prop · G403169 · 1980-12-31 00:00:00 — 1980/81:169 Regeringens proposition omgodkännande av avtal mellan , , , och omömsesidigt bistånd i tullfrågor; Regeringenföreslår att antaga det förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll. Ipropositionen föreslås att godkänner ett avtal mellan ,, , och om ömsesidigt bistånd i tullfrågor. Avtaletmöjliggör ett effektivare samarbete än mellan de nordiska ländernainom tullområdet. 1 1980/81. 1980/81:169 2 Närvarande: statsministern . ordförande, och stalsrådenUllsten, , , , , , Krönmark, BurenstamLinder, , , , , , , , , , Proposition om godkännande av avtal mellan ,, , och om ömsesidigt bistånd i tullfrågor I en skrivelse till regeringen den 20 december 1979hemställde generaltullstyrelsen om åtgärder för genomförande av etl förslagtill avtal mellan de nordiska ländema om ömsesidigt bistånd i tullfrågor.Avtalsförslaget, som bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga, harutarbetats inom Nordiska lulladministraliva rådet (NTR). Regeringen beslöt att förslaget fillavtal skulle undertecknas. Genom den starka utvecklingen av del internafionellahandelsutbytet och resandeströmmen mellan länderna har trafiken över Sverigesgränser blivit alltmer intensiv. har stora krav ställts på snabba kommuni-kafioneroch frihet från en detaljerad tullkontroll. Bl.a. till följd härav har svårighetemaökat atl upprätthålla en effektiv kontroll vid gränsema. Ett internafionelltsamarbete som kan underlätta och förbättra denna kontroll är därför av stortvärde, inte minst med hänsyn till intresset att stävja den intemationelltorganiserade smugglingen. Med stöd av en konvenfion, som tillkom i den 15december 1950 och till vilken bl.a. de nordiska länderna har anslutit sig, harinrättats ett råd för samarbete inom tullområdet. Tullsamarbetsrådel - Custom CooperationCouncil (CCC) - har antagit flera rekommendationer på tullområdet. Prop.1980/81:169 3 antog rådet en rekommendation omömsesidigt administrativt bistånd. har anslutit sig lill dennarekommendation. Enligl denna gäller bl.a. alt tullmyndigheterna i enmedlemsstat på begäran av tullmyndighetema i en annan medlemsstat skallövervaka försändelser av varor som är föremål för omfattande smuggling. Vidareskall tullmyndigheterna tillhandahålla varandra upplysningar om smuggling somär föremål för undersökning i någon annan av medlemsstaterna samt om nya meloderoch medel för tullbedrägerier och översända de rapporter eller utredningar ombrottstyper som kan antas vara av värde för andra medlemsstater. Den 8 juni1967 antogs en rekommendafion om central registrering av upplysningar omsmuggling. Medlemsstaterna skall lämna samarbetsrådels generalsekreterareupplysningar i den omfattning som sådana bedöms vara av särskilt intresse från internafionellsynpunkt. Upplysningama kan gälla personer som har dömts för smuggling,gömställen i transportmedel, smugglingsmetoder, gods som i särskilt hög grad ärföremål för smuggling eller förfalskningar av handlingar och föremål. Sverigehar anslutit sig även till denna rekommendation. Den 22 maj1975 antog rådet en rekommendation om informationsläm-nande, centralregistrering och spridning av information. Denna rekommendafion är avsedd attersätta den berörda konventionen . antog rådeten konvention (den s. k. Nairobikonven-tionen) om ömsesidigt administrativtbistånd för att förhindra, utreda och beivra tullbrott. Med tullbrott avsesdärvid varje överträdelse eller försök till överträdelse av enförfattningsbestämmelse som gäller införsel, utförsel eller transitering avvaror och vars efterlevnad övervakas av tulladminis-trationema. Frågan omSveriges anslutning till berörda rekommendafion och konvention bereds f n. inomhandelsdepartementet. Konventionerom ömsesidigt bistånd på tullområdet bmkar i allmänhet vara bilaterala. Sverigehar ingått endast ett bilateralt avtal om ömsesidigt bistånd itullfrågor, nämligen med (jfr prop. 1973:117, SkU 36, rskr 194 och prop. 1975/76:74, SkU 16, rskr 53samt SFS 1976:929). Avtalet gör det bl. a. möjligt för tullmyndigheterna i denena staten att vid utredning av brott mot tullagama efter särskild framställningtill den andra staten få upplysningar för det aktuella fallet.Tullmyndigheterna skall dessutom se till så att sådana administrativa ochrättsliga åtgärder vidtas som behövs för att tillmötesgå framställningen.Samarbetet omfattar även utbyte av upplysningar för tulltaxeringen samt för vamkontrollenvid in- och utförsel. Vidare har tullmyndighetema enligt avtalet möjlighet attutan anmodan lämna upplysningar till varandra i fråga om bl. a. narkotika,vapen, alkohol och tobak. Mellan de nordiska ländema finns etl välfungerande tullsamarbete som har resulterat i generella överenskommelser ochåtgärder i enskilda fall. 1980/81:169 4 Enöverenskommelse om gemensam bevakning för bekämpning av olovlig införsel avalkoholvaror träffades mellan och den 29 december 1933.Bestämmelser om detta samarbete finns i kungörelsen (1934:65, ändrad 1960:463)med föreskrifter i anledning av en mellan och den 29 december1933 avslutad överenskommelse angående gemensam bevakning för bekämpande avolovlig införsel av alkoholvaror. En motsvarande överenskommelse har träffatsmellan och . Bestämmelser om detla samarbele finns ikungörelsen (1936:13, ändrad 1960:464) med föreskrifter i anledning av enmellan och avslutad överenskommelseangående gemensam bevakning för bekämpande av olovlig utförsel av alkoholvaror. Gränslullsamarbetelregleras i lagen (1959:590, ändrad 1975:686) om gränstullsamarbete med annanstat, i kungörelsen (1959:591, senasl ändrad 1974:677) om gränstullsamarbetemed samt i kungörelsen (1963:2, ändrad 1974:678) om gränstullsamarbetemed . Inom ramen för detla samarbete utövar svenskgränsbevakningspersonal kontroll för norsk och finsk räkning inom fastställdazoner längs gränserna. På motsvarande sätl utövar norsk och finsk tullpersonal konlrollför svensk räkning. Sedanår 1953 har företrädare för de centrala tulladminislrationerna i ,, och träffats regelbundet vid s. k. nordiska tullmötenför atl behandla gemensamma angelägenheter. har också företrädareför tullstyrelsen på deltagit i dessa möten. Samarbetet administreras avdel tidigare nämnda Nordiska tulladministrativa rådet (NTR), vilket är ettsamarbetsorgan som beslår av cheferna för lullstyrelserna i de olika länderna.Den nuvarande stadgan för samarbetet har för del godkänts avregeringen . Fråganom en ytterligare utveckling och formalisering av det hittillsvarandesamarbetet mellan de nordiska tullmyndigheterna logs upp på NTR;s tullmöte iMöss i . Därvid beslöts att en expertgmpp skulle utarbeta ettutkast lill avtal mellan de nordiska länderna om ömsesidigt bistånd itullfrågor. Vid det påföljande tullmötet, som hölls i i år1979, godkändes ett förslag till avtal. träffades en överenskommelseom att delta avtalsförslag skulle föreläggas respektive regeringar. Avtalethar till syfte att åstadkomma ett ökat samarbete mellan tullmyndighetema i denordiska länderna för att säkerställa en riklig tillämpning av tullagstiftningenoch för att bekämpa överträdelser av densamma. Tullmyndigheterna skall lämnavarandra bistånd främst genom uppgiftslämnande. Om de begärda uppgifterna intefinns tillgängliga hos en tullmyndighet så skall denna svara för den utredningsom behövs. Enligt avtalet skall bistånd vidare lämnas bl.a. i ärenden omindrivning av annan stats fordringar som har uppstått vid tillämpning avtullagstiftningen. Prop.1980/81:169 5 Biståndinom ramen för avtalet får således lämnas endasi vid tillämpningen avtullagstiftningen. Med "tullagstiftning" förstås enligt avtalet (art.1) bestämmelser i lag eller annan författning om tull, skatt och andra avgiflerm.m. såvitt avser införsel, utförsel eller transitering av varor -hämnderinbegripet sundhets- och säkerhetsbestämmelser - och betalningsmedel. Enbegränsning av statemas möjlighel att lämna bistånd enligt avtalet följer avart. Här anges att bistånd inom ramen för avtalet lämnas enligt den anmodadestatens rätt och inom ramen för tullmyndighetens behörighet och resurser. Detfinns anledning att närmare beröra vissa ytterligare bestämmelser i avtalet. 4 skall tullmyndigheterna lämna varandra vissa tillgångliga upplysningaroch handlingar. En del upplysningar skall lämnas självmant eller på begäran,exempelvis upplysningar om verksamhet som misstänks leda till överträdelse avannan stats tullagstiftning. Andra upplysningar och handlingar skall lämnasendast på begäran, exempelvis upplysningar om vamförseln som finns itulldeklarationer. 7 finns bestämmelser om att inhämtade upplysningar och handlingar fåranvändas som bevis i enlighet med avtalets syfte och inom ramen för desstillämpningsområde. Om upplysningarna eller handlingarna skall användas förnågot annat ändamål än vartill de har inhämtats så måste uttryckligt samtyckeinhämtas från den tullmyndighet som har lämnat upplysningarna ellerhandlingarna. Vidare finns här en bestämmelse om sekretess som anger attupplysningarna, handlingarna m.m. i övrigt skall behandlas som hemliga i denstat som har mottagit dem. Bestämmelsemai avtalet om informationsöverföring aktualiserar vissa frågor som rörhandlingssekretess och tystnadsplikt. Isekretesslagen (1980:100) regleras såväl handlingssekretess som tystnadsplikt.Lagen gäller inte bara i förhållandet mellan myndigheterna och allmänheten utanäven i förhållandet mellan myndigheterna inbördes. I förarbetena tillsekretesslagen anförs (prop. 1979/80:2 s. 122) att utlämnande av hemliga handlingarfill ufiändsk myndighet eller mellanfolklig organisafion tills vidare får skepå i huvudsak samma sätl som . Delta innebär i huvudsak att en hemlighandling kan lämnas till utländsk myndighet enligt samma gmnder som gällde föreden nya sekretesslagen för utbytet av handlingar mellan inhemska myndigheter(se prop. 1973:117 s. 17). Bestämmelserom sekretess inom skatte- och tullväsendet finns i 9 kap. 1-3 §§sekretesslagen. I 3 § anges att sekretess enligt 1 och 2 §§ också gäller i ärendenom handräckning eller bistånd i motsvarande verksamhet hos myndighet ellerannat organ i främmande stat, i den mån avtal härom har träffats med den andrastaten. Detta innebär att svenska sekretessbestämmelser får tillämpningbeträffande den information som enligt det nordiska biståndsavtalet itullfrågor ingår till en svensk tullmyndighet. 1980/81:169 6 bördock understrykas atl sekretesskyddet avser endasi upplysningar och handlingarsom har inhämtats enligt bestämmelserna i avtalet, dvs. sådana upplysningar ochhandlingar som har samband med tillämpningen av tulllagstiftningen. Avtaletger alltså inte upphov till någon vidsträcktare sekretess än vad som följer avde nu berörda bestämmelserna i sekretesslagen. Idet här sammanhanget kan nämnas att bestämmelsema i sekretesslagen inte medgeratt en svensk tullmyndighet till utländsk tullmyndighet lämnar uppgift ellerutdrag ur allmänt kriminalregister eller polisregister. Om utlämnande av sådanuppgift gäller enligt 7 kap. 17 § sekretesslagen vad som är föreskrivet i lagom register som har nämnts och i förordning som har stöd i sådan lag. Däremollorde det i och för sig inte möta hinder atl uppgifter som tullmyndigheten harfått fram vid en utredning vidarebefordras till ufiändsk tullmyndighet, åvenom uppgiftema också skulle finnas i kriminalregistret eller polisregister. Bestämmelserom bistånd med indrivning av vissa fordringar finns upptagna i art. 10 iavtalet. 1 huvudsak motsvarande bestämmelser finns i avtalet den 9 november1972 mellan de nordiska ländema om handräckning i skatteärenden (jfr prop.1972:142, SkU 63, rskr 297 och prop. 1976/ 77:9, SkU 1, rskr 1 samt SFS1978:723). 1 skall en tullmyndighet på anmodan bistå med indrivning av enannan stats fordringar, som har uppstått vid tillämpning av tullagstiftningen.I art. 10 p. 10 anges att i ärenden om indrivning ett rättegångsförfarande intefår inledas vid annan domstol än förvaltningsdomstol och inte heller fårkonkurs begäras i den stat, i vilken indrivning har begärts, med mindrebehöriga myndigheter i berörda stater har blivit eniga därom. Den sistnämndabestämmelsen i avtalet har till syfte att förhindra t.ex. att en svensktullmyndighet här inleder en rättegång eller ett konkursförfarande som kanbelasta tullmyndigheten i den främmande staten med koslnader. Eftersom avtaletendast gäller samarbetet mellan myndigheterna kan bestämmelsen däremot inteanses utgöra någol hinder t. ex. för en iredje man atl efter föreläggande väckatalan enligt 69 § utsökningslagen (1877:31 s. 1) eller en annan borgenär attansöka om att den tullskyldige skall försättas i konkurs. Avtaletskall enligt art. 15 ratificeras. Det träder i kraft efler den dagdå samfiiga staters rafifikationshandlingar har deponerats i det norskautrikesdepartementet. Enligtmin uppfattning möjliggör avtalet ett effektivare samarbete än mellande nordiska länderna inom tullområdet. Jag förordar att ansluter sigtill avtalet. Jagövergår härefter till vissa författningstekniska frågor. Vidtillkomsten av det tidigare berörda avtalet med (prop. 1973: 117 s. 23) att för att en svensk tullmyndighetskulle kunna lämna tysk tullmyndighet bistånd enligt i avtalet angivnariktlinjer krävdes regler härom i lag. Mot denna bakgmnd infördes 1980/81:169 7 denlagstiftning som behövdes för att bistånd skulle kunna lämnas från svensk sidaenligt avtalet och de avlal av samma slag som kunde komma att ingås med andraländer. Lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullaginnehåller ett bemyndigande för regeringen att föreskriva att bistånd förutredning angående brott mot utländsk tullag skall lämnas främmande stat genomsvensk tullmyndighet, i den mån det påkallas av överenskommelse mellan Sverigeoch främmande stat om ömsesidigt bistånd för att förhindra, utreda och beivrabrott mol tullag. Lagstödkrävs även för att skall kunna lämna handräckning i fråga om uttagandeav utländsk skatt och allmän avgift. Om indrivning av utländska skatter m.m.finns bestämmelser i lagen (1969:200, omtryckt 1973:432) om uttagande avutländsk skalt, tull och annan allmän avgift. I den mån utländsk skatt m.m. fårtas ut i enligt en överenskommelse mellan och främmande stalfår regeringen förordna att skatten skall uppbäras och indrivas i samma ordningsom svensk skatt och bestämma villkoren för uppbörden och indrivningen. Enligtmin uppfattning krävs inte någon lagändring eller ny lagstiftning för att ensvensk tullmyndighet skall kunna lämna en annan nordisk tullmyndighet biståndenligt de rikthnjer som anges i avtalet. En svensk ratificering av avtalet börsåledes kunna ske utan att några lagstiftningsåtgärder behöver vidtas. Jagfinner emellertid att avtalet har sådan vikt att godkännande börinhämtas. Det bör ankomma på regeringen att godkänna de ändringar av avtaletsom kan behöva vidtas och som inle är av sådan beskaffenhet att frågan börunderställas . Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen altgodkänna avtalet mellan , , , och omömsesidigt bistånd i tullfrågor. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1980/81:169 8 AVTAL mellan , , , och Norgeom ömsesidigt bistånd i tullfrågor Regeringama i , , , och Norgesom önskar ingå ett avtal om samarbete mellan tullmyndigheterna för altsäkerställa en riktig tillämpning av tullagstiftningen och för atl bekämpaöverträdelser av densamma har, med hänvisning till rekommendationen den 5december 1953 från tullsamarbetsrådel i om ömsesidigt administrativtbistånd, till stadgan för samarbete mellan de nordiskacentrala tulladministraiionema (tullstyrelserna) och till samar-betsöverenskommelsenden mellan , , , och , enats omföljande: Med"stal" förstås i detta avlal en av de fördragsslutande staterna. Med"tullagstiftning" förstås i detta avtal bestämmelser i lag ellerannan författning om tull, skall och andra avgifter, bidrag eller förbud,inskränkningar och kontrollåtgärder såvitt avser införsel, utförsel eller transiteringav varor hämnder inbegripet sundhets- och säkerhetsbestämmelser ochbetalningsmedel. Med "tullmyndighet"förstås i detta avtal staternas centrala lullad-ministrationer och, eftersärskilt bemyndigande, deras underlydande myndigheter. Staterna är ense om att lämna varandra ömsesidigtbistånd genom tullmyndigheterna i överensstämmelse med bestämmelserna i della avtal. a) för attsäkerställa en riklig tillämpning av deras tullagsfifining; b) för attförhindra, ulreda och beivra överträdelser av tullagstiftningen; c) i ärenden angåendeindrivningen av fordringar och delgivning i samband med tillämpning avtullagstiftningen. Bistånd inom ramen för detta avtal lämnas enligt denanmodade statens rätt och inom ramen för tullmyndighetens behörighet och resurser. Artikel 3 Uppsikt över personer och transportmedelTullmyndigheterna håller självmant eller på begäran särskild uppsikt över blandannat 1. personer som ärkända eller misstänkta för att begå överträdelse av annan stats tullagstiftningoch 2. transportmedelsom misslänks bli bmkade vid överträdelse av annan stats tullagstiftning. Artikel 4 Meddelande av upplysningur Tullmyndigheternalämnar varandra I. självmant eller på begäran alla tillgängliga upplysningar om Prop.1980/81:169 9 a) verksamhet sommisstänks leda till överträdelse av annan stats tullagstiftning; b) personer som ärkända eller misstänkta för att begå överträdelse av annan statstullagstiftning; c) transportmedelsom misslänks bli bmkade vid överträdelse av annan stats tullagstiftning; d) nya hjälpmedel eller metoder för att begåöverträdelse av tullagstift ningen; e) varor som är kända för att vara föremål för olovligtrafik; O andra förhållanden som är av intresse i samband medöverträdelse av tullagstiftningen, 2. på begäran allatillgångliga upplysningar om vamförseln som finns i tulldeklarationer, intyg, urspmngscertifikat,fakturor och andra handlingar eller i motsvarande databehandlat material, 3. på begäran allatillgängliga handlingar som utfärdats i samband med tullbehandling av varor iannan stat, då en tullmyndighet behöver dem för att exempelvis få bekräftat a) att varor förvilka åtnjuts förmån vid utförsel till annan stal uppfyller villkoren härför; b) att varor, somförts in till en stat, blivit lagligen utförda från annan stat; c) att varor somförts ut från en stat, blivit lagligen införda till annan stat. ,som anmodas lämna bistånd, gör den utredning som behövs för att efterkommaframställningen. Resultatet härav meddelas den tullmyndighet, som begärtbistånd. Tullmyndighetemakan i enskilda fall avtala att tjänstemän, som handlägger ärende som berör tvåeller flera stater, skall kunna närvara vid utredning och annan behandling avärendet på annan stats territorium såvida det inte strider mot denna statsnationella lagstiftning. Artikel 6 Biståndsframställnings form och innehåll Begäran ombistånd görs skriftligen. De handlingar, som behövs för att framställningenskall kunna efterkommas, inklusive eventuella föreskrifter eller beslut avbehöriga myndigheter, som ligger till gmnd för handlingama, kan bifogasantingen i original eller bestyrkt kopia eller avskrift. I brådskandefall kan framställning göras muntligt eller per telefon och, om så behövs,bekräftas skriftligen. Artikel 7 Bruk av upplysningar och handlingar Upplysningar och handlingar, som inhämtats enligt bestämmelsemai detta avtal, kan användas som bevis i enlighet med avtalets syfte och inom ramen för dess tillämpningsområde. Önskar någon använda upplysningarna eller handlingamatill andra ändamål än vartill de inhämtats, måste uttryckligt samtycke inhämtas från den tullmyndighet som lämnat dem. Prop.1980/81:169 10 Upplysningarna, handlingarna m.m. skall i övrigtbehandlas som hemliga i den stat som mottagit dem. Artikel 8 Undantag från skyldigheten att lämna bistånd Omefterkommandet av en framställning att lämna bistånd antas vara ägnat atl skadaden anmodade statens suveränitet, säkerhel, allmänna rättsprinciper (ordre public)eller andra väsentliga intressen kan denna stats tullmyndighet hell ellerdelvis vägra bistånd eller göra del beroende av atl bestämda villkor ellerföreskrifter uppfylles. Efterkommesinte en framställning om bistånd skall den anmodande staten utan dröjsmålunderrättas om beslutet och skälet till detta. Delgivning enligt detta avtal skall ske i denordning som för liknande delgivning tillämpas enligl lagstiftning eller administrativ praxis i den stal hos vilken delgivning begärts. Begäran om delgivning av handling skall innehålla kort uppgift om handlingens innehåll. Om den stat sombegär delgivningen så önskar, kan delgivning ske i särskild form, i den mån delbegärda förfarandet står i överensstämmelse med lagstiftningen i den stat ivilken delgivningen skall ske. Såsom bevis om delgivningenskall gälla antingen ett daterat och bestyrkt erkännande av den, med vilken delgivningenskett, eller ett intyg av vederbörande myndighet i den stat, hos vilken delgivningenbegärts, utvisande formen och tiden för delgivningen. skall på anmodan bistå med indrivningav annan stats fordringar, som uppstått vid tillämpning av tullagstiftningen. Framställningom bistånd med indrivning av en fordran får göras endast om fordringen inte kanindrivas i den anmodande staten utan väsentliga svårigheter. Fordringen skallvidare översfiga ett visst fastställt minimibelopp. Till anmodan omindrivning skall fogas handling av vilken gmnden för fordringen framgår samtintyg från behörig myndighet om att beslutet är exigibelt. Fordran som är exigibeli den anmodande staten skall erkännas som exigibel i den anmodade staten.Bistånd för indrivning skall verkställas med iakttagande av depreskriptionsregler som gäller för indrivning av fordran på motsvarande slagenligt lagstiftningen i den anmodade staten. Iframställningen skall lämnas upplysning om tidpunkten när rätten att driva infordringen hell eller delvis upphör enligt den anmodande statens lagstiftning. Indrivningskall ske i den anmodade statens valuta efter den officiella valutakursen dendag framställningen mottagits. Indrivning avannan stats fordran skall verkställas på samma sätt som indrivning avmotsvarande fordran i den anmodade staten. Om invändningargörs mot indrivning enligt detta avtal, avgörs ärendet av behöriga myndigheteri den anmodade staten i enlighet med denna stats rätl. 1980/81:169 11 För fordringar som skall indrivas enligt delta avtalgäller ej sådan särskild förmånsrätt, som kan gälla molsvarande fordringar i den anmo dade staten. I ärenden omindrivning av fodringar enligl detta avtal får rättegångsförfarande inteinledas vid annan domstol än förvaltningsdomstol ej heller konkurs begäras iden stat, hos vilken indrivning begärts, med mindre behöriga myndigheter iberörda stater blivil eniga därom. Upphör eller ändras fordran, skallden anmodade staten möjligt underrättas. Artikeln Betalningsanstånd, inställande av indrivning ochöverföring av influtet Tullmyndigheteni den anmodade staten fattar beslut om medgivande av avbetalning och betalningsanstånd. Om en fordraninte går att driva in, återsändes framställningen med anteckning omföreliggande omständigheter samt tillgänglig dokumentation filltullmyndigheten i den anmodande staten. Belopp somdrivits in skall överföras till tullmyndigheten i den anmodande staten.Undanlag från denna regel görs för avgifler och koslnader, som utgår enligt denanmodade statens lagsfiftning. Artikel 12 Kostnader Med undantag för vad som utgått iersättning lill sakkunniga svarar den anmodande staten icke för utgifter somuppslår vid handläggning av framställning enligt detta avtal. Artikel 13 Avtalets genomförande Tullmyndigheterna vidtarerforderliga åtgärder och fastställer närmare riktlinjer för genomförande ochtillämpning av avtalet. Artikel 14 Giltighetsområde Detta avtal skall icketillämpas för vidkommande på Färöama och , förNorges vidkommande på , och norska utomeuropeiskabesittningar. Artikel 15 Ratifikation, ikraftträdande och uppsägning Detta avtal skall ratificeras ochratifikationshandlingarna deponeras i det norska .