slörre än antalet texltelefonabonnenter, fastde senare utnyttjat föc mer. I den statistiska redovisningen har anropen via föc delalsupp i två olika typer av samtal. De belecknas antingen som "privala",dvs. samtal med vänner, anhöriga osv., eller "praktiska", dvs. anropav praktisk natur (taxi, läkare, butiker, organisationer, myndigheter osv. ).Den ringde deltagarna i försöket i första hand "privala"samtal. Man ringde vänner och bekanta för att tala om atl man hade telefon. Medtiden kom dock de praktiska samtalen att öka, från av lotala antalet samlalunder april till . Tidigare undersökningar visar atl dennatendens fortlöpande förstärks. För att få ett mått på abonnenternas utnyttjande av föchar alla anrop via föc registrerats, dels automatiskt genom särskild mätapparalur,dels genom att förmedlarna fört in olika uppgifter i en samlalsjournal. Det ärdärför möjligt att i detalj följa varje enskild abonnents utnyttjande av föc. 1980/81:181 24 Av de tabeller som återges i bil. V, framgår bl, a.andelen texttelefonabonnenter som utnyttjat resp. inte utnyttjat föc underförsöksperioden. /mars var del av dem som då erhållittexttelefon som vare sig anropade föc eller mottog samtal via föc. (Direktasamtal till eller från andra texttelefoner förekommer givetvis men har interegistrerats,) Andelen försöksdeltagare som inle använde föc uppgick lill 25 %under april, och . Andelen texltelefonabonnenter som inte anropat/anropatsvia föc under hela den lid de haft texttelefon uppgår till (23 personer).Andelen texttelefonabonnenter som anropat/anropals via föc deinnehaft texttelefon uppgår till (123 abonnenter). Avtabellmaterialet framgår tydligt alt de barndomsdöva abonnenterna ringt ochmottagit flera samtal än vuxendöva. I bilagan diskuteras detta förhållande, somstrider mol det anlagande vi gjorde i vårt delbetänkande. Vi anlog alt det är vuxendövasom främst har behov av samtalsförmedling, medan gruppen barndomsdöva främsthar kontakt sinsemellan, vilket kan ske genom direkt kontakt mellantexttelefoner. Det är möjligt atl de barndomsdövas attityder inte är likauttalade när del gäller telefonkontakter. Det kan också tänkas atl de barndomsdövasom erbjudits delta i försöket inte är helt representativa för sin grupp;andelen personer i aktiv ålder och därmed förvärvsarbetande var större än igruppen vuxendöva, och en del hade deltagit i tidigare försöksverksamhet. Närdel gäller de vuxendöva bodde den övervägande delen tillsammans med hörande,och telekommunikationen kan ha överlämnats till den hörande. Vidare är behovetav telefonkontakt med myndigheler elc. minst lika storl för barndomsdöva somför vuxendöva. Ensamboendehade den högsta anropsfrekvensen och samboende med hörande den lägsta. Delkunde förväntas alt hushåll med mer än en döv skulle ha en molsvarande högreanropsfrekvens, men så har inle varil fallel. Femton abonnenter har haft tillgång till texttelefon bådei bostaden och på arbetsplatsen. Samtliga har utnyttjat föc och de har den högslaanropsfrekvensen av samlliga delgrupper. Texttelefonabonnenternasålder har visat sig ha en viss betydelse för anropsfrekvensen. Med stigandeålder tycks många döva ha etablerat ett visst kommunikafionsmönster som ärsvårt att ändra. Vuxendöva är den delgrupp som utnyttjat föc minst, trolsall några i gruppen haft texttelefon tidigare och därigenom hade en höganropsfrekvens. Detta var genomgående i alla grupper; de abonnenter somdeltagit i lidigare försöksverksamhet vid hade en högreanropsfrekvens än nytillkomna abonnenter. Den troliga förklaringen är att deltar tid för merparten av abonnenterna att upptäcka och acceptera fördelarna med ' Ej med här. 1980/81:181 25 Effeklen av etl längre innehav avtexttelefon kan därför väntas innebära en successiv ökning av efterfrågan. Som framgått av den lidigare redogörelsen skiljer sig anropsfrekvensenmarkanl mellan texttelefonabonnenterna. En liten aktiv grupp (av försöksdellagarna)svarar således för en betydande del av anropen via föc (). avtexttelefonabonnenterna har en anropsfrekvens som motsvarar minst tvåanrop till föc per dag. av abonnenterna har en genomsnittliganropsfrekvens motsvarande minsl ett anrop per dag, Å andra sidan ärdet av texitelefonabonnen-terna som inle anlitat föc de haft texttelefon. Det är dock rimligt att anta alt de utnyttjatmöjligheterna lill direktkontakt med andra texltelefonabonnenter. 9 Bedömning av framtida efterfrågan 9.1 Texttelefonerna I vårt tidigare betänkanden uppskattade vi antalet barndomsdövai till ca 5 000. Antalet vuxendöva i behov av texttelefon uppskattadevi lill ca 5 200. Beträffande de vuxendöva utgick vi från uppgifter som lagitsfram i för det lidigare nämnda vuxendövprojeklet. Detta projektvidgades därefter tili att omfatta ytteriigare tre landstingsområden. Man hardå funnil atl många, som enligt en audiometrisk definition betecknats som vuxendöva,förfogar över hörselrester som möjliggör telekommunikation med förstärkare.Antalet vuxendöva enligt denna definition uppskattar vi därför nu till ca 4000. När det gäller efterfrågan av texttelefon utgick vi frånall drygt 3 000 hushåll med barndomsdöva skulle efterfråga sädan. Reduktionengjordes främst med hänsyn till all en barndomsdöv ofla är gift eller sammanbormed en barndomsdöv. Efterfrågan från vuxendöva bedömde vi också till ca 3 000.Här anlog vi atl bl. a. den höga genomsnittsåldern hos vuxendöva-ca 70 årskullevara en starkt reducerande faktor. Slulligen antog vi alt 400-500 talskadadeskulle efterfråga texttelefon. Den samlade efterfrågan skulle då gälla 6 450hushåll. Vi angav dock att totalsiffran angav del maximala antalet och troligenkom atl underskridas. Den nya uppskattningen av antalet vuxendöva ochförsöksverksamheten visar atl vår beräkning av efterfrågan var något för hög.En mer realistisk bedömning är att ca 5 600 hushåll, där döva ingår, kanförväntas efterfråga texttelefon. Vi räknar därvid med en viss övervikt för barndomsdöva.Vi uppskattar sålunda att ca 2 900 barndomsdöva hushåll kommer att efterfrågatexttelefon. Antalet vuxendöva abonnenthushåll uppskattar vi til! ca 2 700. Vibetraktar dessa uppgifter som maximiangivelser. I vårt resonemang har vi endast uppehållit oss vid dövaoch gravt hörselskadade. Självfallet ingår talskadade och dövblinda i denpersonkrets Prop.1980/81:181 26 vi räknar som framlida texltelefonabonnenter.Försöksverksamheten ger dock ingen ledning när det gäller efterfrågan från dessagrupper. Vi bedömer emellertid all den angivna ramen - 5 600 abonnenlhushåll -även bör kunna inrymma texttelefon till talskadade och till dövblinda. I vårt delbetänkande utgick vi från alt ordination ochleverans av texttelefon skulle kunna ske från . Eftersominformation, träning och installation tar lid, räknade vi med att ca 1 200hushåll - främst barndomsdöva - skulle kunna tilldelas texttelefon /80. Förseningar i produktionsledet har lell tillall ordinationerna förskjutits på motsvarande sätt. Under det angivnabudgetåret har endasi 265 abonnenter - i stort sett försöksgruppen - erhållittexttelefon. Vi finner inle anledning att revidera vår uppfattning omtakten i ordinationsverksamheien. Visserligen fanns i september 1980förteckningar över etl relativt sett slorl anlal personer som önskade resp. ordineralstexttelefon. Vi finner dock inte skäl alt anta alt della anlal skall ökadrastiskt senare under budgetåret. Vi håller således fast vid vår uppfattningatt omfattningen av ordinationerna under det budgetår då verksamheten faktisktinleds, dvs. 1980/81, kommer atl omfalla ca 1 200 texttelefoner. Till dessa fårläggas de 265 apparater som utlämnats . Vi bedömer således atl ca 1500 döva - främst barndomsdöva - kommer att ha texttelefon installerad vid slulelav /81. Vi räknade lidigare med att det skulle la innanden lotala efterfrågan täckts. Efterfrågan växer fram successivi och är - särskillför vuxendöva - beroende av att samlalsförmedling finns etablerad. Vi finnerinte heller här skäl alt frångå vår tidigare bedömning och uppskattar alltotalantalet texttelefoner - med etl budgetårs förskjutning i förhållande tillberäkningarna proposition - således uppnås / 84. Flera faktorer påverkar efterfrågan av förmedling. I detföregående har påvisats att faktorer som ålder, samboende, förvärvsarbete m. m.varit utslagsgivande för försöksgruppens utnyttjande av föc. Det står emellertid klart all samlalsförmedling är ennödvändig beståndsdel i telekommunikation när döva har texttelefon. Vuxendövahar ett kommunikafionsmönster som överensstämmer med vanliga telefonabonnenters,och behöver liksom dessa kontakt med i princip hela abonnenlkol-lektivet.Försöksverksamheten har även visat atl barndomsdöva och hörande har behov av atlkomma i telefonkontakt med varandra genom samtalsförmedling. Döva är beroende av hjälp av landstingens döviolkar.Tolkning kan vara kostsam, beroende på resavslånd m.m. Det har inle varilmöjligt att statistiskt belysa i vilken utsträckning samtalsförmedlingen ersatt 1980/81:181 27 tolkverksamheten under försöksliden. Generelll kan docksägas att förmedlingen i vissa fall ersätter tolkning och kan minska behovetav sådan Del ingår i vårt uppdrag all bedöma efterfrågan avsamtalsförmedling, ange lämplig organisation och beräkna kostnaderna för denna.Den bedrivna försöksverksamheten ger etl gott underlag när det gällerorganisationen av en permanent förinedling. Den organisation som fanns vid föcfungerade i storl sett bra. I princip behövs endasi en volymmässig ökning av verksamhelen.Förslag om vissa förbättringar i fräga om utrustning och arbetsrutiner har överiämnatstill . Det har emellertid inte varit möjligt för oss att nu lämnaförslag om geografisk och lokalmässig placering av en framtida föc. Denna frågaär beroende av pågående överväganden inom beträffande verketsmanuella betjäningssystem inom ramen för den s. k. KUND-85-organisationen.Först nar klarhet nåtts om ev. förändringar kan tillhandahållanödvändigt underlag för ställningstagande. Den nuvarande oklarheten belräffande föriäggning av föc ären av de faktorer vi har alt la hänsyn lill i vår bedömning av en framtidaförmedlingsverksamhet. En annan är tidsfaktorn. En permenent samlalsförmedlingmåsle planeras omsorgsfullt. Det gäller geografisk placering, lokalmässigförläggning och integrering med annan verksamhet inom teleområdet,personalfrågor, personalutbildning, utrustning osv. Våra kontakter medteleverket har övertygat oss om alt en fungerande föc kan beräknas vara i verksamhelfidigast . Del nödvändiga förberedelsearbetet medför dock denfördelen att föc redan från starten kan dimensioneras för ett bestämt antaltexttelefonabonnenter. Antalet abonnenter uppskattar vi lill ca 2000. Planeringen kan från början la sikte på detta abonnenttal. Möjlighet isuccessiv utbyggnad till en framtida full behovstäckning bör från början ingå iplaneringen. I våra beräkningar har vi sålunda utgått från nivån 2 000abonnenter för dimensionering av föc vid dess start. Erfarenheterna frånförsöksverksamheten har därvid fått kompletteras med vissa antaganden.Försöksgruppen kan visserligen anses i stort sett representativ för den "totalpopulalion"döva som förväntas efterfråga texttelefon (ålder, samboende, förvärvsarbete m. ).Påtagligt är emellertid all samtliga som dellog var intresserade av försöket.Det är ofrånkomligt att även detla i sig har stimulerat försökspersonernasbenägenhet all kommunicera. I försöksgruppen har även ingått ett relafivt stortanlal abonnenter som tidigare innehaft texttelefon. Flertalet abonnenter harvarit bosatta i , vilkel normalt sett innebär högrekommunikationsbenägenhet än för personer utanför storstadslänen. Förmågan atlskriva maskin, som är av avgörande betydelse för utbytet och längden avsamtalen, kan antas vara större i försöksgruppen än bland merparten presumtiva texltelefonabonnenter.De faktorer som nämnts kan förväntas ha påverkat försöksgruppens kommunikationpå etl sådanl sätt atl nivån på samtalstrafiken kommit att ligga högre än somkan 1980/81:181 28 förväntas av en totalgrupp döva abonnenter. På grund av dessa och andra skäl kan antalet samtal perdag inte automatiskt räknas upp från nivån 230 till 2000. När det gäller de vuxendöva har vi i stället valt att beräkna efterfråganutifrån medeltalet anrop och person, kompletterat med vissa anlaganden.Metodiken framgår av tabellen i bil. 1, sid. 75, där lexttelefonabon-nenternasanropsfrekvens via föc redovisas. Tillgång till arbetstelefon,långvarigt innehav av texttelefon och viss ökning av föc:s öppettider harantagils ge en höjning av samlalsfrekvensen, medan de vuxendövas geografiskaspridning och boendeform tagits in som reducerande faktorer. Vid nivån 2 000abonnenter förväntas de vuxendöva i abonnent-gruppen ringa resp. ta emot cä 4700 samlal via föc. När det gäller de barndomsdöva i försöksgruppen måste manta hänsyn lill det förhållandet att de, när del gäller samtalsfrekvensen,innehåller två utpräglade extremgrupper. Det har tidigare nämnls att avgruppen svarade lör av samtalen, medan inte anlitat föc någongång. Att använda medelvärdet som måttstock för beräkningen av de barndomsdövasframtida efterfrågan skulle bli missvisande. I stället har medianvärdet förefterfrågan per abonnent och månad använts. Från denna ulgångspunkt och medovan angivna korrigeringar blir slutsatsen att vid nivån 2 000 abonnenterförväntas de barndomsdöva ringa resp. motta ca 10 130 samtal via föc.Den totala trafiken via föc kan således under angivna förutsättningar beräknastill ca 15 000 anrop . Siffran får anses som maximal, bl. a. beroendepå att korrigeringen för långvarigt innehav (-1- ) inte hunnit slå igenomdå abonnentanlalet nått 2 000, Motsvarande beräkning har gjorts för nivån 5 600 lextlelefonabbonenter,som vi antar blir den lotala, och som förväntas inträda /84. Dentotala efterfrågan av samtalsförmedling beräknades då till ca 40 000 anrop permånad. Antalet anrop blir givetvis avgörande för behovet avexpeditionsplatser vid föc och därmed personalbehovet. I förutsättningarna förvåra beräkningar ingår ett visst ökat öppethållande vid föc (tidigarepå vardagar utom och ). Anropen beräknasfördela sig tidsmässigt som i försöket, dvs. med toppbelastning (kl. 9-10) och kvällen (). Mest uttalat är detla på vardagar. Denhögsta belastningssiffran, 18-19, har valts som utgångspunkt förberäkningen. Bedömningen av dimensioneringen bygger även i övrigt på statistikfrån försöksverksamheten: genomsnittlig samtals-längd , effektivarbetstid per förmedlare (expeditionsplals) , 5 anrop kanexpedieras per förmedlare (expeditionsplats) och timme. ** Ej med här. 1980/81:181 29 Med utgångspunkt 2 000 abonnenter och 15 000 anrop imånaden finner vi alt det behövs 14 expedilionsplalser för atl tillgodoseefterfrågan, som då beräknats efter den högsta frekvensen ,dvs. Behovet av förmedlare varierar med samlalsfrekvensen.Under vardagar varierar behovel mellan 6-14 förmedlare , underlördagar mellan 3-11 och mellan 4-10. Om man tar hänsyn till denutjämnande effekt ett kösystem medför behöver bemanningen troligen inle varieraså mycket. Under vissa perioder sjunker efterfrågan av förmedling ochförmedlare, bl. a. och . Följande beräkning av personalbehovet utgår från detmaximala antalet expeditionsplatser. Hänsyn tas inle till möjlighelen avväxling mellan olika arbetsuppgifter under lågfrekvent öppettid - som förutnämnts förekom sådan arbetsrotation vid föc. Hänsyn har inte heller tagits lillmöjligheten av alt deltidsanställa personal för att läcka vissa tider med toppbelastning.Otvivelaktigt står åtskilligt all vinna med sådana organisatoriska åtgärder,men vi finner det inte meningsfullt att nu söka beräkna effeklen. Med utgångspunkl från de anlagna öppettiderna ,14 expeditionsplatser och 40 limmars arbetsvecka beräknar vi personalbehovettill ca 32 tjänster och totalt lill ca 48 anställda. Detla är något fleranställda än som följer av en annars tillämpad schablonmetod (3 xexpeditionsplats = 42 anslällda). Med en antagen tolal lönekostnad på . peranställd blir lönekostnaden 4,8 milj. kr. Till detta kommerinvesteringar och lokalkostnader. Vi förutsätter alt en permanentförmedlingsverksamhet förenas med annan verksamhet inom och attkostnaderna för lokaler, arbetsledning m. m. bestäms med hänsyn lill detla. Del direkla investeringsbehovet - förexpeditionsutrustning m. m. - beräknar vi till ca . Under försöketsgång har del framkommit atl det för verksamhetens rationella bedrivande finnsbehov av ett separat anropsnummer till föc. Del förenklar förmediingsarbetetoch möjliggör dessulom lika debitering av anrop lill föc från hela landel.Enligt kan behovet tillgodoses genom ett nummer av typ OOXYZ. Vibedömer att det för en permanent verksamhet är önskvärt med ett separatanropsnummer lill föc. Ett nummer av lyp OOXYZ kosiar 6 milj. kr. att inkopplaför hela landet. Investeringskostnaden bör kunna slås ul . För nivån 5 600 texttelefonabonnenter - som vi beräknarkunna nås /84 - beräknar vi ett behov av 36 expedilionsplalser.Med samma förutsättningar som vid nivån 2 000 beräknar vi antalet anställda lillca 123 (schablon 3 x expeditionsplats = 108). Kostnaden beräknar vi till 123 x100 000 = 12.3 milj. kr. Motsvarande medelsbehov uppkommer /85. Vi vill på nytt framhålla alt vi i våra beräkningargenomgående utgått från maximala antaganden såväl när det gäller efterfrågan påförmedling som 4 1980/81. 1980/81:181 30 kostnaderna för denna. Kostnadsberäkningarna inrymmerdärför enligt vår mening en god marginal. Som lidigare nämnts är det på grund av pågåendeöverväganden inom beträffande verkets betjäningssystem intemöjligt för oss att nu föreslå förläggning av förmedlingsverksamheten lill en -ev. flera - av . Vi föreslår därför, om föc skallinrättas i enlighet med vårt förslag, att regeringen uppdrar ål atlplanera förmedling av samtal med texttelefoner i enlighet med de synpunkler vihar lagl fram i det föregående. Planeringen bör således inriktas på atl enförmedlingscentral - ev. två förmedlingscentraler - för ca 2 000 abonnenterinrättas vid någon av televerkels anläggningar. Därvid bör beaklasde fördelar av organisatorisk och ekonomisk art som integreringen avförsöksverksamheten med annan televerksamhet, dvs, nummerbyrån, klart harutvisat. De av oss gjorda beräkningarna beträffande samtalsfrekvens,dimensionering av verksamheten och kostnadsramar bör tas som utgångspunkl förplaneringen. Behovel av separat anropsnummer typ OOXYZ bör särskilt prövas. Isamband med planeringen bör även behovet av utvidgning upp till nivån 5 600texttelefonabonnenter beaktas. Uppdraget bör redovisas till regeringen. Försöksverksamheten har visal att det går atl upprätta enväl fungerande förmedlingsverksamhet. Abonnenternas reaktioner beträffandeförmedlingen, dess tjänster och dess personal har genomgående varil mycketpositiva. Resultatet av försöket har dessutom visat att det är tillgång tillförmedling som upplevs av de döva som den i särklass viktigaste delen avtelekommunikationssystemet; ulan förmedling är texttelefonen av begränsatvärde både för vuxendöva och barndomsdöva abonnenter. Vissa förbättringarbehövs dock både i fråga om ulrustning och arbetsrutiner. Vi har som förutnämnts lämnat förslag om sådana förbättringar direkt till . 10 Vissa särskilda frågor Texttelefonen tillverkas, installeras, underhålls och ägsav . Den abonneras av kunden. Den kan utlämnas kostnadsfritt tillenskilda genom ett särskilt ordinalionsförfarande, som administreras avpersonal inom den offentliga sjukvården. Den kan utlämnas som arbetstekniskthjälpmedel genom arbetsmarknadsmyndigheternas försorg. Som etl medel för direktkontaktmed döva bör den finnas vid vissa allmänna institutioner m. m. som haråterkommande sädana kontakter. Ordinatörer av apparater i hemmet är vissa läkare,teckenspråkstolkar och hörselvårdskonsulenter. Ordination till lalskadad kanäven ske av logoped. Vägledning för ordinationsförfarandet har utgivits avhandikappinstitutet. Ordinatörernas medverkan inskränks emellertid inle tillordinationen. Vi har i olika sammanhang starkt betonat nödvändigheten av attden blivande texltelefonabonnenten ges information och möjlighet till träning.Vi anser