prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — Fömtom de nu nämndabolagen, som staten i olika former har stött finansiellt, har några landstingbeslutat bilda regionala utvecklingsbolag. Även vissa kommuner har bildat bolagmed likartad verksamhet. Av redogörelsen framgåratt staten genom beslut genom kapitaltillskott påsammanlagt ca 300 milj. kr. har slött tio regionala utvecklings- ochinvestmentbolag. Gemensamt för bolagen är att de syftar till att medverka i denindustriella förnyelsen. De flesta har tillkommit för att möta akuta ellerbestående sysselsättningsproblem i vissa regioner. När det gällerverksamhetsinriktning, arbetsformer, organisation, finansiering etc. har dockbolagen givits eller själva valt olika utformning. Närdet gäller verksamhetsinriktningen kan två huvudlinjer utskiljas. Den enarepresenteras främst av Svetab och innebär en tyngdpunkt på finansiering avriskkapital i småföretag. Den andra linjen representeras främst av innebär en koncentration till produktutvecklingsprocessen med aktivtdeltagande, även ägarmässigt, i hela processen. De olikaverksamhetsinriktningarna har också medfört skillnader i arbetssätt. Sålundasträvar Svetab efter att som minoritetsintressent samarbeta med personer medutpräglade entreprenörsegenskaper, dvs. med intresse och förmåga att genomförasina idéer. Stor uppmärksamhet ägnas därför äl bedömning av samarbetspartnern.Dala Invest har däremot kommit att självt få rollen av entreprenör i samarbetemed produktutvecklare som själva inte vill eller kan driva sina projekt vidare.Regioninvest har efter hand också medverkat i projekt med syfte att förbättraden industriella miljön inom verksamhetsområdet. 1 fråga om huvudmannaskapfinns stora skillnader. Regioninvest och Svetab ingår i Statsföretagskoncernen.De bildade Z-Invest och AC-lnvest ägs direkt av staten genom fonden förstatens aktier. Malmöhusinvest och ägs av den regionalautvecklingsfonden i resp. län. ägs av kommuner, fackligaorganisationer och två stora industriföretag, av vilka det ena ärhalvstat-ligt. ISIND:s - problem och möjligheter (SIND 1980:14) konstaterades att det ännu är för tidigt att dra några 1980/81:130 59 definitivaslutsatser om de regionala inveslment- och utvecklingsbolagens verksamhet.Eftersom bolagen har olika modeller för sin verksamhet, är det viktigt atlfölja utvecklingen i de befintliga bolagen för atl närmareanalysera de erfarenheter som kan dras av deras verksamhet. SIND anser alt inganya regionala inveslment- och utvecklingsbolag bör bildas innan sådanaerfarenheter har vunnits. Jag vill i dettasammanhang nämna att jag avser att föreslå regeringen atl avgeproposition om vissa varvsfrågor, m.m. Jag kommer därvid att förorda att högst100 milj. kr. av anslaget Bidrag till för /81överförs till ett planerat etableringsbolag med syfte att utveckla näringsliveti . Som jag har anfört harslaten med betydande belopp medverkat till atl bilda ettanlal regionala inveslment- och utvecklingsbolag. Bolagen har tillkommit underskilda omständigheter och har olika inriktning, verksamhetsformer, organisationetc. Jag anser det vara värdefullt att olika modeller för sådna bolag fårprövas prakUskt. Liksom SIND anser jag dock att ytterligare erfarenheter av debefintliga bolagen bör vinnas innan frågan om att inrätta nya sådana bolag tasupp till prövning. Därvid kan också behov av och former för samordning bedömas. Jag vill dock redan nunågol beröra de regionala utvecklingsfondernas roll som huvudman förinveslment- och utvecklingsbolag. Enligt min mening bör den regionalautredningsfonden vara ett serviceorgan som små och medelstora företag medförtroende kan vända sig till. Om utvecklingsfonden direkt eller indirekt ägerrörelsedrivande bolag finns en risk att fonden av vissa företag uppfattas somen konkurrent. Vidare måste inveslment- och utvecklingsbolagen vara bereddaatt lägga ner misslyckade projekt. Vid dotterbolagsförhållande till denregionala utvecklingsfonden kan lätt krav ställas upp att fonden skall ta påsig förelagsansvaret för dotterbolagets samtliga projekt. Detta kan i sin turmedföra antingen att ekonomiskt osunda projekt drivs vidare alltför länge elleratt projekt- eller företagsnedläggningar sker som kan innebära förtroendekrisergentemot fondens målgrupp. Av vad jag nu har sagt framgår, att de regionalautvecklingsfonderna enligt min mening varken direkt eller indirekt bör ägarörelsedrivande bolag av detta slag. Däremot bör ett nära samarbete ske mellanutvecklingsfond och inveslment- och utvecklingsbolag. Inteheller landsting bör enligt min mening bilda sädana bolag med den regionalautvecklingsfonden som huvudman för verksamheten. Jag avser att ta upp dennafråga vid de förhandlingar om förlängning av avtalen mellan staten ochlandsUngen och vissa kommuner om bildande av regionala utvecklingsfonder somskall äga rum . Jag har hittillsredogjort för de regionala utvecklings- och investmentbolag där staten direkteller indirekt är huvudman för verksamheten. behandlade våren 1980också frågan om regionala eller lokala invest- 1980/81:130 60 mentbolagpå privat basis. 1 motioner (mot. 1979/80: 333 och 1430) hävdades att någonform av stimulans i ell inledningsskede för bolag av denna typ borde övervägas.Näringsutskottel fann tanken väl värd att pröva men ansåg atl ettutredningsarbete först fordrades. Det borde enligt utskottet ankomma påregeringen atl välja lämplig form för detla arbete. beslöt göra ettuttalande av denna innebörd (NU 1979/80:43, rskr 1979/ 80: 395). IVA har i sin rapport (IVAmeddelande nr 223) Kunskap och konkurrenskraft tagit upp frågan om tekniskautvecklingsföretag med uppgift att stödja teknikbaserade småföretag under derasutveckling från etablering till konsolidering. Enligt IVA borde staten i förstahand stimulera det privata näringslivet att starta utvecklingsföretag i samarbetemed bankerna. En väg som IVA pekar på är att staten efter t.ex. amerikansktmönster skjuter till lånekapital i proportion till de privata investerarnasinsatser. I finns ca 400 sådana utvecklingsbolag, s. k. (). Dessa finansieras genom atl detstatliga organet () utan krav på formellsäkerhet lånar ut upp till fyra gånger SBIC:s eget kapital. SBIC kan sedanefter egna bedömningar köpa aktieposter i eller ge lån till företag som behöverriskvilligt kapital för sin utveckling. SBA:s förluster på verksamheten harhittills varit försumbara. Särskilt förmånliga beskattningsregler främjar attprivata investerare bildar SBIC. Det amerikanska systemet innebär således alt riskvilligtkapital ställs till näringslivets förfogande av flera olika affärsdrivandeföretag på kommersiella gmnder. På så sätt uppnås en mångfald och ettdecentraliserat beslutsfattande som är av slor betydelse när nya projekt skallbedömas. Vidare innebär systemet elt ekonomiskt och personligt engagemang avdem som startar och driver ett bolag av den här typen. Fråganom åtgärder för att underlätta att privata, småföretagsinriktade utvecklings-och investmentbolag bildas i bereds f. n. inom regeringskansliet.Gällande beskattningsregler torde innebära svårigheter för privala,småföretagsinriktade investmentbolag, även om förmånliga krediter ställs tillförfogande för sådana bolag. Beskattningsfrågor med anknytning till dettaområde behandlas f. n. av bl. företagsskattekommitté (B 1979: 13),kapitalvinstkommittén (B 1979:05) och kommitté (B 1980:01) föröversyn av reglerna för beskattning av statsbidrag m. m. Jag avser därför attefter samråd med chefen för budgetdepartementet återkomma till denna frågaunder . Närdet gäller krediter till sådana investmentbolag vill jag peka på möjligheternaför Investeringsbank att redan nu lämna lån efter en affärsmässigprövning i varje enskilt fall. När skatteförhållandena bättre kan överblickas,kan det visa sig lämpligt att genom Investeringsbanken mera systematiskt främjaatt sådana investmentbolag bildas. Jagvill framhålla att avsikten inte är att bygga upp en ny organisation vid 1980/81:130 61 sidanav befintliga finansieringsinstitut på småföretagsområdet, utan att ta tillvara möjligheterna att utnyttja affärsmässigt kunnande och riskvilligt kapitalinom det privata näringslivet för att utveckla småföretag. Ytterligare exempel påprivata initiativ inom detta område är de förslag som har förts fram att bildainvestmentbolag genom att ägare till fåmanfö-retag överlåter aktierna i sinabolag till ett gemensamt ägt investmentbolag. Ett sådant projekt, den s. k.Westbogruppen, har inte genomförts på grund av skattekonsekvenserna förintressenterna. Regeringen har möjlighet att medge befrielse från skatt pårealisationsvinst som uppkommer vid aktieöverlåtelse om överlåtelsen är eltled i en slmkturtationalisering som är önskvärd frän allmän synpunkt. Bestämmelsernahar inte ansetts tillämpliga i de fall som här avses. (B1979:05) skall enligt sina direktiv bl. a. undersöka om det är möjligt attutvidga dispensreglernas tillämpningsområde så att dispens kan medges bl.a. ide fall då en aktieöverlåtelse har till syfte att ändra ägarstrukturen i etteller fiera företag. Jag räknar efter samråd med chefen för budgetdepartementetmed att dessa frågor skall kunna tas upp . Sedanår 1979 pågår en försöksverksamhet med fördjupade företagsserviceinsatser isamband med att löntagarägda företag bildas (prop. 1978/ 79: 123 bil. 1, NU1978/79:59, rskr 1978/79:415). Verksamheten bedrivs av SIND och vissa regionalautvecklingsfonder i samråd med kooperationsutredningen (I 1977:01). Kooperationsutredningenskall enligt sina direktiv bl.a. överväga och lägga fram förslag om olikakooperativa verksamhetsformer. Kommittén har i delbetänkandet (SOU 1980:36)Arbetskooperation föreslagit en fortsatt och utvidgad försöksverksamhet medlöntagarägda företag. Jagvill nu närmare behandla dessa frågor. 7.2 Behovav fortsatt försöksverksamhet Dennuvarande försöksverksamheten innebära» 1 milj. kr. har ställts till SIND:sförfogande för särskilda bidrag till regionala utvecklingsfonder som görföretagsserviceinsatser i samband med alt löntagarägda företag bildas. Avsiktenär också att utvecklingsfonderna genom sådana insatser skall fä ett underlagför att bedöma fördelar och nackdelar med löntagarägda företag, samt vilka problemsom finns när sådana företag skall bildas. De medel som har anvisats förverksamheten bedöms räcka till insatser i ca tio förelag inom fyrautvecklingsfonders verksamhetsområden. 1980/81:130 62 Kooperationsutredningenföreslår atl försöksverksamheten skall utvidgas sä att den omfattar samtligalän. Vidare föreslås försöksverksamheten byggas ut till tre huvudkomponenter iform av kunskapsuppbyggnad och information, företagsservice samt kapitalstöd.Försökverksamheten föreslås vidare löpa under . Kommitténmenar atl den resursmässigt begränsade engångsinsats som gällt för nuvarandeförsöksverksamhet visat sig otillräcklig för att man skall kunna fåtillfredsställande kunskaper om företagsformens problem och fördelar och att enfortsatt och utökad försöksverksamhet bör ske. Av både rättviseskäl ochpedagogiska skäl anser utredningen att den fortsatta försöksverksamheten böromfalla hela landet. Flertalet remissinstanserinslämmer i utredningens bedömning atl en utökad försöksverksamhet behövs ochatt denna bör löpa under . Några remissinstanser, bl.a. RRV, SAF,SHIO-Familjeföretagen och anser dock alt en spridningav försöksverksamheten till hela landet medför risk för att syftet medverksamheten, all samla fördjupade kunskaper från konkreta fall, inte uppnås. Föregen del villjag anföra följande. Sedanstatsmakterna senast har tagit ställning till en försöksverksamhet harkooperalionsuiredningen närmare granskat förutsättningar och problem i sambandmed företagsformer som bygger på de anställdas ägande och arbete. Enexpertutredning fogad som bilaga till betänkandel (SOU 1980:36)Arbetskooperation har legat till grund för utredningens ställningslagande ochförslag. Liksom utredningen och flertalet remissinstanser bedömer jag attförsöksverksamheten bör byggas ut och fortsätta samt utvidgas till att gällasamtliga län. Eftersom en försöksverksamhet av denna karaktär enligt minbedömning kräver en relativt lång försöksperiod bör den utvidgade försöksverksamhetenbedrivas och sker successivt utvärderas. bör den fortsatta och utvidgade försöksverksamheten företrädesvisavse arbetskooperativa företag. Etl arbetskooperativt förelag är ett företagsom ägs av dem som arbetar i företaget och vars organisation och mål baseraspå de kooperativa principerna, som bl. a. innebär att företaget är en ekonomiskförening där de anställda i företaget kan bli medlemmar genom att äga nominellaandelar och där de har del i överskottet i egenskap av anställda. Vidare finnsregler om hur de anställda skall ta del av företagets skötsel på alla nivåersamt principer om en röst per medlem och om begränsad kapitalränta. I ettlöntagarägt företag finns däremot i regel inget krav på öppet medlemsskap. är i delta sammanhang ett företag med minst fem anställdasom också är delägare och där minst hälften av de anställda äger minst hälftenav aktie/ Prop.1980/81:130 63 insatskapitalet.Ägandet skall dessutom vara jämt fördelat mellan de anställda delägarna. Detövervägande antalet löntagarägda företag i drivs i aktiebolagsform. Kommitténanser emellertid att associationsformen inte bör vara avgörande utan främstföretagets reella karaktär. Utredningen menar att om bolagsformen valts, menföretaget genom särskild ägarförening eller kon-sortialbestämmelse getts ellerges en omisskännlig kooperativ prägel bör stöd kunna påräknas. Av remissinstanserna anserlänsstyrelsen i att den utvidgade försöksverksamheten inte iförsta hand skall koncentreras till arbetskooperativa företag utan alt ocksånärbesläktade initiativ bör stödjas för att tjäna liknande övergripande syftent. ex. försök med löntagarstyrda företag. Vad gäller löntagarstyrda förelag ärenligt lednings-och styrfunktionerna det väsentliga och inteägarförhållandena. anser jagalt aktiebolagsformen är konstruerad för att i första hand passakapitalintressenlerna. Det innebär att aktiebolaget inle utan vidaretillgodoser de krav som kan resas när kapitalintressenterna/ägarna också är deanställda och som sådana har vissa krav på företagets förvaltning. Del ärvidare klart att aktiebolagsformen inte utan särskilda specialanpassningar kanfungera för elt kooperativt företag. Konkret har problemen aktualiserats genomuppkomsten av två skilda grupper inom förelaget, dvs. anställda som också ärdelägare och anställda som inte är delägare. Detta påverkar bl. a. frågor omlönen/kapitalersättningen, avgång och antagande av anställda/delägare etc. För elt löntagarägtföretag kooperativt eller inle - är det enligt min mening önskvärt alt redanfrån starten få en lämplig företagsform så att inte formen som sådan läggerhinder i vägen för en tillfredsställande utveckling. Men även om företagsformenkan lägga hinder i vägen för en tillfredsställande utveckling, sett från striktkooperativ utgångspunkt, så finner jag det angeläget att inteförsöksverksamheten ges alltför snäva gränser. bör såledesenligt min mening kunna påräkna samma stöd som de direkt arbetskooperativa iden fortsatta och utvidgade försöksverksamheten. Därmed erhålls ocksåmöjlighet att öka samhällets kunskaper om företagsformer som det i likhet meddirekt arbetskooperativa företag kan vara motiverade alt stödja . Ävende fall då anställda genom ägarförening blir delägare i ell företag t. ex. somled i elt planerat slulligl övertagande, bör inrymmas inom riktlinjerna förförsöksverksamheten. Vadgäller verksamhetens inriktning har kommittén föreslagit alt den fortsattaverksamheten skall omfatta tre delar, nämligen kunskapsuppbyggnad ochinformation, företagsservice samt kapitalstöd. 1980/81:130 64 kunskapsuppbyggnadoch information framhåller kommittén att kunskaperna om den kooperativaföretagsformen är mindre tillfredsställande hos de organ som har till uppgiftatt främja nyetablering och företagsamhet i övrigt. Kommittén föreslår därfördels att en mindre informationsskrift om arbetskooperativ företagsetableringsamt en handbok eller riktlinjer för de praktiska åtgärderna i samband medkooperativ företagsetablering utarbetas, dels atl kurser om kooperativaetableringsfrågor anordnas för utvecklingsfondernas och industriverketspersonal. Deremissinstanser som behandlat förslaget är samtliga positiva. SAF,SHIO-Familjeföretagen och framhåller således i etlgemensamt yttrande att en handbok med riktlinjer för praktiska åtgärder vid företagsetableringförefaller motiverad. bör enligt nämnda remissinstanser innehållastadgar för en ekonomisk förening för arbetskooperativ verksamhet.Remissinstanserna finner det också angeläget att olika standardlösningar förombildande av olika företagsformer till ekonomisk förening ingår i handboken. Vadgäller kommitténs förslag om kursverksamhet för industriverkets och deregionala utvecklingsfondernas personal tillstyrker det övervägande antaletremissinstanser som behandlat frågan. Bl.a. finner länsslyrelserna i Malmöhusoch saml LRF att en kursverksamhet är angelägen. iVärmlands län framhåller dessulom som angeläget att kurserna är öppna också förlänsstyrelsens personal. Jagdelar kommilléns och flertalet remissinstansers uppfattning om behovet av enmindre informationsskrift om arbetskooperativ företagsetablering samt enhandbok eller riktlinjer för de praktiska åtgärderna i samband med kooperativföretagsetablering. Likaså instämmer jag i kommitténs förslag om kurser ikooperativa etableringsfrågor. I likhet med i anser jagdock att kurserna inte bara bör omfatta personal från utvecklingsfonderna ochindustriverket ulan också skall vara öppna för berörd personal inomlänsstyrelserna. Kommitténhar föreslagit att en företagsservice som speciellt tar sikte på de kooperativaföretagens villkor och problem byggs upp. En sådan företagsservice bör enligtutredningen bl.a. ha som uppgift att ge råd om lämpliga associationsformer ochandra principer för verksamheten, dvs. regler för medlemskap,överskottsfördelning, företagsledning etc. samt de mer traditionella frågornaom exempelvis ekonomi, produktutveckling och marknadsföring. I ettutvecklingsskede för ett arbetskooperativt företag anser utredningen att dennaservice bör kunna ges utan kostnad eller till nedsatt pris för det sökandeföretaget. Somett led i förelagsservicen föreslår kommittén att man utarbetar"normalsladgar" för en ekonomisk förening för arbetskooperativ verksamhel,en "standardlösning" för ombildning av aktiebolag till ekonomiskförening samt en "ask-i-ask"-lösning för bildande av en ekonomisk föreningför övertagande av ett befintligt aktiebolag. Prop.1980/81:130 65 Fråganom en speciallagstiftning för arbetskooperativ verksamhet i likhet med den somf.n. finns för bostadsrättsföreningar och sambruksföreningar har således inteaktualiserats av utredningen. Viss tids ytterligare erfarenhet avarbetskooperativ bör enligt kommittén inhämtas innan frågan om speciallagstiftningaktualiseras. Avde remissinstanser som berört frågan om speciallagstiftning har ingen haftnågra erinringar mot kommitténs förslag. Av remissinstansernas svar framgår atlde flesta anser förslagen vara en logisk konsekvens av den fortsatta försöksverksamhetensinriktning. Jagdelar kommitténs och remissinstansernas uppfattning vad gäller företagsservicesamt att någon speciallagstiftning f. n. inte bör föreslås. Jag vill i dettasammanhang framhålla att det är angeläget att företagsservicen inte byggs uppinom så snäva arbetskooperativa ramar att olika former av löntagarägda företagi praktiken utesluts från företagsservice i försöksverksamheten. Jagövergår nu till att behandla vissa frågor som rör kapitalstöd. Kommitténpåpekar att bildandet av arbetskooperativ kräver både upplånat kapital ochegna kapitalinsatser av kooperativets medlemmar. Kommittén föreslår bl.a. atlman inom försöksverksamhetens ram utarbetar fungerande lösningar för lån tillarbetskooperativa företagsetableringar inom de gränser som nuvarandebestämmelser för statligt kreditstöd genom regionala utvecklingsfonderna ger ifråga om rörelselån och produktutvecklingslån. Kommittén framhåller dock attnämnda kreditstöd inte är utformat med tanke på det kooperativa företagetsvillkor och att en vidgad försöksverksamhet aktualiserar vissa kapitalfrågorsom inte alls eller endast med svårighet kan lösas inom gällande bestämmelsersramar. Enligt kommittén gäller detta främst finansiering av erforderligtinsatskapital. Kommittén föreslår därför att, där kravet pä egna insatseröverskrider en viss nivå förslagsvis . per medlem - och det gängsestatliga kreditstödet (inkl. den i undantagsfall befintliga möjligheten tilllån för egna insatser) inte är tillgängligt, möjligheter skapas för att erhållasärskilda län för det överskridande beloppet. Tilläggsmöjlighetenatt erhålla stöd till riskkapitalinsatsen bör enligt kommittén endast gällaföretag som drivs i reell kooperativ form och där möjlighet lill enskildkapitalvinst vid utträde eller överlåtelse av andel saknas eller är starktbegränsad. Detta skulle enligt kommittén ocksä motivera att villkoren förinsatslånen görs gynnsammare än för vanliga rörelse- och produktutvecklingslän.Kommittén föreslår att detta kapitalstöd handläggs centralt och atl särskildamedel anslås för verksamheten. Inom ramen för föreslagen verksamhet föreslåsockså utarbetande av standardlösningar för lån till riskkapitalinsatser inomramen för utvecklingsfondernas nuvarande resurser samt förslag till en nysärskild låneform för vidgad långivning till täckning av arbetskooperationensriskkapitalbehov. 5 1980/81. 1980/81:130 66 Förslagetfår slöd från huvuddelen av remissinstanserna. RRV, SIND, iNortböttens län, SAF, SHIO-Familjeföretagen och delardock inte utredningens uppfattning att en ny låneform bör införas förändamålet. SIND anför bl.a. alt det inte finns några formella hinder förkooperativa förelag att erhålla lån inom befintliga låneformer och attkapitalbehovet bör kunna täckas inom ramen för dessa. iNortböttens län anser däremot förslaget alltför begränsat och föreslår att stödbör kunna ges även utöver de ramar som föreslagits, t. ex. när nya projektframkommer. Föregen del anser jag liksom SIND att behovet av krediter till arbetskooperativaförelag kan täckas av befintliga former för kreditstöd. Jag tänker främst pårörelselån, lånegarantier och produktutvecklingslån genom de regionala utvecklingsfondernasamt systemet med industrigarantilån. Närdet gäller förslaget om en särskild låneform för egeninsatser över en vissnivå, förslagsvis , villjag erinra om de regionala utvecklingsfondernasmöjligheter att lämna s. k. personlån om synnerliga skäl finns. Fonderna kanlämna lån för aktieförvärv eller liknande ändamål. Enligt min mening rymsbehovet av lån för arbetskooperativt riskkapital inom de bestämmelser somgäller för personlånen. Någon särskild låneform bör därför inle skapas. 7.5Organisation av den fortsatta försöksverksamheten Vadgäller den fortsatta försöksverksamhetens organisation har kommitténföreslagit att den regionala ledningen bör ligga hos utvecklingsfonderna.Arbetet med vägledning, erfarenhetsförmedling och erfarenhetsåterföringföreslås däremot ligga hos SIND. Vidare bör, enligt kommitténs förslag, delcentrala ansvaret för försöksverksamhetens initiering, inriktning,genomförande, uppföljning och utvärdering ankomma på en särskild tillkalladdelegation, direkt underordnad chefen för industridepartementet. Delegationenföreslås i övrigt bestå av företrädare för industriverket, de regionalautvecklingsfonderna, kooperationen i allmänhet, de arbetskooperativa företagenoch de fackliga organisationerna. Förslaget innebär också att en sekreterarebör knytas till delegationen samt att det bör åligga SIND att svara förfrågornas beredning och verkställigheten av delegationens beslut. Utredningensförslag att försöksverksamheten på regional nivä bör ligga hos de regionalautvecklingsfonderna och atl arbetet med vägledning, erfarenhetsinsamling,utvärdering och erfarenhetsåterföring bör åläggas industriverket tillstyrks avsamtliga remissinstanser som behandlat frågorna.