prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — SCPF lar upp frågan omkonkurrerande användning av skogsbränslen och anför: 1 de kostnadskalkyler som redovisaspå sid. 34 i betänkandet framgår att kol då är del billigaste alternativet. Vidandra kostnadsrelationer än dem som utredningen antagit, I. ex. om den av utredningen framfördatanken på stimulans av förbrukningen av inhemska fasta bränslen genomförs, kankolets kostnadsfördel snabbt komma att minska. Med tanke pä att den ekonomiskttillgängliga tillgången på torv är begränsad kan vedeldning då bli ettekonomiskt alternativ. Regionall i landet är delta redan fallet. Eftersomskogsbränsle (gallrings- och hyggesavfall m.m.) troligtvis kommeratt vara ett dyrare bränsle än flis från rundved. exempelvis björkmassaved, ärdel en uppenbar risk för atl en knapp fiberråvara kommer att eldas upp, vilketdelvis också sker i de nya anläggningar som ursprungligen byggts för altutnyttja skogsbränsle. SIND PM 1980:2, "Ökad eldning medskogsråvara. Möjligheter och konsekvenser." Ur skogsindustrins synpunktär del synnerligen angeläget atl detta faktum uppmärksammas och åtgärdas.Eventuellt statligt stöd lill eldningsanläggningar som skall eldas mediräfiberråvaror måste ovillkorligen utformas så att inte skogsindustrinberövas viktiga delar av sitt rävaru-underlag. Vi vill i detta sammanhang erinraom det förslag till ny byggnadslag som lagt fram. Denparagraf som bl. a. reglerar förbrukningen av fiberråvara (I36a§ BL) föresläsändrad sä att gränsen för prövning höjs från nuvarande 10000 mY till 25000 mYfiberråvara. En sådan förändring skulle innebära alt ett stort antal planer ochprojekt på relativt stora eldningsanläggningar inte längre skulle prövas meduppenbar risk för att dessa anläggningar kan komma att elda massaved i ställetför skogsbränsle. Vår uppfattning är atl prövningenantingen bör bibehållas vid nuvarande gräns. 10000 mY, eller att kompletteranderegler, som motverkar en sådan utveckling, införes i den nya lagstiftningen.Branschen kommer all närmare utveckla sina synpunkter i denna fråga i det svaröver promemorian Tillätlighetsprövning av viss industriell verksamhet m.m.(DsBo 1980:2), som skogsindustrin genom Skogsindustriernas () avger till . Vi ber i denna fråga få hänvisa tillSlSUs yttrande som lämnas medio oktober. Ö£f som behandlar bränslefrågan från beredskapssynpunktanför: En ökad användning av inhemskabränslen i normala tider förbättrar vår försörjningstrygghet eftersom densårbara delen av vår energiförsörjning minskar. Genom en normalt etableradinhemsk verksamhet skapas en Prop.1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 222 bällre bas för ålgärder i situationer med akuta störningari vår bränsle-import, dvs. vår beredskap inför kriser ökas. Även behovel avsärskilda beredskapsåtgärder, t. ex. oljelagring, minskar. Alla möjlighetertill inhemskt energiutnyttjande bör däiför tas tillvara. Också ökad användning av kolförbätlrar vår försörjningstrygghet och beredskap jämfört med nuvarande starkaoljeimportberoende. Visserligen är också kol ett importbränsle, men genom ökatkolulnyttjande kommer bränsleimporten alt spridas pä ett större antal länder.Genom detta minskar konsekvenserna av importstörningar som beror pä händelseri ett enstaka bränsleexporterande land. I den mån kolpannor utformas på sådantsätt att de är lättare all slälla om lill inhemskt bränsle än oljepannor ökarockså beredskapen inför störningar i bränsleimporlen. ÖEF citerar vidare betänkandetBränsle och kraft. (SOU 1951:52) och konstaterar att behovet avberedskapåtgärder kvarstår även efter en övergång till kol. Åtgärderna kanavse bl. a. förberedelser för omställning till inhemskt bränsle ochbereskapslagring av kol. OEA har inte särbehandlatbränsleblandningar, och förgasning av tunga restoljor och andra bränslen. Dettatas upp av . Vattenfallsverkel, som arbetar medatl utveckla partialförgasning av tunga restoljor enligt den s.k. GCC-processenanför: Det är viktigt att blivande åtgärder med anledning avföreliggande utredning ej lägger hinder i vägen för anläggningar som baseraspå GCC-processen och andra liknande metoder utan att tvärtom åtgärder vidtagesför atl underlätta genomförandet av projekt som med ny miljövänlig teknikvidgar basen för primärbränslen. Verket anför vidare: Arbete pågår i för attutveckla flytande bränslen som i varierande utsträckning baseras på kol. Ettsådant bränsle kan komma atl framställas ur kol så atl en Ijockoljeliknandekonsislens erhålles. Förslagel i utredningen bör utformas så att anläggningarutförda för flytande bränslen som huvudsakligen baseras pä kol får uppföras oberoendeav bränsleförbrukning och drifttid. provas i Sverigebränslen som består av en blandning av kol och olja bl. a. i avsikt attreducera oljeberoendet. Det kan inte uteslutas att sådant bränsle i framtidenkan bli aktuellt såväl vid ombyggnad som vid nybyggnad av el- ochvärmeproducerande anläggningar. Dispens bör kunna medges för sådanaanläggningar speciellt i del fall att kolandelen i bränslet är hög. NE anser att det mycket väl kan bliekonomiskt intressant att ersätta eldningsolja med kol ellerinhemska bränslen i blandningar som kan eldas i befintliga oljepannor. På någotlängre sikt kan enligl NE blandningar som innehåller olja ochresten kol samt något vatten komma till användning. Om blandbränslen utnyttjasbör deras fasl-bränsleandel enligt räknas in i systemets totalafastbränslekapacitet. 1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 223 Flertalet remissinstanser tar uppfrågor om miljökrav vid fastbränsleeldning. En övergång till fasta bränslenmedför att nya miljöproblem skapas jämfört med oljeeldning. Utsläppen av stoftoch svaveldioxid torde minska med användning av känd teknik, medanutsläppen av kväveoxider, kvicksilver och polycykliskt organiskt materialkommer att öka kraftjgt. Avfallsmängderna kommer dessutom att mångdubblas.Fastbränsleeldning kan också skapa problem med närmiljön för vissa dåligtlokaliserade anläggningar. tar speciellt uppfrågan om emission av polycykliskt organiskt material (POM) vidfastbränsleeldning och anför därvid: vill understrykaatt fortsatt uppmärksamhet behöver ägnas åt utsläpp av cancerogena ämnen sompolycykliskt organiskt material (POM) till följd av fastbränsleeldning. Mindrepannor har högre specifikt utsläpp än större er och utsläppen är i hög gradberoende av förbränningsförhållandena. Låg fukthalt i bränslet samt högförbränningstemperatur minskar utsläppen av POM. Enstaka mätningar visar attutsläppen av POM från olje- och kolpulvereldade pannor med jämförbarastorlekar, blir av samma storieksordning. Förbränning av ved och torv gerbetydligt större utsläpp. Utsläpp vid förbränning av kol i rosteldade pannor ärännu ej studerat. Överhuvudtaget är storieken på utsläppen osäkra. Inom ramen för naturvårdsverketsNE-projekt och Kol-Hälsa-Miljöproj-ektet behandlas dessa frågor, där enbiologisk och kemisk karakterisering av utsläppen kommer att genomföras. I avsaknad av erforderliga underlagkan nu ej bedöma vilka hälso- och miljöeffekter en ökademission av POM kommer att medföra till följd av fastbränsleeldningen. Tekniskaåtgärder för begränsning av dessa utsläpp bör emellertid kunna genomföras ochnaturvårdsverket avser att återkomma i frågan när ovanstående utredningargenomförts. är vidare kritiskttill användning av fastbränsle i småpannor och anför: Användning av fasta bränslen ismåpannor medför miljöproblem. En centralisering av värmeanläggningarna innebärstora fördelar härvidlag. förordar att fasta bränslen till enbörjan används i stora anläggningar där effektiv rening och tillsyn lättare kanbäras ekonomiskt. ÖEF, som liksom SIND och NE anserall miljökraven vid fastbränsleeldning måste fastställas anför: Lagstiftning är emellertid intetillräckligt. F.n. råder oklarhet bl.a. om vilka miljökrav som ställsbeträffande såväl koleldade anläggningar som anläggningar för eldning medinhemska bränslen. Detta leder inte bara till långdragna och osäkra tillståndsprövningarutan också till svårigheter att bedriva projekteringsarbete och att görariktiga investeringskalkyler. Denna typ av problem måste lösas omövergång till fastbränsleeldning skall realiseras inom rimlig tid. Samma krav riktas från , , ochVä.xjö kom- Prop.1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 224 Miljökraven vid fastbränsleeldning är ännu intefastlagda. Detta är en källa till stor osäkerhet vid projekteringav nya eldningsanläggningar. Särskild är det utrustning för rökgasavsvavlingsamt elektro-filter/spärrfilter vid koleldning och vid små eldningsanläggningarför ved/ flis/torv som höjer kostnaden för fastbränsleeldning. Det ärnödvändigt att dessa frågor avgörs innan eventuell lag om fastbränsleeldningträder i kraft. Dessutom finns anledning att förmoda att strängare miljökravkommer att ställas på större anläggningar än pä mindre. De högre miljökravensamt fastbränslekravet för större fjärrvärmesystem skulle, om inte andraåtgärder vidtages, kunna innebära att utbyggnaden av fjärrvärme försväras.Uppvärmning kan då komma att ske i mindre lokala oljeeldade värmecentraler,varigenom lagen kommer att motverka sitt eget syfte. Detta skulle också kunnaelimineras genom en strängare formulering av lagförslagets § 3. som liksom SCPF för framliknande tankegångar anför: Miljörestriktioner för fastbränsleeldning ochplanerade ändringar av energiskatten kan i hög grad påverka kostnaderna.Statliga besked härom saknas. Det är därför förklarligt att kommuner och andrastora energianvändare inte varit beredda att göra de betydandeinvesteringar som krävs för eldning med fast bränsle. Det råder för närvarandeslor osäkerhet om vilka miljövärdskrav som gäller för fastbränsleeldning. Enförutsättning för övergång till sådan eldning är därför att dessa kravfastställs. Detta gäller oberoende av vilka styrmedel som används för attåstadkomma övergången. Staten måste således klargöra om några geografiskaområden av miljövärdsskäl måste undantas från eldning med viss typ av fastbränsle, I.ex. Dessutom är det nödvändigt alt fastställa de varierandevillkor för fastbränsleeldning som skall gälla för olika orter och bränslen så attplanering, projektering och uppförande av eldningsanläggningar snabbt kan kommaigång. anför i samma fråga: Föreningen finner det mycket beklagligt allmiljökraven vid fastbränsleeldning ännu inte är fastlagda. Detta är en källatill stor osäkerhet hos värmeverken vid projekteringar av nyaeldningsanläggningar. Särskilt gäller det utrustning för rökgasavsvavling vidkoleldning samt elektrofilter/ spärifilter, även vid små eldningsanläggningarför ved/flis/torv som kan skapa driftproblem och som ytteriigare höjerkostnaden för fastbränsleeldning. Det är ett krav frän värmeverken att dessafrågor avgörs innan en eventuell lag om fastbränsleeldning träder i kraft.Miljökraven bör därvid lämpligen baseras på mätning av faktiskaimissionsförhällanden i orter med fastbränsleeldade anläggningar i drift, I.ex.Stockholm/, och . anser att staten bör utarbetaprovisoriska normer för kolhantering vilka kan gälla i avvaktan på resultat avprojektet . 1980/81:90 Bilaga1.9 Industridepartementet 225 som liksom LO och anser att denföreslagna lagstiftningen inte kan genomföras före projektet redovisat sitt uppdrag anför: En annan viktig synpunkt är huruvida kravet päfastbränsleeldning är i linje med statsmakternas föreskrifter och agerande påmiljöskyddsområdet. Det är väsentligt att miljölagstiftningen är utformad påett sådant sätt att den avsedda användningen av alternativa bränslen inteförsvåras. Här bör man kanske avvakta och ta del av vad projektetKol-Hälsa-Miljö kan komma fram till för slutsatser beträffande justmiljöeffekter av fastbränsleeldning. Risk föreligger annars att en eventuelllagstiftning ej överensstämmer med dessa utredningsslutsatser och att manpå sä sätt är låst i förväg. OEA har inte haft i uppgift att föreslå ekonomiskastyrmedel. Enligt flertalet remissinstanser behöver lagstiftningen kombinerasmed ekonomiska styrmedel eller finansieringsgarantier, exempelvis genom enutökning av de s. k. fjärrvärmelånen. tar upp frågan om en avgift påolja för att finansiera fasta bränslen och anför: Oavsett hur lagen utformas kommer det atl erfordrasmycket pengar för kartläggning av bränsleförsörjningen, utveckling avbränsleproduktionsmetoder och för finansiering av eldningsanläggningar,kolhamnar m. m. En möjlighet att ytterligare öka incitamentet atl minskaoljeförbrukningen är atl en succesivt ökande avgift för oljeeldning införes ochatl dessa pengar användes till att subventionera ovan nämnda kostnader. För att underlätta detta bör man emellertidbeslutsamt stödja utvecklingen av nya metoder för att producera bränslefiisoch torv så alt de kan framställas i tillräcklig mängd och så billigt att dekan konkurrera med oljan. En kraftig satsning pä prototyp- ochdemonstrationsbidrag erfordras i detta skede. Även för kolanvändningen behövsett massivt utvecklingsstöd sä att nya miljövänliga metoder snabbt kommerfram. fordras regionala kartläggningar av tillgångarna till lämpligtfastbränsle i hela landet. OED behandlar i sitt yttrande fördelningen mellanolika fasta bränslen och anför: Utredningen behandlar ej de ekonomiska stödåtgärdersom kan vara nödvändigt att vidtaga för alt få i gäng en kommersiell marknadför fasta bränslen. OED anser aU dessa styrmedel kan behövas för att enanläggning som kan använda fasta bränslen även kommer att göra del. Ekonomiskastyrmedel kan även behövas för att få till stånd en lämplig fördelning mellanolika fastbränslen. OED arbetar med dessa frågor och avser attkomma med förslag . 15 1980/81. I .saml.Nr 90. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 226 Utredningen om styrmedel förnäringslivets energihushållning anför i samma fråga: OEA har pekat pä behovet avåtgärder för att styra mellan kol och inhemska bränslen och anser, mot bakgrundav bl.a. den skiftande tillgången till sådana bränslen i olika regioner, attden styrningen lämpligen bör göras med ekonomiska styrmedel. Vi vill till dettafoga den kommentaren att sådana styrmedel inte står till förfogande,utom när det gäller stöd till prototyper och demonstrationsanläggningar. Deekonomiska styrmedel som övervägs är dels den aviserade fondenför investeringar i energiteknik som snabbt kan ersätta olja, dels energibeskattningensom är föremål för utredning. som liksom NE, och anser att generella ekonomiska styrmedelkan komma alt behövas anför: Kravet att eldningsanläggningarskall utföras sä. alt de kan eldas med fasta bränslen kommer att medförabetydande investeringar framför allt för fjärrvärmeanläggningar. För att inlefjärrvärmens konkurrenskraft ska försämras, måste därför lagen kompletterasmed statliga bidrag och finansieringsmöjligheter. Delta är också nödvändigtför att inte de boende i del allmännyttiga bostadsbeståndet, som lill ungefär50% försörjs via fjärrvärme, ska behöva bära merparten av kostnaderna för enfastbränsleeldning som kan innebära fördelar för landet i sin helhet. förutsätter därför att deinvesteringar som lagen kan medföra kan täckas med statliga lån och bidrag.Detta är också enligl ulredningen rimligt med tanke på att fastbränsleeldningtjänar samma syfte som energihushållande åtgärder, nämligen att minska landetsoljeberoende. Om lagförslaget inte åtföljs av fördelaktiga lån ochbidragsmöjligheter är risken också stor, att pannbyten som frånenergihushällningssynpunkt är angelägna, skjuts upp. Detta är också ett tungtvägande skäl till att statligt stöd bör utgå oavsett eldningsanläggningensstorlek. , , , ,. och kommuner samt Svenska värmeverksjöreningenbehandlar behovet av stöd för att upprätthålla ijärrvärmens konkurrenskraft. För kommunens del är det avsärskilt stor betydelse alt klarhet vinnes om hur det ökade behovet avinvesteringsmedel skall kunna tillgodoses vid övergäng till fastbränsle. Redanidag föreligger betydande svårigheter alt finansiera angelägnafjärrvärmeprojekt. Kommunen delar helt utredningensuppfattning att det erfordras statliga bidrag för att kompensera de kostnadersom är förenade med kraven på fastbränsleeldning i fjärrvärmeverkens produktionsanläggningar sä att Prop.1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 227 konkurrensförmågan gentemot värmeproduktion i oljeeldademindre pannor inte försämras, vilket skulle kunna stoppa fjärrvärmens vidareutbyggnad. Alternativet till detta är att verken måsle allmänförklara sinadistributionsområden enligt lagen om allmänna fjärrvärmeanläggningar. Dessutommåste sannolikt det avtal som gäller mellan ochhyresmarknadens parter beträffande högsta uttagbara avgifter sägas upp förreglering till en högre nivå. kräver somtidigare nämnts garantier alt olja långsiktigt inte skall bli lönsammare änandra bränslen och anför därvid: Enligt förbundsstyrelsensuppfattning är det nödvändigt alt genom statliga beslut klargöra att fastabränslen måste användas i betydande utsträckning. Antingenfastbränsleanvändningen sker frivilligt eller till följd av lagstiftning hörstaten långsiktigt garantera att olja inte blir lönsammare än andra bränslenberoende på ändrade prisrelationer eller miljökrav. Det är inte möjligt ellernödvändigt att avgöra vilken metod som bör användas för att garanteralönsamheten för fastbränsleeldning jämfört med oljeeldning förränenergiskatteutredningen genomfört sina analyser. Det förefaller dockadministrativt enklare att utforma energiskatten så atl användning av fastabränslen stimuleras än alt ge bidrag och fördelaktiga lån tillfaslbränsleanläggningar. , och behandlari sina yttranden energibeskattningen. Där man står inför eventuellabeslut om övergång till alternativbränsle har frågan om framtidaenergibeskattning - vid sidan om miljöföreskrifter en stor betydelse. Det ärdärför angeläget att man i detta avseende fastlägger en långsiktigstatlig energipolitik. som liksom CDLförordar en höjning av skatten på olja anför: En ökad beskattning på olja är enstyråtgärd som diskuteras i utredningen. En särskild utredning,energiskattekommittén, behandlar emellertid f.n. beskattning av energi.Utredningen går därför inte närmare in pä frågan. Statsmakterna har uttalat attdet är mycket angeläget att reducera oljeberoendet. kanelförsörjningssituationen sägas vara god.Vattenfall anser att det mot denna bakgrund är nödvändigt att ändra nuvarandediskriminering av elenergin från beskattningssynpunkt. I avvaktan påenergiskattekommitténs behandling av frågan om energins inlemmande imervärdesskaltesystemet kan detta ske genom höjning av oljeskatten. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 228 OEA uttalar mot bakgrund avberäknade tider för ombyggnad av värmeverk till drift med inhemskt bränsle,alt det finns skäl att öka beredskapslagren av olja för att fä en bättreöverensstämmelse mellan omställningstid och oljelagring. OEA anser att bl.a.denna fråga bör las upp av den s.k. kontrollstationen, dvs.oljelagringskommittén. Omslällningstiden för stora eldningsanläggningar är oftalängre än den uthållighet som planeringen av försörjningsberedskapen päoljeomrädet utgår från. ÖEF instämmer i OEA:s uppfattningatt reglerna för beredskapslagring av olja skall i största möjliga utsträckningutformas så att anläggningsinnehavaren får incitament att övergå frän oljatill fasta bränslen. ÖEF anser också atl regler för beredskapslagring av kolbör utformas så att inhemska bränslen gynnas på samma sätt. Även kommun delarutredningens uppfattning på denna punkt under förutsättning attberedskapslagrets storlek bestämls med hänsyn till anläggningens oljebehovunder en kris och ej baseras på de senaste årens genomsnittliga oljeförbrukningunder normala förhållanden som sker . Även de gemensammaberedskapslagren av olja bör enligl kommunen kunna minska. kommun anseratt den minskning av samhällets kostnader som uppstår på delta sätt böröverföras till anläggningsägaren i form av anläggningsbidrag för ombyggnaden. , SPI och SCPFdelar inte OEA:s uppfattning om en förändring i bestämmelserna för oljelagring.Oljelagringskommittén anför: Med anledning härav villoljelagringskommittén anmäla atl i det delbetänkande som kommittén avserframlägga . behandlas frågan om behov av beredskapslager av olja iolika kristyper. Kommittén erinrar om att erforderiig uthållighet beräknas medutgångspunkt i säkerhetspolitiska överväganden och inte med utgångspunkt ilekniska omställningstider för vissa eldningsanläggningar. Prövningen av frågorrörande försörjningsberedskapen på oljeomrädet bör anstå lill dessoljelagringskommillén i dessa delar har slutfört sitt arbete. OEA har slutligen också tagit uppfrågan om bestämmelserna avseende beredskapslagring av olja inte kan utformasså, att de stimulerar användningen av fasta bränslen. Institutet vill ianslutning härtill endast framhålla, att den uppbyggnad av beredskapslager ifråga om eldningsoljor som ägt rum och som förbrukarna fått betala genom högreoljepriser saknar motstycke i fråga om övriga importbränslen. En ökadkolanvändning borde, enligt Institutets uppfattning, medföra, att motsvarandekrav på beredskapslagring, som gäller för olja, ställes i fräga om kol. Dennafråga kommer att bli föremål för övervägande ,vari Institutet är representerat. Prop.1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 229 För alt stimulera utvecklingen motanvändning av fasta bränslen antyder utredningen höjd skatt och ändradeberedskapslagringsbestämmelser för olja. Dessa förslag vill vi bestämt avvisamed motiveringen all det skulle slå ojämnt och ytterligare höja energikostnadenoch försämra konkurrenskraften för företag som inte har behov av eller avandra anledningar inte är beredda att investera i nya ångpannor. Omstatsmakterna av försörjningsskäl önskar tvinga fram en övergäng till fastabränslen vid befintliga anläggningar bör delta i stället åstadkommas medpositiva ekonomiska styrmedel, t. ex. bidrag som täcker merinvesteringen. Lagförslagets 2 §, gränsen 50000 MWh OEA har i lagförslagets 2§föreslagit att eldningsanläggningar vars bränsleförbrukning kan beräknas uppgåtill minst 50000 MWh skall utföras för eldning med fast bränsle. Dettaskall också gälla en mindre eldningsanläggning som skall ingå i ett system omden sammanlagda bränsleförbrukningen i systemets pannor beräknas uppgå tillminst 50000 MWh . Om systemets årliga behov av varmvatten, hetvatten,ånga eller hetolja efter det att anläggningen uppförts kan täckas till minst 75procent genom produktion i anläggningar som drivs med fast bränsle, spillvärme,solvärme el. dyl. får dock anläggningen utföras för eldning med enbart olja. () anser atlgränsen 50000 MWh valts för låg och anför: För KBS del ligger ingaanläggningar inom aktuellt område. De största enheterna är i storleksordningen10 MW och flertalet enheter inom intervallet några hundra kW upp till 2 å 3MW. Verket vill likväl påpeka atl gränsvärdet valls mycket lågt. Förbyggnadsuppvärmning synes det rimligt att av totala energibehovet täcksmed fastbränsle m.h.t. ekonomi och reglerbarhet. Vid ett totalt effeklbehov av25 MW skulle fastbränslepannorna behöva dimensioneras för ca 8 ä 10 MW effekt.Detta innebär att gränsvärdet lagts på storlekar som är mindre än de alternativsom jämförs i utredningen. Även om kalkylerna över lolalkostnader i ulredningengodtas innebär detta att påståendet om lönsamhet för fastbränsleeldning faller.KBS tillmäter valet av gränsvärde betydelse då de ekonomiska konsekvensernarimligen bör vara större om en aktuell anläggning ligger på en bråkdel avgränsvärdet eller i samma storleksordning som gränsvärdet. som anser genom att sälta gränsen till 50000 MWh hindrar utvecklingen mot små lokalavärmesystem anför: Rådet anser att lagförslagets gränsvid 50000 MWh är ofullständigt motiverad och att gränsvärdet för näroljeeldning får användas är tveksamt och kan leda till orimliga konsekvenser.Gränsen 50000 MWh år vald strikt enligt ekonomiska kriterier vad gällervärmecentral och anordningar för hälso- och miljöskydd uppbyggda enligt dagensteknik. Den lar inte hänsyn till önskemål om framtida flexibilitet. En avkonsekvenserna vid tillämpning av ett sådant gränsvärde skulle enligt rådetsmening kom- Prop.1980/81:90 Bilaga 1.9 Industridepartementet 230