prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Aktiebolag och andra juridiska personeråtnjuter alltså inte något beneficium enligl nu berörda bestämmelser. Beträffande bestämmelsen i 6 kap. 18 6 om bostadsrätt utgär beredningen frän att vad som sägs där om att hindermot utmätning inte föreligger, om gäldenären vid förvärv av bostadsrätten haråsidosatt tillbörlig hänsyn mot sina borgenärer, skall tillämpas även omgäldenären först efter del all avtal om bostadsrätt har slutils i en ellerflera omgångar betalar in belopp på sätt som innebär alt han har åsidosatt tillbörlighänsyn mol borgenärerna. Beredningen påpekar i detta sammanhang också att densom har betalat högre överlåtelseersättning än bostadsrättsföreningens stadgarmedger kan vägras medlemskap i föreningen. Detta gäller emellertid inteexekutivt förvärv. Att priset vid exekutiv försäljning överstiger vad somenligt stadgarna får las ut vid frivillig försäQning får inle medföra altexekulivköparen vägras inträde i föreningen (II 8 första stycket andra meningen bosladsrättslagen1971:479). 1 anslutning till vad som föresläsi 1 8 7 om undanlag frän utmätning av pengar och banktillgodohavande m.m.påpekar beredningen att vad som har satts in pä checklönekonto ålminsione närdel gäller löntagare i vanliga inkomstlägen som regel skäligen fordras förunderhäll åt gäldenären under tid som anges i punkt 7 Jämförd med 2 8. Det ärdärför sällan som det finns nägot att utmäta på kontot. Vidare bör observerasall på kontot insatt lön enligt 6 kap. 11 § inte fär utmätas förrän ,såvida inte lönen med tillämpning av 8 kap. har kunnat utmätas medan deninneslod hos arbetsgivaren. Om utmätning av tillgodohavande pä checklönekontoskulle aktualiseras, mäste enligl beredningen fill en början konstateras hurstort det aktuella tillgodohavandet är sedan banken har fillgodoräknats inlöstacheckar enligt vad som har sagts under 5 kap. 4 8. Från tillgodohavandet skalldärefter avräknas vad som eventuellt inte fär utmätas enligt 6 kap. 11 8 iförslaget och dessutom skall enligt 6 kap. 1 8 7 och 2 8 prövas huruvidabeloppet behövs för gäldenären och hans famiQ. Vid sist nämnda bedömning skallemellertid även tas i betraktande andra likvida medel som gäldenären möjligenhar tillgängliga. iStockholms län framhåller all enligl vad har erfarit somöverexekutor kan tillämpningen av den under I 8 3 upptagna bestämmelsen omundantag av arbetsredskap m.m. till skäligt värde, jämförd med den bestämmelsesom har lagils upp i 4 8, välla avsevärda tolkningssvårigheter. Den under 1 8 6 upptagnabestämmelsen om undantag för bostadsrätt lill lägenhet som Qänar gäldenärentill stadigvarande bostad kritiseras av , som erinrar om attmotsvarande bestämmelse i UL tillkom på basis av utredningar, som ägderum nägot eller några är . Den situation som dä förelåg påbostadsmarknaden var enligl samfundet en helt annan än den nuvarande. 1allmänhet finns numera inte några större svårigheter att skaffa enhyreslägenhet, och den Prop.1980/81:8 5 kap. 1-4 §§ 498 sociala aspekten på ifrågavarande spörsmål mäste i dagsägas ha mycket mindre tyngd än endast för några få är sedan. Enligl samfundetförekommer del i praktiken alt gäldenär i konkurs, där samma princip gäller,åberopar den nuvarande bestärrimelsen till stöd för att behåUabostads-rätlslägenhet till ett värde av flera , vareftergäldenären efter konkursens avslutande säljer bostadsrätten och flyttar in ihyreslägenhet. Förhållandena på bostadsmarknaden bör enligt samfundets meningföranleda sädan ändring av bestämmelsens lydelse, att bostadsrätt kan utmätas,om det inte med hänsyn till gäldenärens behov och bostads-rätlens värde äroskäligt all den utmäts. i anser inte att detfinns bärande skäl att tillerkänna bostadsrättshavare en mera förmånligställning än egnahemsägare och ifrågasätter därför om inte punkt 6 i 1 8 börutgå. Särskild framställning omutmätningsfrihet för småhus och remissyttranden över framstäUningen. 1skrivelse till Justitiedepartemenlet har anfört följande. De skäl som kan anföras för att hyresrättoch bostadsrätt skall undantas frän utmätning kan åberopas även för attfastighet, som tjänar gäldenären till stadigvarande bostad eller krävs för hansförvärvsverksamhet, skall vara skyddad mol utmätning. Det framstår somomotiverat att skillnad skall göras mellan bostadsrätt och äganderätt i frågaom utmätningsskyddet. Det förekommer dessutom alt även småhus upplåts medbostadsrätt. Fast egendom som har karaktär av egnahem och småhus bör därförundantas från utmätning. Regler härom bör utformas i enlighet med vad somgäller för bostadsrätt. Om detta förslag inte godtas, anser förbundet attförbud bör införas att utmäta småhus för obetydliga fordringsbetopp. Utmätningför sådana fordringar framstår sorn stötande med hänsyn till det betydandevärde som fast egendom representerar. Ett sådant förbud bör gälla alla slagsfordringar och alltså även fordran som är förenad med panträtt i fasligheten.Förbudet mol utmätning bör avse även fritidshus. Över villaägareförbundetsframställning har yttranden avgetts av hovrälten för , RSV,, i , bankföreningen, sparbanksföreningen.Konungariket stadshypotekskassa, , ,, och kronofogdeföreningen. Framställningen om generellutmätningsfrihet för småhus avstyrks av flertalet remissinstanser.Konsumentverket föreslär viss ytterligare prövning. framhåller allstarka sociala skäl kan anföras för utmätningsfrihet för stadigvarande bostad.Enligt verkets mening är det sociala skyddsbehovel lika stort oberoende avboende- och upplätelseform. Flera andra remissinstanser framhåller emellertidatt utmätnings-frihet för småhus skulle innebära alt egendom av längt störrevärde än vad Prop.1980/81:8 5 kap. I -4 §§ 499 hyres- eller bostadsrätt representerar skulle undanhållasborgenärerna. RSV påpekar all värdena på bostadsrätter på flera orter är fulltJämförbara med de värden som fastigheter representerar. Detta borde emellertidenligt verkets mening leda till en undersökning av om man inte bör vidga möjligheternaatt utmäta bostadsrätt. Från fiera häll påpekas att ettbifall till framställningen skulle innebära att betalningsviljan hos gäldenärerskulle försämras. Pätryckningseffekten av en utmätning av fast egendom ärpåtaglig. Fast egendom är f n. ett vanligt utmälningsobjekt. Däremot lederutmätningen sällan till exekutiv försäljning, eftersom betalningsuppgörelsedessförinnan ofta kommer till stånd. Flera remissinstanser, däribland , framhåller mol denna bakgrund att del kan ifrågasättas omdet föreligger något behov av ulmätningsfrihet för småhus. Advokatsamfundetanför att några fall där utmätningsmöjlighet har kommit i konflikt med socialahänsyn inle har redovisats. anser alt en kartläggning bör skeav i vilken utsträckning gällande ordning har lett lill förhållanden som inleär godtagbara från konsumentsynpunkt. Hovrätten för pekarpå de gränsdragningsproblem som kan uppstå när det gäller att bedöma om enfaslighet har karaktär av utmätningsfritt småhus eller skall varautmätningsbar. Hovrätten ställer frågan hur del skall kunna förhindras attgäldenären använder avsevärda belopp till inredning och utrustning avfastigheten i förhoppning att det anskaffade höjer faslighetens värde ochsamtidigt är oåtkomligt för borgenärerna. Även när del gäller förslaget omulmätningsfrihet för småskulder intar flertalet remissinstanser en negativhållning. RSV ifrågasätter del faktiska behovet av ett sådant skydd. Verketkänner inle till något fall där enbart utmätning för en bagatellfordran harlett till försäljning. i framhåller all i de fallförsäljning ändå sker det torde bero bl.a. på att gäldenärens ekonomiskasituation är så allmänt bekymmersam att det är en tidsfråga innan fastighetenändå skulle tas i anspråk för gäldenärens skulder. påpekaratt det bland sparbankerna inte anses som god banksed all begära utmätning avfast egendom och föranstalta om exekutiv försäljning därav för all slutregleraett mindre obetalt belopp på ett lån, såvida inte länet har grovt vanskötts. Flera remissinstanser anför att enbeloppsgräns för utmätning skulle leda till missbruk och ge många gäldenärerden uppfattningen att små skuldbelopp inte behöver betalas. Bankföreningenframhåller alt olägenheterna framför allt skulle aktualiseras i samband medmindre restbelopp och mindre räntebelopp. Förslaget kan enligt bankföreningenminska fastighetsägares möjlighel att få kredit. LO anser att förslagettroligen skulle leda till att banker och andra kreditinstitut skulle krävanågon annan form av säkerhet för betalning av ränta och amorteringar för attbevilja lån till småhus. Delta skulle drabba de faslighetsköpare som inte kanprestera Prop.1980/81:8 5 kap. 1 -4 §§ 500 annan säkerhet än fastigheten. , somansluter sig till förslaget, anser att del inte bör gälla pantförskrivenfordran, eftersom delta skulle medföra ökade krav på alternativ säkerhet. Jag anser inle attanledning föreligger att slopa det nuvarande skyddet mot utmätning avbostadsrätt eller alt, pä sätt en remissinstans har förordat, ändraförutsättningarna för detta skydd. Det kan erinras om alt som förutsättning föratt bostadsrätt skall kunna undantas från utmätning gäller bl.a. att del inleär oskäligt med hänsyn till gäldenärens behov och bostadsrättens värde. 1departementsförslaget har emellertid lydelsen av bestämmelsen om bostadsrättjämfört med beredningens förslag Jämkats något redaktionellt. 1 särskild framställning tillJustitiedepartementet har villaägare-, förbund föreslagit att ävenfastighet som har karaktär av småhus skall undantas från utmätning, omfastigheten gäldenären till stadigvarande bostad eller krävs för hansförvärvsverksamhet. Framställningen, som har remissbehandlats, har i allmänhetavstyrkts av remissinstanserna. För egen del vill Jag först understryka att detär ett angeläget syfte att skydda gäldenärens och hans familjs bostad frånutmätning. Enligt 1 8 i departementsförslaget skall också, som framgår av detföregående, hyresrätt till bl.a. lägenhet som tjänar gäldenären tillstadigvarande bostad och, med vissa begränsningar, bostadsrätt till lägenhetför samma ändamål undantas från utmätning. Mot bakgrund härav kan skäl sägastala för att även bostad, som utgörs av fastighet vilken innehas medäganderätt, åtminstone i viss utsträckning bör undantas frän utmätning, Mol ensådan ulmätningsfrihet kan emellertid anföras ätskilliga andra skäl. Av dessakan här nämnas följande. Även mindre bostadsfastigheterrepresenterar i allmänhet förhållandevis stora värden, vilka är betydligthögre än värdena på bostadsrätter som kan undantas från utmätning. Det framstårinte som rimligt att så stora värden som det även i fråga om småbostadsfasligheler ofta rör sig om skall undandras borgenärerna. Under allaförhållanden måste faslighet kunna tas i anspråk för fordran, som är förenadmed panträtt eller annan särskild förmånsrätt i egendomen Qfr 13 8 idepartementsförslaget). Med hänsyn till att även mindre fasligheter i allmänhetär pantförskrivna och lill att utmätning av fastighet i de flesta fall sker påbegäran av panthavare framstår del också som mindre motiverat alt i principförbjuda utmätning av sådana fastigheter. Enligt vad som har upplysts underremissbehandlingen sker exekutiv försäljning av mindre bostadsfaslighelerendast undanlags vis pä begäran av borgenär vars fordran inle är förenad medsärskild förmånsrätt i fastigheten. Möjligheten till utmätning av fastighet,även en mindre fastighet, har emellertid ofta en indirekt veikan pä sä sätt attgäldenären betalar sin skuld sedan utmätning har aktualiserats. Ombostadsfastigheter i viss omfattning skulle undantas från utmätning, skulle denna verkan gå 1980/81:8 5 kap. 1 ~4 §§ 501 förloradtill nackdel för indrivningen säväl i enskilda som i allmänna mäl. Det kanpåpekas att enligt utmätningsordningen skall av utmätningsbar egendom fastigheti princip las i anspråk sist (se 4 kap. 4 8 i departementsförslaget ochmotiven lill den paragrafen; se även 5 8 i samma kapitel). Jag vill också nämnaatt införande av ulmätningsfrihet för fastighet borde leda till alt inte hellerpantbrev i fastigheten kan utmätas. På grund av det anförda är jag inle beredd att föreslåulmätningsfrihet för bostadsfasligheler. Än mindre finns det skäl att göraundanlag för fastighet som används i gäldenärens förvärvsverksamhet. Villaägareförbundel har i andra hand föreslagit attfastigheter som har karaktär av småhus, däri inräknat fritidshus, inte skall fåutmätas för obetydliga fordringsbelopp. Även delta förslag har i allmänhetavstyrkts av remissinstansema. För egen del vill jag framhålla alt frågan omundantag från utmätning för mindre fordringar har en vidare innebörd. Det finnsknappast anledning att när det gäller utmätning för små fordringar uppställaundanlag Just för mindre fastigheter som används till bostad eller förfritidsändamål. En mer eller mindre generell utmätningsfrihet beträffandesmåskulder skulle emellertid medföra att sådana fordringar inte blirsanktionerade, i vart fall inle utan alt det går lill konkurs. En sädan ordningkan inverka menligt pä viljan att betala mindre skulder. Den kan också tänkasleda till att gäldenären söks i konkurs, såvida inte motsvarande hinderuppställs för sådan exekution. Enligt vad som har upplysts underremissbehandlingen förekommer det praktiskt tagel inle att fastighet säljsexekutivt för betalning av mindre belopp. När utmätning aktualiserasför mindre fordringsbelopp synes det bero på tredska från gäldenärens sida.Den nuvarande regleringen torde sålunda inte ha föranlett några beaktansvärdaölägenheter. Alt sådana olägenheter skuUe förekomma har inte heller påståtts ivillaägareförbundels framställning. Nägot behov av ifrågasatt utmätningsförbudföreligger alltså inte. Av anförda skäl är jag inte heller beredd altförorda någol förbud mot utmätning för små fordringsbelopp. Föreningarna djurens vänners riksorganisation har iskrivelse till Justiliedeparlemenlet föreslagit attreglema om undantag från utmätning kompletteras med en bestämmelse om attsällskapsdjur i gäldenärens bostad inle får utmätas. Med anledning härav villjag framhälla att hundar och andra säUskapsdJur omfattas av föreskriften i 65 8I mom. 4 UL angående föremål med sädant övervägande personligt värde förgäldenären, alt det måsle anses uppenbart obilligl alt la egendomen i anspråk(se SOU 1964:57 s. 235). 1 8 4 i departementsförslaget har samma innebörd.Härav följer att t.ex. en sällskapshund i allmänhet inte skall utmätas. Enligtmin mening finns det inte anledning att därutöver ta upp en särskildbestämmelse om ulmätningsfrihet för sällskapsdjur. Äveni övrigt överensstämmer bestämmelserna om gäldenärens bene- 1980/81:8 5 kap. 5-12 §§ 502 ticiiini i depai'tc!ncnisl'örslai:et med beredningensförslag. Reglfrna om L'iili.len;irensbeneficium äi' avfattade pä sädant sått att tillämpningen ka;; i vissutsträckning fortgående anpassas till de iindringar som cn fortsattsiandardhöjning och utvecklingen i övrigt kan medföra. Detta galler inte minstbestämmelsen i I S 2 om undantag för möbler, husgeråd och annan utrustning iett hem. Egendom som vid de nuvarande bcsiiimmelsernas tillkomst ansågsfalla utanför beneficiet på grund av sill exklusiva beskaffenhet kan sålundanumera ha blivit så vanlig att den bör anses ingå i beneficioi. Som exempel pädet anförda kan nämnas all cn frysbox numera i allmänhet ulgör en så normal ochbehövlig utrustning i ett ordinärt hem. att den bör omfattas av nämndabeneficiebestäm-melse (jfr N,IA 197? C 239). Frysbox utgör emellertid iallmänhet tillbehör lill fastighet, om den tillhör fastighetens ;'>gare. ochkan då tas i anspråk genom utmatning av fastigheten 4 kap. 6 8 andrastycket). Undantag på grund av egendomens beskaffenhet ellersärskild föreskrift 5-12 SS Dessa paragrafer nK)tsvarar 6 kap. 5-11 §8beredningens föislag. Beredningenframhåller att i detta avsnitt regleras sådana fall då egendom inte får tas imät därför att dess beskaffenhet anses böra hindra utmätning ellei' därför attsärskilda föreskrifter har meddelats om undantag från utmiitning. Vad gällersist nämnda kategori erinrar beredningen om de taliika utmätningsförbud som harmeddelats i försäkrings- och sociallagstiftningen. Även föreskrift vid gåvaeller i testamente om överlåtelseförbud skall i stor utsträckning respekteras. Förslaget innehåller inte någonannan saklig nyhet, påpekar beredningen, ån den bestiimmelse som innefattas i7 S andra stycket. Enligt 7 8 första stycket, som svarar mot 66 S 3 mom. UL.får skadestånd, som tillkommer gäldenären med anledning av personskada,frihetsberövande, falskt åtal, iirekränkning eller annat sådant, inte utmätasför hans skuld medan skadeståndet innestår hos den som skall utge det. Harskadeståndet bestämls att utgå såsom livränta, gäller det sagda själva rättenlill livräntan. Dessa bestämmelser kompletteras i gällande lag av enföreskrift i 67 e 8 UL. enligt vilken skadestånd, avlöning eller annan förmån,som inte får utmiitas medan den innestår hos annan, inte heller får utmätasförrän dagen efter det att den har utbetalats. 1 fråga om skadestånd som harnämnts har enligt beredningen utmätningsförbudei i 66 S 3 mom. sinbakgrund i själva syftet med skadeståndet, och detta kan obestridligen varaett motiv för alt utmätnings-förbudet sträcks ut till att gälla längre änt.o.m. 1 första hand gäller detta, när fråga är omskadestånd som skall tillgodose ett försöGningsbehov. t.ex. engångsersättningför nedsatt arbetsförmåga. I sådana läll synes utmätningsfrihet böra godtas sälänge skadeståndet finns Prop.1980/81:8 5 kap. 5~I2 §§ 503 avskilt och försörjningsbehovet kvarstår. I fråga om andraskadestånd som omfattas av 66 8 3 mom. UL synes enligt beredningen också ettbättre skydd än f.n. vara motiverat. Det gäller t.ex. ersättning för sveda ochvärk eller annat ideellt skadestånd. Förutsättning för skydd bör även här varaatt medlen hålls avskilda, men därjämte synes en tidsgräns behövlig.Beredningen föreslär att skyddet i dessa fall skall, även om medlen allQämthålls avskilda, utslockna när har förflutit frän det att de betaladesut. Bestämmelser i enlighet med det anförda har införts som andra stycke i 7 8i förslaget. Med skadestånd som har nämnts nukan, anför beredningen. Jämföras medel som har anvisats gäldenären för visständamål. Om sådana medel omfattas av 66 S 2 mom. UL, vilken bestämmelsemotsvaras av 6 kap. 6 8 första stycket i förslaget, är de fria från utmätningsä länge utmätningen strider mol det ändamål till vilket medlen skall användas.I allmänhet konsumeras sådana medel relativt snart. Föratt utmätningsskyddskall kunna åtnjutas för medel som har betalats ut till gäldenären förutsättsatt medlen hälls avskilda. En uttrycklig bestämmelse härom föresläs i andrastycket av 6 S. Vid bedömning huruvida medel harhållits avskilda torde enligt beredningen lagen (1944:181) omredovisningsmedel kunna Qäna till vägledning. Vad som har sagts om altmedlen skall finnas avskilda utesluter inle att vad som har trätt i stället kanvara skyddat, t.ex. om medlen har satts in i bank eller obligationer harinköpts för beloppet. Hur långt en sådan surrogationsprincip gäller äremellertid tveksamt. Bestämmelsen i 10 8 första stycketi förslaget hänvisar beträffande utmätning av avlöning eller därmed jämställdersättning eller belopp vilka utgår som pension eller livränta tillföreskriftema i 8 kap. Beredningen framhåller att bestämmelserna i 6 kap. inleär tillämpliga så länge avlöning eller andra medel som har nämnts nu innestårhos den som skall utge beloppet. Sedan utbetalning har sketl gäller emellertidom utmätning av medlen vad som sägs i 6 kap., se 8 kap. 7 och 10 88 iförslaget. Beredningen påpekar altbestämmelsen i 66 8 6 mom. vari anges alt 16 8 andra stycket lagen omavbetalningsköp skall iakttas vid utmätning för fordran på grund avavbelalningsköp, saknar direkt motsvarighet i 6 kap. Bestämmelsen iavbelalningsköplagen innehåller att för fordran pä grund av avbetalningsköp detgods köpet avser inte får tas i mät. Denna bestämmelse omfattas enligtberedningen uppenbart av 10 S andra stycket i 6 kap. och nägon särskild erinranom bestämmelsen förefaller inte behövlig. Förslaget attutmätningsförbudei i fråga om skadestånd som avses i 66 8 3 mom. UL skallutvidgas till att i viss utsträckning gälla även sedan medlen har betalats ulhar genomgående tillstyrkts eller lämnats utan erinran i remissyttrandena. TCO,som delar beredningens uppfattning all utmätningsförbudei bör utsträckas attgälla även efter utbetalningen, vänder sig emellertid mot beredningensuttalande att lagen 1980/81:8 5 kap. 5-12 §§ 504 omredovisningsmedel kan Qäna lill vägledning vid bedömande huruvida medlen harhåUits avskilda. TCO anser det orealistiskt att tro att den kategori, som ärberoende av skadestånd för sin försöGning, skall känna till reglerna omredovisningsmedel och kunna tillämpa dem för att komma i åtnjutande avutmälningsskyddet. Om nägon begränsning av utmätnings-förbudet skall gälla, bördärför enligt TCO den som betalar ut skadeståndet - i de allra flesta fallstaten eller ett försäkringsbolag - åläggas alt underrätta den som uppbärskadeståndet om möjligheten att uppnå utmät-ningsfrihel. Helst bör ävenföreskrivas att medlen måsle utbetalas via ell särskilt förbetalningsmottagaren upprättat konto som fyller lagens anspråk på avskiQande. Beredningen har i 6 kap. 5 5föreslagit att egendom, som lill följd av sin beskaffenhet eller enligtföreskrift vid gåva eller i testamente eller pä annan grund som gäller molborgenärema inte får överlåtas, inte heller får utmätas, om inte annat följerav lag eller annan författning. Bestämmelsen stämmer i sak överens med 66 8 Imom. UL, frånsett att enligt den senare bestämmelsen undantag frånutmätningsförbudei skall följa av lag eller förordning. Av nya regeringsformenföljer att undantag från nämnda utmätningshinder kan ställas upp endast i lag.Paragrafen har avfattats i enlighet härmed. Jag delar beredningens mening att del nuvarandeskyddet mol utmätning av skadestånd som avses i 66 8 3 mom. UL bör vidgas attgälla även efter del att skadeståndet har betalats ul. Jag godtar också beredningensförslag om de närmare förutsättningama för utmälningsförbud efter utbetalning.En remissinstans har ansett att skyldighet bör föreskrivas för den som betalarut skadeståndet alt underrätta den ersättningsberättigade omutmätningsförbudet och eventuellt även alt sätta in medlen på ett särskiltkonto. Jag anser emeUertid inte delta vara lämpligt. För att få åsyftad verkanborde en sådan skyldighet förenas med förpliktelse all vid försummelse betalapä nytt. En sädan ordning kan dock knappast godtas. Det bör ocksä beaktas attskadestånd som avses här ofta torde betalas ut av enskild person. Jag villvidare erinra om att även beträffande medel som har anvisats för visst ändamålgäller som förutsättning för ulmätningsfrihet efter det att medlen har betalatsut att de håUs avskilda. I 6 kap. 10 8 har beredningen som första stycketagit upp en bestämmelse om att beträffande utmätning av avlöning eller därmedjämställd ersättning eller belopp vilka utgår som pension eller livräntameddelas föreskrifter i 8 kap. Andra stycket i paragrafen innehåUer en erinranom att särskilda bestämmelser gäller om förbud mot utmätning i vissa andrafall. I departementsförslaget har dessa båda föreskrifter tagits upp i två paragrafer,varvid ordningsföQden meUan föreskriftema har kastats om. Anledningen härtUlär bl.a. att reglema i 7 kap. om utmätning av förmåner som avses där, särskiltav belopp som utgår som pension eller livränta, utgör Prop.1980/81:8 5 kap. 13 § 505 undantag från samtliga utmälningsförbud i förevarandeavsnitt och alltså även frän förbud som finns utanför UB, Beträffande 12 S idepartementsförslaget kan påpekas att den naturligen inte innebär någoninskränkning i de utmätningsförbud för tiden efter utbetalning som följer av 6S andra stycket resp. 7 8 andra stycket. 1 övrigt stämmer förevarandeavsnitt i departementsförslaget i sak överens med beredningens förslag. 13 8 Denna paragraf motsvarar 6 kap. 12 8 beredningensförslag.