prop · G40313 · 1980-12-31 00:00:00 — Ävenpolisstyrelsen i har uppfattningen, att motivation på det lokalaplanet torde saknas för en intensifiering av rekryteringsarbetet, 1 vart fallså länge de s. k. bristomrädena 1 huvudsak filiförs de Prop.1980/81:13 272 a. för kvarterspolisverksamhet 1 Invandrartäta områden anser att det börvara möjligt att ge dispens från förbudet att anställa den som inte är svenskmedborgare. 5/Kanser det varanaturligt och önskvärt att Intresserade med Invandrarbakgrund i störreutsträckning än antas till polisutbildningen. Det finns f. n.förhållandevis få f. d. utländska medborgare inom poliskåren. Genom sinspeciella erfarenhet kommer Invandrare som polismän att vara en tillgång intebara i språkligt hänseende och i förhållande till den invandrade allmänhetenutan också för kollegor inom poliskåren. föreslår därför att invandrarbakgmndoch flerspråkighet tillmäts ett meritvärde vid rekrytering tillpolisutbildningen Remissinstansernahar 1 denna del framför allt uppmärksammat frågan 1 vad mån fidigarebrottslighet bör diskvalificera från polisyrket. Huvudparten avremissinstanserna godtar eller lämnar utredningens ståndpunkt utan erinran.Åtskilliga remissinstanser, bl. a. några länsstyrelser och ett trettiotalpolisstyrelser, avstyrker dock uttryckligen en uppmjukning av kraven på dennapunkt. Kritikerna menar i allmänhet att de fall, där behjärtansvärda skälföreligger, kan tillgodoses redan med nuvarande tillämpning och att enytterligare uppmjukning av kraven allvarligt skulle försämra polisens anseendeutan att någon egentlig breddning av rekryteringsunderlaget uppnås. Även deremissinstanser som godtar utredningens ståndpunkt understryker vikten av enrestriktiv fillämpning. RPS,som delar utredningens uppfattning att allvarligare kriminella handlingarliksom f. n. skall vara en diskvalificeringsgmnd för anställning vid polisen,framhåller att kravet på laglydnad måste ställas högre inom polisväsendet äninom andra samhällsområden. Detta är viktigt för att förebygga korruptlon ochinfiltration 1 polisverksamheten. Då det föreligger gränsfall och en sökandetill polisyrket 1 övrigt är tiUräckligt meriterad för anställning, bör fråganom antagning liksom hänskjutas till RPS:s särskilda förhandlingsgruppför antagningsfrågor, 1 vilken ingår representanter för arbetsgivare ochfackliga organisationer. Polisstyrelseni , som avstyrker en uppmjukning av de nuvarande kraven, anser delvara av myckel stor betydelse både för allmänhetens tilltro fill polisen ochför den interna verksamheten och självförtroendet hos polismännen att kravenhär ställs högre än vad som måhända kan anses nödvändigt på andra områden av samhällslivet.Trots att kraven alltid har varit höga vid anställning till polisen har dockhändelser inträffat, inte minst , där massmediabehandlingenindirekt visar att man har synnerligen höga krav på polisens pålitlighet. Dessakrav är fulll befogade. Risken för korruption och infiltration torde kunnaförväntas stiga 1 likaväl som utomlands. Inte minst 1 samband medorganiserad och ekonomisk brottslighet, där den brottsliga profiten är så högatt även det ekonomiska utrymmet för påverkan kan antas ha motsvarande nivå. Enliglpolisstyrelsens uppfattning måste man här inta en mycket realistisk attityd. Detär även enligt /SR ytterst viktigt att man till pollsyrkel kan rekrytera desökande som är bäst kvalificerade för antagning. Vid urvalsprocessen avpolismän är det av väsentligt Intresse att det begås så få misstag som möjligt.Om anställningskraven skulle mjukas upp alltför Prop.1980/81:13 273 mycket särskilt när det gäller kravet på personlig skötsamhel föreligger det riskför att allmänhetens förtroende för polisen kan rubbas. En polismans oväld börinte kunna ifrågasättas. /SR vill därför tillråda försiktighet då detgäller ändring av anställningsvillkoren. Inteheller anser att någon uppmjukning av villkoret"ordentligt levnadssätt och pålitlighet" är önskvärt utan hävdar attunder senare år tillämpad praxis skall gälla även 1 fortsättningen. Fleraremissinstanser, bl. a. RPS, och några polisstyrelser,vill införa psykotekniska prov som ett hjälpmedel 1 rekryteringsarbetet. Utredningensöverväganden 1 denna del har godtagits av det alldeles övervägande antaletremissinstanser. Många hälsar med tillfredsställelse att arbetslivserfarenhettilläggs direkt meritvärde vid antagningen. Enstaka polisstyrelser är intefrämmande för att ställa upp arbetslivserfarenhet som ett obligatoriskt krav.Centerns ungdomsförbundkräver minst 15 månaders arbetslivserfarenhet förantagning till polisutbildning. Förbundet anser också att allarbetslivserfarenhet bör bedömas lika, medan en del polisstyrelser ansluter sigtill utredningens ståndpunkt att vissa typer av arbetslivserfarenhet bör kunnaanses som särskilt meriterande. Som exempel nämns bl. a. arbete inom sjukvårdeneller socialvården. Utredningensförslag om slopande av kravet på att manlig sökande till polisyrket skall hafullgjort värnplikt godtas av åtskilliga remissinstanser, bl. a. RPS. Ungefärlika många avstyrker dock förslaget. Till dem som säger sig i vart fall f. n.avstyrka förslaget hör bl. a. ÖB, de flesta länsstyrelserna samt ett betydandeantal polisstyrelser. Därvid hänvisas främst till att frågan om polisensuppgifter inom totalförsvaret och dess ställning vid beredskapstillstånd ochkrig först bör avgöras slutligt. Om polisens uppgifter i krig kvarstår ihuvudsak som ifrågasätter man från kritikernas sida om intevärnpliktskravet bör vara kvar. En del remissinstanser anser attvärnpliktsutbildningen har sådant värde för polisens arbete attvärnpliktskravet under alla omständigheter bör behållas, medan andra menar attett slopande av kravet endast skulle medföra en viss ökning avskjututbildningen. Några remissinstanser som godtar förslaget förutsätter attden som har uttagits fill värnpliktstjänstgöring skall ha fullgjort denna föreanställning som polisman. 11.2.5 Hälsokravoch fysiska förhållanden i övrigt Utredningensöverväganden vad gäller kraven på synskärpa, färgseende, hörsel och längd hargodtagits eller lämnats utan erinran av de flesta remissinstanserna. Bland demsom närmare har kommenterat dessa ämnen förekommer emellertid inte sällanavvikande uppfattningar 1 förhållande till utredningen. Framför allt anser manatt ett normalt färgseende är en förutsättning för polismannens arbete. Fråganom kroppslängden tas bl. a. upp av , som anser att detkan vålla problem i det praktiska arbetet om denna avsevärt understigermedellängden. Att medellängden är olika mellan 18 1980/81. Prop.1980/81:13 274 könenpåverkar enligt förbundet inte den principiella uppfattningen attyrkesutövningen ställer vissa krav som man inte kan reducera med hänvisningtill genereUa biologiska skillnader. Inom förbundet har man haftuppfattningen att samma yrke/funktion bör ha samma krav, oavsett kön. En delpolisstyrelser, bl. a. polisstyrelsen i , understryker behovet förrekryteringsmännen att 1 sin upplysningsverksamhet kunna ge besked om krav påviss kroppslängd. Särskilt gäller detta enligt polisstyrelsen fall, där ensökande saknar föreskriven förutbildning och inte vågar satsa på attkomplettera sin utbildning om han inte kan räkna med att bli antagen. Utredningensöverväganden 1 denna del har över lag godtagits av remissinstanserna. 11.2.7 Rekryteringenav kvinnliga poliser Utredningensförslag om en specialstudie av erfarenheterna av kvinnan som polis och en merasystematisk arbetsanalys av polisyrket som sådant har inte mött någrainvändningar. Länsstyrelseni Krislianslads län framhåller att det knappast är rationellt att i polisyrketbinda sig för en rekrytering 1 enlighet med jämställdhetskommitténs förslag.Ändra remissinstanser anser att omfattningen av den framfida kvinnligarekryteringen till polisen inte bör bestämmas förrän den föreslagnautvärderingen har gjorts av de hitfillsvarande erfarenheterna. säger sig Inte vara särskilt intresserat av att föra endiskussion om kvinna eller man i rekryteringshänseende men tillstyrker enanalys av erfarenheterna av kvinnan som polis. En sådan studie bör ingå som endel 1 en vidare systematisk arbetsanalys av polisyrket som sådant och ge bättreunderlag för bedömning av olika antagnings-, utbildnings- ocharbetsfördelningsfrågor. TCO har samma uppfattning härvidlag. Även FöreningenSveriges länspolischefer och Föreningen anser detangeläget att en utvärdering kommer till stånd. anser att det behövs ytterligare åtgärder för att stimulerarekryteringen av kvinnor till polisyrket. har uttalat beträffande antagningsvillkoren för pollschefsaspiranterhar med några enstaka undantag godtagits av remissinstanserna. En delremissinstanser, bl. a. RPS och flera polisstyrelser, anser att samma krav 1fråga om bl. a. kroppskonstitution som gäller för polismän bör ställas också påpolischefsaspiranterna. Man vUl på sina håll även att större avseende fästs vidförmågan till arbetsledning, arbetsplanering och samarbete samt attpolischefsutbildningen ges mera inslag av praktiskt polisiärt fältarbete.Endast enstaka polisstyrelser ifrågasätter kravet på fuUständigjuristutbildning, men många vill underlätta vidareutbildningen för polismän somvill bli polischefer. a. vill man att yrkeserfarenhet som polismantillgodoräknas på ett förmånligare sätt än . Ett par polisstyrelser anseratt polischefskarriären i princip bör vara inomverksrekryterad, dvs. att en polischefsaspirantförst bör ha Prop.1980/81:13 275 /SRanser att det ur många synpunkter skulle vara olyckligt med en särskildjuridisk utbildning för blivande polischefer. Polischefs-yrkets mångskiftandearbetsuppgifter kräver en stor bredd i den juridiska utbildningen, ochrättssäkerhetskrav talar för att blivande polischefer inte isoleras från övrigajurister rättsväsendet, vilka ju genomgår fullständig juristutbildning.Inte heller Föreningen vill efterge kravet på fullständigjuristutbildning. däremot nuvarande behörighetskrav för polischeferoch föreslår att en särskild utredning filisätts för att ge förslag om hur den framfidapolischefsrekryteringen skall utformas. Utredningen har enligt förbundet heltförbigått att arbetslivserfarenhet borde vara minst lika viktig för den somskall bli polischef som för en polisman. Dessutom har utredningen ansett attviss arbetslivserfarenhet bör bedömas som särskilt meriterande. Vid antagningav pollschefsaspiranter har sökande polismän med jur.kand.-examen inte fåttsin arbetslivserfarenhet från polisområdet särskilt högt värderad. Det ringavärdet av polistjänsten har framträtt speciellt tydligt när dessa polismän sökttjänster inom polischefsområdet. Det formella kravet på jur.kand.-examen föratt antas som polischefsaspirant är gammalt och bör enligt förbundet ses iförhållande till den allmänna utbildningsnivå som då fanns i landet samt tillatt den tidens polischefer också Innehade funktioner som åklagare ochkronofogde. 1965 har polischefsuppgiften renodlatstill den alltmer krävande rollen av polisman i chefsfunkfion. Denna funktionkräver även ett stort mått av juridiska kunskaper men 1 ännu högre gradkunskaper och människokännedom som formar en god personal- och företagsledare.Många önskvärda kunskaper, färdigheter och egenskaper erhålls och utvecklas 1arbetslivet 1 allmänhet och 1 polisyrket 1 synnerhet. Polismännen haremellertid enligt förbundet inte i någon högre grad erfarit att arbetsgivarenhar underlättat möjligheten till erforderliga studier. Många polismän har lästin jur.kand.-examen och bedrivit andra akademiska studier under storauppoffringar utan att detta har inneburit några påtagliga fördelar. Antaletdispenser är mycket få. Utredningensprincipiella uppfattning att s. k. direktrekrytering av personal tillpolisväsendet bör vara möjlig i fråga om tjänster som inte är förenade medpolisiära befogenheter har godtagits av de flesta remissinstanserna, däriblandJK, RÅ, RR V, de flesta länsstyrelserna och polisstyrelserna samt statstjänstemannaförbundet.Åtskilliga polisstyrelser motsätter sig dock direktrekrytering liksom . Även RPS och överåklagaren i är skeptiska tilldirektrekrytering av bl. a. ekonomisk expertis. JK.suppfattning är att möjligheterna till direktrekrytering utnyttjas 1 aUtförbegränsad utsträckning. Självfallet kan det inte komma i fråga aU anställapersonal utan polisutbildning på tjänster med vilka polisiära befogenheter ärförenade. Inte minst utvecklingen mot alltmer komplicerad brottslighet (ADB-området,skatteområdet, miljöskyddets område, arbetarskyddets område) skapar emellertidutrymme för en ny typ av tjänster. Det är angeläget att personal medkvalificerade arbetsledande uppgifter när det gäller utredningen av brott av t.ex. nämnda typer 1980/81:13 276 Det kan emellertid inte vara nödvändigt att all personalhar sådan utbildning. Enligt JK :s mening talar hänsyn till både kostnader ocheffektivitet för en ökad direktrekrytering. Den undersökning inomåklagarväsendet, enligt vilken "avtal med en välrenommeradrevisionsbyrå" ger större effektivitetsvinster än om fast arvodesanställdrevisorspersonal anlitas, är visserligen inte närmare känd för JK, som dockvill Ifrågasätta dess representativitet för sådana sammanhang som det härdiskuterade. Vad som är mest Intressant är enligt JK att jämföra kostnaderna och effektiviteten mellan en lösning där polispersonal utbildas förrevisorsuppgifter (eller motsvarande) och en lösning där uppgifterna 1 ställetanförtros dlrektrekryterad personal inom polisväsendet eller externt anlitadpersonal. Jämförelsen blir särskilt intressant om man också tar hänsyn till hurlång tid den utbildade polismannen nyttiggör sina specialkunskaper inom området1 fråga. Med hänsyn till de utbildningsaspekter främst beträffande behovet avspecialkurser som är knutna till frågan om direktrekrytering bör denna frågauppmärksammas inom ramen för den förordade översynen av polisutbildningen,avslutar JK. ÄvenRÅ vill ifrågasätta om inte en viss direktrekrytering av t. ex. ekonomer ochjurister till tjänster som utredningsmän av ekonomisk brottslighet skulle kunnaövervägas. Innan de tas självständigt 1 anspråk för sådana tjänsteuppgifterskulle erfordras en viss polisutbildning som är avpassad för den speciellautredningsverksamhet inom vilken de skall arbeta. Det bör emellertid enligt RÅvara en framkomlig väg för att förhållandevis snabbt kunna öka antalet utredningsmänsom besitter de särskilda kunskaper som ofta erfordras 1 fråga om denna art avbrottsutredningar. Värdetav direkt rekrytering av ekonomiskt utbildad personal till enheter som har tilluppgift att bekämpa den ekonomiska brottsligheten är enligt överåklagaren iGöteborg troligen mycket begränsat. En sådan rekrytering kan i viss mån fånegativa konsekvenser för rekrytering av polisiär ulredningspersonal. Man bör istället inrikta sig på att ge lämpliga polismän erforderlig specialutbildning,anser överåklagaren. När det gäller invecklade frågor av ekonomiskt eller annatslag är det lämpligast att anlita de utomstående specialister som är bästskickade för den aktuella uppgiften. Flertalet mål där utredningen ställer kravpå medverkan av ekonomiskt utbildad personal har anknytning till skattebrott.Revisorer från eller är dånaturligt kopplade till målet. I övriga mål kan problemet relativt smidigtlösas från fall fill fall. RPSanser att behovet av särskild expertis för vissa uppgifter som utredningen harföreslagit bör bedömas med hänsyn till omständigheterna 1 det enskilda fallet.Expertis kan anlitas genom att avtal träffas om uppdrag mot arvode. RPS anserdet lämpligare att i utredningsverksamheten anlita utomstående expertis än attdirekt rekrytera sådan till exempelvis de ekonomiska rotlarna. RRVär i princip posifivt ull direktrekrytering av ekonomiskt och juridisktutbildad personal till de enheter som handlägger utredningar rörande ekonomiskbrottslighet men betonar att en sådan rekrytering självfallet endast är en del1 ansträngningarna att förebygga och bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Länsstyrelseni , som fillstyrker utredningens förslag 1 Prop.1980/81:13 277 frågaom direktrekrytering, föreslår att lämpliga och intresserade polismän meduppgift att utreda skatte- och andra ekonomiska brott får möjlighet att helteller delvis genomgå den utbildning som erbjuds tjänstemän inom länsstyrelsensskatteavdelningar. Länsstyrelseni tar upp frågan mot bakgmnd av de gmndlägganderekryteringsvillkoren. Problemet är enligt att en blivandepolisman måste uppfylla de krav bl. a. på lämplig kroppskonstitution somuppställs för en polisman 1 ordningstjänst. Kraven gäller även om polismannensnabbt får sin tjänstgöring förlagd exempelvis till en teknisk rotel eller fårarbeta med kvalificerade gäldenärs-utredningar. synes nuvarande rekryteringssättha fungerat utan egentliga men. anser emellertid att man måsteställa frågan om det med nuvarande rekryteringssätt blir möjligt även ifortsättningen att trygga tillgången till de högt kvalificerade specialister påolika områden, som polisen måste ha tillgång till för att på ett snabbt och effekfivtsätt bekämpa en alltmer välutrustad och välorganiserad brottslighet exempelvis den organiserade och ekonomiska brottsligheten. Såvitt länsstyrelsenhar sig bekant förekommer direktrekrytering av vissa specialister bl. a. inom polisen1 . anser att detta frågekomplex är mycket viktigt ochföreslår att polisberedningen får i uppdrag att närmare studera detta. Länsstyrelseni uttalar sig till förmån för anlitande av externa experter.Även om den personal som handlägger kvalificerade brottsutredningarbesitter utomordentliga kunskaper inom sina speciella områden tenderarbrottsutvecklingen särskilt vad avser den organiserade och ekonomiskabrottsligheten att bli mer svåröverskådlig och svår att utreda. Det ärdärvid ur effektivitetssynpunkt bättre att utnyttja samhällets samlade resurseräven om detta Innebär att externa specialister måste kontrakteras.Länsstyrelsen finner det således angeläget att möjligheter finns att vid behovta 1 anspråk externa specialister som biträder vid kvalificeradutredningsverksamhet utan att de direkt ingår 1 den lokala polisorganisationen. Depolisstyrelser som ställer sig negativa eller skeptiska till direktrekryteringanser som regel att man i stället bör anlita utomstående expertis eller satsapå en utbyggd utbildning av de polismän som sysslar med sådana utredningar därexperthjälp ifrågasätts. Polisstyrelsen i anser att de eventuellaförtjänsterna av direktrekrytering av personal för vissa funktioner bör närmareövervägas innan slutlig ställning tas till förslaget. Det nuvarande systemetmed anlitande av konsulter inom vissa områden synes i vart fall f. n. välmotsvara kraven på kvalitet och flexibilitet beträffande utnyttjandet avIfrågavarande tjänster, framhåller polisstyrelsen. Flerapolisstyrelser betonar att den hittillsvarande utvecklingen då det gäller attutnyttja administrativ personal för utredningsarbete bör fortsätta. avvisar utredningens förslag att anställa personal utanpolisutbildning för att som experter medverka vid de enheter som handläggerutredningar av vissa slag. I de fall särskild expertis erfordras bör avtalträffas om uppdrag mot arvode. Prop.1980/81:13 278 Utredningensallmänna synpunkter på den framtida polisutbildningen och principförslagettill en ny sammanhållen utbildningsgång har tillstyrkts eller lämnats utanerinran av det stora flertalet remissinstanser. Polisstyrelserna i ,, , och avstyrker eller ställer sig tveksammatill förslaget. Andra remissinstanser som i och för sig är positiva tilländringsförslagen har invändningar mot olika detaljer 1 utredningens förslag. Framförallt understryks att en stor grupp polismän kan komma i kläm mellan den gamlaoch den nya utbildningsordningen. En kompletterande utbildning bör därföranordnas. Bl.a. ett stort antal polisstyrelser anser att alterneringstjänstgöringen inte böravkortas. Frånpolislärarhåll och från flera polisstyrelser framhålls att en ändradinriktning av grundkursen inte får innebära att undervisningen i svenska ochengelska minskas. Åtskilligaröster höjs även för att den föreslagna praktiktjänstgöringen vid andrasamhällsorgan senareläggs. En del framhåller därvid att det är viktigt attandra samhällsorgan söker öka sina insikter 1 det polislära arbetets villkorgenom motsvarande praktiktjänstgöring hos polisen. Främsten del av polisstyrelserna anser att påbyggnadskursen, grundkurs II, inte bör följa efter alterneringstjänstgöringen. Någraremissinstanser, bl. a. statstjänstemannaförbundet, erinrar om behovet avutbildning även för administrativ personal och för polisstyrelsernasförtroendevalda ledamöter. JK,som delar uppfattningen att en översyn av polisutbildningen är nödvändig,ställer frågan humvida utbildningssystemet skall byggas upp så att varjepolisman kan utnyttjas var som helst 1 organisationen. Om detta ärmålsättningen kan man också leva upp till de ambitioner som ligger bakomutredningens förslag när det gäller flexibiliteten i den lokala organisationen.Men en sådan lösning är dyrbar och JK ifrågasätter om den över huvud taget ärmöjlig. AUa polismän kan inte utbildas till både duktiga trafikövervakare ochutredare av komplicerad ekonomisk brottslighet. Varje avkall påutbildningskraven kommer emellertid att innebära en låsning av resurserna. Härföreligger alltså ett växelspel. Organisationsfrågor och utbildningsfrågorhänger ihop. Enligl JK:s mening är sambandet mer intimt än som framgår avbetänkandet. Han anser att man bör begagna tillfället att låta översynen spännaöver något vidare fält än utredningen måhända tänkt sig. Enligt JK måste enviss ökad specialisering inom polisväsendet eftersträvas. Ett av de områden somhan anser att man särskilt bör uppmärksamma när man granskar polisutbildningenär trafikövervakningen. Enligt JK:» uppfattning behövs starkt ökade insatserpå detta område. Organisatoriska reformer av det slag utredningen förordar kaninte få mer än en marginell betydelse. Vad som behövs är helt enkelt merpersonal, mer bilar, mer kontrollinstrument. För att få utrymme för dettamåste på grund av bl. a. konkurrensen från andra områden där lika starka kravpå ökade insatser föreligger övervakningen på något sätt göras billigare. Detär enligt JK:s mening värt att överväga om man inte här kan göra väsentligabesparingar just på utbildningssidan. UHÅ,som bifogar yttranden från 1 , konstate- 1980/81:13 279 rarinledningsvis att regeringen gett RPS i uppdrag att 1 samrådmed UHÄ undersöka förutsättningarna för en samordning och samverkan mellanpolishögskolan och den allmänna högskoleorganisationen med de utgångspunktersom anges 1 polisutredningens betänkande. Utredningen har själv medutgångspunkt i tidigare ställningstaganden beträffandehuvudmannaskapet för polisutbildningen utgått från att detta även ifortsättningen skall ligga hos RPS. Huvudmotivet för att man inte närmareövervägt att inlemma polisutbildningen 1 högskolan synes UHÄ vara attutbildningen är direkt kopplad till anställning inom polisen. UHÄ begränsar sig i likhet med utredningen till att behandla vissa frågor som gäller ensamverkan mellan numera och högskoleorganisationen . I yttrandet från i på de praktiska svårigheter som uppstår om man 1 kortare moment avuniversitetets utbildning skall ta emot de stora elevgrupperna frånpolishögskolan. förordar 1 stället en personalsamverkan,där lärare medverkar 1 utbildningen vid . UHÄdelar den bedömning som gjorts vid . Övervägande olägenheter synesförenade med att förlägga här aktuella kortare grundläggande inslag avjuridisk, samhällsvetenskaplig och beteendevetenskaplig utbildning 1 deninledande delen av polisutbildningen grundkurs I till . a. att den för polisutbildningen eftersträvade samordningen ochintegreringen mellan teori och praktiska övningar går förlorad. Vinsterna frånkontakt- och mlljöerfarenheissynpunkt för elever torde knappastuppväga de praktiska problem för som skulle uppstå. UHÄ förordardärför en lösning som Innebär att lärare från 1 Slockholmmedverkar 1 planläggningen och genomförandet av utbildningen 1 de ämneslnriktadekurserna inom grundkurs I vid .