prop · G403146 · 1980-12-31 00:00:00 — m.fl.:Organisationerna har i skilda sammanhang haft tillfälle attyttra sig över lagförslag vilka haft som syfte att motverka missbruk avaktiebolagsformen. Organisationerna har framhållit vikten av att konstaterademissbruksformer stävjas inte minst mot bakgrund av kravet påkonkurrensneutralitet i en marknadsekonomi. Mindre nogräknade personersotillbörliga utnylljanden av som i nu ifrågavarande fall, aktiebolag, medförotvivelaktigt en snedvridning av konkurrensförutsättningarna och kan för denseriösa företagsverksamheten innebära svära ekonomiska påfrestningar. 1980/81:146 102 Motintresset av missbruksbekämpning måste dock ställas intresset av att inte genomalltför stränga lagbestämmelser seriös företagsverksamhet försvåras elleromöjliggörs. 1 den avvägning som här måste göras mellan beaktansvärda inlressenförtjänar alt framhållas att strävandena pä det bolagsrättsliga området imycket avsett atl uppmjuka de stela och hämmande reglerna ABL. : Aktiebolaget är den i särklass mestframgångsrika verksamhetsformen i västvärlden, i vars form näringslivel iSverige förmått stå för en betydande leknisk och ekonomisk utveckling tillfromma för landet. Flertaletaktiebolag, deras ledning och ägare driver sin verksamhel helt lagligt, korrektoch seriöst. De kan därför ställa anspråk på atl de rättsliga fömtsättningarnaför denna verksamhel i rimlig mån hälls stabila och atl en nödvändig samhällskontrollinte kännetecknas av adminstrativt krångel. Videlar arbetsgruppens förslag, när det gäller faltiglikvidalion och även övrigalikvidationer, där fordringsägarna inte får full betalning. Att likvidalorn idessa fall skall ansöka om alt bolaget försätts i konkurs anser vi vararikligt, då den utredning, som därvid kommer till stånd utvisar i vad män brottförekommit. I sammanhanget vill vi ocksä påpeka, all säväl VD somstyrelseledamöter fr.o.m. 1980.07.01 har personligt betalningsansvar förskatter och arbetsgivaravgifter. Närdet gäller de likvidationer, där fordringsägare icke lider någol förfång, villvi med krafl instämma i reservanten Bångstads synpunkter, eftersom det tordegenomföras mänga sådana, enligt vårt förmenande, seriösa likvidationer. FöreningenSveriges kronofogdar: Likvidalionsförfarandet är i praktiken undandraget t.ex.kronofogdemyndigheternas (KFM) insyn, trots all de flesta företag i likvidationtorde ha skatte- och avgiftsskulder som dock inte sällan kommer till kännedom ielt sä sent skede att redan p.g.a. lidsuldräkten KFM får svårigheter att tafram nägon utredning. Detta gäller även i stor utsträckning tvängslikvidationer.Det ligger i sakens natur alt de mer eller mindre allvarliga missbruksformersom arbetsgruppen påtalat, kan antas visa endast en tendens. Föreningen ansersig ha fog för att påstå atl man har anledning befara att bristerna i nuvaranderegel-syslem lett till att vissa missbruksformer satts i system samt attmissbruket kan komma alt öka. Med hänsyn även till de utredningar och övervägandensom föranlett lagstiftaren att skärpa kontrollen över de tidigare s. k.fattigkonkurserna, finner Föreningen det vara en självklarhet att föreskriftermåsle tillskapas i huvudsak enligt det framlagda förslaget för all fä insyn ide olika likvidationerna. Föreningenvill framhålla, att nya lagregler bör tillkomma med skynd samhet. Ändringarna i konkurslagen med dess föreskrifter t.ex. om alt man även i mindre konkurs skall undersöka om brott och återvinnings grundande transaktioner förekommit, torde leda till att likvidationsförfa randet kommer till ökad användning i illojalt syfte. Även kommande regler om näringsförbud, som i princip kan grundas endast på alt gäldenären försatts i konkurs, torde verka i samma riktning, nämligen all man i stället väljer likvidation för att dölja obehöriga transaktioner, Föreningenvill tillstyrka de lagändringar, som arbetsgruppen föreslagit. Dessaförfattningsförslag får anses fylla minimikraven pä ätgärder för attkontrollera likvidationerna. Prop.1980/81:146 103 Justitiekanslern:Förslagen berör alla slag av aktiebolag, alltså även seriösa aktiebolag. Dettorde dock i första hand vara ifråga om enmans-eller fåmansbolag med lågtaktiekapital som missbruk av likvidalionsinstitutet kan tänkas förekomma.Enligt min mening för det därför för långt alt vid varje likvidation krävaundersökning om gäldenärsbrott eller vissa andra brott som har samband medverksamheten har förekommit. Riksåklagaren: förslagel alt likvidatorn skall ha samma skyldighet som konkursförvaltareatt göra brottsanmälan beträffande gäldenärsbrott och andra brott, t. ex.förmögenhetsbrott och skattebrott, som förekommit i samband med bolagets verksamhelsamt att likvidatorn skall pröva om de av bolagsledningen upprättaderedovisningshandlingarna är korrekta. Såsom anförts i promemorian påkallardessa kontrollfunktioner atl likvidalorn skall vara självständig i förhållandetill bolagets ägare och tidigare ledning. : Förslagetinnefattar i denna del en skärpning av likvidationsförfarandet främst genominförandet av skyldighet för likvidator att la ställning lill frågan omanledning föreligger alt misstänka gäldenärsbrott och andra inte ringa brott isamband med bolagels verksamhet saml att för sådant fall underrätta åklagare.Bestämmelserna har sin motsvarighet i 55 och 185 b §§ KL men går i fråga om granskningennägot längre än som där anges. Hovrätten vill ifrågasättahuruvida sädan skyldighet alt underrätta åklagare skall föreligga även för detordinarie likvidationsförfarandel. Gäldenärsbrotten fömtsätter i princip attborgenär undandras tillgång genom åtgärd som förorsakar obestånd ellerförvärrar obestånd eller att viss borgenärs rätt tillgodoses pä annan borgenärsbekostnad. En sådan situation föreligger typiskt sett inle i en likvidation ivilken alla borgenärer får täckning för sina fordringar. Hovrätten vill i dellasammanhang hänvisa till de synpunkter pä avgränsningen avunderrättelseskyldigheten enligt 55 och 185 b §§ KL som lagutskottet anfört isitt betänkande 1978/79: 19 (s. 83-85) med anledning av propositionen 1978/79:105 med förslag till ändring i KL. Härtill kommer den med avseende pågenomförandet av underrättelseskyldigheten mera praktiska konsekvensen att detmåsle vara uteslutet att ålägga annan än den som står fri i förhällande lillden tidigare bolagsledningen alt överväga frägan om misstanke om brott. Detlaborde leda fill att likvidator, såsom föreslagits, alltid skall utses avrätten. Åven detla senare inger betänkligheter. Hovrätten ställer sig såledestveksam till lämpligheten och behovet av all bestämmelser motsvarande dem i 55och 185 b §§ KL görs tillämpliga på det ordinarie likvidationsförfarandel.Skulle emellertid underrättelseskyldighet införas bör skyldigheten enliglhovrättens mening inte göras mera omfattande än den som åligger förvaltare ikonkurs. tingsrätt:Tingsrätten instämmer i arbetsgruppens mening alt det bör i varje likvidationutredas huruvida det finns skälig anledning antaga att gäldenärsbrottförekommit i bolagets verksamhet. En förutsätlning för atl likvidatorn skallkunna fullgöra denna uppgift är atl han fär del av bolagetsbokföringshandlingar och att förutvarande bolagsledning fullgör sin skyldighetatt avge redovisning för sin förvaltning. Enligt vad tingsrätten inhämtat fåren av rätten förordnad likvidator, när han efterhör var bolagelsredovisningshandlingar finns, ofta till svar alt dessa förkommit. Del händerockså alt bolagsledningen underlåter att avge slutlig redo- Prop.1980/81:146 104 visning för sin förvaltning och helt vägrar att samarbetamed likvidatorn. För att förmå en tredskande styrelse atl upprätta och avgeslutredovisning synes en likvidator vara hänvisad till alt anmäla styrelsensförsummelse lill registreringsmyndigheten, som då enligl 19 kap. 2§aktiebolagslagen kan förelägga styrelsen vid vite alt fullgöra sin skyldighetoch utdöma förelagt vite. - Det bör enligt tingsrättens mening övervägas om ejföreskrift skall införas om alt slutredovisningen skall avges under sädanförsäkran som medför ansvar enligl 15 kap. 10§ , därest oriktiguppgift lämnats uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. - För alt få tillgångtill bokföringshandlingar som bolagsledningen vägrar atl utlämna kanlikvidator vända sig till allmän domstol med begäran om vitesföreläggande. Etldylikt förfarande medför emellertid tidsutdräkt. Denna skulle kunna undvikas omi 13 kap. aktiebolagslagen infördes en bestämmelse som ger likvidatorn rätl fillomedelbar handräckning för utfående av bokföringshandlingar i enlighet med vadsom gäller för en konkursförvaltare enligl 54 § konkurslagen. handelskammare: Handelskammaren avstyrker förslageltill ändring av ABL 13 kap. 10 S (se vidare avsnitt 4). : Del kan knappast medutgångspunkt från praktiska erfarenheler motiveras att det vid varjelikvidation utreds, huruvida det finns skälig anledning anta atl gäldenärsbrottförekommit i bolagets verksamhet före likvidationsbeslulet. Elt likvidationsbesluli och för sig kan ju inte anses ge anledning lill misstanke om ekonomisk brottsligheti bolaget. i : En avvägningmåste ske så att inte seriösa likvidationer försvåras. Arbetsgruppen villdärför inle föreslå någon ändring i nuvarande ordning alt bolagsledningen skallupprätta redovisningshandlingarna fram till likvidationsutbrotlel. Del blir likvidalorernassak att kontrollera om redovisningen är korrekt eller inle. För atlfullgörandet av denna kontroll skall bli effektiv föreslår arbetsgruppen enbestämmelse i 13 kap 10§ aktiebolagslagen om skyldighet för likvidatorema attunderrätta allmän åklagare om de finner skälig anledning misslänka att gäldenärsbrotteller annat brott som inte är ringa förekommit i samband med bolagetsverksamhet. Länsslyrelsen anser, alt en sådan bestämmelse är nödvändig för attkontrollen skall bli effektiv. Konkurslagskommittén:Förslaget om obligatorisk brottsutredning vid likvidation går längre än vad somär fallet vid konkurs och förhandling om offentligt ackord enligt ackordslagen(1970:847). Del kan sålunda starkt ifrågasättas om sådan utredning skall skebeträffande bolag, som är solvent men träder i likvidation. Likvidatorsanmälningsplikt omfatlar vidare inte bara gäldenärsbrott ulan ocksä andrabrott, även om frågan härom inle direkt aktualiserats i samband med likvidatorsbefattning med avvecklingen (jfr 55 § KL). Några bärande motiv för alt vidlikvidation inta en strängare hållning i dessa hänseenden än vid konkurs harinte redovisats. Utredningenom säkerhetsåtgärder m. m. i skatteprocessen: I sammanhanget vill USS anmälaen viss tveksamhet avseende likvidatorns faktiska möjligheter atl undersöka ombrottslig verksamhet har förekommit i bolaget. Det gäller särskilt förskattebrottens del. All erfarenhet lalar för alt det fordras speciellakunskaper för alt över huvud taget avslöja mer komplicerade skattebrott föratt inte tala om att ulreda förhållanden av delta slag. Sädana uppgifter bördärför läggas pä de myndigheter inom skatte- och avgiftsområdet samt polis- ochåklagarväsendet som har tillräckliga kvalifikationer härför. Förslaget av USS(avsnittet 4) att kronofogde- och skattemyndighet skall underrättasav domstolen om inträffade likvi- 1980/81:146 105 dationerligger också i linje med de nu redovisade synpunkterna. FAR: FAR tillstyrkerförslaget att likvidator skall få skyldighet att anmäla gäldenärsbrott ochandra brott som inte är ringa. LO: LO tillstyrker arbetsgmppensförslag när det gäller brottsutredningen. Till skillnad från arbetsgmppenanser LO dock all likvidalorernas undersökningsplikt bör lagfästas. LO kan intefinna nägot vägande skäl mot en sådan förstärkning. Tvärtom kan den underiätta likvidalorernasarbele högsl väsentligt vid kontakter med förelagsledning och ägare. anser att exempelvis en styrelseledamot bör kunna utses tilllikvidator. delar arbetsgruppens åsikt atl det är olämpligt atlen och samma person (likvidator/ styrelseledamot) skall undersöka eventuellbrottslighet begången av honom själv och sedan i förekommande fall underrätta allmänneäklagaren om förefintlig brottsmisstanke. För atl förhindra en sådan konsekvensföreslär bankföreningen att anmälningsplikten avseende misstanke om brottåläggs revisorn och inte likvidatorn. Dessutom menar bankföreningen attunderrättelseskyldigheten bör begränsas till att omfatta enbart gäldenärsbrott.Sådan brottslighet torde en revisor utan slörre svårighet kunna upptäcka isamband med den sedvanliga genomgången av bokföringsmaterialet. Således tordeden föreslagna utvidgningen av revisorns uppgifter vid likvidation komma attmedföra endast ett obetydligt merarbete för revisorn. tillstyrker tillägget i 13 kap. 10 § om skyldighet att undertättaåklagare i vissa fall. grossistförbund:Det finns enligt vår mening knappast skäl att undersöka ev gäldenärsbrott iaffärsmässigt sunda och motiverade avvecklingar av ett aktiebolag. Kompetensenoch ansvaret för en avveckling i dylika fall finns hos styrelse och aktieägare,som därmed torde ha de bästa förutsättningarna atl genomföra en ekonomisktoptimal avveckling av ett aktiebolag. m.fl.:De ändringar i ABL som föreslås har alla avseende på det ordinarielikvidationsförfarandet, dvs. där säledes inte likvidalionsförfarandet övergåri ett konkursförfarande därför all likvidatorn finner att obestånd är förhanden. Förslaget innebär i denna del en skärpning av likvidalionsinstitutetgenom all en skyldighet införs för likvidator all om denne finner skäliganledning misstänka att gäldenärsbrott eller annal brott som inte är ringa harförekommit i samband med bolagets verksamhet så skall han ofördröjligenunderrätta åklagaren härom och därvid ange grunden för misstanken. Vidareföreslås likvidalor ha vissa kvalifikationer som motsvarar samma krav somställs på konkursförvaltare. Slutligen föresläs att endast rätlen skall kunnautse likvidalor. Redan gällandelikvidationsförfarande uppfattas som mycket komplicerat och torde ulgöra enhämmande verkan på benägenheten att avveckla etl bolag när del i och för sigsaknas skäl att bibehålla bolaget. Likvidation som avvecklingsform fyller docken icke obetydlig funktion som statistiken visar. I den utsträckning somfrivillig likvidation används som avvecklingsform torde vidare - som ocksåvitsordats av arbetsgruppen - flertalet betingas av affärsmässiga skäl. Arbetsgruppens förslagskulle emellertid innebära ett ytterligare försvårande av dessa likvidationerutan att skäl härför har visats föreligga. Den uppmjukning avlikvidationsförfarandet som genomfördes i och med och 1975 ärslagstiftningar är enligt organisationernas mening uttryck för en rimligavvägning mellan beaktansvärda intressen. 1980/81:146 106 Motbakgmnd härav och pä de skäl som ledamoten har anfört avslyrkerorganisationerna i denna del den föreslagna skärpningen avlikvidationsförfarandet. Justitiekanslern:Jag anser inte att föreskrifterna om likvidators obero ende ställning i förhållande lill den lidigare bolagsledningen bör vara un dantagslösa. Som reservanten Ollen har framhållit måste man hälla i min net alt likvidafionen är ägarnas avvecklingsform. Vid seriösa likvidationer torde ägarna och den tidigare bolagsledningen ha elt berättigat inlresse av att kunna styra händelseutvecklingen. Medhänsyn till vad som anförts anser jag att någon form av differenfiering börövervägas så att reglerna bara blir tillämpliga på sådana aktiebolag där manhar anledning att befara missbmk av likvidationsinstitulet, nämligen fåmansbolagmed lågt aktiekapital. Närdet gäller utformningen av lagtexten anser jag att det av 13 kap. 7§ iredjestycket bör framgä uttryckligen att likvidator i förekommande fall, dvs. ifråga om fåmansbolag, bör stå fri i förhållande till bolagets ägare ochtidigare ledning. Riksåklagaren:Jag har inte någon erinran mot förslaget att likvidatorn skall uppfylla dekvalifikationskrav som uppställs beträffande konkursförvaltare. Sveahovrätt: Hovrätten vill med hänvisning lill vad som sagts beträffande undertältelseskyldigheten(se avsnill 2) även ifrågasälla förslaget om all likvidator skall uppfyllavissa kvalifikationskrav. Stockholmstingsrätt: Tingsrätten delar gruppens uppfattning att i princip samma krav börställas pä likvidator som gäller för förvaltare i konkurs saml atl en personur den lidigare bolagsledningen eller aktieägare med betydande inflytande ibolaget inte bör utses till likvidalor. Alt i praktiken slälla sammakvalifikationskrav på en likvidator som på en förvaltare kan dock leda till attkretsen av tänkbara likvidatorer begränsas i alltför stor utsträckning. De flestalikvidationer torde inte vara av sådan svårighetsgrad att lika höga kravbehöver uppställas som vid förvaltning i konkurs. Möjlighet torde ävenföreligga för likvidalor alt vid behov anlita sakkunnigt biträde. Om del visarsig att uppdraget är komplicerat eller att likvidationen blir omfattande harlikvidator möjlighet att, som redan nu förekommer, hos rätlen begära byte avlikvidator. I dessa fall kan då rätlen välja den nye likvidalorn ur den kretsav advokater som mottar uppdrag som konkursförvaltare. Kommerskollegium:Kollegiet är något Iveksamt lill förslaget all likvidalor alllid skall ha de kvalifikafionersom gäller för konkursförvaltare. Skåneshandelskammare: Handelskammaren avstyrker förslaget till ändring av ABL 13 kap.7§ (se vidare avsnitt 4). Patent-och registreringsverket: I de fall rätten redan nu utser likvidator, utsesnästan undantagslöst person med de kvalifikationer, som i promemorian föreslåsskall gälla för likvidator. delar promemorians ståndpunkt alt - närgrund för tvångslikvidalion föreligger - likvidalorn allfid skall uppfylla dekrav som uppställts. Närdet däremot gäller frivilliga likvidationer, finner palentverket inte att någravägande skäl anförts för att ändra den nuvarande ordningen. Prop.1980/81:146 107 Länsstyrelseni : En förutsätlning för att den kontroll ochanmälningsskyldighet som åläggs likvidatorerna skall bli fullgjord pä ett lillfredsslällandesätl är alt likvidatorerna har tillräcklig kompetens. För atl säkerställa atldetta krav är uppfyllt föreslär arbetsgruppen ett tillägg till 13 kap. 7§aktiebolagslagen. Enligt den föreslagna bestämmelsen skall den som utses tilllikvidator ha den särskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver, åtnjutaborgenärernas förtroende och i övrigt vara lämplig för uppdraget. Länsstyrelsenanser, att det är angeläget att det klart framgår av lagen att det krävssärskilda kvalifikationer av den som utses till likvidalor. Länsslyrelsentillstyrker därför förslaget. : Somframhållits under allmänna synpunkler (avsnitt 1) ger uppgifterna i promemorian om befarat missbruk av likvida tionsinstitulet inte tillräckligt underlag för en reform där också arbetsgrup pens förslag i fräga om utseende av likvidator och dennes kvalifikationer m.m. genomförs. Skulle ytterligare undersökningar av bolag som gått i likvidation bekräfta arbetsgruppens misstankar, har kommittén i och för sig inte nägot alt invända mot atl kontrollnivän skärps i linje med vad som skett på konkursrältens område, I arbetsgruppens förslagalt likvidator skall vara lämplig för uppdraget ligger att han står fri iförhällande till bolagets ägare och tidigare ledning. När det gäller utseendeav konkursförvaltare anses det ocksä självklart att den som omfattas av detnärståendebegrepp som anges i 29 a § KL inte bör komma i fråga. Den föreslagnaregleringen belräffande likvidators kvalifikationer och utseende av likvidatorstår emellertid - som följer av det som sagts i avsnitt 1 i konflikt medgrundtanken att likvidationen är en avvecklingsform som i princip ligger ibolagsledningens och ägarnas hand. Enligt kommitténs mening kan man inle bortsehärifrän. Utredningen omsäkerhetsåtgärder m.m. i skatteprocessen: 1 likhet med BRÅ anser USS attlikvidator skall ha samma kvalifikationer som gäller förkonkursförvaltare enligt konkurslagen. USS menar emellertid attprocessekonomiska skäl talar för att likvidator bör kunna förordnas somkonkursförvaltare i de fall där likvidationsförfarandet leder till konkurs. Nägrahinder av principiell art mot en sädan ordning anser USS i och för sig inteföreligga. Detla förutsätter emellertid all annan än likvidatorn, t.ex.styrelsen och verkställande direktören företräder bolaget som gäldenär ikonkursen. LRF: LRF kan i och för siginstämma i vad som sägs under denna rubrik. Elt påpekande förtjänar dock attgöras. Som arbetsgruppen på annan plats anför kommer åtskilliga faltiglikvidationerall handläggas som mindre konkurser om arbetsgruppens förslag genomförs.Eftersom samma kvalifikationskrav skall resas pä likvidator ochkonkursförvaltare och eftersom den som varit likvidator i en likvidation somövergått till konkurs icke kan utses lill konkursförvaltare, torde pä mindreorter svårigheter uppkomma när förvaltare skall utses i konkurser vilka harpåbörjats som likvidation. LO:När det gäller likvidators kvalifikationer instämmer LO hell i arbetsgruppensförslag. : Förslaget att likvidator skall ha de kvalifikationer somgäller för konkursförvaltare är enligt föreningens mening inte godtagbart. m.fl.: Under hänvisning till vad som anförs under avsnittet 2,brottsutredningen, avstyrks den föreslagna skärpningen av likvidationsförfarandet. 1980/81:146 108 4 Utseende av likvidator Justitiekanslern:Jag vill ifrågasätta arbetsgruppens åsikt atl det är ofrånkomligt atllikvidator alltid utses av rätten. Riksåklagaren:Jag ansluter mig till uppfattningen alt likvidalorn lämpligen bör utses avrätlen. Den föreslagna lagtexten synes dock böra jämkas med hänsyn till attbestämmelsen att likvidator skall vara lämplig för uppdraget såvitt gäller medlikvidalorinle avsetts innefatta det krav på självständighet i förhällande lill bolagetsägare och tidigare ledning som skall gälla i fråga om ordinarie likvidator. Sveahovrätt: Hovrätten vill med hänvisning till vad som sagts beträffandeunderrättelseskyldigheten (se avsnill 2) ifrågasätta förslaget om att likvidatoralltid skall utses av rätten. Stockholmstingsrätt: Tingsrätten tillstyrker på av arbetsgruppen anförda skäl atl likvidaloralltid skall utses av rätlen. Tingsrättenvill understryka vikten av att vid en reform pä förevarande område garantier skapasför alt av bolagsstämma fattal likvidationsbeslul skyndsamt blir anmält lill PRVför registrering och all dylikt beslut skyndsamt följes av framställning omförordnande av likvidalor. Med hänsyn härtill synes del av gruppen framlagda förslagelvara i behov av en överarbetning. Tingsrättenvill vidare anföra alt del merarbete som genom förslaget läggs på domstolarna iallmänhet torde vara försumbart. Detta gäller dock inte de största domstolarnaoch särskilt ej . är säte för ett mycket stortantal bolag, även mänga som ej har sin verksamhet förlagd hit. För Stockholmstingsrätt torde den föreslagna utvidgningen av arbetsuppgifterna kräva visspersonalförstärkning, uppskattningsvis en halv nolarieljänst och en halv bilrädestjänst. Domstolsverket:DV som delar.arbetsgruppens uppfattning om kvalifikationskravet för likvidatorifrågasätter om likvidator alltid skall utses av rätten. Om överskottföreligger i bolaget kan del vara angelägel atl avvecklingen sköts av personsom är väl förtrogen med bolagels förhållanden. Något underlag som pekar på attlikvidalionsavvecklingen varom här är fräga används i brottsligt syfte finnsuppenbarligen inte och lika med reservanten Bångstad anser DV det kan uppfattassom stötande att inte aktieägarna skall äga rätl i sädana fall att utselikvidator och atl förutvarande styrelseledamot eller verkställande direktörinte kan utses. Bankinspektionen:En grundläggande skillnad mellan konkurs och likvidafion är alt gäldenären idet förra fallet är pä obestånd och därför genom konkursbeslulet förklarasförlora rådigheten över den i konkursboet ingående egendomen. Likvidationsinstitulet,däremot, kan användas både för att ange gäldenärens försämrade ekonomiska silualion,lex förlust av aktiekapitalet, men också för atl ge uttryck för bolagsstämmansönskan att företagets verksamhet skall upphöra utan alt för den skull denekonomiska situationen behöver vara ansträngd.