prop · G40310 · 1980-12-31 00:00:00 — Vid lagens tillkomst framhölls dock att detäven när det gäller företag kan finnas skäl till återhållsamhet vid användningenav uppgifter om belalningsförsummelser som inte har fastslagits av myndighet. Enligt vad som har påpekats av ett par remissinstanser hardet i en del fall vållat problem för företag att ansökningsuppgifter sålunda iprincip tillåts förekomma i företagsupplysningar. Det fall som främst åsyftasär att företag utsätts för ogrundade krav som är förenade med hot om ansökan ombetalningsforeläggande vid utebliven betalning. Enligl dessa remissinstanserväljer företagen då ofta hellre att betala enligt kravet än att utsätta sig förrisken att få en ansökningsuppgift noterad på sig. Det sålunda berörda problemet är naturligtvis inteoväsentligt, även om situationen knappast kan antas vara särskilt frekvent.Uppenbarligen år det dock inte möjligt all komma åt problemet utan att förbjudaansökningsuppgifter även i företagsupplysningar. Skäl att på den punktenfrångå gällande ordning kan inte anses föreligga. Datainspektionen böremellertid ägna särskild uppmärksamhet åt frågan inom ramen för tillämpningenav reglerna i 12 S om rättelse av oriktiga eller missvisandekreditupplysningar. Det torde sålunda finnas vissa möjligheter förkreditupplysningsföretagen att, när rättelse påkallas, avgöra om det föreliggeren sådan ogrundad ansökan som det här är fråga om. Finns det anledningmisstänka att en ansökningsuppgift gäller en ogrundad ansökan, synes det stå iöverensstämmelse med del förut berörda uttalandel om återhållsamhet vidanvändning av ansökningsuppgifter även i företagsupplysningar att uppgiftenbehandlas som oriktig eller missvisande. Liksom ges genom bestämmelsen iandra stycket möjlighel att föreskriva undantag från det principiella förbudetmot att på personupplysningsområdet lagra och lämna ut uppgifter ombetalningsförsummelser som inle har fastställts genom beslut av myndigheteller på liknande sätt. har gällt att sådant undanlag medges avdatainspektionen. föreskrivs, i enlighet med bestämmelserna i 8 kap. 7 Sförsta stycket 3 samt 11 S regeringsformen, att undantag får medges avregeringen men med rält för denna att delegera sin befogenhel tilldatainspektionen. 1980/81:10 127 Vid lagens tillkomst motiverades möjligheten till undantagfrämst med att 7 § KUL en registrering av hur kredlttagare skötteavbetalningskrediter hade visat sig bidra till en sanering avavbetalningshandeln. Även när det gällde kreditformer som låneköp ochkontokredit ansågs del finnas risk för en ogynnsam utveckling, om förbudetenligt 7 S första stycket gjordes oeftergivligt. I sammanhanget anfördes bl.a. att en ökning av kreditförluster, som kunde följa av ett generellt förbudenligt första stycket, ytterst skulle vara till nackdel även för konsumenternai form av höjda priser. Dessa motiv för en undanlagsmöjlighet gäller alltjämt.Som har nämnts i avsnittet 4,2.9 kan det finnas särskild anledning alt idetta sammanhang uppmärksamma förhållandena på kontokorlsområdet. Rätten att föreskriva undantag enligt andra stycket böralltså kunna användas bl. a. för att tillgodose ett behov hos finansbolagen,särskilt kontokortsföretagen, av att kunna registrera oeh förmedla enutförligare information om betalningsförsummelser. Undantagsmöjligheten börhanteras med återhållsamhet. Detla har i lagtexten markerats genom attundantag skall få föreskrivas endast om det finns särskilda skäl. Sådanasärskilda skäl kan vara att det på ett område, t. ex. kontokortsområdet, finnsbehov av alt sanera kreditgivningen e. d. eller förebygga en frånkonsumentpolitiska synpunkter inle önskvärd utveckling med oacceptablakreditförluster. 1 dessa och liknande situationer kan undantag behöva medgesför uppgifter om t. ex. allvarligare betalningsförsummelser eller liknandekreditmissbruk. Som har framhållits i departementspromemorian bör vidprövningen av huruvida oeh under vilka villkor undantag skall föreskrivashänsyn tas till kvaliteten hos de uppgifter som kommer i fråga. Stor betydelsebör också tillmätas det sätt på vilket en uppgift förutsätts bli utlämnad.Undantag bör sålunda knappast medges för publicering i skrift. Även i övrigtbör kretsen av mottagare beaktas och eventuellt begränsas i samband med attundantag medges. Konkurrensneutralitet måste dock eftersträvas. Det kan vidarevara påkallat att en undanlagsföreskrift tidsbegränsas, så all dessberättigande måsle omprövas . Ett särskilt skäl för alt medge undantag från förbudet iförsta styckei kan oekså vara alt undantag behövs för alt undvika att enpersonupplysning blir uppenbart missvisande (jfr 7 S andra stycket ipromemorieförslaget). Som påpekades såväl i datainspektionens promemoria som idepartementspromemorian kan det t. ex. vara av väsentlig betydelse ikreditupplysningssammanhang, om det mot en och samma person har gjorts ettflertal ansökningar om lagsökning eller betalningsföreläggande under loppet aven . Del är bl. a. sådana situationer som datainspektionens hittillsgällande undantagsföreskrifler har tagit sikte på (se avsnittet 4.2.9). Omundantag av delta slag skall medges är det emellertid angeläget att de. ienlighet med vad som har sagts i departementspromemorian, utformas sä att intelagringsförbudet enligt 7 S första stycket i alltför stor utsträckning sättsur spel. Prop.1980/81:10 1 8S 8 och 9 §§ KUL Personupplysning får ej innehålla uppgift om omständigheteller förhållande som är av betydelse för bedömningen av någons vederhäftigheti ekonomiskt hänseende, förflutit från utgången av det år däomständigheten inträffade eller förhållandet upphörde. Uppgift som enligt detsagda ej får lämnas ut skall efter den angivna tiden gallras ul ur register somanvänds i kreditupplysningsverksamhet. Gallringen skall göras så snart det kanske och i vart fall innan upplysning lämnas om den som uppgiften avser. (Jfr 8 S i promemorieförslaget). Ändringen av paragrafen innebär att den nuvarandetidsgränsen ersätts med en treårsgräns, vilken liksom den tidigarefemårsgränsen skall gälla generellt och alltså iakttas oavsett den närmarebeskaffenheten av den omständighet eller det förhållande som en uppgift avser.Hithörande frågor har behandlats i avsnittet 4.2.10. Eftersom någon ändring inle görs i den nuvarandeavgränsningen av begreppet personupplysning (se avsnittet 4.2.3), blirtillämpningsområdet för 8 S oförändrat. Sänkningen av tidsgränsen medför att en gallring enligtandra och tredje meningarna måste ske i samband med ikraftträdandet av de härföreslagna lagändringarna. Tidpunkten för ikraftträdandet har bestämls medhänsyn bl, a. till att kredilupplysningsföretagen bör få rådrum alldessförinnan förbereda eller eventuellt genomföra denna gallring. Personupplysning får ej lämnas ut. om det finns anledningania att upplysningen kommer att användas av någon annan än den som på grund avingånget eller ifrågasatt kreditavtal eller av liknande anledning har behov avupplysningen. Vad nu sagts gäller ej offentliggörande av personupplysning itryckt skrift eller annan skrift som avses i 1 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen. (I departementspromemorian föreslogs inte någon ändring av9 S). I enlighet med vad som har sagts i avsnittet 4.2.11 harundantagsregeln i andra meningen kompletterats så att den omfattar ävenoffentliggörande av personupplysning i sådana stenciler m, m. som enligl 1 kap.5 S tryckfrihetsförordningen jämställs med tryckt skrift. När det gäller den praktiska tillämpningen av paragrafen,bl. a. i ADB-baserad kreditupplysningsverksamhet, får hänvisas till avsnittet4.2.4. Som framgår av vad som har anförts där föreslås nu en bestämmelse omstraff för den som uppsåtligen föranleder att den som bedriverkreditupplysningsverksamhel lämnar ut en personupplysning i strid medförevarande paragraf (se vid 19 S), 1980/81:10 129 Frågan i vad mån det enligt 9 § kan anses tillåtet att densom avser att träda 10 och 11 §§ KUL i ekonomisk förbindelse med en gift personerhåller personupplysning även beträffande dennes make (s. k. äktamake-upplysning) har behandlats i avsnittet 4.2,7. Sammanfattningsvis innebärdet som där har sagts följande. Personupplysning rörande make-som alltså intesjälv är kreditsökande e. d. - får lämnas ut endast på särskild begäran ochbara om beställaren kan anses ha ett beaktansvärt behov av upplysningen. Delinnebär att äkta makeupplysning inte bör få lämnas ut i fall då del är frågaom endast en mindre kredit e. d. Endast i undantagsfall bör det komma i frågaalt äkta make-upplysning lämnas när makarna inte är sammanboende. Dalainspektionenkan med slöd av 7 S kreditupplysningskungörelsen utfärda närmare föreskrifterför tillämpningen av paragrafen i de nu berörda hänseendena. Var och en har rätt att mot skälig avgift hos den sombedriver kreditupplysningsverksamhet fä skriffiigt besked om huruvida det iverksamheten finns uppgifter lagrade om honom och, om del finns sådanauppgifter, vad de har för innehåll. (Jfr 10 S i promemorieförslaget). I enlighet med promemorieförslaget, som pä denna punktinte har mött någon erinran från remissinstanserna, har paragrafen ändrats såatt det framgår alt rätlen till skriftligt besked enligt paragrafen omfattaräven besked om att uppgifter rörande den ifrågavarande personen inle finnslagrade i verksamheten. Ändringen motsvarar ett tillägg som genom en tidigareförfattningsändring (SFS 1979:334) har gjorts i 10 S dalalagen. Vid lagens tillkomst framhölls alt det i första handankommer på den som bedriver kreditupplysningsverksamheten all bestämmastorleken av avgiften för besked enligt 10 S men att avgiften inte i något fallbör få överstiga de kostnader som har uppstått (prop. 1973:155 s. 149). Delankommer på datainspektionen som tillsynsmyndighet alt övervaka att högreavgift än som kan anses skäligt inle tas ut. Som inspektionen har påpekat isitt remissyttrande är det naturligt om avgiften för ett besked om attuppgifter saknas blir lägre än för ett utförligt registerbesked. Aiiir personupplysning lämnas, skall den som avses medupplysningen och koslnadsfriti tUlställas ett skriftligt meddelandeom de uppgifter, omdömen och råd som upplysningen innehåller rörande honom ochom vem som har begärt upplysningen. 9 1980/81. 1980/81:10 130 När annan kreditupplysning rörande enskild person lämnas,skall den som H S KUL avses med upplysningen och kostnad.sfrilitillsiälhis ett skrifiligl meddelande om de uppgifter som upplysningeninnehåller rörande honom. Har som ett led i en upplysning som avses i första ellerandra slyckel uppgift, omdöme eller räd lämnats även beträffande en annanenskild person, skall detta anges i meddelandet jämte den andra personens namn.Andra uppgifter rörande den personen än identitetsuppgifler och adress får ejframgå av meddelandet. Första-tredje styckena gäller ej kreditupplysning somlämnas genom offentliggörande i tryckt skrift eller annan skrift som avses i Ikap. 5 § tryckfrihetsförordningen. (Jfr 11 S i promemorieförslaget). Paragrafen innehåller bestämmelser om s, k,kreditupplysningskopia i olika situationer. I förhållande till nuvarande 11 Sgörs följande ändringar: 1) När en personupplysning lämnas skall den som avsesmed upplysningen tillställas inte bara. som f. n., ett skriftligt meddelande omupplysningens innehåll utan även ett skriftligt meddelande om vem som harbegärt upplysningen. 2) En rätt till kreditupplysningskopia införs även förenskilda näringsidkare och andra enskilda personer som inte är hänföriiga tillpersonupplysningskategorin; meddelande behöver i dessa fall dock lämnas endaströrande de faktiska uppgifter som upplysningen innehåller men däremot inte områd eller omdömen och inte heller om vem som har begärt upplysningen. 3) Genomsärskilda bestämmelser slås fast att ett skriftligt meddelande enligtparagrafen skall-då det som ett led len personupplysning eller annan kreditupplysningom en enskild person har lämnats uppgifter e. d, även om en annan enskildperson - innehålla besked om delta som meddelandet inte får innehållade uppgifter rörande den andres ekonomi m, m. som har lämnats ut, 4)Undantagsregeln för upplysning som lämnas genom offentliggörande i trycktskrift utvidgas till att omfatta även fall då offentliggörande sker i sådanastenciler m. m. som enligt 1 kap. 5 S tryckfrihetsförordningen jämställs medtryckt skrift. Bestämmelsen gäller när personupplysninglämnas. Som har framgått behålls definitionen av begreppetpersonupplysning oförändrad (se avsnittet 4.2.3), Den väsentliga nyheten när det gäller s. k.personupplysningskopior är att ett skriftligt meddelande skall lämnas även omvem som har begärt upplysningen (beställaruppgift). Denna fråga har behandlatsi avsnittet 4,2.5. Skyldigheten att lämna beställaruppgift utgör en viktigförbättring av den enskildes integritetsskydd, eftersom han med hjälp av denuppgiften själv kan kontrollera huruvida bestämmelsen i 9 S har iakttagits.Risken för missbruk av möjligheten all erhålla personupplysning om annan tordedärmed reduceras. 1980/81:10 131 Skyldigheten att lämna uppgift om "vem som har begärtupplysningen" H § KUL avser den egentliga beställaren och inte t. ex. ettombud som denne kan ha anlitat. Det innebär att kreditupplysningsföretagenmåste tillämpa sådana beställningsrutiner att inte mellanhanden anges sombeställare. Den som uppträder som ombud e. d. kan naturligtvis inte göraanspråk på all få ut en personupplysning, om han vägrar att uppge vem som ärhans huvudman. Den hos vilken upplysningen begärs kan ju i sådant fall integöra den prövning som förutsätts i 9 S oeh kan dessutom inte fullgöra sinskyldighet enligt den här berörda bestämmelsen. F. n. gäller att ett uppsåtligt eller oaktsamt lämnande avosann uppgift i personupplysningskopia medför straff enligt 19 S.Straffansvaret utvidgas nu lill att gälla även lämnande av osann uppgift om vemsom har begärt en personupplysning. I enlighet med vad som har föreslagits idepartementspromemorian omfattar straffansvaret emellertid endast fall då dethar lämnats en positiv, osann uppgift om beställaren. Om en beställaruppgiftutelämnas, skall detta alltså inte föranleda straff. Datainspektionen kandäremot enligt 22 S tvinga fram beställaruppgiflen genom vitesföreläggande. Som har framhållits i avsnillet 4.2.7 föreligger vid de s,k, äkta make-upplysningarna två kreditupplysningar, en som avser den make somsöker kredit e. d. och en som avser den andra maken. Om båda upplysningarna arpersonupplysningar, skall bestämmelserna i första stycket iakttas i förhållandetill var och en av makarna. Båda skall alltså tillställas ett skriftligtmeddelande om innehållet i upplysningen rörande honom eller henne och om vemsom har begärt upplysningen. Härvid skall även iakttas bestämmelserna i tredjestycket. Motsvarande gäller givetvis om det skulle inträffa altpersonupplysningar, på samma sätt som vid äkta make-upplysningar, lämnas utbeträffande två personer som inte är gifta med varandra. Om en enskild näringsidkare söker kredit e. d. för sinrörelse kan del tänkas att kreditupplysning begärs och lämnas ut ävenbeträffande näringsidkarens make. Denna upplysning torde i allmänhet vara attanse som en personupplysning. Av detta följer alt bestämmelserna i förstastycket skall iakttas gentemot maken, medan bestämmelserna i andra stycketskall tillämpas på kreditupplysningen avseende näringsidkaren själv. Även idetla fall skall därjämte bestämmelserna i tredje stycket iakttas. Här upptas den nya bestämmelsen omskyldighet att lämna' kreditupplysningskopia även i fall då en kreditupplysningom en enskild person inte utgör en personupplysning ulan en s, k. förelagsupplysning(jfr 2 S). Frågan har behandlats i avsnittet 4.2.6, Ett meddelande enligt andra stycket aktualiseras inte baranär kreditupplysning har lämnats om en enskild person i dennes egenskap avnäringsidkare Prop.1980/81:10 132 utan även i de övriga fall då en kreditupplysning om enenskild person enligl 11 § KUL 2 S inte ulgör en personupplysning. Detlainnebär t. ex. all ett meddelande skall lämnas till en verkställande direktöreller styrelseledamot i ett aktiebolag eller till en delägare i etthandelsbolag, om det i samband med en kreditupplysning avseende bolaget harlämnats uppgifter av kreditupplysnings natur om en sådan enskild person.Givetvis är det endast de uppgifter som avser personen i fråga som behöveranges i meddelandet, I enlighet med vad som har sagts i avsnittet 4,2,6 behöverett meddelande enligt andra stycket uppta endast de faktiska uppgifter som harlämnats om personen i fråga. Detta gäller exempelvis uppgifter om förmögenhet,inkomst och betalningsförsummelser eller om att vederbörande har varit försatti konkurs m. m. Däremot behöver meddelandet, i motsats till vad som gällerenligt första stycket, inte innehålla de rad eller omdömen som har lämnats.Inte heller behöver det lämnas uppgift om veni som har begärt upplysningen. Några remissinstanser har i sammanhanget berört frågan ominnehållet i kreditupplysningskopia till en näringsidkare, när det iupplysningen har angetts t. ex, att dennes kreditvärdighet är tveksam på grundav att en konkurrent väntas lansera en klart överlägsen produkt e, d.Enligt dessa remissinstanser skulle ett sådant meddelande kunna allvarligtskada konkurrenten, om förhållandet inle fidigare är känt för den omfrågadenäringsidkaren. Att dennes kreditvärdighet av sådan eller annan liknandeanledning är tveksam utgör emellertid ett sådant omdöme som inte behöver angesi ett meddelande enligt andra stycket. Vidare framgår av bestämmelsen allmeddelandet behöver innehålla endast de uppgifter som har lämnats omvederbörande själv. Med den utformning som har getts åt bestämmelsen torde detalltså inte behöva befaras att ett meddelande enligt denna skulle medföra attandras yrkes- eller affärshemligheter avslöjas. 1 detta stycke har tagits upp de nyabestämmelserna om vad en kreditupplysningskopia enligt första eller andrastycket skall innehålla resp. inle får innehålla, när det som ett led i enkreditupplysning om en enskild person har lämnats uppgift, omdöme eller rådäven beträffande en annan enskild person. Bestämmelserna har sin störstapraktiska betydelse vid s. k. äkta make-upplysningar och har från densynpunkten behandlats i avsnittet 4.2.7. Reglerna i iredje stycket avser den situationen attuppgift etc. om en annan har lämnats som ett led i kreditupplysning om en vissenskild person. Uppgifterna etc, skall alltså ha lämnats för att tjäna tillledning för bedömningen av den senares kredilvärdighel eller ekonomiskavederhäftighet i övrigt. Detta är del typiska vid de s. k. äktamake-upplysningarna, där uppgifterna om den make som inle söker kredit e. d.lämnas för att komplettera bilden av den kreditsökandes ekonomiska förhållanden. 1980/81:10 133 Reglerna tar däremot inle sikte på den situationen attupplysningar om någon 12 § KUL annan har lämnats enbart i samband medkreditupplysning som avses i första eller andra stycket, såsom närpersonupplysningar har inhämtats beträffande två makar som gemensamt sökerkredit e. d. eller när det i en kreditupplysning avseende ett aktiebolag ellerett handelsbolag har lämnats uppgifter av kreditupplysnings natur om flerastyrelseledamöter, delägare e, d. När det som ett led i en personupplysning eller annankreditupplysning rörande en enskild har lämnats uppgift, omdöme eller råd om enannan enskild person skall detta enligt tredje stycket anges i det meddelandesom enligl första eller andra stycket tillställs den förre. Motivet för dettaär att det för den som har sökt kredit e, d, givetvis är av intresse att fåveta att hans eller hennes kreditvärdighet kan ha bedömts med beaktande även avuppgifter rörande en annan person. I meddelandet måste därför också, enligt vadsom vidare föreskrivs i tredje stycket, anges den andra personens namn. 1 enlighet med vad som har anförts i avsnittet 4,2.7 bördäremot de uppgifter om en annans ekonomiska förhållanden eller de råd oehomdömen som har lämnats om en annan inte få lämnas ut i ett meddelande enligtUS första eller andra stycket. Detta framgår av bestämmelsen i tredje stycketandra meningen, enligt vilken meddelandet inte får innehålla andra upplysningarrörande den andra personen än identitetsuppgifter, dvs. namn och personnummer,samt adress. Genom denna bestämmelse görs undanlag frånreglerna om kreditupplysningskopia för det fall kreditupplysningen har lämnatsgenom offentliggörande i tryckt skrift eller skrift som enligt 1 kap, 5 Stryckfrihetsförordningen jämställs med tryckt skrift. 1 fråga om undantagetäven för de jämställda skrifterna, vilket saknade molsvarighel ipromemorieförslaget, får hänvisas till avsnittet 4.2.11. Förekommer anledning till misstanke att en uppgift ikreditupplysning som lämnats eller iregister som användsi kreditupplysningsverksamhet äroriktigellermissvisande,skall den som bedriver verksamheten ulan dröjsmål vidla skäliga åtgärder föratt utreda förhållandet. Visar sig uppgiften vara oriktig eller missvisande, skallden. om den förekommer i register, rättas, kompletteras eller uteslutas urregistret. Har uppgiften tagils in i en kreditupplysning som lämnats pä annatsätt än genom tryckt skrift eller annan skrift som avses i I kap. 5 §Iryckfrihelsförordningen, skall rättelse eller komplettering så snart det kanske tillställas var och en som fått delav uppgiften. Har uppgiften lämnats iperiodisk skrift, skall rättelse eller komplettering så snart del kan skeinföras i ett följande nummer av skriften. Vad som sägs i detla stycke gällerdock icke, om Prop.1980/81:10 134 uppgiften uppenbarligen saknar betydelse för bedömningenav vederböran- 13 § KUL des vederhäftighet i ekonomiskt hänseende. Hare/i fråga om rättelse eller liknande åtgärd tagits uppefter framställning från den som uppgiften avser, skall denne kostnadsfrittunderrättas om huruvida sådan åtgärd vidtagits, (Jfr 12 § i promemorieförslaget). I paragrafens andra stycke har. i överensstämmelse med vadsom föreslogs i departementspromemorian, tillförts en bestämmelse som innebäratt reglerna för tryckta skrifter kommer att omfatta även sådana stenciler m.m, som enligt 1 kap. 5 S tryckfrihetsförordningen jämställs med tryckt skrift(jfr avsnittet 4.2.11). Vidare har, med anledningaven anmärkning! datainspektionensremissyttrande, i andra stycket gjorts ett tillägg som klargör att ävenskyldigheten att rätta eller komplettera en uppgift som har lämnats i periodiskskrift gäller endast om uppgiften har lämnats . Delta innebär inte någon saklig ändring i förhållandetill vad som har avsetts vid paragrafens tillkomst (se prop. 1973:155 s. 152). Vissa frågor rörande tillämpningen av 12 S har behandlatsi avsnittet 4,2,8. Vidare har i anslutning till 7 S berörts ett särskiltproblem som har anknytning till 12 S och som gäller förekomsten iförelagsupplysningar av uppgifter om ogrundade ansökningar ombetalningsföreläggande e. d. Register som används i kreditupplysningsverksamhet fåröverlåtas eller upplåtas lill annan endast efter medgivande av dalainspektionen. Den som upphör att bedriva kreditupplysningsverksamheteller som avser an flytta sådan verksamhei lill ett annat land eller attkassera en register som används i sådan verksamhet skall anmäla detta tilldatainspektionen. Inspektionen föreskriver i sådana fall hur det skall förfarasmed register som berörs av åtgärden. (Jfr 13 S i promemorieförslaget). I första stycket föreslås inte någonsaklig ändring. Som har framhållits i departementspromemorian, med anledning avett uttalande i datainspektionens promemoria om kreditupplysningslagen,omfattar bestämmelsen även en sådan begränsad upplåtelse av ett register sominnebär att någon erhåller rätt att använda registret tillsammans medupplåtaren. F. n. föreligger anmälningsplikt enligtandra stycket, om någon upphör att bedriva kreditupplysningsverksamhet. Enliglett motivuttalande vid lagens tillkomst avses härmed även det fallet att någonsom 1980/81:10 135