prop · G403100 · 1980-12-31 00:00:00 — När det slutligen gäller immaterialsrältsområdetpågår utredningsarbete ivarumärkesutredningen (Ju 1974:10) och upphovsrättsutredningen (Ju 1976:02). Enutredning har också tillsatts med uppgift atl se över patentprocessen(Ju 1979:03). 2 Åtgärder mot brott 1 bilaga 5.1 lämnas vissa statistiska uppgifterjämte kommentarer om brottsutvecklingen, om verksamheten inom polisen,åklagarmyndigheterna, de allmännadomstolarna och kriminalvården och om rättsväsendets resurser föråtgärder mot brott. De uppgifter om brottsutvecklingen som redovisas iunderbilagan gör atl det fortfarandeär mest realistiskt alt räkna med en ökning av antalet brottsbalksbrotl under kommande är. Kurvan överanmälda brott ligger också absolutsett på en hög nivå. Till detta kommer det kända förhållandet att det verkligaantalet brott sannolikt väsentligt överstiger antalet anmälda brott. Skillnaden, det s.k. mörkertalet, varierarganska mycket efter brottets art ochsvårighetsgrad. Säkeriigen är I.ex. mörkertalet högt i fräga om sådan brottslighet som räknas lill den ekonomiskakriminaliteten. En antalsmässigl ganska stor ökning under år 1980kan konstateras för förmögenhetsbrottens del. Särskilt oroande är det dockenligt min mening att våldsbrottsligheten fortsätter att öka. Oronaccentueras av att det grövsta våldet mord,dråp, grov misshandel samt rån har ökat mest, låt vara att det här rör sig om ganska låga siffror iabsoluta tal. Våldsbrotten tycks medåren också i allt större omfattning förövas mot offer som har varit okända förgärningsmannen; risken för den enskilde att bli utsatt för gatuvåld ärlikväl fortfarande liten. Siffrorna för väldsbrottsligheten talar sitttydliga språk om personligt lidande för många människor. Men också på andrasätt drabbas enskilda personligt ochekonomiskt hårt av en omfattande kriminalitet. Till detta skall läggas mycket stora kostnader för näringslivoch samhälle. Att kampen mot detsamhällsonda som en utbredd kriminalitet utgör måste få hög förtur kan det enligt min mening inte råda någottvivel om. Kampen mot brottsligheten kräver i första handinsatser från samhällets sida. Men också sammanslutningar, företag och enskildamåste ta del i uppgiften i olika former. Det är i det brottsbekämpande arbetetviktigt att inte visa enöverslätande attityd mot olagliga handlingar. Att människor av varandra fordrar respekt för strafflagens bud ärgivetvis inte liktydigt med att inta en hård och oförsonlig hållning motde - inte sällan socialt handikappade personer som är kriminellt belastade. Samhälletsåtgärder mot brott måste sättas in pä många olika områden. 1980/81:100 Bilaga 5 II Det är nödvändigt att sekriminaliteten i dess sammanhang med andra socialaförhållanden. En försvagning av familjegemenskapen kan skapa en otrygghet förde unga som ibland får utlopp i asociala beteenden. Brister i boendemiljön och i skolan kan också leda till sociala störningar. Ungdomsarbetslösheten utgör ett allvarligt problem, somäven från brottsförebyggandesynpunkt måste följas noga. Ofta går vägen till kriminalitet över missbrukav olika slag. Många brott har samband med narkotikamissbruket. Attalkoholmissbruket är en starkt bidragande orsak till mycken brottslighet,t.ex. våldsbrottslighet, är belagt genom forskning och utredningar.För att man skall kunna bemästra nu nämnda och andra förhållanden som drar inmänniskor i kriminalitet krävs ett arbete som till slor del liggerutanför ansvarsområde men som faller under begreppet brottsförebyggande verksamhet i begreppets vidsträckta bemärkelse. Jag vill bl.a. erinra om delviktiga arbele som bedrivs inom detav regeringen tillkallade samordningsorganet för alkoholfrågor och som syftar till att finna åtgärder för att komma till rätta med alkoholmissbruket och dess skadeverkningar. Det faller sig i detta sammanhang naturiigt attknyta an till den pä senare tid förda diskussionen om utlänningarnasbrottslighet. Till en inle obetydligdel rör det sig här otvivelaktigt om brott begångna av personer som har ingeneller endast lös anknytning till eller som i varje fall har ett kriminellt förflutet frän andra länder. vara fråga om internafionelltförgrenad narkotikahantering. 1 den män det är sä, blir motåtgärderna i första hand polisspaning efterbrott och lagföring samt åtgärder mot den illegala invandringen. Annanbrottslighet har mera sin jordmån i sociala svårigheter och motsättningar somofta möter vissa invandrargrupper i vårtland. Skall vi i grunden komma till rätta med denna brottslighet, måste de kriminalpolitiska åtgärderna gä hand i handmed ett långsiktigt och målmedvetetarbete för att inlemma invandrarna i det svenska samhället -självfallet medrespekt för deras kulturella särart. Bl.a. är det viktigt atl invandrarna ges en klar bild av betydelsefulladrag i den svenska rättsordningen.En informationsinsats härvidlag förbereds f.n. av och myndigheter inom dessverksamhetsområde. Jag anser detangeläget att tillägga att en redovisning av utlännings-. brottsligheten inte är något självändamål utan har sitt berättigandeendast om vi kan få vägledning omhur vi skall gripa oss an uppkomna problem. Som jag har betonat i olika sammanhang får vi aldrig glömma att den heltöverväldigande delen av vårainvandrare är laglydiga och lojalt anpassar sig till de normer somgäller i det svenska samhället. Som jag antydde innefattar begreppetbrottsförebyggande verksamhet i vidmening åtgärder från en mängd olika samhällsorgan. När det gäller denbrottsförebyggande verksamhet i mera begränsad bemärkelse som faller på och myndigheternainom dess verksamhetsområde torde det stå klart att arbetet måstebedrivas med önskemålet att 1980/81:100 Bilaga 5 12 nedbringakriminaliteten som en mera omedelbar utgångspunkt och inte kan utvidgas till allmänt syftande insatser avsocial natur. 1 linje härmed betonadesexempelvis i förta årets budgetproposition att polisens brottsförebyggande verksamhet främst bör ta sikte påungdomar som har begått brott och som befinner sig i brottsbenägna miljöer. Härhar vidare verksamheten inom brottsförebyggande rådet stor betydelse. Att maninte skall underskatta möjlighetenatl genom konkret syftande brottsförebyggande åtgärder nå positiva resultatvisas bl.a. av utfallet av de åtgärder som år 1971vidtogs mot checkmissbruket, jfr rapporten (BRÅ 1980:4) När checkbedrägeriernaförsvann. De instrument som står fill förfogande förkriminalpolitiken i mera snäv meningär lagstiftning och förfogande över personella och andra resurser. Den åtstramning av de statliga ulgiftsåtagandenasom är nödvändig för att den svenska ekonomin skall komma i balans kan inteundgå att få verkningar också ifråga om de resurser som ställs tillförfogande för brottsbekämpning.Sakens stora vikt har likväl gjort det möjligt att i det väsentliga behålla nuvarande resurser föråtgärder mot brott ograverade. Föratt tillgodose några särskilt angelägna behov föreslår jag i det följande enviss omfördelning av tillgängliga resurser. Denna väg får emellertid beträdasmed försiktighet. Enligt en färsk rapport (Ds S 1980:5) är antaletmissbrukare av tung narkotika mellan 10 000 och 14 000 personer. Missbruketsprider sig allt mer utanförstorstadsområdena. Det är ett allvariigt tecken att bruket av särskilt fariiga preparat, såsom heroin, blirvanligare. Den allra grövsta narkotikabrottslighetentycks domineras av utländska gärningsmän, som ibland agerar i formligasyndikat. Narkotikamissbruket - som f.ö. ofta går hand ihand med alkoholmissbruk - skördarmånga offer i form av sjuka och socialt utslagna. Det har också samband med enomfattande brottslighet vid sidan av själva den olagliga narkotikahanteringen. Att narkotikamissbruket har en vidsträcktegendomsbrottslighet i släptåg är väl bekant. Nya rön tyder dessvärre också på att den förut omtalade ökningen avvåldsbrottsligheten delvis har sinarötter i s.k. subkulturer med medlemmar som är drog- eller alkoholmissbrukare.Narkotikamissbruket har vidare ett samband med en organiserad brottslighet som endast delvis ärkombinerad med missbruk. Hit hör -förutom illegal narkotikahantering - bl.a. olaglig klubb- och spelverksamhetoch koppleri. Mot denna bakgrund framstår det som en ytterstangelägen uppgift att bekämpa narkotikabrottsligheten och att försöka kommatill rätta med drogmissbruket. Somjag redan har antytt är medlen inte bara kriminalpolitiska, utan stora ansträngningar måste också göraspå det sociala vårdområdet. 1980/81:100 Bilaga 5 13 1 en proposition som ligger på bord(prop. 1980/81:76) har regeringen föreslagit att minimistraffet förgrovt narkotikabrott och för grovvarusmuggling avseende narkotika skall höjas från ett till fängelse. Syftet är atl än kraftigare änf.n. markera samhällets avståndstagandetill den - ofta internationelltförankrade - narkotikahantering där gärningsmännenkallhamrat utnyttjar andra människors drogberoende. Riksåklagaren har utfärdat nyaanvisningar för åtalsunderlåtelse ifråga om innehav av mindre mängder narkotika. Anvisningarna innebär en inteoväsentlig skärpning i förhällande tillvad som tidigare gällde och gör detmöjligt att åtala också de smålangare som bildar sista ledet i hanleringskedjan. F.ö. gäller att polisen alltid är skyldig att ingripa mot dem som visar sig inneha narkotika, även om det rör sig om små mängder för eget bruk. 1 sammanhanget vill jag framhålla betydelsen av alt man serallvariigt på bruket av alla slag av narkotika, även I.ex.cannabispreparat. har regeringen till lagrådet hänskjutit ett förslag som bl.a. går ut på att straffbestämmelse införs med sikte på falldär obehöriga ringer in recept på narkotikapreparat och andra läkemedel. Enligtförslaget förenklas vidare reglerna om förverkande av narkotika,injektionssprutor och kanyler. Härkan också nämnas att inom brottsförebyggande rådet (BRÅ) pågår arbele med att se över brottsbeskrivningarnai narkotikastrafflagen. Under senare är har genomförts en betydandeulbyggnad av polisens resurser för att bekämpa narkotikabrottslighet. Bl.a. harnarkotikarotlar inrättats i 24polisdistrikt. Senast har dessa /81 tillförts 16 nyapolismanstjänster. Det kommande budgetåret bör den personal som är avdelad för narkotikafrågor förstärkas genom altvissa polismanstjänster disponeras om. Det ofta komplicerade arbetet med attutreda narkotikabrottsligheten kan därigenom göras ännu effektivare. har i en skrivelse den 5december 1980 begärt bl.a. lagändringarsom skapar bättre möjligheter för polisen atl använda tekniska hjälpmedel under spaning och utredning ifråga om narkotikabrott. Frågan är avden natur att den kräver särskilda överväganden. Inom departementet förbereds f.n. tilläggsdirektiv iämnet lill tvångsmedelskommittén(Ju 1978:06). Narkotikamissbruketskapar stora problem inom kriminalvärden. Det harberäknats atl av de intagna på kriminalvårdsanstalterna missbrukar droger. Elt ökande antal intagna avtjänarlänga fängelsestraff för grova narkotikabrott. En självklar strävan måste vara atl intagna ulannarkotikaproblem förskonas från att komma i kontakt med narkotika, liksom attmissbrukarna avskärs från tillförselav droger och i stället får vård för sitt missbruk. Försök med små narkotikafria avdelningar pågår f.n. vidnågra riksanstalter. Försöksverksamheten med en särskildbehandlingskedja för intagna med narkotikaproblem, del s.k.Österåkerprojektet, har bedrivits i 1980/81:100 Bilaga 5 14 1 detta sammanhangbör nämnas det särskilda försök som pågår iStockholms och län med s.k. kontraktsvård för narkotikamissbrukaresom har begått brott. Ansträngningarna att dela upp de intagna efternarkotikaberoende och behandlingsbehov har fått stöd genom en nyligengenomförd ändring i lagen om kriminalvård ianstalt (prop. 1980/81:1). En ny bestämmelse ger rätt atl förelägga en intagen atl lämna urinprov även om man inte harnågon direkt misstanke om att han är narkotikapåverkad. Det kan givetvis inte tolereras attnarkotikadömda fortsätter atl driva sin brottsliga verksamhet underanstaltstiden. En särskild utredare (1980:03)har fått i uppdrag alt kartlägga hur permissionsinstitulet används när det gäller främst dem som är dömda för grovanarkotikabrott. Undersökningenomfattar också tillämpningen av de bestämmelser som i övrigt reglerarsädana intagnas kontakter med yttervärlden. Det ingår i utredarens mandat att föreslå de lagändringar som kanbehövas med tanke på samhällsskyddet. Utredningen beräknas bli klarunder . Denekonomiska och den organiserade brottsligheten Som organiserad brottslighet räknar man iallmänhet kriminaliserad verksamhetsom både till uppläggning och syftekan liknas vid ett näringsfång. Jaghar pä tal om narkotikabrottsligheten redan nämnt exempel på organiserad brottslighet. Termen ekonomiskbrottslighet får i den allmänna debatteninte sällan en ganska diffus innebörd. En vanlig avgränsning går emellertid ut på atl det skall röra sig om sådanbrottslighet inom ramen för entillåten näringsverksamhet som bedrivs mera planmässigt och syftar till ekonomisk . Skattebrott och valulabrott somfaller under denna beskrivning ärexempel på ekonomiska brott som innebär att någon undandrar sig förpliktelser mot del allmänna. Men deekonomiska brotten kan också rikta sig mot en större eller mindre krets avenskilda, i.ex. vissa bedrägerier och allvarligare gäldenärsbrott. Olika försök har gjorts atl uppskatta samhälletsförluster till följd av den ekonomiska brottsligheten. Vad som är säkert äratt del handlar om mycket storabelopp. Det är emellertid inle det enda skälet till att bekämpandet av denna typ avkriminalitet har fått så stort - och enligt min mening berättigat - intresseunder senare år. Skadeverkningarna är nämligen flera. Konkurrensen mellan olika företag blir i.ex.lätt snedvriden. Mest betänkligt ärkanske alt de ekonomiska brotten kan sälta stora medborgar-gruppers lojalitetmot regelsystemet på skatterättens och del ekonomiska livets område iövrigt pä svåra prov. Under de senasteåren har statsmakterna gjort stora ansträngningar för att komma till rätta med denorganiserade och den ekonomiska brottsligheten. 1980/81:100 Bilaga 5 15 Med böljan under /78 har polisenhittills tillförts tillhopa 104polismanstjänster för att bekämpa denna brottslighet. En särskild organisation för ändamålet har - förutom vidrikspolisstyrelsen - tillskapats ide tre storstäderna och på ytterligare fem orter i landet. En kraftig satsning har gjorts på utbildning av i förstahand poliser och åklagare men ocksåav domare. Medel har vidare ställts till förfogande för att det skall bli möjligt att fastare knyta utomstående expertis till brottsutredningarna.Av indirekt men stor betydelse är givelvis också den fortgående upprustningenav resurser för skatte- och avgiftskontroll. I regeringsförklaringen till pågående sägs att kampen mot den ekonomiska och den organiserade brottslighetenytterligare skall intensifieras. För detta behövs ett tillskott av personalinom polisen för ändamålet. Ocksådenna förstärkning fär åstadkommas genom en omfördelning av tjänsterinom polisväsendet. Skall ansträngningarna att komma ät den ekonomiskakriminaliteten bli framgångsrika,krävs ett smidigt och väl fungerande samarbete mellan berörda myndigheter. På grundval av en promemoriai ämnet från , riksåklagaren, ,generaltullstyrelsen och har regeringen i juni 1979uppdragit åt BRÅ att, såvitt gäller åtgärdermot den organiserade och den ekonomiska brottsligheten, se över bestämmelsernaom informationsutbyte och anmälningsskyldighet mellan myndigheterna och omsekretess mellan dem samt föreslå lagstiftningsåtgärder. En särskild arbetsgrupp inom BRÅ, som haranförtrotts uppdraget i första hand,har i en första etapp av sitt arbete analyserat frågan huruvida tillkomsten av den nya sekretesslagen förändrarmöjligheterna lill utbyte avsekretesskyddat material. Gruppen har funnit att det, på etl undantag när, inte blir någon försämring. Undantaget avserviss information från riksbanken.Regeringen har därför i prop. 1980/81:78 föreslagit en lagändring på denna punkt. 1 propositionen redovisasockså regeringens bedömning avsekretesslagens inverkan pä informationsutbytet mellan myndigheter i kampen mot den organiserade och denekonomiska brottsligheten. Vid sidan av sådana åtgärder somresursförstärkning och organisatoriskaförändringar pågår också en bred översyn av den lagstiftning som kan påverkaorganiserad och ekonomisk brottslighet. En central uppgift faller härvidlag på den organisation som har byggts uppinom BRÅ. Den består i sina huvuddragav en styrgrupp med bl.a. företrädare för samtliga riksdagspartier och avsärskilda arbetsgrupper. Dessa utgörs i huvudsak av representanter förberörda myndigheter och av andra experter. beslutade att skärpabestämmelserna mol sakhäleri (prop.1979/80:66). Lagstiftningen grundades på en promemoria från BRÅ och har somsyfte att öka möjligheterna att beivra den organiserade häleriverksamheten. Pä begäran harregeringen därefter beslutat attlåta utreda de civilrältsliga reglerna om godtrosförvärv (1980:06). Enförstärkning av rättsställningen för dem som genom brott har förlorat egendom skulle kunna ytterligare motverkahäleribrottslighet. 1980/81:100 Bilaga 5 16 som beslutade omhäleribestämmelserna antog den nyaregler om åtalsprövning vid vållande till kroppsskada. Efter ändringen blirdet lättare att lagfora sådana brott av detta slag som beror på brister i arbetsmiljön. BRÅ har vidare presenterat en promemoria omdobbleribrottet. Delar av denna liggertill grund för en proposition (1979/80:179) om ändring i m.m., som har antagits avriksdagen. Lagstiftningsåtgärdernariktar sig mot fastighetsägare som främjar illegal spelklubbsverksam-hetgenom att upplåta lokaler för klubbarna. F.n. övervägs inom justitiedepartementetlagförslag på grundval av tre andra promemorior från BRÅ som har utarbetatsinom ramen för det nu aktuella projektet. Längst har ett förslag till en nybestämmelse i motmiljöbrott kommit; det har remitterats till lagrådet tillsammans med ett förslag till omfattande ändringari miljöskyddslagen, utarbetat inomjordbruksdepartementet. Bestämmelsen om miljöbrott innebär bl.a. en kriminalisering av föroreningar o.d. som kanmedföra hälsorisker eller andrabetydande olägenheter i miljön. Preskriptionstiden för åtal föriängs. - Detvä andra promemoriorna från BRÅ gäller advokaters verksamhet och förbättrad kontroll vidaktiebolags likvidation. BRÅ har till överlämnat ytterligare tvåpromemorior, en om skatte regler vid utlandstransaktioner ochen om beskattning av räntefria lån till arbetstagare. Närmast är att vänta en promemoria med förslag till nya regler om bokföringsbrott. Ett betydande antal lagstiftningsåtgärder somberör organiserad och ekonomiskbrottslighet har - vid sidan av dem som har föreslagits av BRÅ - vidtagitsunder eller förbereds . Intresset av att denna kriminalitetbekämpas bevakas numera fortlöpande i lagstiftningsarbetet. På område kan nämnas den under förta våren beslutade reformen omkonkurskarantän (prop. 1979/ 80:83). Inom departementet förberedsnu en promemoria med övervägan den angående ekonomiska sanktionermot företag i vars verksamhet har begåtts brott. Det skulle föra för långt att här gå in på övrigaåtgärder som direkt eller indirektriktar sig mot ekonomisk brottslighet. Av central betydelse är självfallet de regler som tar sikte på att hindraundandragande av skatter, tullar ochavgifter till det allmänna. Jag kan i första hand hänvisa till översikten över åtgärder mot brott i föregåendeårs budgetproposition och till redogörelseni den gångna höstens besparingsproposition (prop. 1980/ 81:20 s. 91-99). Åtskilliga av de föreskrifter som ytterst riktarsig mot ekonomisk brottslighet bygger på tanken att man bör minska frestelsenatl begå sådana brott eller, genomadministrativa kontrollåtgärder och nya rutiner, söka förebyggabrottsliga handlingar. 1 viss mån uppkommer här ett dilemma för 1980/81:100 Bilaga 5 17 lagstiftaren.Kontrollnivån kan närriligen bli så hög att den blir ett hot mot enskildas integritet eller i varje fall upplevsså. Och de bördor som läggs på företag och enskilda kan bli alltför betungande.Viktigt är självfallet också att de nya bestämmelser som kan behövas uppfylleralla rimliga krav på rättssäkerhet.Det ingår i BRÅ:s uppdrag att försöka belysa dessa avvägningsproblem. Det står klart att polisen inte har eller kan fåså stora resurser att den effektivtkan gripa in mot all brottslighet. Det kommer därför alltid att vara av betydelse hur polisens resurser fördelasmellan olika angelägna uppgifter. Enprioritering till vissa arter av brott får dock inte leda till atl andra kategorier lämnas helt åt sidan. Man måste vidare hålla i minnet att missförhållanden i samhället i stor utsträckningkan och bör mötas med andra åtgärder än de straffrättsliga. Ytterst ankommer det på den lokalapolisorganisationen att bedöma mot vilkaslags brott tillgängliga resurser i första hand skall sättas in. Därvid kanhänsyn tas till att förhållandena varierar mellan olika delar av landet. Liksomhar skett i tidigare budgetpropositioner kan det emellertid vara ändamålsenligtatt här peka på vissa typer av kriminalitet som, allmänt sett, bör ägnassärskild uppmärksamhet. 1 det föregående har jag förordat att särskildainsatser skall göras mot narkotikabrottslighetenoch mot den organiserade och den ekonomiska brottsligheten. Av detta framgåratt jag anser att man bör prioritera kampen mot dessa brott högt. Jag vill vidare lägga stor vikl vid altvåldsbrottsligheten i dess olika former motarbetas genom skärpt övervakningbl.a. på allmänna platser och genomsnabb utredning av begångna övergrepp. Ett område som inte heller får sättas i andra hand är det som gälleringripanden motungdomsbrottsligheten. Här kan polisen - som redan sker - göra en viktig insats i den rent förebyggandeverksamheten. Det kan tilläggas att en särskildarbetsgrupp inom BRÅ behandlar åtgärder beträffande unga lagöverträdare. Under en följd av år har polisen förstärkts medett sammantaget stort antal nyatjänster. Som har framgått anser jag alt för nästa budgetår den polispersonalsom är avdelad för att utreda ekonomisk brottslighet och narkotikabrottslighetbör förstärkas genom omfördelning av tjänster inom polisorganisationen. Påsamma sätt bör ett antal tjänster tas i anspråk för utredning av utlänningsärenden m.m. Däremotmedger det statsfinansiella läget nuinte något nettotillskott av tjänster inom polisen. Detta spelar emellertid påkort sikt inte någon avgörande roll, eftersom mänga tjänster är vakanta. Tillsvidare torde det mest verksamma medlet för alt förbättra polisensarbetssituation och öka dess slagkraft vara att minska vakanserna. Jag föreslår att ett så förhållandevisstort antal aspiranter som 600 2 1980181. 1980/81:100 Bilaga 5 18 antastill under nästa budgetår. I förening med den höga intagningenockså under de närmast föregående åren kommer detta otvivelaktigt att leda till en påtaglig förbättring av vakansläget. har överlämnat tvårapporter till regeringen som rör dels vissa frågor om utrustning i depolisdistrikt där det finns kärnkraftverk,dels den polisiära beredskapen vid vissa allvarliga brottsliga angrepp. Som jag närmare redogör för i detföljande kommer jag att föreslå attberörda polisdistrikt får ökade materiella resurser och att rikspolisstyrelsenfår i upp drag att undersöka hur beredskapen bör utformas i ,och polisdistrikt. Frågan om de framtida formerna för prioriteringarav polisens verksamhet hör till demsom behandlas i den lämnade princippropositionen (1980/81:13) angående polisensuppgifter, utbildning och organisation.Det förutsätts där att den grundläggande inriktningen av polisens insatservid behov skall kunna bestämmas av statsmaklerna i fastare former än , som polisstyrelserna ochlänsstyrelserna i betydligt högre grad än nu får ett självständigt ansvar föratt förverkliga statsmakternas beslut liksom för att anpassaverksamheten i övrigt till lokala och regionala förhållanden. Förutom ettförstärkt regionalt och lokaltmedborgarinflytande inom polisväsendet innebär propositionen bl.a. en delvis nyregional organisation inom polisväsendet och viktiga förändringar ifråga om polisutbildningen.