prop · G40342 · 1980-12-31 00:00:00 — Å ena sidan ligger deaktuella taxeringsvärdena regelmässigt avsevärt lägre än i fråga om lika storaegnahemsbostäders. Även den väntade höjningen av taxeringsvärdena är Prop.1980/81:42 36 som nämnts betydligt mindre. Å andra sidan måste beaktasatt intäktsschablonen om fastställts i en situation när motsvarandeschablonintäkt för villor normalt skulle beräknas efter . Denna föreslås nusänkt till . I vissa fall kan även föreningens intäktsschablon om 3 %påverka bilden, nämligen om föreningens lån är så små att något underskott inteuppkommer vid inkomsttaxeringen. Ökningen av taxeringsvärdet slår då igenombåde i den individuella beskattningen och i föreningens beskattning, vilket kange kraffiga effekter. Motbakgrund av det anförda bör enligt min mening intäktsprocenten förbostadsföreningars medlemmar nu jämkas liksom för egnahemmen. Jag föreslår attden sänks till 3. Jag vill i detta sammanhang erinra om vad som uttalades när denya reglerna för medlemmars beskattning infördes, nämligen att lagstiftningenfick anses ha karaktär av provisorium. Jag har i det föregående antytt behovetav att ompröva villabeskattningens utformning för framtiden. Beskattningen avbostadsföreningarnas medlemmar bör naturligen prövas i ett sådant sammanhang. Mina förslag föranleder en ändring i punkt 2 avanvisningarna till 38 § KL. Avslutningsvisvill jag ta upp en fråga av praktisk natur. Andelsvärdet skall enligt punkt 2av anvisningarna till 38 § KL beräknas med utgångspunkt i föreningens bokslutför det senaste räkenskapsår som avslutats före taxeringsårets ingång. Senastden under taxeringsåret skall varje bostadsrättshavare få uppgift omandelsvärdet. För föreningar med bokföring där räkenskapsåret motsvararkalenderåret torde det vara praktiskt omöjligt att fullgöra denna skyldighet.Jag föreslår därför att bestämmelsen ändras så att i stället bokslutet för detsenaste räkenskapsår som avslutats före året före taxeringsåret fåranvändas. Jag vill dock påpeka att mitt förslag inte innebär någon ändring ifråga om vilket taxeringsvärde som skall användas. Detta skall alltjämt varavärdet året före taxeringsåret. Mitt förslag föranleder en ändring i punkt 2 avanvisningarna till 38 § KL. Enligt lagen (1972:175) med vissa bestämmelser ombokföring av bostadslån, m.m. får bl.a. bostadsrättsföreningar som en särskildpost bland tillgångarna i balansräkningen ta upp ett belopp motsvarande högstden samlade skuldökningen av vissa bostadslån och räntelån. Jag vill i klargörandesyfte slå fast, att en sådan post inte skall anses som tillgång i förevarandesammanhang. De av mig föreslagna ändringarna bör träda i kraft den 1januari 1981 och fillämpas första gången vid taxering. Ändringen ifråga om vilket bokslut som skall beaktas bör dock få gälla redan vid 1981 årstaxering. 1980/81:42 37 De höjda taxeringsvärdena inverkar även på förmögenhets-,arvs- och gåvobeskattningen. Enligt 4 § lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt, , skall fastighet i regel tas upp till taxeringsvärdetvid beskattningsårets utgång. Vid arvs- resp. gåvobeskattningen skall enligt22 § 1 mom. och 43 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, , dettaxeringsvärde användas som gällde året innan skattskyldighet inträdde. Dettamotsvarar taxeringsvärdet året före ett dödsfall eller en gåva. De nyataxeringsvärdena slår alltså igenom vid förmögenhetstaxering samt ifråga om dödsfall eller gåvor efter utgången av . Även här börjusteringar nu genomföras. Innan jag tar upp dessa frågor vill jag efter samråd medchefen för något beröra skogsvårdsavgiften. Denna avgiftskall enligt 1 § lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift betalas av ägare av sådanjordbruksfastighet som åsatts delvärdet skogsbruksvärde. Enligt punkt 2 avanvisningarna till 22 § KL är avgiften avdragsgill vid beräkningen av inkomstav jordbruksfastighet. Avgiften är fr,o,m, taxering avskogsbruksvärdet och beräknas liksom garanfibeloppet per beskattningsår. Deväntade taxeringsvärdehöjningarna kommer att slå igenom även här. Jag förordar att avgiften på inte ändras isamband med allmänna fastighetstaxering. Chefen förjordbruksdepartementet återkommer i budgetpropositionen till denna fråga, Den statliga förmögenhetsskatten utgår enligt enprogressiv skala på beskattningsbara förmögenheter som överstiger 200 000 kr.På den del av den beskattningsbara förmögenheten som ligger mellan ,och , utgår skatt , När den beskattningsbara förmögenhetenöverstiger , men inte , är förmögenhetsskatten , för275 , och av återstoden. För beskattningsbara förmögenheter som ärstörre än 4(J0 . men inte I . uppgår förmögenhetsskatten till2 . för , och av återstoden. blir skatten , för I , och av återstoden. Förmögenhetsskatt tas ut i huvudsak av fysiska personeroch dödsbon (10 § SFL), Vissa juridiska personer är emellertid skyldiga attbetala förmögenhetsskatt. Hit hör bl,a, föreningar och samfund där medlemmarnainte äger del i föreningens eller samfundets förmögenhet samt vissa samfälligheter(6 § 1 mom, b SFL), Här tas ut en proportionell förmögenhetsskatt på 1,5 promillepå den del av den beskattningsbara förmögenheten Prop.1980/81:42 38 Det bör dock nämnas attförmögenhetsskatt i sistnämnda fall bara tas ut om och i den mån hithörande föreningaroch samfund är skyldiga att erlägga inkomstskatt. Ideella föreningar är oftafria från både inkomst- och förmögenhetsskatt. För makar och därmed jämställda beräknas denbeskattningsbara förmögenheten gemensamt. En sambeskattning äger även rum mellanföräldrar och hemmavarande barn (12 § 1 mom, SFL), Den nuvarande förmögenhetsskatteskalan tillkom genomlagstiftning (prop. 1970:71, BeU 1970:41, rskr 1970:231, SFS 1970:170).Inför 1975 års allmänna fastighetstaxering höjdes dels skattepliklsgränsen från150 , till . och dels den näst lägsta skiktgränsen från 250 000kr, till , (prop, 1974:98, SkU 1974:.38, rskr 1974:259, SFS1974:311), För de nämnda juridiska personerna höjdes skattepliktsgränsen,som varit oförändrad , från , till 15 00(. Enligt minmening bör nu en uppräkning ske av skalans skiktgränser. En riktlinje bördärvid vara att söka anpassa dessa till främst den prisutveckling som har ägtrum sedan skatteskalan senast fastställdes. Min avsikt är således inte attföreslå några ändringar i själva grunderna för förmögenhetsbeskattningen. Detsaknas också underlag för att nu ändra förmögenhetsskattens avvägning ochfördelning. Den bedömning i dessa delar som skedde i samband med 1970 årslagstiftning bör ligga fast tills vidare. Denskatteskala som antogs är därför enligt min mening en lämpligutgångspunkt. Visserligen justerades, som jag nämnde, denna årsallmäna fastighetstaxering men de ändringar som därvid skedde var av tämligenbegränsad räckvidd och avsåg bara de lägsta skikten. Den uppräkning som börgöras är i och för sig aktualiserad genom de väntade taxeringsvärdehöjningarna.Dessa kan emellertid inte ensamma vara vägledande eftersom förmögenheterbestår av även andra tillgångar. Jag anser därför att i stället den allmännaprisutvecklingen . då den nya skalan trädde i kraft, bör varavägledande. Detta skulle bl.a. innebära att den stegring av fastighetsprisernasom återspeglar en real förmögenhetsökning i princip kommer att träffas av ettökat skatteuttag. Detla är enligt min mening också rimligt. Nugällande skatteskala kan vid nuvarande taxeringsvärden beräknas ge en totaluträknad förmögenhetsskatt för på ca 950 milj. kr. Den s, k, 80/85-procentregelnmedför dock en skattenedsättning om ca 200 milj, kr. Genom denna regelbegränsas nämligen det sammanlagda inkomst- och förmögenhetsskatteuttaget.Högst av en inkomst upp till 30 basenheter, f. n. , får tas ianspråk för skatt och högst av inkomster däröver. Regeln har störstbetydelse för innehavarna av de större förmö-genheterna. Här reduceras nämligenofta förmögenhetsskatten, Detla betyder också att det är svårt att bedömaförmögenhetsskatteskalans verkliga effekter i de högsta skikten. För att tillgodose de önskemål jag pekat på börskalan avvägas så alt 1980/81:42 39 en viss ökning av förmögenhetsskatten uppkommer men så attskatteuttaget ändå håller sig någorlunda inom nuvarande ramar. Jag föreslår attförmögenhetsskatteskalan får följande utformning: 400 000-600 000 600 000 - 800 000 800 000 - 1 800 000 1 800 000 - Med den av mig föreslagna skalan kan den totala uträknadeförmögenhetsskatten beräknas öka med ca 200 milj. kr, vid taxering.För de juridiska personer som erlägger den proportionella förmögenhetsskattenföreslår jag att skattepliktsgränsen höjs från , till , Mina nu redovisade förslag påkallar ändringar i 10 § och115 1 och 2 mom, SFL, De nya reglerna bör träda i kraft ochtillämpas första gången vid taxering. De förslag jag nu har redovisatsyftar i första hand till att anpassa skatteuttaget med hänsyn till denallmänna prisutvecklingen. Som jag tidigare nämnt är jag inte beredd attföreslå ytterligare ändringar. Jag vill dock erinra om att det vid olika tillfällenhar ifrågasatts om man inte borde ha olika skattepliktsgränser för makar ochför ensatnstående, eventuellt även för ensamstående med hemmavarandeminderåriga barn. Detta är enligt min mening emellertid något som mer hängersamman med den större frågan om beskattningen av makar över huvud taget. Fråganom familjebeskattningen bör lämpligen prövas när utredningsarbetet rörande bl,a, makars egendomsförhållanden har slutförts. Detta handhas av familjelagssakkunniga(Ju 1970:52), Ett betänkande är att vänta , För skattskyldiga som har sin förmögenhet nedlagd irörelse eller jordbruk gäller särskilda regler vid kapitalbeskattning. Jagåterkommer i det följande till dessa frågor, 2.3.3 Arvs- och gåvobeskattningen Arvs- och gåvoskatt utgår enligt progressiva skalor. Dessaär olika beroende inte bara på arvets eller gåvans storlek utan även på vem somärver eller får egendom. Tre klasser finns. Arvslotter som tillfaller de mest närstående, t. ex,efterlevande make eller barn, beskattas i klass I, som har den lindrigasteskalan. Skatten är här 5 %> för lotter , I skiktet 100000-1.50 000 kr, är skatten , I det högsta skiktet - , ochdäröver - utgår arvsskatt , Till klass II hörbl,a, föräldrar, syskon och mer avlägsna släktingar. Arvslotter som tillfallerhelt oskylda personer eller organisationer som inte är allmännyttiga beskattasockså i denna klass. Här är den lägsta skattesatsen och den gäller förlotter . I skiktet 100 000- . Prop.1980/81:42 40 är skatten här , Skalan går och avser dåden del av som överstiger 1 milj, kr. Klass III avser främst sådana organisationer som inte ärhelt befritide från skattskyldighet. Som exempel kan nämnas vissa allmännyttigastiftelser och ideella föreningar. Beträffande den sistnämnda gruppen börpåpekas att församlingar och trossamfund numera är helt fria från skyldighetatt utge arvs- eller gåvoskatt. Skalan är här progressiv upp till 30 000 kr.Därefter är skattesatsen , Vid arvsbeskaltningen medges ett skattefritt grundavdragmed , för efterlevande make, , för annan mottagare i klass Ioch 3 OOOkr, för mottagare som hör till klass II eller III, Har barn eller avkomling lill avlidetbarn inte fyllt när skyldigheten att betala arvsskatt inträder medgesytterligare avdrag med , som återstår till dess sagdaålder uppnås. För gåvoskatten gäller samma skalor med det undantaget attsådana mottagare som hör till klass III är fria från gåvoskatt. Dessutomförekommer vid gåva bara ett enhetligt grundavdrag på . Även arvs- och gåvobeskattningen fick sin nuvarandeutformning i samband med den tidigare nämnda lagstiftningen , Sedan desshar skalan inte ändrats. Som jag framhöll i fråga om förmögenhetsbeskattningenär de ändringar som är aktuella sådana som syftar till att anpassa skalornatill den prisutveckling som ägt rum. Några mer långtgående ändringar avarvsskattens avvägning eller närmare fördelning är således inte aktuella viddetta tillfälle. När manskall bedöma vilka ändringar i fråga om arvsskatten som är motiverade får manhålla i minnet att arvsskattens storlek i det enskilda fallet påverkas av endel ytterligare faktorer. Var den avlidne gift och förelåg giftorättsgemenskapskall hälften av makarnas sammanlagda behållna förmögenhet undantas frånarvsskatt såsom utgörande den efterlevandes giftorättsandel, I vissafall kan även mer än hälften undantas. Enligt 13 kap, 12 S andra stycket giftermålsbalkenskall nämligen nämnda giftorättsandel bestämmas till ett belopp sommotsvarar minst fyra basbelopp enligl lagen (1962:381) om allmän försäkring.Tiden för dödsfallet är avgörande för basbeloppets storlek. Även för utfallandeförsäkringsbelopp finns ett inflationsskyddat grundavdrag vidarvsbeskattningen. Skattefrihet medges här upp till ett värde motsvarande sexbasbelopp. Även om de nu angivna reglerna innebär en successiv anpassning avskatteuttaget efter den allmänna prisutvecklingen så fyller de dock i förstahand en mer socialt betonad funktion. För att fåtill stånd en rimlig anpassning bör enligl min mening såväl grundavdragen somde tre skalorna ändras. Jag föreslår att grundavdraget för efterlevande makehöjs från , till , samt för barn och andra mottagare i klassI från , till , I enlighet med detta bör 1980/81:42 41 grundavdragen i klasserna II och II höjas från , till . Genom dessaändringar undantas mindre arvs- och testamentslotter alltjämt frånbeskattningen. Även det s,k, minderårighetsavdraget bör ändras. Barn sominte fyllt när någon av föräldrarna dör har rätt till ett avdrag på 3 000kr. som återstår till dess nämnda ålder uppnåtts. Jag föreslår attavdraget höjs till . Beträffande skatteskalorna vill jag föreslå en sådanuppräkning av skiktgränserna att skatteskärpningarna hälls pa en rimlig nivåäven om ett tämligen värdefullt egnahem ingår i kvarlåtenskapen. Särskildhänsyn måste nämligen tas till de inte ovanliga fall där efterlevande makeskall ärva fastigheten och avser att sitta kvar i boet. För klass I föreslår jag att nuvarande skiktgi anserfördubblas för arvslotter . För större lotter börlättnaderna göras något mindre omfattande. Även skatteskalorna för klasserna II och III bör jämkas i enlighet med vad jag tidigareanfört. En fördubbling av skiktgränserna för lotter , anserjag vara motiverad i klass II, För klass III innebär den föreslagna skalan attden proportionella beskattningen på inträder för testamentslotter tillden del de överstiger . Effekterna av mina förslag för klass I kan belysas mednågra exempel som avser ett fall där någon avlidit och efterlämnat make och tvåvuxna barn, 1 boet ingår ell egnahem som f,n. har ett taxeringsvärde på 150000kr, Det nya värdet antas bli . Dessutom finns det andra tillgångarpå . varför den totala behållningen blir , resp, 400 000kr. Enligt gällande arvsskatteregler skulle den totala arvsskatten bli 7 000kr, men den stiger enligt mitt förslag till ,, alltså en skärpning med3 . Om exemplet ändras på så sätt att fastigheten i stället antas stigafrän . fill , blir arvsskatteskärpningen , Mina förslag föranleder ändringar i 28 S AGL, De nyareglerna bör tillämpas om skattskyldighet har inträtt efter utgången av 1981, Särskilda regler gäller vid kapitalbeskattningen avfamiljeföretag och deras ägare. De nuvarande bestämmelserna tillkom genomlagstiftning (prop, 1977/78:40. SkU 1977/78:19. rskr 1977/78:111. Reglerna finns intagna i 4 ij och punkt 2 av anvisningarnatill 3 och 4 §§ SFL samt i 22 och 23 SS AGL, I korthet gäller följande regler för förmögenhets-, arvs-och gåvobeskattningen av ett familjeföretag. Först räknar man fram ettsubstansvärde på den förmögenhet som nedlagts i jordbruk, skogsbruk ellerrörelse. Varulager skall i princip tas upp till det värde som det skullebetinga vid en försäljning under normala förhållanden efter avdrag för inkuransoch prisfallsrisk. 1980/81:42 42 fråga om inventarier godtas regelmässigt de bokfördavärdena. Fastigheter skall i regel redovisas till taxeringsvärdet. Vissatillgångar såsom exempelvis skogskontomedel får tas upp tili halva detnominella värdet. Avdrag medges för skulder, varvid andra latenta skatteskulderän utskiftningsskatl inte beaktas. Skattelättnaderna innebär att avdet framräknade substansvärdet behöver redovisas som tillgång. Av stor betydelse i sammanhanget är att det finns enspärregel med anknytning till taxeringsvärdet. Spärregeln innebär att man somtillgång måste redovisa minst det värde som motsvaras av taxeringsvärdetminskat med därå belöpande skulder, I fråga om jordbruksfastighet bortseshärvid från den del av taxeringsvärdet som avser ekonomibyggnad och förfastighet i rörelse blir markvärdet avgörande. Skulderna fördelas vidspärregelns tillämpning proportionellt på samtliga tillgångar i förvärvskällan.Generellt kan sägas att spärregeln träder i funktion först om mer än 1/3 avtillgångarna representeras av taxeringsvärden för mark och bostadsbyggnader, I samband med tillkomsten av regler uttalades attytterligare utredningsarbete i frågan behövdes. En särskild kommitté - 1980 årsföretagsskattekommitté (B 1979:13) - har också tillkallats för att undersökabl,a, hur familjeföretagens kapitalskatleproblem bör lösas för framtiden.Utredningsarbetet kommer emellertid inte i sin helhet att bli slutfört i sådantid att det kan läggas till grund för nya regler års taxering, I avvaktanpå en sådan mer genomarbetad lösning måste mer provisoriska åtgärder vidtas.Vad som i första hand måste åtgärdas är spärregelns verkningar med tanke på dekraftigt höjda taxeringsvärden som kan väntas. Också vissa effekter i tekniskthänseende av de nya reglerna om indelning i ägoslag vid fastighetstaxeringenkan därvid behöva beaktas, I övrigt bör systemet för kapitalskattelältnader f.n,lämnas oförändrat. Målet förde provisoriska åtgärderna måste vara att förhindra att de höjdataxeringsvärdena får effekter som urholkar de lättnader som systemet är avsettatt ge. Särskilt utsatta pä denna punkt är jordbruksfastigheterna därmarkvärdet typiskt sett utgör en stor andel av de totala tillgångarna. Hur ettsådant provisorium bör utformas är jag för dagen inte beredd att ange. Klarhetom de regler som skall tillämpas på de nya taxeringsvärdena bör ernellertidskapas och det är min avsikt att återkomma med förslag isådan lid att detta kan ske. Nya regler bör sedan tillämpas från och med 1982års förmögenhetstaxering samt vid beskattningen av sådana arv och gåvor därskattskyldighet inträder utgång. 2.3.5 Värderingen av bo.stadsrätter Jag lar i detta sammanhang också upp frågan hurbostadsrätter bör värderas vid kapitalbeskattningen, dvs. förmögenhets-, arvs-och gåvobe- 1980/81:42 43 F.n. råder delade meningar om hur dennavärdering skall gå till och detta är enligt min mening inte tillfredsställande. Först vill jag nämna att man i praxis vidkapitalbeskattningen tillåtit att en bostadsrätt tas upp till ettvärde som motsvarar antingen medlemmens grundavgift ökad med gjordaamorteringar eller till medlemmens andel i föreningsförmögenheten beräknad medhänsyn till taxeringsvärdet på föreningsfastigheten. Ett på sistnämnda sätt beräknat värde ligger f, ö. tillgrund för den individuella inkomstbeskattningen av föreningsmedlem (punkt 2 avanvisningarna till 38 § KL), Denna enhetlighet bröts genom ett avgörande frånhögsta domstolen (NJA 1975 s, 722) där man i ett arvsskatlemål förklarade attdet allmänna saluvärdet i stället skulle användas. Denna värderingsmodellgäller således numera vid arvs- och gåvobeskattningen, däremot inte utan vidarevid förmögenhetsbeskattningen. Högsta domstolens nyssnämnda avgörande bygger på attbostadsrätt såsom utgörande '"annan lös egendom" enligt 23 S AGLskall tas upp till ett beräknat allmänt saluvärde, I och försig finns enmotsvarande bestämmelse i 4 § sista stycket SFL, Det har gjorts gällande attvärdering efter saluvärdet rätteligen borde tillämpas även vidförmögenhetsbeskattningen. Bilden kompliceras emellertid något vidförmögenhetsbeskattningen. Det har nämligen på sina håll ifrågasatts om inteytterligare en värderingsgrund skulle vara aktuell. Man har därvid pekat påbestämmelsen i 4 S näst sista stycket SFL om att andel i ekonomisk förening,vars behållna tillgångar vid likvidation endast delvis skall skiftas mellanmedlemmarna, skall tas upp till ett värde som motsvarar den del av föreningensförmögenhet som skulle ha fallit på andelen om föreningen trätt i likvidation.Om detta resonemang skulle vara riktigt innebär det att bostadsrätter t,o,m,skulle kunna komma att värderas olika beroende på vad som står iföreningsstadgarna trots att detta inte påverkar prisbildningen. Det kan nämnasalt bl.a, denna värderingsmodell åberopades av den skattskyldige i detnyssnämnda arvsskattemälet. Enligt min mening medför den nuvarande osäkerheten om rättvärderingsmetod uppenbara olägenheter. Det finns en klar risk att lika fallkan komma att behandlas högst olika. De nuvarande oklarheterna bör skingrasgenom all uttryckliga lagregler införs. Även på detta område bör i7ian arbetamed en enhetlig grund för värderingen vid all kapitalbeskattning, I och för sigkan olika modeller tänkas. Det är emellertid viktigt att man så långt möjligtundviker bestämmelser som lämnar utrymme för skönsmässiga bedömningar inteminst med tanke på det betydande antal skattskyldiga som berörs. Hänsyn måsteäven tas till föreningarnas nuvarande skyldighet att i enlighet medföreskrifterna i 42 § 1 och 3 mom, taxeringslagen (1956:623). lämnamedlemmarna besked om andelsvärdena. Mot denna bakgrirnd är knappast detallmänna saluvärdet en lämplig generell norm. Enligt 42 S 1 och 3 mom. TL skall föreningen senast den 8februari under 1980/81:42 44 taxeringsåret lämna medlem uppgift om värdet av dennesandel i föreningsförmögenhet. Därvid skall detta värde beräknas på det sättsom anges i punkt 2 av anvisningarna till 38 S KL, Detta innebär att värdetbestäms efter medlemmens andel i den samlade föreningsförmögenheten, varvid före-ningsfastighelenskall tas upp till taxeringsvärdet. Jag föreslår att denna värderingsmetodtills vidare skall tillämpas vid all kapitalbeskattning. Regler om detta in i 4 § SFL och 23 § AGL, De nya bestämmelserna bör träda i kraft den 1januari 1981, Vid förmögenhetsbeskattningen bör de nya reglerna få tillämpasredan vid taxering och vid arvs- och gåvobeskattningen omskattskyldighet inträtt efter utgången av 1980. Mittförslag till värdering innebär i allt väsentligt ett lagfästande avhittillsvarande praxis på förmögenhetsbeskattningens område, någol som alltsåmedför att bostadsrätter i regel kommer att redovisas till måttliga värden.Huruvida denna värderingsmetod på är den bästa kan självfalletdiskuteras. Metoden kan sägas ge förhållandevis lägre värden än som gäller förvillor men den står i överensstämmelse med vad som tillämpas i fråga om t, ex,andelslägenheter. Som jag förut nämnde har den införda individuellamedlemsbeskattningen karaktär av ett provisorium. Jag vill understryka attdetta är fallet även beträffande det förslag som jag nu har lagt fram i frågaom kapitalbeskattningen. Även denna fråga måste tas upp till förnyadeöverväganden, 2.4 Folkpensionärernas .skattelättnader in. finns särskilda regler om skattelättnader f()rfolkpensionärerna vid inkomstbeskattningen. Jag avser då bestämmelserna om extraavdrag på grund av nedsatt skatteförmåga. En folkpensionär som endast harålderspension och en sidoinkomst om f.n. högst . påförs inte högrebeskattningsbar inkomst än . Det extra avdraget avtrappas i takl medatt inkomsten stiger. Även förmögenhetsinnehav inverkar på avdragets storlek.Det extra avdraget regleras i första hand i punkt 2 av anvisningarna lill 50 §KL. Del ankommer sedan på RSV att utfärda närmare anvisningar för avdragetsberäkning. taxering gäller RSV Dl 1979:25. inverkar inte på avdragets storlek. När det gäller makar tarman härvid hiinsyn till deras sammanlagda förmögenhet. börjar en avtrappning av det extra avdraget. Överstigerförmögenheten , medges i allmänhet inte något extra avdrag.