prop · G403120 · 1980-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till neutralitetskravet torde det vara befogatatt även här i första hand utgå från en helhetsbedömning av koncernens eller deberörda koncernföretagens verksamheter. År förhållandena sådana att någonbegränsning av avdragsrätten för lön inte skulle ha blivit aktuell omverksamheterna hade bedrivits av ett enda företag, kan det finnas skäl attmedge undantag. Det möter emellertid betydande svårigheter alt precisera närdessa förutsättningar är uppfyllda. Endast den omständigheten att fastigheternai fråga utgör omsättningstillgång i byggnadsrörelse torde inte vara etttillräckligt skäl. Fastigheterna kan - trots att de är "smittade" avbyggnadsrörelse som har bedrivits av givaren eller annat koncernföretag-innehas som en långsiktig kapitalplacering av sådant slag att en begränsning iavdragsrätten för löner och därmed också för koncernbidrag framstår som mofiverad.Man borde kräva att byggnadsrörelsen vid en helhetsbedömning dominerar iförhållande till fastighetsförvaltningen. Bedömningen borde egenfiigen avseinte bara givarens och mottagarens verksamheter utan även den verksamhet som bedrivsav andra förelag inom koncernen. Det är dock uppenbart att det skulle varasvårt att tillämpa regler som byggde på en sådan genomsyn. Det torde också varamöjligt att avstå från en helhetsbedömning av detta slag. Det bör vara fillräckligtatt fordra dels att givarens faslighelsinnehav till övervägande del utgör omsättningsfillgångi byggnadsrörelse, dels att mottagarens huvudsakliga verksamhet avser sådanrörelse. År dessa förutsättningar uppfyllda, skulle alltså undantag från dennya bestämmelsen medges. I praktiken torde en sådan undantagsregel knappast 1980/81:120 48 kunnaleda till missbruk. Om i ett undantagsfall elt rörelsedrivande fåmansbolagshuvudsakliga intäkter utgörs av koncernbidrag från ett fastighetsförvaltandeförelag., får man förutsätta att praxis i erforderlig utsträckning begränsardet rörelsedrivande bolagets avdrag för lön till en aktieägande förelagsledare. Det hitfills sagda haravsett de fall där fasfigheterna utgör omsättningsfillgång i byggnadsrörelse.Fastigheter kan vara omsättningstillgångar även i andra slags rörelser, t. ex.tomtrörelse eller fastighetshandel. Något behov av atl utvidga den härdiskuterade undantagsregeln till sådana rörelser synes dock inte föreligga. Förslagen i detta avsnittkan sammanfattas enligt följande. Begränsningen i de fastighetsförvaltande fåmansföretagensavdrag för koncernbidrag kvarstår. Undantag medges dock i två fall. Det enafallet är att givarens fastighetsinnehav fill övervägande del stadigvarandeanvänds i rörelse som bedrivs av mottagaren eller annat företag inom koncernen.Det andra fallet är alt fastigheterna till övervägande del utgöromsättningstillgång i byggnadsrörelse och mottagarens huvudsakliga verksamhetavser sådan rörelse. Det bör framhållas alt någon ändring inte föreslås iövriga avdragsvillkor. skall alltså gälla att avdrag inte medgesför koncernbidrag från dotter- fill moderbolag, om moderbolaget är skattskyldigtför utdelning från dotterbolaget. Sådan skattskyldighet föreligger alltid omaktierna i dotterbolaget utgör omsättningstillgång i moderbolagets rörelse (t.ex. lageraktier i byggnadsrörelse). Förslagen föranlederändringar i punkt 3 av anvisningarna till 43 § KL. Bestämmelserna om de fasfighetsförvaltandefåmansbolagens avdragsrätl bör brytas ut från anvisningspunktens första stycke,där de f. n. finns intagna i punkt d), och samlas i ett nytt tredje stycke.Rent redaktionella ändringar måste göras i övriga stycken. Prop.1980/81:120 49 Sammanställningav remissyttrande över promemorian Ändraderegler för koncernbidrag (budgetdepartementet 1980-11- Efterremiss har yllranden över promemorian avgetts av (),allmänna ombudet för mellankommunala mål (AO), Föreningen auktoriseraderevisorer (), , (),Hantverks- och induslriorganisation. Familjeföretagen (SHIO-Familjeföretagen)och (). Förslagetatt komplettera förbudet mot avdrag för etappvisa koncernbidrag med endispensregel har fått ett blandat mottagande. FAR, ICA, SHIO-Familjeföretagen ochSI är positiva till förslaget medan RSV och AOär kritiska. FARanför följande synpunkter på författningsförslaget: Innebördenav "synnerliga skäl" har angivits å sid 23 sista stycket i PM1980-11-06. Påföljande stycke å sid 24 "Vid dispensprövningen bör vidare etc"ålägger emellerfid dispensmyndigheten att ta ställning till frågan om förvärvskällebegreppetsinnebörd och därigenom föregripa rättsutveckUng-en i domstolarna. Integrafionsbegreppetsinnebörd är ej helt klarlagd f. n. beträffande verksamhetsgrenar inom företagoch det är heller inte självklart att detta begrepp skall ges samma innebördmed avseende på företag i koncern. Föreningen anser att ifrågavarande styckebör kunna borttagas utan nackdel. ICAframhåller att förutom koncernbidrag till och från ävenbidrag till och från ett helägt dotterbolag som ligger mellan ett regionföretagoch butiksbolagen bör omfattas av dispensmöjligheterna. Företaget poängterarvidare behovet av att dispensen kan lämnas utan tidsbegränsning. finansieras cirka 390 butiksbolag. Sammansättningen av bolagär föremål för en ständig förändring genom nytillkommande respekfive utträdandeföretag. Depsykologiska aspekterna innefattar såväl relationer mellan köpmännen i de olikabutiksbolagen som mellan respektive och hans personal. Dentrygghet som hitfills funnits för köpmännen och deras anställda genom det fillämpadeavräkningsförfarandet med koncernbidrag finner vi så väsentlig att den inte fårifrågasättas av köpmännen eller de anställda. Motdenna bakgrund anser vi att dispensregeln borde utformas så, att den ger möjlighellill en stående dispens. Härigenom kommer tryggheten att bestå. 1980/81:120 50 SHIO-Familjeföretagen förordar att dispensregeln i ettövergångsskede ges en vidsträckt tillämpning: Eftersom ändringar berör ett mycket stort antalskattskyldiga är det högst önskvärt att dispensmöjligheten inledningsvis får sådanutformning att den i många fall får karaktären av förlängd anpassningsperiod.Så bör vara fallet för de skattskyldiga som kan anföra ekonomiska nackdelar av1979 års ändringar av regelsystemet. Sådana nackdelar kan vara att de avlagstiftaren angivna möjlighelerna till resultatutjämning inom koncern inte kannås. Sådana nackdelar kan möjligen undvikas efter en omorganisation avkoncernen. Omorganisationer är ofta tidskrävande. Till en mjuk tillämpning kanknytas det kravet att den skattskyldige - förutom sedvanlig utredning omförutsättningarna för avdrag för utgivet koncernbidrag - skall lämna utredningom vilket företag som ursprungligen lämnat koncernbidrag samt avgersjälvdeklarationer med "återläggning" i enlighet härmed.Härigenom kan man förvänta att beskattningsresultatet blir detsamma som viddirektbidrag. Några taxeiringsmässiga svårigheter torde inte uppstå. Samtidigtskyddas den ursprungliga givarens kommun. Organisationen anser det därför varamycket angeläget att dispensen får den beskrivna tillämpningen medutgångspunkt från "särskilda" skäl i stället för föreslagna"synnerliga" skäl. Organisafionen berör vidare frågan om skattetillägg pågrund av felaktig uppgift rörande förutsättningarna för koncernbidrag: Organisationen finner det angeläget att i detta sammanhangta upp en närliggande fråga. Det nya regelsystemet innehållet bl a detstadgandet alt skattskyldig som mottagit koncernbidrag, för vilket givaren haravdragsrätt, inte har rätt till avdrag för koncernbidrag som företaget i sintur utger under samma beskattningsår. Detta stadgande är även tillämpligt vidstatlig taxering. Den i prakfiken vanligaste modellen för kanalisering avkoncernbidrag är att vinstgivande företag lämnar bidrag uppåt i koncernen tillmoderbolaget eller fill undermoderbolag. Detta bolag lämnar sedan i sin turkoncernbidrag nedåt till de slutliga mottagarna. Skulle skattskyldig -pgabristande kunskap - yrka avdrag för utgivet koncernbidrag somkoncernbidrag mottagits föreligger i princip oriktig uppgift vad avser avdragetför utgivet koncernbidrag. I sådana fall skall den skattskyldige påföras skattefillägg.Oavsett skattesituationen för det slutligt mottagande företaget, "kommunalåterläggning" eller inte, uppstår det för det givande företaget - omdispens inte medges - en mycket olycklig situation. SHIO-Familjeföretagen anseratt det är av stort värde om frågan om skattetillägg i denna situationbehandlas i propositionen. Vi har förståelse för de materiella och praktiskasynpunkter som i promemorian framförs som skäl för ett dispensinstitul istället för en generell undantagsregel från förbudet mot avdrag för etappvisakoncernbidrag. Eftersom dessutom förbudet angående etappvisa koncernbidragskall gälla redan fr o m innevarande beskattningsår anser vi oss i förevarandesammanhang kunna godta ett dispensinstitul. De beskattningsfrågor som manavser alt lösa med dispensinstitutet är dock så betydelsefulla att man framledesmåste ersätta det föreslagna dispensinstitutet med en generell lagstiftning. 1980/81:120 51 promemorian föreslås dock en onödigt restriktivtillämpning av dispensinstitutet. 1 de tvåtypfall som redovisats i promemorian, dvs då samtliga berörda företag har sinaverksamheter förlagda till en och samma koncern eller då verksamheterna isamtliga berörda företag är integrerade med varandra bör dispensgivningen kunnavara mycket generös. Om inga kommunintressen trades för när bör därför utanolägenheter dispens kunna medges oavsett om "synnerliga skäl" kanåberopas. Den omständigheten att man inom koncernen anser sig böra lämnakoncernbidrag etappvis bör sålunda vara tillräckligt skäl för dispens. I detandra typfallet med integrerade verksamheter bör av i stort sett samma skäldispens kunna medges. Som villkor för dispensen torde därvid kunna föreskrivast ex att bidraget inte leder till överskott för det mottagande bolaget. Även iandra fall då några större problem med återläggning mellan kommunerna intevisas föreligga bör dispensgivningen kunna vara generös. Detta bör framför alltgälla i de fall berörda koncernföretag önskar utnyttja lagsfiftning. RSV instämmer i promemorians ståndpunkt att det nyasystemet med principiellt förbud mot etappvisa koncernbidrag inte bör överges.Verket är dock tveksamt till att införa ytterligare dispensregler påskattelagstiftningens område. RSV betonar atl den föreslagna dispensprövningenmedför svåra avvägningar: Den dispensregel som föreslås synes innefatta en prövningmed hänsynstagande till å ena sidan de fördelar som koncernen kan uppnå genometappvisa koncernbidrag och å andra sidan den kommunala beskattningsrätten ochde administrativa svårigheter sådana bidrag kan medföra för myndigheterna. Detsenare ledet i prövningen avser till stor del frågan om mottagande företagkommer att lämna överskott eller inte. Denna fråga kan, trots utredning, intemed säkerhet besvaras förrän möjlighet till ändring av företagels taxering intelängre föreligger. Mot denna risk för administrafiva svårigheter och i vissafall också risk för intrång i den kommunala beskattningsrätten skall vägas defördelar som möjlighet till etappvisa koncernbidrag erbjuder. Enligt RSVsmening bör sådana avgöranden inte ske genom tjänstemannabeslut. Dendispensfråga som här är ifråga är inte heller lämpad att avgöras av den tillverket knutna . Det syns därför endast komma ifråga atttill verket överlämna att medge dispens i de i promemorian som typfall 1 (sid21) betecknade fallen. Det nu sagda gäller emellertid endast underförutsättning att dispens regelmässigt avses bli beviljad. Om däremot -somföreslås på sid 23 - dispensgivningen även i sådana fall bör vara restriktiv,synes inte heller dessa böra avgöras av RSV. Med hänsyn härtill bör därfördispensprövningen enligt RSVs mening förläggas fill regeringen. RSV vill i detta sammanhang betona de svårigheter somföreligger när det gäller alt kontrollera om mottagande företag kommer attlämna överskott eller inte. När det är fråga om många företag talar dessasvårigheter med styrka emot en dispens. Såsom framgår av den i promemorian,under rubriken (sid 21 ff) förda diskussionenkan dessa risker för administrativa svårigheter inte heller motverkas genom attdispens medges under förutsättning att överskott inte uppkommer hos mottagandebolag. Prop.1980/81:120 52 Dispensförutsättningarna synes inte tillräckligt klartangivna. Eftersom förslaget utarbetats efter framställning av bl a ICA kan detantas att ICA skall tjäna som exempel på dispiensfall. Enligt RSVs mening ärdet dock svårt att utläsa detta av promemorian. AO anser inte att de i promemorian åberopade skälenmotiverar en dispensbestämmelse: Koncernbidrag torde vara en extraordinär åtgärd somövervägs på ett sent stadium i bokslutsarbetet i koncernföretag. Efter periodiseringarav inkomster och utgifter samt värderingar av fillgångar och skulder som utgörangelägenheter för de enskilda företagen vidtas skattemässiga och andrabokslutsdispositioner som i hög grad gäller även koncernen som sådan. Blanddessa bokslulsdisposifioner intar koncernbidragen en särställning eftersom deinnebär vederlagsfria förmögenhetsöverflyttningar mellan olika juridiskapersoner. Besluten om koncernbidrag torde helt dikteras av koncernledningensöverväganden och baseras på de föreliggande bokslutsförslagen. Eftersomföretag som hör till samma koncern numera i princip skall ha samma räkenskapsårtorde också alla beslut om koncernbidrag för hela koncernen kunna fattas i ettsammanhang. Det är därför enligt min mening svårt att se att det skulleföreligga några praktiska svårigheter att sedan man konstaterat vilka företagsom behöver bidrag genomföra de erforderliga överföringarna från de företag somhar tillräckliga överskott. Vad avser förhållandena inom ICA torde svårigheterna ävenkunna förklaras av atl dotterbolagen i praktiken uppfattas som helt oberoendeav varandra. Detta torde i sin tur hänga samman med den speciella form förfinansiering av etablering av butiksföretag som fillämpas bl a inom ICA. Buliksinnehavarentecknar nämligen och ICA av aktierna i butiksbolaget. Efter det attdotterbolaget efter ett inledningsskede, under vilket koncernbidrag kunnatmottagas och lämnas, blivit vinstgivande överlåts resterande aktier (utom en)till butiksinnehavaren på förmånliga villkor. Konstruktionen medger attbutiksbolaget kan erhålla och lämna koncernbidrag trots att det i realitetenstår det helt självständiga förelaget nära. Koncernbidrag bör ses som en möjlighet att skapaneutralitet vid beskattningen mellan å ena sidan företag som bedriver verksamhelhelt och hållet genom en enda juridisk person och å andra sidan sådana sombedriver den uppdelad i flera juridiska personer. I ICA-modellen är intressetinte endast att av organisatoriska eller liknande skäl bedriva verksamhetuppdelad i flera juridiska enheter utan även att på ett smidigt sätt etablerafristående butiksföretag. Det kan enligt min mening ifrågasättas om de uppkomnasvårigheterna med förbud mot etappvisa koncernbidrag i dylika fall motiverar ensärskild dispensregel. För övrigt torde problemet kunna lösas inom ramen förgällande rätt genorri etablerandet av kommissionärs-förhållande enligt 43 § 2mom kommunalskallelagen. Jag anser inte de åberopade skälen fillräckliga föratt motivera att lagstiftningen kompliceras med en dispensbestämmelse. Enligt förslaget skall dispens kunna meddelas omsynnerliga skäl föreligger. På sid 23-24 har detta krav närmare utvecklats. Vaddär anförs synes dock inte mofivera dispens i ICA-fallet. Vidare torde ett"kedjebidrag" ge oförändrade beskattningsresultat för berördakommuner endast under förutsättning att såväl det mottagande som mellanliggandeföretaget redovisarnollresultat efter koncernbidrag. Delta skulle tala för att dispens ges endastför vissa i en ansökan specificerade bidrag (jfr 43 § 3 mom andra stycket). Ävenförslaget om en utvidgad avdragsrätl för koncernbidrag från fastighetsförvaltandefåmansföretag har fått elt blandat mottagande. FAR och SHIO-Familjeföretagenlämnar förslaget utan erinringar. SBEF och 5/ anser alt förslagel är för reslrikfivt.Motsatt uppfattning har RSV och AO som menar att reglerna blir alltförgenerösa. SBEFförordar en ändring av de föreslagna villkoren i punkl 3 tredje stycket c) avanvisningarna lill 43 § KL: Dessavillkor innebär att resultatuljämningsmöjligheterna i byggkoncer-ner ävenfortsättningsvis kommer att - till synes omotiverat - vara alltför begränsade.Detta kan belysas med följande exempel som har verklighetsanknytning. har nedanstående organisatoriska uppbyggnad Vidareantas följande förutsättningar gälla: MB -Förvaltar koncernens fastigheter, vilka utgör omsättnings- tillgångar.Omsättningen utgörs fill av fasfighetsin-täkter och till av intäkteravseende projektering, finansiering m m. DB 1 -Driver koncernens "ursprungliga" byggnadsrörelse. sättningenutgörs till av intäkter i denna rörelse. DB 2 -Tillverkar och försäljer monleringsfärdiga hus, byggnads- Omsättningenutgörs fill av ovan nämnd försäljning. DB 3 -och svarar för försälj- ningenav bl a småhus som uppförs av DB 1. DB 4 och -Bolagen,som har samma organisatoriska uppbyggnad DDB som , har förvärvats. 1980/81:120 54 omsättning utgörs till av fastighetsintäkter och lill15 % av andra intäkter. DDBs omsättning utgörs till av intäkter ibyggnadsrörelse och till av andra intäkter. Fastigheterna i DB 4 äromsättningstillgångar. Med fillämpning av de föreslagna reglerna torde följandegälla i fråga om avdragsrällen för koncernbidrag. De allmänna förutsättningarnaför koncernbidrag förutsattes vara uppfyllda. JA = Avdragsrätt för givaren. NEJ = Ej avdragsrätt förgivaren. MB DB 1 DB 2 DB 3 DB 4 DDB Som framgår av tabellen kommer avdrag för koncernbidraginte att medges i ett flertal fall och det blir över huvud inte möjligt attgöra några vinstöverföringar till DDB. Anledningen till begränsningarna är attde "diskvalificerade" mottagarföretagens huvudsakliga verksamhet inteavser byggnadsrörelse. Med hänsyn fill att verksamheterna i koncernföretagenhar ett sådant samband att - med bortseende från hyresintäkter - en endaförvärvskälla sannolikt skulle ansetts föreligga om verksamheterna drivits avsamma företag ter sig begränsningarna än mer tveksamma. Enligt SBEFsuppfattning medför de föreslagna bestämmelserna fortfarande alltför negafivaeffekter - ur såväl företagsekonomisk som skattemässig synpunkt -på företagensresultatutjämningsmöjligheter. Det vore därför både rimligt och motiverat attge företagen i exemplet bättre möjligheter till resultatutjämning sinsemellanän vad det remitterade förslaget medger. Syftet med koncernbidragsreglerna ärju i princip att resultatutjämning skall tillåtas mellan koncernföretag sålänge inte reglerna om dubbel- och kedjebeskattning sätts ur spel. Förslag till utformning av tredje stycket c) SBEF delar uppfattningen att begränsningsreglerna vidlöneuttag från fasfighetsförvaltande fåmansföretag inte bör kunna kringgåsgenom utnyttjande av koncernbidragsreglerna även om begränsningsreglerna ipraktiken 1980/81:120 55 torde ha spelat ut sin roll med hänsyn till denskattebelastning ett löneuttag medför jämfört med skattebelastningen då RNsanvisningar tillkom. SBEF anser emellertid att del inte är motiverat med såstora begränsningar i avdragsmöjligheterna för koncernbidrag, som förslagelinnebär, enbart för att förhindra att fastighetsinkomster undandras beskattningi bolagsseklorn. Kravet att det mottagande företagets huvudsakliga verksamhetskall avse byggnadsrörelse bör därför modifieras. Utformningen av villkoren för avdrag bör kunna ses motbakgrund av de förslag om byggföretagens beskattning som läggs fram iproposition 1980/81:68. Förslagen i propositionen innebär bl a att engränsdragning görs mellan företag som äger och förvaltar fastigheter som inleutgör omsättningstillgångar och företag som äger och förvaltar fastigheter somutgör omsättningstillgångar i byggnadsrörelse. skall enligtlagförslaget alltid anses som rörelsedrivande oavsett om företagets verksamhetenbart består av fastighetsförvaltning. Bestämmelserna innebär sålunda att enklar åtskillnad görs mellan ovan nämnda företagskategorier. Motsvarandesynsätt bör kunna läggas till grund för utformningen av koncernbidragsreglerna.Företag som innehar omsättningsfastigheter skulle med andra ord betraktas somvilket annat rörelsedrivande företag som helst. 1 enlighet med detta bör tredjestycket c) ges följande lydelse. "c) att givarens faslighelsinnehav till övervägandedel utgör omsättningsfillgång i byggnadsrörelse". Med ovanstående utformning skulle samtliga "NEJ-rutor"i exemplet ovan ersättas med "JA-rutor", vilket ur resultatutjämningssynpunktvore både motiverat och önskvärt i en byggkoncern. Risken för kringgående av löneultagsbegränsningarnatorde - bl a med hänsyn till de allmänna förutsättningarna i första stycket avpunkt 3 i anvisningarna fill 43 § KL - inte vara särskilt överhängande. Om risken för kringgående ändå bedöms vara större än enliglSBEFs uppfattning skulle tredje stycket c) kunna utformas på följande sätt. c) att givarens fastighetsinnehav fill övervägande del utgöromsättningstillgång i rörelse och mottagarens verksamhet till övervägande delavser byggnadsrörelse eller rörelse med naturlig anknytning till sådan rörelse. Som exempel på rörelser med naturlig anknytning tillbyggnadsrörelse kan nämnas måleri- och plåtslagerirörelse,byggmaterialtillverkning, småhusförsäljning m m. Föreningen tar vidare upp en tidigare inte berördolägenhet med nuvarande koncernbestämmelser: 1 en koncern med den organisatoriska uppbyggnad som iexemplet ovan, torde de olika i koncernen ingående bolagens verksamheter oftavara att hänföra till skilda kommuner. Med hänsyn till bestämmelserna i denföreslagna punkten 3 sjätte stycket anvisningarna till 43 § KL kan därmed denmed förslaget åsyftade resultatutjämningsmöjligheten ändock komma attbegränsas. Om koncernbidraget nämligen ges från ett bolag vars verksamhetbestår i förvaltning av omsättningsfastigheter - givaren får alltså avdrag förbidraget i inkomstslaget annan fastighet - och mottagarens verksamhet avserrörelse torde mottagaren ha att redovisa bidraget som inkomst av annanfastighet i den kommun där givaren fått avdrag för bidraget. Detta innebär attkvittning vid den kommunala taxeringen inte kan ske. Med hänsyn till vad ovan - och i den remitteradepromemorian - sagts om det samband som kan anses råda mellan de olikaverksamheterna förvaltning Prop.1980/81:120 56 av omsättningsfastigheler och byggnadsrörelse (ellerrörelse med naturHg anknytning fill sådan rörelse) synes nu nämnda effekt avkoncernbidragsreglerna inte vara motiverad. Enligt SBEFs uppfattning bordedärför- utan att detta kan anses innebära omotiverade lättnader för en byggkoncern-bidrag enligt tredje stycket c) kunna få redovisas i den förvärvskälla somutgör mottagarens huvudsakliga verksamhet. SI anför liknande synpunkter: Lagförslaget innebär i fråga om fåmansföretag varshuvudsakliga verksamhet avser annan fastighet att avdrag för koncernbidragerhålls endast om a) ävenmottagarens huvudsakliga verksamhet avser annan fastighet, eller b) givarensfastighetsinnehav fill övervägande del består av fastigheter som stadigvarandeanvänds av företag inom givarens koncern, eller c) givarens fasfighetsinnehavtill övervägande del utgör omsättningsfillgång i byggnadsrörelse ochmottagarens huvudsakliga verksamhet avser sådan rörelse. Förutsättningen under a) motsvarar den begränsningsregelsom infördes genom lagstiftning och vi har ingenting atl erinra motatt den bibehålls på sätt som redovisats. I fråga omförutsättning b) innebär denna en modifiering av lagstiftning. Förslageli denna del belyder därför atl man tagit hänsyn till de s kneutralitetsaspekterna i fråga om driftsfastigheter och andra i koncernens verksamhelanvända anläggningsfastigheter. Vi anser atl det är principiellt rikfigt attvid bedömningen av om ett företag skall anses vara sådantfastighetsförvaltningsföretag på vilket begränsningsregeln skall tillämpasbortse från fastigheter som inom en koncern innehas för koncernensrörelsedrivande verksamhet.