prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — Enligt denbedömning som redovisas i LU 80 och i prop. 1980/81:90 om riktlinjer förenergipolitiken förväntas priserna på olja stiga med realt under1980-talel. För el bedöms prisstegringarna bli mindre. De stigande oljeprisernakommer atl medföra högre fraktkostnader. Detta skulle kunna försvåra exporttill avlägsna marknader varför den västeuropeiska stålindustrin i ökadutsträckning troligen fär anpassas lill den inhemska förbrukningen. Eftersomdet finns en nettoexport kan detta innebära ylterligare minskning avkapacitet och produktion. Underde senaste årtiondena har den tekniska utvecklingen inom stålindustrin framförallt karaktäriserats av försöken alt ta tillvara stordriflsfördelar i produktionen,något som lett till högprodukliva produktionsenheter i melallurgi-ochvalsverksled. Mycket lyder på atl trenden att bygga allt större anläggningarför alt därigenom uppnå produktivitetsfördelar kommer att brytas. Utvecklingenkan nu förväntas gå efter två utvecklingslinjer, den ena att eliminera ellerförenkla processer och aktiviteter, den andra alt med olika åtgärder minskaenergiförbrukningen eller substituera dyra energikällor med billigare ellersådana som visar större försörjningstrygghet. Inombefintliga enheter kan därvid ytterligare förbättringar av produktivitet,utbyte och precision göras, bl. a. med hjälp av dalaslyrning. Utvecklingen kandessutom i allt högre grad leda till minskad energiförbrukning i olikastålprocesser och bearbetningssteg. Bestämmandeför utvecklingen på slålomrädet är utvecklingen inom de viktigasteavnämarinduslrierna, bl.a. varvsindustrin och verkstadsindustrin. Utvecklingeninom varvsindustrin har alltsedan mitten av 1970-lalet präglats av deninternationella varvs- och sjöfarlskrisen. 1980/81:130 183 oljeprishöjningarnaåren 1973 och 1974 och förstärktes av en föregäende, omfattande alltför storuppbyggnad av lankerflottan i världen. Överkapaciteten av stort tankertonnageblev därför betydande och förstärktes av fortsatta nytillskott ända fram tillår 1977. Därefter har emellertid genomförts - snabbare än väntat - enbetydande nedtrappning av den internationella produktionsvolymen. 1 Sverigeorienterades varvspolitiken förhällan-devis tidigt mot kapacitetsnedskärning. Situationenpä fartygsmarknaden förblir emellertid - trots den nu uppnådda globalabalansen - krisartad med ringa efterfrågan pä bulkfartyg, pressade priser ochfortsatt härd konkurrens. Väsentliga anpassningsproblem kvarstår, säsom denpågående omfördelningen lill de nya varvsländernas fördel och - främsl iVästeuropa - de strukturella konsekvenserna av den lägre produktionsnivån. Tillproblemen hör även atl den höga subventionsnivån i flertalet varvsländertenderar att reservera inhemska fartygsorder för de egna varven. Densvenska varvsindustrins produktion och sysselsättning har minskal starkt sedantopparen 1974 och 1975. Den kraftiga bantningen av varvsindustrin har iSverige omfattats av betydande samhällsålgärder som bl.a. inneburit attsamtliga större varv blivit helstatliga. Företagen ingår i den är 1977 bildadevarvskoncernen . Totalt torde de statliga insatserna förbeställarstöd, avveckling och omställning inkl. läckande av valuta- och produktionsförluster,ha varit större än i nägot annat land. Desvenska varvens djupa kris kan inte lösas isolerad från den övriga världens.Anpassningskraven är ocksä mera omfattande än för flertalet andra varvsländer.Det beror dels på de svenska varvens tidigare höga exportkvol, dels pä derasstarka specialisering på slörre tankfartyg. Enbarten bantning av produktionsvolymen förslår sålunda ej. En väsentligkostnadsnackdel innebär att framtida marknader måsle sökas för nya fartygstyperoch alternativa produkter för vilka kostnadsnackdelen men ävenproduktionserfarenheten är mindre. 1 den av Svenska i januari1980 fastställda slrukturplanen, vilken även låg lill grund för regeringensproposition om fortsatt stöd till varvens omställning, harantagits att den fallande produktiviletstrenden kan vändas. Bl.a.torde detta förutsätta alt den koncentration av produktionsresurser ochpenetrering av nya marknader som strukturplanen räknar med gär snabbare än iövriga västeuropeiska varvsländer, som söker lösa sina varvsproblem påväsenlligen samma sätt som . Verkstadsindustrin(exkl. varv) har haft en snabbare produktionsökning än industrin i övrigt.Detta sammanhänger med alt man trots en viss nedgång har kunnat redovisa enhögre lönsamhet än andra branscher. Lönsamheten inom branschen har naturligtvisvarierat med konjunkturen, men lönsamhelsvarialionerna har varit betydligtmindre än i basindustrier såsom massa- och pappersindustrin och stålindustrin.Verkstadsindustrins lönsamhet försvagades markant menhar därefter åter förbättrats. 1980/81:130 184 Parallellt med en snabb tillväxt har ocksåulrikeshandelsbehovel ökat kraftigt. som exportens andel avproduktionen ökal har branschens andel av hemmamarknadenminskat. Detla är elt utslag av den ökade specialiseringen inom branschen. Tillbilden hör ocksä alt den ökade internationaliseringen inneburit en kraftigökning av utlandsinvesteringarna sedan början av 1960-talel. Maskinindustrin är den största delbranschen. Branschensvarar för av verkstadsindustrins produktion och sysselsättning.Metall-vam-, elektro- resp. transportmedelsindustri är ungefär lika stora medvardera av verkstadsindustrins produktion och sysselsättning. Tillverkstadsindustrin räknas även inslmmenttillverkning vilken i endast ärav liten omfattning. Melallvaruindustrin, som är en mycket heterogen bransch urbäde efter-fråge- och produktionssynpunkt, är relativt hemmamarknadsinriktadjämfört med övrig verkstadsindustri. Huvuddelen av metallvaruindustrins produkteranvänds som insatsvaror inom näringslivet. Studier har visat attmetallvaruinduslrin i slor utsträckning ingår som underleverantör i lokala underleverantörssystem.Utvecklingen inom branschen är därför i hög grad beroende av hur övrigasektorer inom näringslivet utvecklas, främst då byggnads- och övrigverkstadsindustri. Etl starkt hot mot melallvaruindustrin har under senare årutgjorts av nya material i form av framför allt plast. Även maskinindustrin är relativt heterogen till sinkaraktär. Ca hälften av produktionen utgörs av investeringsvaror. Utvecklingenför branschen är således starkt avhängig av investeringsaktiviteten såväl hemmasom ulomlands. Industrins investeringar fick alltmer karaktärav rationaliseringsinvesteringar som en följd av förelagens strävan att sänkaarbetskostnaderna. Detta ledde till atl investeringarna i maskiner ökadesnabbare än byggnadsinvesteringarna, vilket gynnade företagen inommaskinindustrin. Produktionen inom branschen steg snabbare än för industrin somhelhet under 1960- och första hälften av 1970-talel. Hemmamarknaden har dockinte varit tillräcklig för maskinindustrin då den tekniska utvecklingen letttill krav på längre serier för god produktionsekonomi. En allt större andel avmaskinindustrins produktion har därför kommit att avsättas på utlandsmarknadensamtidigt som det har skett en ökad specialisering. Bland de större företag som specialiserat sig långt ochvaril framgångsrika internationellt kan nämnas storförelag som . Studier av hur verkstadsindustrins lönsamhetsstrukturutvecklats visaratt en stor del av branschens anläggningarsaknar förutsätlningar alt på längre sikl generera tillräckligt med medel försin förnyelse. Detta gäller inte minst maskinindustrin. Den har i jämförelsemed övriga delar av verkstadsindustrin en särskilt ogynnsam lönsamhelsstruktursam- Prop.1980/81:130 185 tidigtsom den enligt olika bedömningar är just den del av verkstadsindustrin som harde bästa utvecklingsförutsättningarna pä litet längre sikl. Densnabba utvecklingen på elektronikomrädet har spritt sig bl.a. lillmaskinindustrin och där ett till att exempelvis numeriskt styrda maskiner harblivit allt viktigare. För atl svensk maskinindustri även i fortsättningenskall kunna hävda sig internalionelll krävs fortsatta forsknings- och utvecklingsinsatserrörande elektronikens och datateknikens utnyttjande i produktion och produkter. Elektroindustrinhar sedan millen av 1960-lalet varit den mest expansiva delbranschen inomverkstadsindustrin. Drygt hälften av produktionen inom elektroinduslrin bestårav leleprodukler, som ocksä är den mest expansiva produktgruppen. Totaltexporteras ungefär hälften av eleklroin-dustrins produktion. Utvecklingen påden internationella marknaden är således av stor belydelse för branschensutveckling och flera länder utanför har under senare är blivit alltviktigare marknader. Elektroindustrin torde ha gynnsammautvecklingsförulsältningar. Vissa större svenska förtag har lyckats väl i deninternationella marknadsföringen av sin speciella kompetens. Det gällerexempelvis pä högspännings- och telekommunikationsområdet, där ASEA resp.Telefon AB intar en särställning. Transportmedelsindustrin(exkl. varv), och i synnerhet bilindustrin, har också tillhört de mer expansivabranscherna. Detta har resulterat i en ökande andel avindustrisysselsältningen. , och AB , dominerarbranschen vad gäller produktion och sysselsättning. Närmarehälften av transportmedelsindustrins produktion exporteras, varför förändringari utlandsefterfrågan är av slor betydelse för branschens utveckling. Dettagäller inte minst för bilindustrin, som svarar för av branschens totalaexpori. har den snabba expansionen avstannat. Detta gällerspecielll personbilsmarknaden, medan marknaden för bussar och tunga lastbilarfortfarande befinner sig i en expansionsfas. Personbilsmarknadenkommer sannolikt att även i fortsättningen karaktäriseras av svag tillväxt, enhårdnande internationell konkurrens och en förskjutning i efterfrågan mollättare, mer energisnåla fordon. Sammanfattningsviskan konstateras att stora delar av verkstadsindustrin har godautvecklingsmöjligheter. För atl dessa skall kunna tillvaratas krävs attprisutvecklingen blir gynnsam i förhållande till utländska konkurrenter samtatt investeringar och kapitalbildning ökar. Verkstadsindustrinshärda internationella konkurrenssituation kan sannolikt inle mötas pä annatsätt än genom ökad användning av elektronik. Verkstadsindustrin i sin helhelkommer därför att i ännu högre grad än utnyttja den nya tekniken såväl isin produktionsapparat som i sina produkter. Under den senare delen av1980-talet kan man även förutse en 1980/81:130 186 ökadinbrytning av nya material i verkstadsindustrins produkter, vilkel kan ledatill avsevärda omställningar. Avvitalt intresse för den svenska data- och elektronikindustrin är att deninhemska komponentindusirin förmår atl ylterligare flytta fram sina positioner.För ökad användning av informationssystem krävs stora arbetsinsatseräven inom programvaruområdet. Det av styrelsen för teknisk utvecklingoch initierade ramprogrammet för elektronisk ocheleklrooptisk komponentteknologi samt för informationsbehandling bör fäbetydelse i delta sammanhang. Hittillsvunna utredningserfarenheter tyder pä atl utnyttjandet av mikroelektroniken iverkstadsindustrins produkter synes ha haft begränsade effekter päsysselsättningen i produktionen. Däremot innebär utnyttjandet av den snabbakomponent- och produktutvecklingen med stor sannolikhet att negativasysselsättningseffekter kan komma att inträffa inom vissa användningsområden. Denkemiska industrin är i produkt- och tillverkningshänseende mycket heterogen ochomfattar framställning av såväl oorganiska och organiska kemikalier som avläkemedel, kosmetika, färger, tvättmedel, sprängämnen, gödselmedel m. m. Detär viktigt alt beakta branschens heterogena karaktär vid bedömning av dessframtidsutsikter. Kemiskindustri räknas till de expansiva branscherna. Tillväxttakten har varilrelativt hög särskilt då kemisektorn i de flesta industriländervisade ungefär dubbelt sä hög årlig tillväxt som BNP. Den snabbaste expansionenkan noteras för tung organisk produktion och plasttillverkning samt läkemedel.Trots att den kemiska industrin har expanderat relaUvt snabbt ulgör denrelativt sett en liten andel av industrin. Företagsstmklureninom svensk kemisk industri kännetecknas bl.a. av att företagen är små ijämförelse med såväl sina utländska konkurrenter som svenska företag i andrabranscher. Därutöver utgör i mänga fall den kemiska tillverkningen en mindredel av företagets verksamhel, vilken huvudsakligen är förlagd lill andrabranscher. har tillverkning inom endast en begränsad del avdet kemiska produktområdet. 1 finns endast en kemikoncern medverksamhet inom stora delar av den kemiska industrin, nämligen KemaNobel AB.Svensk kemisk industri har en gynnsam produktionsstruktur i den meningen attdet bara för ett fåtal produkter finns flera inhemska producenter. Genomkoncentration till smala segment av marknaden kan ocksä den mindreföretagsstorleken ofta kompenseras. Denkemiska industrin har gynnats av att den internationella efterfrågan ochhandelsutbytet har växt kraftigt. Efterfrågan på kemiska produkter kommer docksannolikt att öka långsammare , som konkurtensen iVästeuropa och på andra marknader ökar från bl. a. statshandelsländerna samtfrån oljeexporterande länder med ambitionen atl 1980/81:130 187 vidareförädla och naturgas. Det blir därmedsvårare för svensk kemisk industri alt etablera sig på nya områden. FramUdsulsikterna för den svenska kemiska induslrin kandock allmänl bedömas som goda. Tillverkningen är ofta automatiserad ochfabrikspersonalen sysslar huvudsakligen med övervakning och underhåll. Kemiskindustri sysselsätter förhållandevis få personer och andelen välutbildadpersonal är hög jämfört med andra branscher. Den relalivi låga lönekostnadsandelenoch den höga tekniska nivån kan ge vårt land vissa komparativa fördelar på endel kemiska tillverkningsomräden. Skillnaderna mellan olika delbranscher ärstora. Den snabba tillväxten inom plaslvaruindustrin under1960-talet och första hälften av 1970-lalet förklaras till stor del av att dethar skelt en omfattande materialsubstitution, vilken underlättades av enrelativ prissänkning pä basplaster. När det gäller konsumtionsvaror ochförpackningar torde inte substitulionsgraden kunna ökas i någon slörreomfattning. Däremot torde det finnas goda möjligheler att öka plastanvändningeni investeringsvaror. Plastmaterialen kommer även att utnyttjas i helt nyaprodukter och på nya marknader. Under senare delen av 1970-lalet steg priserna kraftigt påbasplaster till följd av oljeprishöjningarna. Priserna har emellertid stigitkraftigt även för konkurrerande materialgrupper såsom aluminium, stål,trävaror, papper och glas. För mänga traditionella material kan oljeprisernasgenomslag på färdigprodukternas kostnader bli större än för plasterna. Plastmaterialen används huvudsakligen inom förpacknings-,transportmedels- och byggnadsindustrin. Den plastbearbetande industrins utvecklingberor således främst pä utvecklingen inom dessa sektorer. framlagdaprognoser tyder på en tillväxttakt i pä fram , dvs.nägot snabbare tillväxt än för induslrin i genomsnitt. Gummivaruinduslrin kan indelas i gummivarufabriker samlregumme-rings- och gummireparationsindustri. Gummivarufabrikerna utgör den mest betydelsefulla delen avbranschen. Drygt hälften av produktionen från gummivarufabrikerna är insatsvarori bl.a. verkstadsindustrin, resten är konsumentvaror. Av tillförseln svarardäcken och s. k. industrigummi vardera för ungefär hälften. har däcktillverkningen minskal kraftigt.Flera stora tillverkare har lagt ned sin produktion i . En viktig orsaktill stagnationen på marknaden är radialdäckens ökade marknadsandel. Enövergång från diagonaldäck till radialdäck med betydligt längre livslängd harminskat ersältningsefterfrågan avsevärt. återstår endast en tillverkareav personbilsdäck inom landet, nämligen . Konkurrensen inom däcktillverkningen i kommerockså framöver att vara härd och kännetecknas av överkapacitet och bristandelönsamhet. Den inhemska däckmrknaden har under senare är vidare utsatts för entilltagande konkurtens frän s. k. låglöneländer. Prop.1980/81:130 188 Industrigummiprodukteranvänds huvudsakligen som komponenter och halvfabrikat inom den övrigaindustrin, företrädesvis inom verkstadsindustrin (transportmedel). Förindustrigummi väntas tilltagande konkurrens inom området standardvaror bl. En konsekvens av den internationella överkapaciteten idäcklillverkningen är att företagen försöker satsa pä ersättningsprodukter.Detla kan leda lill att konkurrensen blir härdare även förindustrigummiprodukter. Svenskgummivaruindustri torde dock ha goda möjligheter att hävda sig på detta omräde,förutsatt atl förelagen satsar tillräckligt på utveckling. Svenskläkemedelsindustri har haft en positiv och jämfört med mängaandra branscher problemfri utveckling. Den kommande utvecklingen beror i höggrad på hur de inhemska läkemedelsföretagen lyckas på utlandsmarknaderna. Inteannat än i undantagsfall är del möjligt att åstadkomma någon snabbareföretagstillväxt enbart på den begränsade hemmamarknaden, vilket de svenskaföretagen redan täcker till hälften. Expansionen mäste väsentligen ske genom enökad ullandsförsäljning av egna originalprodukter. Avgörande för svenskläkemedelsindustris framtid blir säledes hur företagen lyckas inonf forskningoch utveckling och internationell marknadsföring. Även den svenska industrinshemmamarknadsförsäljning och lönsamheten i denna har dock för de flestaförtagen stor belydelse. inom den svenskaläkemedelsindustrin är AB . Läkemedelsindustridelegationenhar bedömt alt branschens positiva utveckling kommer atl fortsätta fram till sekelskiftet.1 sitt huvudbetänkande förutspår delegationen att svensk läkemedelsindustrifördubblar sin världsmarknadsandel till fram till är 2000. Denökade försäljningen kommer dock sannolikt inte att leda till en proportionellökning av sysselsättningen i . Ullandsexpansionen förutsätter atl manbygger ut försäljningsorganisationerna i utlandel och även i ökad ulslräckningförlägger produktionen där. Den tidigare negalivautvecklingen inom tekoindustrin som kulminerade i en krisartad tillbakagångunder har ersatts av en viss stabilisering.Produktionen t. o. m. ökade något och antalet nedläggningar ochdriftsinskränkningar reducerades kraftigt. Det gynnsamma efterfrågeläget kundedock endast lill viss del utnyttjas av den svenska industrin. Importen ökadekraftigt och den svenska andelen av hemmamarknaden sjönk ylterligare något.Tekoindustrin har omfattats av olika statliga stödinsatser under senare är.Staten har bl.a. gäll in som ägare i ett antal tekoföretag, vilka samlats itekokoncernen . Sysselsätlningsminskningenvar lidigare myckel kraftig inom tekoindustrin. Frän är 1975 till är 1978 föllnästan vart fjärde sysselsättningstillfälle bort. harsysselsättningen minskat i betydligt lägre takt. Den jämfört med det tidigareförloppet lugnare utvecklingen inom lekoindustrin 1980/81:130 189 fortsatte även under är 1980. Exporten av kläder fortsatteatl öka. Inom textilindustrin minskade produktionen för säväl hemmamarknad somexport. En genomförd enkätundersökning anger emellertidatt en klar försämring för tekoindustrin åler är i sikte. Orderingången införvåren 1981 är svag. Lagersituationen uppgavs varaotillfredsställande med alltför slora lager av färdigvaror och planer påfortsall tillverkning av lagervaror i ovanligt stor omfattning. Enliglundersökningen kan en nedgång inom konfektionsområdet väntas under förstadelen av . Inom den glasinduslrin tillverkas huvudsakligenhushälls- och prydnadsglas. Tillverkningen av belysningsglas har gäll tillbakaoch sker numera vid endasi ett glasbruk. , när uttalade sig för att denmanuella glasindu-slrins långsiktiga konkurrenskraft och konstnärliga kvalitetskulle bevaras sä att sysselsättningsnivån kan bibehållas, sysselsattes ca 2050 personer inom branschen. hade anlalel anställda minskat till ca1900 personer. Nedläggningar hade dä under loppet av ett är skett av tre bruk.Efter dessa nedläggningar tillverkas glas vid 19 bruk. Den nuvarande branschstrukturen är resultatet av kraftigaomstruktureringar . Utvecklingen under 1970-lalet för hushälls- ochprydnadsglas karaktäriseras av att importökningen har varit väsentligl slörreän ökningen för exporten. var dock fortfarande exportvärdet större änimportvärdet. Pä hemmamarknaden har utvecklingen för den svenska industrinvarit svag. Lönsamhetsläget har varilotillfredsställande för branschen som helhel även om stora skillnader finnsmellan de enskilda glasbruken. Totall har branschen uppvisat förluster undersamtliga år under 1970-lalel. Fr.o.m. är 1977 har lönsamhelsläget markantförsämrats. Slora invesleringar har gjorts inom de båda flerbruksföretageni form av s.k. kontinuerliga varor med hög kapacitet och effektivitet i syftealt trygga företagets långsiktiga lönsamhet. Gjorda invesleringar och svagutveckling av avsättningssidan har letl fram till en betydande överkapacitet. Branschens bristande konkurrenskraft är i hög grad knutenlill inriktningen pä arbelskraftsinlensiv tillverkning och värtinternalionelll sett höga kostnadsläge. räknar i en avslutad branschutredning meden fortsatt förbättring av produktiviteten per anställd inom den manuellaglasinduslrin, som klart överstiger de begränsade möjligheterna lill ökningarsom föreligger. En fortsatt minskning i sysselsättningen mäste således ske.Därtill bedömer industriverket en minskning av överkapaciteten genom ytterligareminskad sysselsättning som ofrånkomlig. Prop.1980/81:130 190 Regeringen har i proposition till riksdagenföreslagit slalligl finansiellt slöd till den glasinduslrin. Skogsindustrin är av vital betydelse för ekonomi.Ungefär en femtedel av exportintäkter kommer från skogssektorn. Genomden låga importandelen är betydelsen för bytesbalansen stor. Den framtida marknadsutvecklingen förskogsindustriprodukter bedöms med nägra få undantag vara relativt stabil. Höjdaoljepriser har minskat konkurtensen frän plastbaserade substitut. En växandeefterfrågan från bl.a. utvecklingsländerna kan förutses. Vad gäller det globalautbudet av skogsindustriprodukter kan konstateras att utbyggnaden avcellulosakapaciteten i subtropiska och tropiska regioner har bromsalspåtagligt, bl. a. pä grund av stigande kapitalkostnader. Detla har lett flerabedömare till slutsatsen att det kan uppstå en brist på cellulosa under1980-talet. En faktor som är betydelsefull vid bedömningen av marknadsförutsättningarnaär den successiva tullavtrappningen på pappersomrädet gentemot EG som kommeratt förslärka de svenska tillverkarnas konkurrenskraft gentemot tredje land pådenna marknad. I viktiga konkurrentländer som och lönsamhet i skogsbruket vid betydligt lägre virkespriser än i Sverige.Orsak till detta är bl.a. att skogen växer snabbare än i och atl avverknings-och skogsvärdskoslnaderna är lägre pä grund av mer utpräglad stordrift och enlägre intensitet i skogsvården. Detla möjliggör i sin tur högre lönsamhet förskogsindustrin i dessa länder vid givna produktpriser. Vid försäljning päVästeuropa kompenseras en del av denna konkurrensnackdel för de svenskatillverkarna av lägre transportkostnader. Konkurrensen från länder med lägrevirkespriser påverkar våra möjligheter att med nuvarande produktsammansättningöver erhålla tillfredsställande lönsamhet inom både skogsbrukoch skogsindustri. Den utveckling mot mer rävarusnåla processer och ökadvidareförädling som pågår inom svensk skogsindustri är därför av utomordentligbetydelse. Vad gäller produktionsstrukturen har flera svenskatillverkare inom massa- och pappersindustrin anläggningar som till fulloutnyttjar storskale-fördelarna. Många mindre anläggningar är dock i det längreperspektivet mindre konkurrenskraftiga. Fortlöpande investeringar är nödvändigadels för moderniseringar inom massaindustrin och dels i form av ökad grad avintegrerad papperstillverkning. Inom sågverksindustrin är skalfördelarna inte likautpräglade. Avgörande är i stället en god marknadskontakt och en flexibelproduktionsapparat som möjliggör anpassning av produktionen efter kundernasönskemål.