prop · G40320 · 1980-12-31 00:00:00 — En lösningpå problemet kan teoretiskt sökas på tvä olika vägar. En möjlighel är attbegränsa indexuppräkningen så all den i princip omfattar bara del egna kapitalsom fastighetsägaren har lagt ner i fasligheten. Den andra utvägen skulle varaatt gå över till en real beskattning även av låneräntorna. Detta skulleinnebära att den del av räntan som utgör kompensation till långivaren förminskningen i länets realvärde behandlades som en för fastighetsägaren inteavdragsgill - och för långivaren skattefri Med ett sådant syslem skulle det vara heltkorrekt alt vid realisationsvinstbeskattningen alltjämt medge full indexuppräkning, dvs. att räkna upp även del lånade kapitalet. I och försig kan på allmänna skattetekniska grunder goda skäl anföras för alt en reformsom rör den löpande beskattningen skulle vara att föredra framför åtgärder somleder lill alt slörre vikt läggs vid engångsbeskatlning-en av de vinster somframkommer vid en försäljning. Realisationsvinstbeskattningen medförsvårigheter att på ett rättvist säu tillämpa skatteskalans progressivitetsamtidigt som de stora belopp som kan stå pä spel skapar frestelser tillskatteundandragande åtgärder. En realisationsvinstbeskattning ger också upphovfill vissa inlåsningseffekter, även om man vid fastighelsbeskattningen har söktmildra dessa genom de uppskovsregler som har införts. Som framhölls i årelsbudgetproposition kan dock frågan om fastighetsägarnas rätt lill avdrag förlåneräntor inle ses som ett isolerat skallepolitiskt problem. För många hushållär med dagens förhållanden i övrigt en bibehållen avdragsrätl en absolutförutsättning för att de skall kunna klara sina ärliga boendekostnader. Enprincipiell reform av avdragsrätten för smähusränlor o.d. kan därför tänkasendast i ett större sammanhang där man beaktar övergripande skatte- ochbostadspolitiska 1980/81:20 87 Åt realbeskaliningsutredningen (B 1978:07) haruppdragils aU undersöka möjligheterna att gä över lill en real beskattning avbl.a. låneräntor och andra kapitalinkomster. Därvid skall bl.a. verkningarnaför bostadsmarknaden belysas. Först när utredningen har redovisat resuhatel avsill arbete finns del förutsättningar aU bedöma om detta kan vara en framkomligväg. De lån som verkligen används för att finansierainvesteringar i den egna bostaden står, som jag framhållit, i en visssärställning i sammanhanget. Men för andra lån, som t. ex. används för altfinansiera köp av kapitalvaror eller annan privat konsumtion eller förplaceringar i improduktiva men lågt beskattade tillgångar, är den fullaränteavdragsrälten mer problematisk. Inte minst besvärande är alt hushällenlill följd av de höga marginalskatterna visar en belydande okänslighet förräntenivåns höjd. vilket avsevärt försvårar kredilpoliliken. För många hushållkan det framstå som attraktivt aft låna för ändamål av angivet slag även lillräntesatser som ligger längt ulöver vad förelag kan betala för alt finansieraproduktiva investeringar. I debattenhar mot denna bakgrund framförts olika förslag om all begränsa avdragsrättenför räntor, med eller ulan en samtidig lättnad i fräga om beskaftnlngen avkapitalinkomster. Del stora problemet i samband med dessa förslag är emellertidhuruvida del är möjligt att i det praktiska taxeringsarbelet tillämpa sädanabegränsningar pä ett rättvist sätt. Eftersom förslagen i allmänhet förutsätteralt räntor på lån nedlagda i vissa förvärvskällor fortfarande skall kunna drasav fulll. är del viktigt all vela om del ocksä i praktiken kan redas ul pä ettlillfredsslällande sätt vilka lån som är av vilket slag. Uppgiften alt prövadetta har lagts på den förut nämnda kommittén om underskoltsavdrag. Del krävsocksä allmänt sett en betydligt säkrare kontroll av ränteavdragen än vad som är möjligt. Jag kan här nämna alt det inom pågår arbetemed förslag som rör såväl frägan om skyldighet för banker m.fl. all lämnakontrolluppgift om räntor och förmögenhetsbehållning som frågan om skyldighetför den enskilde all i deklarationen specificera ränteavdrag och att ange lillvem utbetalningarna gäll. Enligt vad jag erfarit är arbetet långt hunnet ochkommer all redovisas . Jag återkommer i del följande lill detta. I avvaktanpå aft förutsättningarna för att uppräfthålla en rättvis begränsning avränteavdragen sålunda skall klarläggas anser jag del inte möjligt att nu laställning till frägan. Jag vill ocksä erinra om att en av anledningarna lillatt de totala ränteavdragsbeloppen ökat kraftigt är denhöjning av räntesatserna som skett. Hela ökningen är alltsä inle ett uttryckför ökad upplåning hos hushållen. Likväl utgör ränteavdragens snabba ökning ettallvariigt problem och åtgärder mot detta ter sig allt mer nödvändiga. Det ärdärför angeläget alt de klarlägganden som behövs kan komma så snart sommöjligt. Prop.1980/81:20 88 Åtgärder med anledning av höjda taxeringsvärden Jag avser att återkomma med förslag för allanpassa olika skatteregler lill den kraftiga höjning av taxeringsvärdena påfasfigheter som kommer all ske . Av central betydelse är givetvis fråganom ny s.k. villaschablon, där beredning av förslag årsfastighelslaxe-ringskommilté f. n. pågår i . Åven frågan omden kommunala garantibeskattningens utformning vägs därvid in. Vidare bör enuppräkning ske av skiktgränserna i skalorna för förmögenhetsskatten och arvs-och gåvoskatten. Reglerna om förmögenhetsprövningen av folkpensionärers rätttill extra avdrag vid inkomstbeskattningen resp. lill kommunalt bostadstilläggbör också justeras. Riktmärket för dessa och andra åtgärder som jag inte harnämnt särskilt här är alt höjningen av taxeringsvärdena inle får tillåtas fåsocialt oacceptabla verkningar för människorna. villjag framhålla attdetla givetvis inte är liktydigt med att över huvud tagel inga skatteökningarfår ske. Den kraftiga höjningen av taxeringsvärdena återspeglar en faktiskökning av fastighetsvärdena och därmed av fastighetsägarnas förmögenhetstillgångaroch rättvisan kräver att denna till någon del får slå igenom. Jag vill i sammanhanget också konstatera alt det numeralorde stå helt klart att del inle gärna är möjligt att fortsättningsvis arbetamed så långa perioder som fem eller mellan de tidpunkter dä de höjdafastighetsvärdena får påverka beskattningen. Med nuvarande ordning blirsprången alltför stora eftersom en slor eftersläpning hunnit uppstå, vilketocksä försvårar avvägningarna inom det bostadspolitiska området. 1976 årsfas-fighetstaxeringskommitlé (Fi 1976:05) har i uppdrag att studera frägan oms. k. rullande fastighetstaxering och dess redovisning kan enligt vad jagerfarit väntas omkring . En närmare diskussion av ämnet bör därtoranstå i avvaktan på utredningsmaterialet, men jag kan redan nu konstatera altom en justering av taxeringsvärdena med tätare intervall än f. n. inle skulleanses vara möjlig, så får i stället andra åtgärder prövas. Det har i flera sammanhang konstaterats att de nuvarandereglerna för kapitalbeskattning - löpande inkomstbeskattning,realisationsvinstbeskattning och förmögenhetsbeskattning - leder till storaorättvisor och samhällsekonomiska snedvridningar. Sparare som placerat i bankeller aktier missgynnas, medan placeringar i fastigheter och vissa s.k. alternativaplaceringsformer (diamanter, guldjetonger m, m.) framstår som skattemässigtmycket gynnade. Indirekt blir produktiva investeringar satta i strykklass medanfinansiella och spekulativa Investeringar ofta kan locka med betydligt högreeffektiv avkastning efler skall. En betydande del i förklaringen till kapitalbeskattningensnuvarande snedvridande effekter ligger i alt skattereglerna med fä undanlaginle är anpassade till en inflationssiluation. I skalledebatlen harolikaförslag förts Prop.1980/81:20 89 fram om hur en mer genomgripande sådan anpassning skullekunna ske genom en större reform av skattesystemet. Som jag redan har nämnt harrealbeskaliningsutredningen i uppdrag att studera en av dessa möjligheter,nämligen en systematisk tillämpning av reala principer för inkomstberäkningen.Åven ulgiflsbeskattningens möjligheter att ge en lösning bl.a. påkapifalbeskattningsproblemen har kommit att uppmärksammas och jag avser att tainitiativ till ett fortsatt utredningsarbete på delta område. I avvaktanpä eventuella mer genomgripande ändringar framstår emellertid punktvisareformer som nödvändiga i syfte alt minska de snedvridande effekterna. Förslagom en första sådan åtgärd har ocksä framlagts i den redan berördalagrådsremissen om ändrade regler för beskattning av realisationsvinst vidfastighetsavyllring. Bakgrunden lill detla har jag redovisat i delåtergivna avsnittet ur lagrädsremissen. I sin centrala del innebär förslagetatt indexuppräkningen av anskaffningsvärdet skall begränsas underinnehavstidens början, när andelen lånat kapital regelmässigt är slor. Avpraktiska skäl sker denna begränsning så att indexuppräkning helt vägras , varefter full uppräkning medges med hänsyn till prisutvecklingen fråndet fjärde året efler anskaffningsårel. Förslagel kommer därigenom ocksä att geen särskilt stor skärpning i fräga om korta, spekulativa faslighelsinnehav. Föralt inle personer som av olika skäl måsle byta bostad efter en kort tids innehavskall drabbas oskäligt genom denna konstruktion föreslås regler omtillgodoräknande av tidigare Innehavslid vid försäljning av den nyafastigheten. Närlagrädsgranskningen av detta förslag är avslutad avses en propositionföreläggas och avsikten är att de nya reglerna - med vissaövergångsbestämmelser som gör att skärpningen inträder successivt -skalllillämpas på fastighetsförsäljningar efter utgången av är 1980. I dettasammanhang vill jag också nämna alt del är min avsikt att lainitiativ till en utvärdering av det syslem för uppskov med realisationsvinstbeskattningensom finns för de fall dä fråga är om försäljning av egnahem ellerjordbruksfastighet där ägaren varit bosall och denne anskaffar enersättningsfastighet . En sådan utvärdering har önskats avriksdagen (SkU 1979/80: 22) och är nu så mycket mer motiverad som de nyareglerna om tillgodoräknande i vissa fall av tidigare innehavslid ocksä börfogas in i ell fast administrativt system. Förslagom den tekniska utformningen av åtgärder för att sfimulera akllesparandel harlagts fram av kapitalvinstkommillén (B 1979:05) i ell delbetänkande (Ds B 1980:11) Stimulans av akllesparandel. Kommittén, som ursprungligen tillkallades förall göra en i huvudsak teknisk översyn av aktievlnstbeskattnlngen, fick ibörjan av Innevarande år tilläggsdirektiv (Dir. 1980: 10). Enligt dessa skallkommittén pröva åtgärder för all lindra beskattningen av aktiebolagens utdeladevinster. Eftersom denna uppgift bedömdes vara lämligen omfattande ochtidskrävande ingick del i uppdraget ocksä all med förtur utarbeta förslag lillprovisoriska åtgärder för alt stimulera akllesparandel. 7 1980/81. Prop.1980/81:20 90 Kommittén redovisar i betänkandet tvä modeller som bådabedöms vara lämpade att ligga lill grund för provisoriska stimulansåtgärder.Gemensamt för modellerna är all de innebär att fysiska personer som mottarutdelning frän börsnoterade förelag medges en skattereduktion med viss del avutdelningsbeloppel. Principiellt kan man säga att aktieägarna därigenomtillgodoräknas en del av den skatt som bolagen erlagt för de vinstmedel somdelas ut. Den ena modellen är uppbyggd för att till sina verkningar efterliknade s. k. avräkningssystem som successivt införts i de flesta ochskattereduktionens procentuella storlek beror där på aktieägarensmarginalskattesats - ju högre marginalskallesatsen är, desto lägre blir denprocentsats varmed skattereduktion skall medges. 1 den andra modellen, som ärmer schablonmässigt utformad, bestäms skattereduktionens procentsals endast avuldelningsinkomslens storlek - med ökande utdelningsbelopp avtrappasskaltereduktioncns storlek. Utöver dessa modeller pekar kommittén ocksä på allen ökning av schablonavdraget vid försäljning av aktier som innehafts mer äntvä år kan vara en lämplig stimulansåtgärd. Kapitalvinstkommillénfortsätter nu sitt arbete med all utarbeta ett mer permanent system förlättnader i utdelningsbeskaltningen. Remissbehandlingen av betänkandet om deprovisoriska åtgärderna har i huvudsak avslutats och beredningen av ärendetpågår i . Del är ännu förtidigt att dra några definitivaslutsatser, men jag vill betona att jag anser det myckel angeläget att åtgärderför alt stimulera akllesparandel genomförs skyndsamt. är del önskvärtall nya regler ges en Inriktning som möjliggör att de smidigt kan avlösas avett mer permanent system. Det är min avsikt att redovisa minaöverväganden och lägga fram konkreta förslag. Jag vill i sammanhanget ocksäerinra om att chefen för ekonomideparlementel har diskuteratfrågan om näringslivels försörjning med riskkapital och därvid aviserat vissaförslag. ursprungliga uppdrag ingår också att lämna förslag omutformningen av en i tiden obegränsad realisationsvinslbe-skattning avbostadsrätter. När nu regeringens förslag lill nya regler i fråga omfastigheterna föreligger kan man räkna med all kommittén med förtur kommer attredovisa sina överväganden om bosladsrätlerna i ett delbetänkande. Jag räknardärför med att kunna återkomma med förslag lill ny lagstiftningpå denna punkl. Undersenare tid har den skattemässiga behandlingen av vissa s. k. alternativaplaceringar kommit att ifrågasättas allt mer. Begreppet avser därvid olikatillgångar som i varierande utsträckning tjänar som penningplacering i syflealt göra värdestegringsvinster och som därigenom kan framstå som alternativtill värdepapper eller fasligheter. I första hand brukar därvid sådana lösörensom diamanter och guldjetonger nämnas. Den skattemässiga förmånsbehandlingenligger därvid främst i att värde-stegringsvlnsler blir helt skattefria ominnehavet varat fem är eller längre Prop.1980/81:20 91 och i andra hand i alt tillgångar av detta slag iallmänhet inle behöver redovisas vid förmögenhetsbeskattningen. föreslog redan är 1975 i sittbelänkande (SOU 1975: 53) Beskattning av realisationsvinster att en i tidenobegränsad realisationsvlnsibeskatlning skulle införas för denna kategori avlösöre, dvs. ting som inte normalt förlorar i värde genom användning. Förslagelledde dock aldrig till lagstiftning eftersom möjligheterna till kontroll avbestämmelsernas efterlevnad ansågs alltför små. Jag delar i och för siguppfattningen att kontrollsvårigheterna innebär ett argument motrealisa-tionsvinstkommilléns förslag. Å andra sidan är det tydligt att vissa avdessa s.k. alternativa placeringar numera marknadsförs helt reguljärt just som alternativtill aktiesparande och att därvid den förmånliga skattebehandlingen blir ettavgörande argument. Del är enligt min mening svårt all i längden acceptera altså kan ske. Det finns därför skäl att åter pröva möjligheterna att skärpabeskattningen av dessa spekulativa placeringar. En annan placeringsform som delvis kommit att utnyttjas iett spekulativt sammanhang är premieobligationerna. Jag syftar här på ettförfarande som fillämpas av vissa skattskyldiga som har skattepliktigarealisationsvinster, t. ex. efter en avyttring av en faslighet. Det har då påsina håll satts i system alt köpa stora mängder premieobligationer kort före endragning och att sälja dem kort därefter. Med nuvarande regler blir denkursförlust som därvid uppstår till avdragsgill mol den föreligganderealisationsvinsten, medan de utfallande vinsterna pä premieobligationernainte utgör skattepliktig inkomst. Det kan enligl min mening starkt ifrågasättasom ett sädant utnyttjande bör accepteras. Premieobligationerna har tillkommitför alt utgöra en form för statlig upplåning riktad speciellt lill smäsparareoch del är ägnat all inge olust om de utvecklas lill spekulationsobjekl. 1lämpligt sammanhang bör därför frägan om ändrade regler pä denna punkt tas upp. Skatteundandragandet och skattesystemets utformning Del ligger i sakens natur att det är svårt att få framtillförlitliga uppgifter om de totala skattebelopp som undandras genom olikaformer av skatteflykt och skattefusk. Det råder knappast något tvivel om attskatteundandragandet har ökat betydligt i omfattning under del senasleårtiondet. ulgör del ett allvarligt problem, som det krävs fortlöpandeoch kraftfulla åtgärder från del allmännas sida för all komma lill rätta med. Jag återkommer strax till konkreta frägor om förstärktaoch förbättrade kontrollåtgärder, effektiviserad indrivningsverksamhet osv.Först vill jag emellertid peka på några mer allmänna förhållanden som måslebeaktas i sammanhanget. En sädan sak är sambandet mellan skatleultagels höjd ochskalleundan-dragandels omfattning. Ju högre skattesatserna blir, desto störreskattebe- Kartong: S. 102, de två sista raderna Utgår: ,, Prop.1980/81:20 92 lopp motsvarar varje undanhållen Intäkt och varje påfalska grunder medgivet avdrag. Med stigande skatteuttag ökar alltså"vinslen" för den illojale och frestelsen för den ännu lojale. Enliglmin mening kan det knappast betvivlas all del här finns en gräns, ulöver vilkenstatsmakterna inte kan gä utan att pä ett avgörande sätt undergräva människornaslojalitet mol skattesystemet. Jag vill betona att detta inle innebär all delfinns någol visst exakt procenttal som utgör det högsta skatteuttag människornaaccepterar. Vad som är acceptabelt och inle acceptabelt kan ocksä förändrasöver liden. Det är en viktig uppgift all för medborgarna klarlägga sambandetmellan ä ena sidan önskemålen om en omfattande offentlig service och ettsocialt trygghetssystem och ä andra sidan de krav som finansieringen av dettaställer. Men enligt min mening är det nu tydligt att den snabba höjning av desamlade marginaleffekterna av skatter och avgifter som ägt rum under 1970-taletfört till en situation där stora grupper av inkomsttagare anser alt de får förlitet ekonomiskt utbyte av sina extra arbetsinsatser och där sökandet efterolika möjligheter lill skattefria inkomster har fält en omfattning som lederlill allvarliga samhällsekonomiska snedvridningar. Vad jag nusagt innebär inle alt jag menar att skatteundandragandet som problem försvinnerom marginalskatterna blir lägre. Det samlade skatteuttaget i är högloch för den skrupelfrie kommer det alltid att finnas "vinster" attgöra på att hålla sina transaktioner utanför skattemyndigheternas kännedom.Men det är min bestämda uppfattning att en sänkning av marginalskattesalsernafrån dagens höga nivåer är nödvändig för all undvika att problemen snabbtskall förvärras. Alt möta dem enbart med utökad kontroll och skärpta straffarinle en framkomlig väg. Ett annatförhållande som jag vill erinra om i delta sammanhang rör skatteflykten somspeciellt problem. Utgångspunkten för skallelagstiftningen måste givelvisalllid vara strävan alt ge de maleriella skattebesläm-melserna en sådanutformning att de läcker alla avsedda fall och sä klart som möjligt preciserarvilka skattekonsekvenser de skall medföra. Erfarenheten visar emellertid attdet för personer med god insikt 1 skattesystemets grunder och regelverketsuppbyggnad ofta är möjligt all finna möjligheter lill kringgåendetransaktioner genom att konstruera nya förfaranden som inte är uttryckligentäckta i lagen. Mot denna bakgrund har under senare är debatten intensifieratsom möjlighelen att komplettera de maleriella skaltebeslämmelserna med enallmän regel riktad just mot krlnggåen-detransaktionerna. Jag kan erinra om altett förslag till allmän skalle-flyklsklausul framlades av en expertgrupp inomföretagsskatteberedningen 1 betänkandet (SOU 1975:77) Allmänskaltefiyktsklausul. Efter remissbehandlingen av detla överarbetades förslagetinom budgetdepartementet och promemorian (Ds B 1978:6) Lag mot skatteflyktutarbetades. Åven denna promemoria har remissbehandlats. förslag till lagmol skalleflykt har därefter upprättats och remitterats till lagrådet och efterytterligare beredning i har en proposition i ämnetutarbetats inom budgetdepartementel. 1980/81:20 93 Jag kommer att anmäla denna fråga senare . Jag villemellertid redan nu framhålla följande. Propositionen bygger i allt väsentligt på det förslag somunder är 1979 granskades av lagrådet. Den föreslagna lagstiftningen innehållersålunda en generalklausul som riktar sig mol den form av skatteundandragandesom brukar kallas kringgående av skattelag. I den föreslagna lagen preciserasnär ett sådant kringgående skall anses föreligga och vilka förutsättningar somskall vara uppfyllda för alt en kringgåendetransaktion skall underkännas iskattehänseende. Propositionen Innehåller i likhet med lagrädsremissen ocksåförslag lill åtgärder för att stärka rättssäkerheten i samband medtillämpningen av klausulen. Propositionen går på denna punkl längre änlagrådsremissen. Del föresläs sålunda alt lagstiftningen tidsbegränsas. Denskall gälla i fräga om rättshandlingar som företas under åren 1981-1985.Avsikten är alt den praktiska tillämpningen av generalklausulen skallutvärderas från rättssäkerhetssynpunkter mot slutet av femårsperioden och attlagstiftningen därvid skall övervägas på nytt. Förbättrad kontroll av uppdragsinkomster och räntor Jag har framhållit att problemen medskatteundandragandet inte kan lösas enbart med mer kontroll. Likväl är delklart att en fortlöpande effektivisering av skallekonlroUen och anpassning avdess former till ändrade förutsättningar är nödvändig. Inte minst detsistnämnda är viktigt och jag skall strax la upp nägra punkter där denekonomiska utvecklingen lett till att en större vikt måste läggas vidkontrollmöjligheterna än som varit fallet. villjag dockerinra om vad jag sagt om behovet av att också förenkla de materiellaskaltebeslämmelserna pä olika områden bl. a. just i syfte alt minska kraven påkontrollinsatser. Ett fenomen som blivit allt mer besvärande är delskatteundandragande som sker genom olika former av utnyttjande av s.k. gråarbetskraft. Formerna för detla kan variera, men grundproblemet är alt del rörsig om uppdragsförhållanden där uppdragsgivaren underlåter all fullgöra sinaskyldigheter enligt skatte- och avgiftslagsliflningen, vilket i sin lur geruppdragstagaren möjlighet att med obetydlig upptäcktsrisk undandra inkomstenfrån beskattning. Inte sällan försvåras skattekontrollen av att parterna utåtgör gällande alt del är fråga om ell verkligt entreprenörsför-hällande och allsåledes över huvud taget ingen skyldighet föreligger all automatiskt lämnanågra uppgifter till skattemyndigheterna. Deuppdragsersältningar som undandras beskattning genom utnyttjandet av gråarbetskraft uppgår till avsevärda belopp. Svårigheter i konkurrenshänseendeuppstår också för de seriösa förelagarna genom dessa illojala förfaranden.Enligl min mening är del nu nödvändigt att pröva nya vägar att angripaproblemet. Förslag om särskild lagsfiftning har lagts fram i en inombudgetdepartementel utarbetad promemoria (Ds B 1980:10) Den grå arbetskraftenoch skattekontrollen. Prop.1980/81:20 94 f.n. och jag räknar med att kunna återkomma till dessafrågor . Ett annat område där den ekonomiska utvecklingen medförtall ett förbättrat kontrollsystem framstår som nödvändigt är räntebetalningarna.Som jag tidigare nämnt kommer en utredningsgrupp inom riksskatteverketatt lägga fram förslag om en förstärkt kontroll just på denna punkt.Erfarenheterna, bl.a. från vissa kontrollaktioner, har visat att möjligheternaalt kontrollera att ränteinkomster deklareras korrekt är bristfälliga och attde belopp som härigenom undandras beskattning är betydande. Med den allt störreomfattning ränteavdragen kommit att få är det också viktigt att få en bättremöjlighel alt bedöma grunden för dessa avdragsyrkanden och att stämma avyrkade avdrag mot deklarerade intäkter, t. ex. i fråga om lån mellanprivatpersoner. En skyldighet för banker m.fl. att lämna kontrolluppgift päutbetalda räntor och för enskilda all i självdeklarationen särskilt angeränlemotlagare bör enligt min mening effektivt kunna bidra till all motverkaskatteundandragande inom detta område. ' har i sitt femtedelbetänkande, (Ds B 1980:6) Mervärdeskattekonlrollen m.m., behandlatskattekontrollen. Betänkandet remissbehandlas f. n.