prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — 5.1.21 turistråd: Ytterligareett viktigi medel finner man i ulredningens förslag om atl överlåtaförvaltningen av statens fiskevatten i så stor utsträckning som möjligt tillfrivilliga organisationer och kommuner. Under fömtsättning all allmänheten ochturister beredes tillgång lill dessa vatten, på skäliga villkor och utandiskriminerande begränsningar, skapas flera förutsättningar till en förbättringav fisket. Dels kan ideella organisationer under sakkunnig ledning frånstatsmakternas fiskeexperler komma att kunna tillhandahålla personella resurseroch lokal kunskap i samband med fiskevårdande åtgärder. Övervakningsarbetetblir billigare och effektivare. Vidare kan en uppdelning av de slalligafiskevatlnen på fler intressenter skapa en stimulerande konkurrens mellanolika fiskevatten, till fromma för både turismen och för föreningskänslan. Fiskevattensutredningenföreslår all Domänverkel ulan ersättning skall överlåta fiskerätten på revirentill de fiskevårdsområden som man förutsätter skall bildas inom de flestaområdena i vårt avlånga land. förslag avvisar Skogsarbelareförbundel ochmotiven är följande. Domänverkethar sedan lång lid tillbaka bedrivit en omfattande fiskevård och upplåterfiskerätt till såväl fritidsfiskare som yrkesfiskare. Man har inom Domänverkelskaffat sig god erfarenhel när del gäller fiskevård och det skulle vara en klarnackdel om detla kunnande, på samma sätl som , inte kan fillvaratas iframtiden. Del är också mänga dagsverken som Domänverkel lägger ner päskötseln, vården och tillsynen över fiskevatlnen ute på reviren. belyderelt värdefullt tillskott på arbetstillfällena inom främst glesbygdsområdena.Om nu verkels fiskevatten överförs till föreningar och klubbar kommer dellasäledes atl medföra minskade arbetstillfällen. Utredningen förutsättervisserligen all man inom fiskevårdsomrädena kommer att lägga ner myckel arbelepå fiskevård och administration av fritidsfisket. Vi befarar dock all del inleblir så många dagsverken som kommer alt redovisas som skattepliktig inkomst ochdärmed kan man inle tala om sådan sysselsältning som statsmakterna börstimulera. Förbundel vill säledes starkt betona nödvändigheten av alt deanställda hos inte fråntas arbelsliilfällen. Enkostnadsfri upplåtelse av fiskevallen medför även alt deföreningar som fär tillgång till dessa vatten kommer i en prioriterad ställningi jämförelse med de föreningar som skall ta över privala fiskevatten, vilkamåste inlösas. Vidare är risken den, all klubbarna eller föreningarnaprioriterar svagare statliga fiskevallen i slällel för goda privala vatten ochdärigenom försämras fisket för allmänheten. Dessulom kommer revirensfiskevatten atl fördelas på skilda händer och detla kommer atl upplevas som ennackdel av alla de fiskare, som vant sig vid atl hos sammefiskerällsinnehavare få service och tillgång lill slörre områden. Utredningenanger att andra rekreativa synpunkter också bör tillmätas betydelse när manbehandlar möjlighelerna lill fritidsfiske. Vi delar den uppfattningen och villpåpeka alt Domänverkel på sina revir ocksä har andra fritidsaktiviteter somerbjuds allmänheten. 1980/81:153 174 avskilda fritidsaktiviteter pä olika huvudmän kan inle vara nägon rationelllösning, speciellt som fiskevatten till stor del ligger i glesbefolkadeområden där avstånden också är stora. Domänverkel har en väl etablerad ochallmänt erkänd god fiskeorganisation. 5.2.1 Fiskeristyrelsen:Vad gäller prioritering av upplåtelser mellan olika kategorier av fiskande delar styrelsen utredningens uppfattning all yrkes fiskare alltjämt bör ha företrädesrätt till upplåtelser, om det föreligger behov av yrkesfiskemöjligheler. I likhet med ulredningen anser slyrelsen att det numera saknas skäl all behälla bestämmelserna om avsältning av fisk i orten, eftersom fiske som försörjningskälla kräver störte avsättnings områden . Styrelsenbiträder även utredningens förslag all fiske med fast redskap skall förbehållasyrkesfiskare dvs. fiskare som innehar yrkesfiskelicens. Om det är nödvändigl avfiskevårdshänsyn atl fiska med fasl redskap i visst vatten och något inlressefrån fiskare med yrkesfiskelicens inte föreligger bör upplåtelse av fiske medfasl redskap fä ske lill annan än yrkesfiskare. Även andra särskilda skäl förundanlag från huvudregeln är enligt styrelsens mening tänkbara. Som exempel kannämnas alt fisket med fast redskap bedrivs som mer eller mindre utpräglatkomplement lill annan näring eller yrkesutövning som inte ger skälig utkomst,och fisket således utgör en förutsättning för fortsatt bosättning i bygden. 5.2.2--------------- : Vidarefinner domänverket del oskäligt all den somhar fiske som yrke skall arrendera fiske mot avgift medan upplåtelser tillfritidsfiskare skall ske utan avgift. 5.2.3 Länsstyrelseni : Utredningen anser alt yrkesfiskare bör ha företrädesrätt till arrende vatten. föreslår utredningen alt statliga fiskevatten gratis skall upplåtas lill fiskeklubbar mol atl dessa vårdar vattnen. Länsstyrelsenföreslär - i likhel med utredningens förslag angående fiskeklubbarnas arrendeni statliga vatten - atl del allmännas vatten frilt bör upplåtas med förtur tillyrkesfiskare, samt alt möjligheterna lill alt ge yrkesfiskarna län och bidragför arrende av enskilda fiskevallen undersöks. Härvid bör också utredashuvudmannaskapet och frägan om bidragsfinansiering. 5.2.4 i Södermanlandslän: Det är angelägel all så slor del som möjligt av de slalliga fiskevatlnenupplåts på rimliga villkor. Del yrkesmässiga fisket bör ges företräde omintresse och förutsätlningar för ett sådant fiske finns. 5.2.5 i Västmanlandslän: Del yrkesmässiga fisket bör gesföreträde där intresse och möjligheter för etl sådanl fiske finns. 5.2.6------------------ Länsstyrelseni : Enligl gällande bestämmelser är upp låtelse lill ortsbefolkning för husbehovsfiske ett prioriterat ändamål. Detla bibehålles ej i förslagel. Närbehov därav befinnes föreligga hör även husbehovsfiske för befolkning i ortenvara prioriterat. 1980/81:153 175 5.3Vatten inom nationalparker och naturreservat 5.3.1 Kammarkollegiet:Utredningen förordar (s. 205) ökade upplåtelser av fiske i nationalparkerna. Kollegiet finner detta vara myckel Iveksamt med hänsyn till det ökade tryck på nationalparkerna som del skulle innebä ra. Att undantag gjordes för sammanhänger med motiven för bildandet av denna nationalpark. Ett var att områdets karaktär av orörd vildmark skulle kunna fä upplevas fritt och lättillgängligt av envar intres serad. Utredningen uttalar vidareatl det är naturligt alt har kvar förvaltningsansvaretför vatten ingående i nationalparker och naturreservat. Såvitt avser trakternaovan odlingsgränsen och renbetesQällen talar enligt kollegiets mening islällel skäl för all förvaltningsansvaret överförs pä vederbörandelantbmksnämnd. 5.3.2 i län:Det ökande fritidsfiskets behov av lämpliga vatten bör givetvis i störstamöjliga utsträckning tillgodoses. I detta sammanhang skall dock påpekas althänsyn mäste las till bestämmelser för bla naturreservat, fågelskyddsområdenoch sälskyddsområden. Således måste syftet med lex etl naturreservat beaktasvid bedömningen av om fiske skall kunna upplåtas. 5.3.3 i län:Länsstyrelsen kan inte biträda den av utredningen framförda uppfattningen altfisket mera allmänl skall upplåtas inom nationalparker och naturreservat. Enupplåtelse av fisket inom sädana områden för att tillgodose fritidsfiskarnasintressen mäste prövas från fall till fall med beaktande av det ändamål förvilkel eller naturreservatet här avsatts. 5.3.4 i Norrbottenslän: Länsslyrelsen biträder ulredningens förslag om ökade fiskeupplåtelser inomnafionalparkerna. 5.4.1Kammarkollegiet: Enligl 15 § utkastet till fiskeförordning bör fiske i statenullhörigt vatten, såvitt avser fiske med rörligt redskap, om möjligt upplåtaslill sådana fiskeorganisalioner, som upplåter eller har för avsikt att upplåtafiske ål allmänheten. Upplåtelse lill fiskeorganisafion skall ske ulan avgift.Stadgandet avses bli tillämpligt även på de av lantbruksnämn-deiiia förvaltadevatten ovan odlingsgränsen och på renbelesfjällen. Beträffande dessa vattenhar kammarkollegiet invändningar mol förslagel vad gäller avgiftsfriheten. Ifrågavarande vatten ingåri de "områden som blivit anvisade lill samernas uleslutandebegagnande". Samernas räll lill områdena omfatlar även fisket. Upplåtelseav rätt lill fiske pä sådanl skall enligl 34 § RL i princip ske mot avgift,vilken fördelas mellan samefonden och vederbörande sameby. Etl genomförande avutredningens förslag i denna del slår alltså i strid med RL och skulle dessutominnebära ett icke obetydligt inkomstbortfall för samefonden och samebyarna(jfr uppgifterna i bil. 3, s. 386). Om fiske ändå skulle upplåtas avgiftsfrittmåste samefonden och berörd sameby hållas skadeslösa av allmänna medel. 1980/81:153 176 5.4.2Statskontoret: Statskontoret kan för sin del inte bedöma i vad mån det är möjligt attväsentligt öka upplåtelserna i renskötselområdena. 5.4.3 Lantbruksstyrelsen:Som lantbmksnämnderna framhållit mäste man inom renskötselområdet beakta samernas intresse av fisket som resurs och den påverkan fiskerätlsupplålelser kan ha på själva renskötseln. Föränd ringar i renskötseln talar emot långsiktiga upplåtelseavtal. Rennäringsdele gationerna synes därför enligt lantbmksstyrelsens mening vara bäst skic kade att handha upplåtelsefrågorna inom renskötselområdel. Omfiske upplåts utan avgift till ideellt organ inom renskötselområde måstesamefonden och samebyarna hållas skadeslösa genom tillskott av allmänna medelmotsvarande vad en avgiftsbelagd upplåtelse skulle ge. 5.4.4 Länsstyrelseni : När det i 15 § i utkastet lill fiskeför ordning namnes om upplåtelse av fiske med rörligt redskap så innebär det, vad angår de flesta slaten tillhöriga vatten på renbelesfjällen och på sådan kronomark ovanför odlingsgränsen som slår under statens omedelbara disposition, aUt Jiske. Denna föreslagna bestämmelse om upplåtelse av fiske i dessa vatten överensstämmer ej väl med stadgandet i 32 § rennä ringslagen, att upplåtelse av hela fisket i visst vatten får ske endasi om samebyn medger del. Den i 15 § i utkastet fill fiskeförordning jämväl föreslagna bestämmelsen att upplåtelse lill fiskeorganisalion skaU ske utan avgift får, vad angår fisket i de slaten tillhöriga vattnen på renbelesfjällen och pä sådan kronomark ovanför odlingsgränsen som står under slalens omedelbara disposition, anses strida mot stadgandet i 34 § rennäringslagen att upplåtelse skall ske mol avgift, om ej särskilda skäl föreligger för avgiftsfrihet, vilka skäl enligt del förut refererade uttalandet i propositio nen 1971:51 fär anses ha avsetls alt verka restriktivt. Denu omnämnda föreslagna bestämmelserna fär anses verka inskränkande pä samersrätl till fiske enligt gällande rennäringslag. Upplåtelseenligt den förut omnämnda 15 § i utkastet till fiskeförordning av fiske medrörligt redskap till sådana fiskeorganisalioner, som upplåter eller har föravsikt alt upplåta fiske ål allmänheten - vilka fiskeorganisationer skullekunna själva ombesörja fiskevårdande åtgärder - synes lätt kunna medföra såvälnämnvärd olägenhet för renskölseln och besvärande intrång i samers rätl ullfiske enligt 25 § renärningslagen (se 32 § nämnda lag) som risk för sädanavsevärd olägenhet för renskötseln som omnämnes i 30 § samma lag. Någonändring i nu gällande bestämmelser för förvaltning av fisket i statens vatteninom sådan kronomark ovanför odlingsgränsen som står under statens omedelbaradisposition och på renbelesfjällen bör inle ske. 5.4.5 i Västerbottenslän: Belräffande speciellt förvaltningsfrågan menar alllantbruksnämnden i della län pä elt väl balanserat sätl skött uppgiften. anser ocksä att den bör ha kvar ansvarel förfiskeupplälelserna. 5.4.6 i Norrbottenslän: Vad beträffar förvallning av statens vatten ovan odlingsgränsen somhandhas av lantbruksnämnden sä har den präglats av atl nämnden i betydandeomfallning upplåtit fiskerätt lill jakt-och fiskevårdsföreningar. Denna form avförvaltning har fungerat bra. Enligt mening finns del dockutrymme för atl öka denna lyp Prop.1980/81:153 177 Härvid bör särskill upplåtelser lill kommunerna komma i fråga. 5.4.7Svenska samernas riksförbund: fär underslryka attdet från samernas/samebyarnas sida icke kan accepteras atl rätten till jakt ochfiske reduceras eller att den genom olika adminslrafiva eller andra åtgärderförsvåras/förhindras med faktisk rättsförlust som följd. Ettöverförande av förvallningen av samernas (kronans) fiskevallen lill ideellaorganisationer och kommuner skulle enligt förbundets ståndpunkt innebära enmarkant försvagning av samernas fiskerätt. De sakkunniga redovisar en allt förslor tilltro till ideella organisationers vilja och förmåga atl ansvara förskötsel och förvallning av fiskevatten. Samhällsutvecklingen har visat attideella organisationer får allt slörre svårigheter all driva dylik verksamhelutan alt samhällels stöd blir av sådan omfattning atl del i det närmaste är attbetrakta som etl samhälleligt överlagande. Förslagetskulle inle heller enligt riksförbundels mening nämnvärt bidraga till atl ökautbudet av fiske för allmänheten. Resultatet skulle snarare bli motsatseneftersom del skulle resultera i elt ökal anlal regler och fiskekort m. m.,vilket inte kan anses ligga i den fiskande allmänhetens intresse. Riksförbundetavstyrker de sakkunnigas förslag angående nya förvaltningsformer inomsameområdel som ovan kommenterats. 5.5Den ekonomiska inriktningen för domänverkets verksamhet 5.5.1--------------- Statskontoret: Närdel gäller domänverkets förvallning anser statskontoretatt upplåtelserna som bör ske enligl företagsekonomiska principer, dvs.atl verkel bör få ersällning för sina förvaltningskostnader. 5.5.2 Riksrevisionsverket:- Om del ärfråga om vatten som domänverket nyttjar i sin rörelse och som ärföretagsekonomiskt lönsamma, bör man enligt RRVs uppfattning inte frångå deaffärsmässiga principerna, utan domänverket bör fä goltgörelse i särskildordning. 5.5.3 : Till grundför domänverkels förvallning av slalens skogar och jordbmksegendomar ligger f.n. riksdagsullalanden som ger målet för domänverkels verksamheten strikt ekonomisk inriktning. Uttalandena innebär att företagsekonomiskaprinciper är vägledande även i fall dä domänverket förvaltar statens enskildafiskevatten. Enligt utredningens uppfattning bör dessa principer vika lillförmän för atl allmänheten bereds möjlighel till fritidsfiske på skäligavillkor. Remissinslanserna har ej anfört erinringar häremot. iVästernorrlands län betraktar domänverkets jaktupplätelser som exempel på attnuvarande ordning är olämplig. Även stöder förslaget somfömtsätter att rikfiinjerna ändras eller all domänverkel av externa medelersätts för kostnaderna för förvaltningen av statens fisken. 5.5.4 :-- Utredningensuttalande om domänverkets säll attdriva fisket i statens vatten kan tolkas så atl det leder till alt allmänhetenerbjuds fiske på oskäliga villkor. Fakta är alt verkels satsningar förallmänhetens fiske knappt täckts av influtna fiskeavgifter, trots en effektivorganisation och avgifter i nivå med andra fiskevaltenupplätares. Domänverketanser det vara billigt atl fiska. Vid en internalionell jämfö- 12 1980/81. 1980/81:153 178 relseter sig priset på fiskekorl lågt. Avgiften kan rimligen inle hindra nägon somvill fiska från all verkligen göra del. Kostnaden för atl köpa ell fiskekort ärdessulom myckel marginell i förhållande lill de fiskandes tolala kostnader försin hobby. Imotsats till fiskevaltensutredningen ser domänverkel fördelar i all ekonomiskautvärderingar görs även inom fritidsfiskets område; dvs. utbud och insatserstyrs efter efterfrågan och den fiskande allmänhetens intressen. Vidare skapasutrymme atl slödja fisket i sådana vatten som domänverkel bedömer ärutvecklingsbara. 5.5.5 i län:Länsstyrelsen lillslyrker ulredningens förslag att domänverkets strängtföretagsekonomiska principer bör vika till förmån för att allmänheten beredsmöjlighet lill fritidsfiske pä skäliga villkor. 5.5.6 i Västernorrlandslän: krav på en strikt ekonomisk syn påfiskels avkastning inom domänverkets förvaltning bör emellertid ändras varvidbetydligt större möjligheter till fiskeupplålelser kan åstadkommas. 5.5.7 : Förbundet har i olika samman hang betonat det orimliga i atl Domänverkel skall vara skyldigt atl förvalta sina fiskevatten efter strikt förelagsekonomiska principer, trots fritidsfis kets stora sociala betydelse. Förbundetdelar därför helt utredningens uppfattning atl statens i fortsättningen bör upplåtas med, i första hand, sociala hänsynstaganden och icke efter förelagsekonomiska principer. 6.1 : För all kunnagenomföra intentionerna i den översiktliga områdesvisa planeringen krävs eltnära samband mellan denna och möjligheterna att utfärda fiskesladgor för slörreregioner än län eller för andra regioner än län närmasl vatlenområdesvis.Ulredningens förslag i den delen som tillstyrkts av styrelsen ligger säledesväl i linje med tankegångarna i ett modernt och framsynt fiskevårdsarbele. 6.2 : Domänverketlillslyrker förslagel men anser atl elt genomförande bör ske successivi. 6.3 i län: Allutfärda en gemensam stadga för allade fem slora sjöarna anser länsslyrelsen vara helt orealistiskt. Men ocksä när det gäller kustområdet lorde de lokala förhållandena vara sådana att de nuvarande länsfiskestadgorna behövs för en ändamålsenlig reglering vad gäller fiskets vård och bedrivande. det bör uppdras ät fiskeri styrelsen att utarbeta normalförslag till sådana stadgor (sötvatten - re spektive saltvattenstadgor). 6.4 Länsstyrelseni : anser alt länsvisa stadgar bör finnas kvar för insjöarna. För atl samordna dessa och för alt få likartade bestämmelser inom samma region föreslås atl blir 1980/81:153 179 denbeslutande myndigheten i stället för . Belräffande kustfisketbilräder utredningens förslag om regionala stadgar. 6.5 Länsstyrelseni : När del gäller de föreslagna regionstadgorna talarvissa skäl i och för sig för en större enhetlighet och överskädlighet ännuvarande lokala bestämmelser ger. torde del finnas ett behov av atlkunna meddela lokala bestämmelser i sådan omfattning att regionala stadgorblir otillräckliga eller alltför detaljerade och omfattande. Det föreslagnasättet för tillskapande av regionala stadgor med sammanträden ordnade av varjefiskenämnd kan också anlas medföra att lokala synpunkter i stor utsträckning börfå göra sig gällande. Del synes därför lämpligare att bibehålla nuvarandelänsstadgor utfärdade av . Större enhetlighet kan bl.a.åstadkommas genom anvisningar och synpunkter i det samräd som sker medfiskeriintendenten och fiskerisly-relse. 6.6 i län:Länsslyrelsen, som har störte möjlighel alt beakta frägor av lokal natur,avstyrker utredningens förslag. Länsslyrelsen ser dock gärna alt ett utökatsamråd länen emellan i stadgefrägor kommer till stånd. 6.7 i län:Gotland skulle enligt förslagel tillhöra samma region som sydkusten, vilketinnebär från södra kusl till en linje Kullens fyrGilbjerg Hovedi . är tveksam till de föreslagna regionala stadgorna ochifrågasäller om den föreslagna regionindelningen är riklig. Länsstyrelsenföreslär därför alt länsfiskestadgorna bibehålles så alt man på länsnivå även ifortsättningen har vissa möjligheter att lokalt reglera fisket. 6.8 i län:- denav ulredningen föreslagna regionindelningen kommeratt medföra att det inom kommer atl vara tre olika sädana stadgori tillämpning - en för , en annan för sydkusten och en tredje förinsjövallnen. Länsslyrelsen har inget att erinra emot att de nuvarandelänsfiskestadgorna ersätts av stadgor för störte regioner än län, men anser -för alt i viss mån undgå nyssnämnda olägenhet för - att gränsenmellan regionerna i bör förläggas till länsgräns. 6.9 Länsstyrelseni län: De i länel utfärdade lokala fiskebe stämmelserna har ofta visat sig vara av slorl värde. Bestämmelserna har ansetts kunna användas såväl i direkt fiskevårdande syfte som för all få lill stånd att fisket bedrives med viss hänsyn, exempelvis genom krav på avstånd mellan fiskeredskap. De allmänna lokala fiskebeslämmelserna har samlats i länsstadgor, medan tillfälligt och lokall behövliga bestämmelser utfärdats separat. Bestämmelserna har inle sällan föregåtts av sammanträ den med fiskerätlshavarna, varigenom en lokal förankring kunnal vinnas. Omfiskevårdande bestämmelser anses generellt behövliga bör de intas irikslagstiftningen. I annat fall bör behovel av bestämmelserna prövas inomlänen. Några motiv står inle atl finna för utredningens åsikt atl handläggningenmäste centraliseras till ett mindre antal storregioner. Den föreslagnacentraliseringen skulle dessutom för läns vidkommande innebäraatl inte mindre än tre olika storregionstadgor skulle bli tillämpliga inomlänet. Här som pä andra områden bör del centrala verkels uppgift Prop.1980/81:153 180 främslvara alt verka genom sakkunniga råd, i delta fall med syfte all få lill ståndså enhetliga bestämmelser som möjligt där de fiskebiologiska förhållandenabedöms vara likartade. Själva besluten bör däremot fattas i länen, alltsånärmare de berörda människorna. I ett regeringsuttalande - vid däaktuell översyn av fiskeristadgan - sades för övrigt klart ifrän attlänsstyrelserna skulle bibehållas som beslutsmyndigheter i fråga om lokalabestämmelser om fiskets vård och bedrivande. Vare sig fiske-bestämmelserutfärdas för mindre eller slörre regioner kvarstår del av ulredningen berördainformafionsproblemel. Delta bör dock inle överdrivas och enligllänsstyrelsens erfarenhet har man på olika säll kunnat sprida kännedom även omlokall gällande bestämmelser. Del har upplevts som enbrist alt i motsats till annan lagstiftning där allmänna och enskildaintressen slår emot varandra - nuvarande fiskeri-stadga inte innehåller någrarikllinjer för i vilken omfattning del är möjligt att utfärda lokalabestämmelser i fiskevårdande syfte i fall där bestämmelserna kan medföraavsevärt inträng i enskild fiskerätt. I vissa fall framstår det nämligen medhänsyn lill fiskevården som elt starkt krav atl reslriktiva skyddsföreskrifterutfärdas. Särskilt kan delta gälla vissa åar eller åmyn-ningar där behovet attskydda den värdefulla vandringsfisken är påtagligt. För att fylla sitt syftemåsle skyddsföreskrifterna utformas så atl de ibland kan innebära stort inträngi den enskildes fiskemöjligheler. berörda fräga bör närmare övervägas idelta sammanhang. 6.10 i län:Ifrågavarande bestämmelser rör till stor del renl lokala förhållanden. Det kandärför ifrågasättas om del är meningsfullt atl införa en reglering för störteområden än län. Förslaget strider även mot den decentralisering avbeslutsfattandet som statsmakterna i olika sammanhang uttalat sig för. Depåtalade nackdelarna med nuvarande system kan enligt meningminskas om fiskeriintendenterna, som utarbetar förslag lill bestämmelserna, ihögre grad bevakar alt de olika länsfiskesladgornas innehåll blir så likartalsom möjligt. Övervägande skäl lalar för att länsstyrelserna även ifortsättningen skall utfärda lokala bestämmelser för fiskets värd ochbedrivande på sätt som sker . Härav följer all även beslul omflyttning eller stängande av fiskeädra, vilka beslul har nära samband medsladgebeslämmel-serna, bör fattas av och inte flyttas över lillfiskeristyrelsen. Vidare bör behålla beslutsrätten beträffandeåtgärder mol vanskötsel av fiske. 6.11 i : Ilänel gäller två fiskestadgor, en för vardera saltsjöfisket ochsötvattensfiskel, vilka fastställts av . Stadgorna reviderassuccessivi efler tämligen omständliga administrativa procedurer ().För sallsjöfiske, vilket torde vara av störst intresse i deltasammanhang, gäller sälunda tre sinsemellan myckel olikartade stadgor,fastställda av länsstyrelserna i O, N och L-län. I och för sig får det därföranses föreligga slarka skäl för att -säsom ulredningen föreslagil - jämkasamman dessa lill en regional stadga, avsedd atl fastställas av fiskeristyrelsen.Gjorda erfarenheler, bl. a. vad avser lax- och hummerfisket visar emellertidatt en sådan tanke är nära nog orealiserbar. Skälen härtill är flerfaldigabl.a. de skilda fiskeribiologiska förutsättningarna samt inle minst deolikartade naturförhållandena.