prop · G403118 · 1980-12-31 00:00:00 — om ekonomisk-politiska åtgärder; Regeringen förelägger vad som har upptagits ibifogade utdrag av regeringsprotokoll för den åtgärd eller det ändamål somframgår av föredragandenas hemställan. I propositionen läggs fram förslag tillekonomisk-politiska åtgärder inom social-, budget-, jordbruks- ochbostadsdepartementens verksamhetsområden. Förslagen ingår tillsammans medandra ålgärder i det ekonomiska handlingsprogram som regeringen offentliggjordeden inför allmänpolitiska debatt. Huvuddelen avdessa andra åtgärder redovisas översiktligt. På beskattningsområdel föreslås att kostnad för resor tilloch från arbetet skall anses som en personlig levnadskostnad till den delkostnaden inte överstiger . och följaktligen i den delen inte längrevara avdragsgill vid beskattningen. Vidare föreslås att kravet på tidsvinst förrätt till avdrag för resa med egen bil skärps . Som ell led i strävandena atl minska oljeberoendetföreslås en höjning av skatten på olja med . per m\ Därigenom uppnås ävenall skattebelastningen på olja och elektricitet blir mer likformig. Vidareföreslås att beskattningen av elektricitet lindras i landets norra delar. I syfte atl stimulera skogsavverkningen införs etl extraavdrag för enskilda skogsägare den 1 januari 1981-den 30 juni1983. Avdraget finansieras genom en höjning av skogsvårdsavgiften. Vidare föreslås en yllerligare minskning avlivsmedelssubventionerna med 300 milj. kr. och med 200 milj.kr. , allt räknat per helår. Liksom tidigare skallkonsumtionsmjölken inte beröras av minskningen. I anslutning lill minskningen av livsmedelssubventionernaföreslås elt särskilt stöd till fierbarnsfamiljerna. flerbarnsstöd införsden med . för familjer med tre barn och ytterligare1 . 1 1980/81. 1980/81:118 2 årvid varje därpå följande barn. Slutligen föreslås enextra upptrappning av garanliräntenivån för vissa årgångar av statligt belånadehyreshus. Åtgärden ligger i linje med strävandena atl minska de skillnader ikapitalkostnader som beror på byggnadens ålder. Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , , Åsling,Söder, Krönmark, , , , , , , , , Föredragande:statsråden , , och omekonomisk-politiska åtgärder Chefenför budgetdepartemenlet, statsrådet , anför. Imin redogörelse för budgetförslaget för nästa budgetår (prop. 1980/ 81:100 bil.2) aviserade jag atl ylterligare åtgärder skulle komma att föreslås i syfte attminska statens budgetunderskott. En första redovisning av dessa gavs i ettekonomiskt handlingsprogram som regeringen offentliggjorde den 3 februari 1981inför allmänpolitiska debatt. Jag återkommer till dessa frågor,varvid dock några berörs mera översiktligt eftersom de kommer att bli föremålför ytterligare behandling i senare sammanhang. Jaghar i detta ärende samrått med cheferna för utrikes-, social-, ekonomi-, jordbruks-,handels-, arbetsmarknads-, bostads- och industridepartementen samt medstatsrådet . 2.1Samhällsekonomisk och statsfinansiell bakgrund Chefenför ekonomideparlemenlet har i årets finansplan utförligt redovisat sin syn påden ekonomiska utvecklingen liksom de riktlinjer förden ekonomiska politiken som motiveras härav. Jag skall i detta sammanhangdärför endast - efter samråd med chefen för ekonomidepartementet - i allkorthet erinra om den samhällsekonomiska bakgrunden till de åtgärder som äraktuella. del kan de svenska balansproblemen förklaras av den svaga internalionellautvecklingen. De flesta industriländer har under 1970-talel 1980/81:118 4 fåll problem som liknar de svenska. Delta sammanhänger bl.a. med den dramatiska utvecklingen av oljepriserna efter år 1973.Balansproblemen har emellertid blivit större i än i flerlalel andraindustriländer. Delta beror till stor del på den alltför snabba offentligautgiftsexpansionen. Balansbristerna i den svenska ekonomin försvårar enekonomisk politik för full sysselsättning och stabila priser. Vårt stora bytesbalansunderskotlmåsle finansieras med en löpande internationell upplåning av motsvarandestorlek. Delta skärper på elt påtagligt sätt vårt beroende av omvärlden ochinnebär alt redan små störningar på den internafionella kapitalmarknaden skaparbetydande problem för del. En fortsatt upplåning av nuvarande omfattning leder ossockså förr eller senare in i en situation där våra utländska långivare börjarställa krav på vår ekonomiska politik. Härtill kommer att upplåningen lägger enbetydande förräntningsbörda på framlida generationer. Det betydande underskottet i statsbudgeten verkar kraftigtlikvidiserande på ekonomin. Därigenom ställs kreditpolitiken inför myckel svåraproblem, som inflationsbekämpningen försvåras. Kombinationen av sloraunderskott i bytesbalansen och i den statliga budgeten framtvingar också etthögt ränteläge, vilket motverkar den ökning av de produktiva investeringarnasom är nödvändig. Om balansproblemen i den svenska ekonomin skall kunnaövervinnas är del nödvändigt atl näringslivets produktionsförmåga ochkonkurrenskraft ökar under en följd av år. En sådan utveckling är också av storbelydelse för möjligheterna att upprätthålla den fulla sysselsättningen.Samtidigt måste den inhemska konsumlionslillväxten begränsas. Den nödvändiga åtstramningen av den inhemska konsumlionslillväxtenmåste i stor utsträckning åstadkommas genom att den offentliga utgiftsökningenhålls tillbaka. Den statliga utgiftsökningen har i konsekvens härmed starktbegränsats . Statens totala utgifter, exkl. ränlor, beräknasminska i reala termer under både och . har den kommunala sektorn svarat för en väsenlligdel av den offentliga verksamhetens expansion. En långsammare kommunalutgiftsökning är en förutsättning för att den nödvändiga expansionen avindustrin skall kunna komma till stånd. Genom atl den kommunala sektornbegränsar sina anspråk på realt resursutrymme ökar också arbelsmarknadsparlernasförhandlingsutrymme vilkel underlättar tillkomsten av måttfulla löneavtal. har angett att den offentligautgiftsökningen måsle begränsas till i reala termer och att denkommunala volymexpansionen måste skäras ned till för att möjliggöraen utveckling mot ökad balans i samhällsekonomin. Dessa bedömningar måsteenligt min mening betraktas som realistiska. Tjänster som produceras inom den offentliga sektorn utgören oumbärlig del av vår välfärd. De offentliga utgifterna har också slorbetydelse för att 1980/81:118 5 uppnå en rättvis inkomstfördelning. Del är emellertidnödvändigt atl de offentliga utgifternas ökningstakt håller sig inom ramen förtillväxten av våra totala resurser och för vad som är förenligt med enbalanserad ekonomi. För atl den nödvändiga åtstramningen skall leda till enpositiv ekonomisk utveckling krävs också att vi skapar förutsättningar för enexpansion av den konkurrensulsalta sektorn i nästa konjunkturuppgång. Deltakräver en ökad flexibilitet och anpassningsförmåga i den svenska ekonomin. Jag övergår nu till en kort redogörelse för denstatsfinansiella bakgrunden. I budgetförslaget har jag redovisat min bedömningav budgetutvecklingen under innevarande och nästa budgetår. För innevarandebudgetår bedömde jag all budgetunderskottet med de antaganden som låg tillgrund för beräkningarna i budgetförslaget skulle komma all uppgå till drygt 55miljarder kronor och för nästa budgetår, 1981/82, till drygt 67 miljarderkronor. Jag framhöll atl ökningen av budgetunderskottet var starkt oroande ochall det mot den bakgrunden var motiverat alt överväga ytterligare åtgärder föratt minska det förutsedda underskottet för / 82. Den i budgetförslaget redovisade ökningen avbudgetunderskottet uppgick således till ca . Jag pekade ibudgetförslaget på en rad tillfälliga omständigheter som bidrar till dennautveckling, bl. a. den kraftiga ökningen av utbetalningarna av kommunalskallemedellill kommunerna. En exakt beräkning av hur stort underskottet skulle ha varitom dessa tillfälliga faktorer inte hade spelat in är svår att göra men jagbedömer att ökningen av budgetunderskottet då skulle ha uppgått till ungefär entredjedel av den angivna siffran. Sedan budgetpropositionen framlades har ytterligarehändelser påverkat prognosen. Diskontohöjningen kan, om denkvarstår under hela nästa budgetår, beräknas leda till en försämring av budgetsaldotmed ca . Å andra sidan torde den kortsiktiga effekten av ettavtal på arbetsmarknaden i nivå med det träffadepreliminära avtalet mellan SAF och LO beräknas leda till en viss minskning av budgelunderskollelför /82. I årets finansplan har chefen för ekonomidepartementet angettriktlinjerna för den ekonomiska politik som syftar till att skapa balans i densvenska ekonomin. De ålgärder som jag nu kommer atl redovisa översiktligtsyftar fill atl möjliggöra en ökad produktion i näringslivet och en snabbareekonomisk tillväxt genom atl - stimuleraexport, investeringar och sysselsättning, - begränsa deoffentliga utgifterna och hålla tillbaka statens budgetunderskott, - förbällra den svenska ekonominsfunktionssätt. Prop.1980/81:118 6 Marginalskatterna m. m. Marginalskatten uppgår för innevarande inkomstår till ca50 % vid en taxerad inkomst på , till vid , till ca70 % vid . och till vid . För inkomster somunderstiger 30 basenheter, dvs. , är marginalskatten maximeradtill och för inkomster däröver fill . De höga marginalskatterna medför problem i en lång radavseenden. Helfidsarbete missgynnas i förhållande till deltidsarbete, extrainsatser eller byte fill en mer kvalificerad anställning lönar sig dåligt förden enskilde löntagaren, riskerna för skattefusk och skatteflykt ökar.Låneekonomins utveckling har också kraftigt påverkats av de höga marginalskattesatserna.Dessa gör hushållen förhållandevis okänsliga för höga räntor vilket allvarligtförsvårar kreditpolitiken. Medanmarginalskatterna skärptes kraftigt har desedan år 1976 i stort sett varit oförändrade. Detta beror på det reformarbetesom inleddes genom lagsliflning (prop. 1977/ 78:49, SkU 1977/78:14, rskr1977/78:48, SFS 1977:1070 och 1071), då bl. a. ett inflationsskydd infördes vidinkomstbeskattningen. Därefter har även vissa direkta marginalskattesänkningarskett men det är enligt min mening nu nödvändigt atl genomföra betydligt merlångtgående sänkningar för de slora grupperna av heltidsarbetandeinkomsttagare. Jag kan i detta sammanhang nämna att i denna kategoriunder innevarande år beräknas ha en inkomst som uppgår lill högst 90 000kr., ca80 % en inkomst som uppgår fill högst . och en inkomst somuppgår fill högst . Riktlinjerna för en marginalskallereform bör - som har angettsi del ekonomiska handlingsprogrammet - vara att marginalskatten för den heltdominerande andelen heltidsarbetande inkomsttagare sänks fill högst . Ävende högsta skattesatserna måsle sänkas och marginalskaltespärren anpassas tilldetta. Reformen bör genomföras i tre steg under åren 1982,1983 och 1984. En marginalskattereform av den omfattning som härredovisats kommer alt ställa krav på en anpassning av bruttolönerna under dekommande åren. Reformen torde leda fill en ökning av arbetskraftsutbudel och fillväxleni den svenska ekonomin. Därmed ökar även skalteunderiaget. I nuvarandestatsfinansiella läge är en totalfinansiering nödvändig. Ett lämpligl utformatlagfäst individuellt sparande kan eventuellt utgöra ett sätt att minska behovetav skattefinansiering. Efter överläggningar i dessa frågor med arbetsmarknadensparter och den socialdemokratiska oppositionen avser jag atl återkomma tillregeringen med förslag. En proposition i ärendet bör föreläggas föreutgången av april månad . I den allmänna debatten har ibland gjorts en direktkoppling mellan en marginalskattereform och en begränsning av möjlighelernatill s. k. under- 1980/81:118 7 Som min företrädare har framhållit idirektiven (Dir 1980:11) fill kommittén (B 1980:05) om underskotlsavdraginnebär en successiv sänkning av marginalskatterna att man bl. a. motverkarmissbruket av underskotlsavdrag. Den marginalskallereform som jag här haraviserat bör alltså ses som elt led också i strävan att minska underskottensomfattning och fillväxt. Jag vill också erinra om ett par redan vidtagnaåtgärder. Genom lagsfiftning (prop. 1978/79:209, SkU1979/80:11, rskr 1979/80:42, SFS 1979:1017) minskades kraftigt vissamöjligheter atl skapa underskottsavdrag. Jag avser här de begränsningar som dågjordes i fråga om avdragsrällen för reparafionskoslnader vid ombyggnad avflerfamiljshus med statligt lånestöd eller av andelshus. Den kraftiga skärpningav realisationsvinstbeskattningen vid kortvariga fastighetsinnehav som beslutadeshösten (prop. 1980/81:32, SkU 1980/81:10, rskr 1980/81:61, SFS 1980:998-1000)torde också verksamt bidra fill alt minska försöken till spekulativtutnyttjande av stora reparationsavdrag. Jag har redan nämnt kommittén om underskotlsavdrag somsedan någol halvår tillbaka arbetar med att söka finna långsiktiga lösningar föratt begränsa dessa avdrag på lämpligt sätt. Därvid skall kommittén bl. a.överväga rätten till avdrag för underskoll som uppkommer lill följd av högaräntor på lån för privat konsumtion e.d. Kommitténs uppdrag är omfattande ochkommer med nödvändighet all ta fid all slutföra. Kommittén är emellertidoförhindrad att avrapporlera vissa delar av uppdraget i delbelänkanden om såvisar sig lämpligt. Enligt min mening bör kommittén därför med förtur prövamöjligheten att införa provisoriska regler i syfte all begränsa möjligheterna lills. Jag avser atl föreslå regeringen alt kommitténgenom tilläggsdirektiv får elt sådant uppdrag. Den beloppsmässigt helt dominerande delen avunderskottsavdragen uppstår på grund av avdragsrätten för räntor på lån som harnedlagts i egnahem. Dessa kan beräknas svara för ca tre fjärdedelar av detotala avdragen. Genom att inflationen drivit upp såväl huspriser somräntesatser har avdragsbeloppen här ökal myckel snabbt, men delta kan naturligtvisinte ses som elt isolerat skatlepolitiskl problem. Det finns ett starkt samband mellan utformningen avränteavdragsrätten och realisafionsvinstbeskattningen. Det var bl. a. mot denbakgrunden som regeringen lade fram det nämnda förslagetom skärpt reahsafionsvinstbeskattning i fråga om fasligheler. Vid deltillfället anförde jag bl. a. följande: Kombinationen av full indexuppräkning vidrealisationsvinstbeskattningen och en obegränsad avdragsrätt för låneräntorvid den löpande beskattningen bildar vid inflation en mekanism för omvandlingav löpande inkomster lill kapitalvinster som måste beaktas för att inle skalteförmåge-principenallvarligt skall urholkas. En lösning på problemet kan teoretiskt sökas på två olikavägar. En möjlighel är att begränsa indexuppräkningen så alt den i princip omfatlarbara det egna kapital som fasfighetsägaren har lagt ner i fasfigheten. Denandra utvägen skulle vara alt gå över till en real beskattning även av Prop.1980/81:118 8 skulle innebära att den del av räntansom utgör kompensation lill långivaren för minskningen i lånets realvärdebehandlades som en för fastighetsägaren inle avdragsgill - och för långivaren skattefri-amortering. Med etl sådanl system skulle det vara helt korrekt alt vidrealisationsvinstbeskattningen alltjämt medge full indexuppräkning, dvs. atträkna upp även det lånade kapitalet. I och för sig kan på allmänna skattetekniska grunder goda skälanföras för att en reform som rör den löpande beskattningen skulle vara altföredra framför åtgärder som leder till alt större vikt läggs vid engängsbeskattningenav de vinster som framkommer vid en försäljning. Realisationsvinstbeskattningenmedför svårigheier alt på ett rättvist sätt tillämpa skatteskalans progressivitetsamtidigt som de stora belopp som kan slå på spel skapar frestelser lill skatteundandragandeåtgärder. En realislionsvinstbeskallning ger också upphov lill vissainlåsningseffekter, även om man vid fastighetsbeskattningen har sökt mildradessa genom de uppskovsregler som har införts. Som framhölls i åretsbudgetproposition kan dock frågan om fastighetsägarnas rätl till avdrag förlåneräntor inte ses som ell isolerat skatlepolitiskl problem. För många hushållär med dagens förhållanden i övrigt en bibehållen avdragsrätl en absolutförutsättning för atl de skall kunna klara sina årliga boendekostnader. Enprincipiell reform av avdrags-rätten för småhusräntor o. d. kan därför tänkasendast i elt större sammanhang där man beaktar övergripande skatte- och bostadspolifiskasynpunkler. Åt realbeskatlningsulredningen (B 1978:07) har uppdragits attundersöka möjlighelerna alt gå över till en real beskattning av bl. a. låneräntoroch andra kapitalinkomster. Därvid skall bl. a. verkningarna förbostadsmarknaden belysas. Försl när utredningen har redovisat resultatet avsitt arbele finns det förutsättningar att bedöma om delta kan vara enframkomlig väg. bör man alltså utgå från att avdragsrätten förränta på fastighetslån behålls intakt. Det alternativ som dä återstår är attbegränsa rätten till indexuppräkning. Jag anser att en sådan begränsning nu börgöras. bör det årliga 3 000-kronorslilläggel omprövas mot bakgrund avde nya förutsättningarna. 1980/81:42 om ändrade regler förvillabeskattningen, m. m. har jag pekat på en rad svagheter i nuvarande syslemför villabeskatlning. Jag erinrade bl. a. om den kritik som har framförts motutformningen av dens. k. intäktsschablonen och mot avdragsreglerna. Inte minstde kraftigt stigande underskottsavdragen har kommit att utgöra ett problem. Jagframhöll att man måste fortsätta strävandena att upprätthålla en neutralitet ikostnadshänseende mellan olika boendeformer, vilket innebär att en samordningkan behöva ske med åtgärder som vidtas på andra områden än beskattningens. Minslutsats var all en mer grundläggande omprövning av villabeskaltningen bör skeför framtiden där hänsyn kan tas till de ändrade förutsättningar som numeraråder jämfört med när grunderna för den nuvarande villabeskattningenfastställdes. Även den nuvarande beskattningen av medlemmar ibostadsföreningar inrymmer problem, vilka jag berörde i prop. 1980/81:42. Såvälreglerna om löpande inkomstbeskattning - som tillämpas första gången vid åretstaxering - som reglerna om värderingen vid kapitalbeskattning har provisorisk 1980/81:118 9 Dessa frågor bör, som jag framhöll i dennyssnämnda propositionen, naturligen prövas i samma sammanhang som villabeskaltningen.Också i fråga om hyreshusen finns frågor rörande beskaltningen där nya övervägandenär påkallade. Mot den bakgrund jag här har redovisat kommer jag och chefenför bostadsdeparlemenlel all ha närmare överläggningar om de nuberörda skatte- och bostadspolitiska frågorna. Ärendet kommer därefter attanmälas för regeringen. Jag vill vidare nämna all jag även avser allbegära regeringens bemyndigande atl tillkalla en kommitté med uppdrag attbelysa konsekvenserna av att införa en ulgiftsskatl som alternativ ellerkomplement till inkomstskatten. Det är också min avsikt atl ta upp frågan ominförandel av en särskild skall pä större fritidsbåtar. En hämmande faktor för industrins tillväxt under den nupasserade högkonjunkturen har varit tillgängen på arbetskraft. Det är angelägetatl rekryteringen kan underlättas inför och vid en kommande konjunkturuppgång. Genom den nödvändiga neddragningen av ökningslakten av denkommunala konsumtionen kommer efterfrågan på arbetskraft från den offentligasektorn all minska. Eftersom industrins efterfrägeökning sannolikt dröjer, kanen allmänt lägre efterfrågan på arbetskraft förväntas. För alt undvika enalltför kraftig uppgång av arbetslösheten krävs arbetsmarknadspolitiskainsatser. Det är därför bl. a. angeläget atl företagen kan förmås nyrekryteraredan innan induslrikonjunkturen vänder uppåt. Ett särskilt nyanställningsstödför industrisektorn kommer därför all föreslås. Inom vissa branscher varierar utbud och efterfrågan påarbetskraft särskilt kraftigt mellan olika delar av landet. Det gäller inteminst inom byggnadsindustrin där arbetskraflsöverskott i vissa delar av landetsvarar mot underskott i andra. 1 syfte atl kunna erbjuda arbete i andraregioner saml möjlighet atl veckopendla och därmed slippa flytta från hemortenbör resekostnadsersätlning för s. k. månadsresor och andra nu skattepliktiga formerav flyltningsbidrag enligl arbelsmarknadskungörelsen (1966:368), liksommotsvarande stödformer enligl förordningen (1979:632) om regionalpolitisktstöd, göras skattefria. Chefen för arbelsmarknadsdeparlementel kommer atl inomkort ta upp denna fråga. Lagen (1974:12) om anställningsskydd har sedan slutet avår 1977 varit föremål för översyn. 1 syfte att underlätta bl. a. ungdomarsinträde på arbetsmarknaden kommer modifieringar i lagen alt föreslås. Enproposition med förslag till ändring i anställningsskyddslagen planeras bliöverlämnad lill med sikte på att av riksdagenbeslutade lagändringar skall kunna träda i kraft /82. Prop.1980/81:118 10 Också annan arbetsrättslig lagstiftning är föremål föröversyn i statliga utredningar. Sålunda granskas tillämpningen av lagen(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet i nya arbelsrällskommitlén (A1976:02), semesterlagen (1977:480) semesterkommitlé (A 1977:02),svenskundervisningen i SFl-kommiltén (A 1978:07) osv. Andra lagar som berörsav utredningsarbete är allmänna arbetstidslagen (1970:103), lagen (1935:113)med vissa bestämmelser om arbetsförmedling, lagen (1974:358) om fackligförtroendemans ställning på arbetsplatsen och lagen (1978:410) om rätt tillledighet för vård av barn, m. m. Frånvaron på våra arbetsplatser har ökal kraffigt under 1970-taleloch är hög i en internationell jämförelse. Utnyttjandet av olika lagfästaledighels-former, t. ex. för studier, har ökat i omfattning och sjukfrånvaronär hög. Frånvaron har på många håll nått en omfattning som inte är förenlig medvår ekonomis konkurrenskraft. Som förut har anmälts i prop. 1979/80:150 (s. 50) och1980/81:20 (s. 37) har bl. a. mot denna bakgrund inletts ett utredningsarbeterörande den samlade ledighetslagsliftningen. Syftet är alt få en bättrebedömning av dessa lagars samlade samhälls- och företagsekonomiska aspektersamt deras belydelse för närvaromönsler, arbetsorganisation ochpersonaladministration. En lagteknisk granskning görs också, allt medinriktning på atl få fram etl underlag för politiska beslulrörande frågans fortsatta hantering (jfr AU 1980/81:7). Elt flertal av de nyssnämnda utredningarna rörande den arbetsrättsliga lagstiftningen väntas bliklara . (S 1978:04) har fått i uppdrag attunder komma med förslag bl. a. till olika modeller för en ökadsjälvrisk i sjukförsäkringssystemet. Enligt vad Jag erfarit avser cheferna försocial- resp. att vid ett senare tillfälleåterkomma till regeringen i dessa frågor. Det pågår således elt omfattande utredningsarbete somsyftar till alt få belyst de olika arbetsmarknadslagarnas inverkanpå samhällsekonomin samt på förelagens och myndigheternas ekonomiskaförutsättningar. Med en sädan bakgrund finns bättre förutsättningar än tidigareatt vid de slutliga ställningstagandena till förslag som kommer fram iutredningsarbetet eller från remissinstanserna väga in inte bara arbetsmarknadsparternasställningstaganden utan också de övergripande samhälleliga målsättningarna. Attändra på lagstiftningens grundläggande inriktning är del dock inte fråga om. Etl nytt exportkreditsystem infördes . Systemet harfunnits på försök och har utvärderats i belänkande (Ds 11980:24) Subventionerade exportkrediter. Chefen för industridepartementetkommer senare denna dag att förorda all systemet förlängs som vissasmärre Prop.1980/81:118 11 a. kominer all föreslås atl refinansieringav exportkrediter sker till de räntor som anges i den s. k. consensusöverenskommelsen.Detta innebär all det pålägg på som har utgåttbortfaller. Åtgärden innebär en anpassning lill internationell praxis. Chefenför industridepartementet avser också att föreslå att regeringen skall gesmöjlighet all efter prövning i varje enskilt fall, och under hänsynstagandetill internafionella förpliktelser på exportkreditområdet, erbjudasärskilt förmånliga exportkreditvillkor för atl möta stalsstödd exportkredit-konkurrensfrån andra länder. Samfidigl vill jag understryka att regeringen i sina internalionellakontakter bör fortsätta all sträva efter att minska denna form av konkurrens.