prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag anslutermig därför efter samråd med chefen för i princip tillELAK:s förslag beträffande vilka villkor som bör gälla för användningen avdirektverkande elvärme. Uppvärmningssnåla byggnader bör få värmas meddirektverkande elradiatorer om behovet av elenergi för radiatorer ochtappvarmvatten genomsnittligt kan minskas av behovet för radiatorernaom byggnaden varit utförd enligt minimikraven på värmeisolering ochluftomsättning i SBN 75. Det kan finnas skäl att påpeka att bostadskonsumenternadärigenom får en lägre elförbrukning och en däremot svarande lägredriftskostnad, medan däremot investeringskostnaden blir högre. 1 ett andra steg bör kravenskärpas. bör en omprövning genomföras mot bakgrund avden kunskap som då föreligger och vad som är att anse som samhällsekonomisktoptimalt. Jag finner remissinstansernas påpekande angåenderestriktionernas ikraftträdande rimligt. Jag anser att de föreslagna villkorenför installation av elradiatorer bör träda i kraft den . Chefen för bostadsdepartementetkommer senare att närmare ta upp frågor om de särskilda villkoren förinstallation av elradiatorer. Hon kommer därvid även att ta upp vissa frågorom lånebestämmelser och åtgärder för att underlätta senare övergång tilluppvärmning med andra energislag. Jag förordar att regeringenföreslår att godkänna de riktlinjer för användning av el för attersätta olja som jag nu har redogjort för. Värmepumpstekniken gör det möjligtatt ur en värmekälla med låg temperatur utvinna värmeenergi och utnyttja dennavid en högre temperaturnivå för värmning av t. ex. ett radiatorsystem. Somvärmekälla kan t. ex. uteluft, spillvärme, jord, avloppsvatten eller sjövattenfungera. Värmepumpar kan också användas i kombination med solfångare. Vid s.k.ytjordvärme utnyttjas upplagrad solvärme i marken via nedgrävda slingor. Värmepumpar kan ge 2 ä 3 gånger mernyttig energi än vad som tillförs värmepumpens kompressor. Värmepumpar kan iprincip drivas med el Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 257 F. n. utnyttjas praktiskt taget uteslutande el. Liksom vid solvärmeerfordras i de flesta fall tillskottsvärme för att klara uppvärmningsbehovetunder den kallaste årstiden. Tillskottet kan tillföras genom t. ex. olja ellerel. Kombinafionen solvärme och värmepump kan visa sig bli en gynnsam lösning påuppvärmninsfrågan, särskilt vid något större projekt.Oljeersättningsdelegationens (I 1979:01) arbetsgrupp för solvärme har i en rapport(Ds I 1980:10) Förutsättningarna för ökad användning av solvärme i bl.a. angivit potentialen för värmepumpar av olika slag. De potentialer som angesär betydande. a. bör det enligt gruppen finnas möjlighet att installera175000 ytjordvärmepumpar och 800000-950000 luftvärmepumpar i småhus.Värmepumpar i andra byggnader än småhus och i centrala system bör enligtgruppen kunna installeras i en omfattning motsvarande ca värme . ELAK anger i betänkandet (Ds I 1980:22) El och oljaatt det f. n. finns ungefär 10000 mindre värmepumpar installerade. År 1979försågs av de nybyggda småhusen med värmepump. Gjorda utvärderingar avbesparingseffekterna med olika typer av värmepumpar har enligt ELAK visat attytjordvärmepumpar normalt ger en besparing pä av behovet för värme ochvarmvatten. Längtidserfarenheter saknas dock . Ekologiska förhållanden imarklagren återstår också att studera. Besparingseffekterna medluftvärmepumpar är däremot mycket olika från fall till fall. harbesparingseffekten varit god medan den i andra fall har varit obetydlig . o. m. obefintlig. En besparingseffekt på av uppvärmningsbehovet kantroligen uppnås i genomsnitt vid användning av luftvärmepumpar. En specielltillämpning är små luftvärmepumpar för uppvärmning av tappvarmvatten. Sädanahar normalt bättre besparingseffekt beroende på att ventilationsluft med högreoch jämnare temperatur än uteluften utnyttjas som värmekälla. Stora värmepumpari centraliserade system väntas ge bätte besparingseffekt än små värmepumpar förenstaka hus. De flesta värmepumpar finns i nya storaenfamiljshus som trots bra isolering och täthet har höga värmebehov. Den bästaspareffekten med värmepump uppnäs dock enligt ELAK i äldre dåligt isolerade hus,där installationen kan ses som ett alternativ till byggnadstekniska åtgärder.Det effektivaste sätter att spara olja med värmepumpar torde vara att i förstahand installera ytjordvärmepumpar i befintliga större en- ochtväfa-miljsfastigheter. Värmesystemen kräver högre framledningstemperaturmed sjunkande utetemperatur. Värmepumpar, som ger sämre besparingseffekt vidökande skillnad mellan temperaturnivån pä värmekällan och framledningstemperaturen,bör därför enligt ELAK anslutas till värmesystem som är dimensionerade för lågframledningstemperatur. För egen del anser jag att utvecklingen påvärmepumpsområdet bör stimuleras. Värmepumpar som utnyttjar s. k. ytjordvärmeverkar stå nära 18 1980/81. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 258 ett omfattande kommersiellt genombrott. Värmepumpar somutnyttjar vatten med en relativt hög och jämn temperatur, t. ex. avloppsvattenverkar också fungera tillfredsställande. Värmesystem i småhus medluftvärmepumpar fungerar enligt vad jag erfarit dåligt. Den främsta anledningenär dock inte bristfällig funktion på värmepumpen utan svårigheter att samordnavärmepumpen med övriga installationer. Den stora potentialen för sådanavärmepumpar motiverar dock ett fortsatt utvecklingsarbete. Luft värmepumpar avstörre storlek synes kunna ge problem med buller. För att de ska få någonallmän utbredning måste dessa problem lösas. Förutom utveckling av olika typerav värmepumpar pågår arbete av skiftande slag inom värmepumpsområdet, t. ex.med att studera inverkan på kraftsystemet av en större satsning pä värmepumpar.Sådana studier anser jag vara mycket värdefulla därför att de kan ge underlagför val av strategi vid introduktion av värmepumpar framför allt beträffandeval av tillsatsenergi. Jag anser att det är angeläget attsatsningar görs på skilda områden för att skapa bästa möjliga beslutsunderlagför en större introduktion av värmepumpar. Jag tänker då förutom på utvecklingoch introduktion av olika typer av värmepumpar på utveckling avdistributionssystem för låga temperaturer. Chefen för industridepartementetkommer att redovisa förslag till insatser inom det statligaenergiforskningsprogrammet /82-1983/84 och därvid isamråd med mig att bl. a. föreslå omfattande insatser för stöd till tekniskforskning och utveckling inom värmepumpsomrädet. Den satsning på utveckling avsolvärmetekniken som han kommer att föreslå innebär att resurser kommer atttillföras utveckling av värmepumpsystem, eftersom många solvärmetillämpningarsom en viktig del innehåller värmepumpar. Utöver det statligaenergiforskningsprogrammet bedrivs omfattande utvecklingsverksamhet på dettaområde av en mängd företag. T. ex. och statens vattenfallsverkbedriver ett mycket värdefullt arbete med att prova ochutveckla olika typer av värmepumpar och system. Jag räknar med att värmepumpar skautvecklas i en sådan takt att de ska kunna ge ett inte oväsentligtbidrag till energibalansen. Sålunda räknar jag med att det genom eninsats av drivenergi ska vara möjligt att erhålla ca värme fränvärmepumpar, vilket motsvarar ca olja i pannor för småhus. Skulle storaeldrivna värmepumpar komma att utnyttjas i fjärrvärmesystem skulle ytterligarekvantiteter olja kunna ersättas genom användning av värmepumpar. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 259 Solen är en förnybar energikällasom i betydande grad bör kunna bidra till att minska vårtoljeberoende, särskilt när det gäller uppvärmning av byggnader. Redan nu börvi genom åtgärder av skilda slag förbereda oss för ett ökat utnyttjande avsolvärme. Vissa av de åtgärder jag i detföljande kommer att behandla ligger inom ansvarsområde.Pä dessa punkter har jag samrått med chefen för och minframställning är därvid tämligen översiktlig. Chefen för bostadsdepartementetkommer att lägga fram förslag till de åtgärder inom solvärmeområdetsom ligger inom hennes ansvarsområde. De åtgärder som har vidtagits för att sparaenergi i befintliga byggnader, bl. a. den av beslutadeenergisparplanen för befintlig bebyggelse, är inriktade på energibesparingarunder den närmaste tioårsperioden. Även om de ambitioner vad avser sparandeoch oljeersättning som jag har redovisat infrias kommer, enligt debedömingar som jag i det föregående har redovisat (avsnitt 3.1), oljeberoendetinom uppvärmningssektorn att uppgå till . Pä måste vi därför gåvidare i våra ansträngningar att minska oljeberoendet pä detta område. Vidsidan av att ersätta olja med inhemska bränslen, kol, spillvärme m.m. öppnarden tekniska utvecklingen inom solvärmeområdet lovande möjligheter. Förutom attsolvärme är en förnybar energikälla bygger den på en teknik som, frånsettmarkbehov och därmed sammanhängande eventuell påverkan på landskapet, saknarnämnvärda nackdelar från hälso- och miljösynpunkt. Inte heller medför den någrabetydande miljörisker utanför det lokalt avgränsade systemet. Solvärmesystemmed vissa typer av energilager kan däremot medföra ekologiska problem ochkemiska miljörisker. Dessa risker synes dock måttliga jämfört med konventionellteknik. Även det samhällsekonomiska och industripolitiska värdet av attutveckla en inhemsk tillverkning av solvärmeteknikens olika komponenter är avintresse i sammanhanget. Det finns flera möjligheter attutnyttja solvärme för byggnadsuppvärmning. har mest uppmärksammatssoluppvärmning av enskilda småhus eller grupper av småhus. Utvecklingen visardock att det finns möjligheter att utnyttja solvärmen även för flerbostadshusm.m., t. ex. i s.k. gruppcentraler, och t. o. m. i fjärrvärmesystem. Även endel torkprocesser, t. ex. av spannmål och stråfoder inom jordbruket eller avtorv och flis för förbränningsändamål kan vara av intresse. Detta framgår bl.a. av den redogörelse som har lämnats av i anslutningtill uppföljningen av mina tidigare nämnda överiäggningar med näringslivetm.fl. Solvärmetekniken bygger pä infångning, distribution och ivissa fall Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 260 lagring av värme vid förhållandevis låga temperaturer.Värmepumpar och olika typer av värmeavgivningssystem som är anpassade för lågatemperaturer ingår därför i flera systemlösningar för soluppvärmning. Solvärmetekniken befinner sig idagpå olika utvecklingsstadier vad gäller såväl skilda tillämpningar som komponenteri solvärmesystemen. Värmepumpsystemen är redan under introduktion på marknadenoch solfång-arsystem för tappvarmvatten är på väg mot praktisk tillämpning.Även passiva solvärmesystem kan tillämpas . Det är här inte fråga omsystem av tekniska utrustningar i vanlig mening utan snarare ett sätt attarrangera en byggnad och dess beståndsdelar så att största möjliga mängdsolenergi tas tillvara. Till teknik som ännu är i ettutvecklingsskede hör bl. a. det som vanligen åsyftas med begreppet solvärmesystem,nämligen kombinationer av stora solfångarytor med korttids- eller säsonglagerför värme. Möjlighet till någon form av värmelagring vidgar avsevärt den mängdsolvärme som kan utnyttjas. Lagring i stora vattentankar har prövats i någrastörre försöksanläggningar. F.n. undersöks bl.a. vattenlagring i bergrum samtlagring i mark m.m. Kemisk lagring av värme befinner sig i forskningsskedet menkan senare eventuellt öppna stora möjligheter. Omfattande forsknings- ochutvecklingsinsatser inom solvärmeområdet görs av industriföretag, högskolor ochforskningsinstitut i olika länder. 1 har också vidtagits en radåtgärder inom detta område. Betydande statligt stöd lämnas t. ex. tillforskning, utveckling och försök med solvärmeteknik inom ramen för energiforskningsprogrammetoch det forsknings-inriktade experimenlbyggandet. Inom energiforskningsorganisationerär statens råd för byggnadsforskning (BFR) programansvarigt organ förforskning, utveckling och demonstration rörande solvärme. Styrelsen förteknisk utveckling (STU) svarar för industriellt utvecklingsarbete ochinnovationsinriktade projekt på området. Nämnden förenergiproduktionsforskning (NE) är också verksam inom området. Chefen förindustridepartementet kommer i det följande att lämna förslag till fortsattainsatser beträffande solvärme inom energiforskningsprogrammet undertidsperioden /82-1983/84. I propositionen om stöd föråtgärder för att ersätta olja. m. m. 1980/81:49) anförde jag att den nyaoljeersättningsfonden skulle inriktas på att stödja teknik baserad påvaraktiga, helst inhemska och förnybara, energikällor med minsta möjligamiljöpåverkan, t. ex. solenergi. Fondens verksamhet kommer enligt min mening,tillsammans med energiforsknings- och experimentbyggnadsinsatserna, att utgöraett kraftfullt samhälleligt stöd till utvecklingen, introduktionen ochkommersialiseringen av solvärmetekniken. Av vad jag nu har anfört framgåratt solvärmetekniken på erbjuder ett flertal olika möjligheter attytterligare minska behovet av tillförd energi i bebyggelsen som merkonventionella åtgärder 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 261 vidtas,t. ex. ökad isolering, bättre reglersystem, värmeåtervinning, spillvärmeutnyttjandeosv. Det står klart att viktiga forsknings- och utvecklingsproblemåterstår att lösa, vad avser t. ex. prisbilliga lagringssystem, driftsäkerhetoch livslängd hos de olika komponenterna. Det är därför viktigt med kraftfullasatsningar inom forsknings- och utvecklingsprogrammet. Chefen förindustridepartementet återkommer i det följande (avsnitt 15.2.2.8) till dennafråga. 1978/79: 115 om riktlinjer förenergipolitiken redovisade föredragande statsrådet förslag till ett brett och målinriktatsolvärmeprogram kallat Sol 85. Programmet innehöll förslag till åtgärder inomsamtliga led av utvecklingskedjan frän forskning till allmän användning avsolvärmetekniken. anslöt sig till de överväganden som redovisades ipropositionen (NU 1978/79:60, rskr 1978/79:429). I det följande kommer jag attkortfattat redovisa vilka åtgärder inom det föreslagna solprogrammet som harvidtagits eller som förbereds. Sol85 omfattar åtgärder inom bl. a. följande områden: kraftigt ökade insatser på forskning,utveckling och experimentbyg gande uppbyggnad av kompetens ochresurser för att förbättra våra kunskaper om solförhällandena i olika delar avlandet utnyttjande av solvärme ioffentliga byggnader som ett instrument för att introducera solvärmetekniken påmarknaden successivt ökande utrymme försolvärmeteknik i den statliga och kommunala utbildnings-, rådgivnings- ochinformationsverksamheten inom energiområdet uppbyggnad av kompetens och resurser för tekniskprovning av solvärmekomponenter och solvärmesystem anpassning av byggnormer ochbidrags- och låneregler för att främja spridning av solvärmetekniken planering för attunderlätta införande av solvärme i bebyggelsen samordnande ansvar för solvärmeprogrammet hosoljeersättningsdelegationen. Oljeersättningsdelegationen (OED) har enligt sinadirektiv till uppgift att verka för en samordning av insatserna förintroduktion av solvärme och bränslen som kan ersätta olja. OED skall vidareföreslå åtgärder för att sådana energikällor och energibärare lättare skallkunna införas i energiförsörjningssystemet. Tyngdpunkten skall ligga iåtgärder med verkan inom den närmaste tioårsperioden. OEDtillsatte arbetsgrupper för resp. kol, torv, skogsenergim.m., alternativa drivmedel samt solvärme. Arbetsgrupper för kraftvärmeverk ochhetvattencentraler har också tillsatts. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 262 Solvärmegruppens uppgift var enligt direktiven attanalysera hinder och föreslå åtgärder för att undanröja hinder vid införandetav solvärmeteknologi. Gruppen avgränsade sitt arbete genom att inrikta det påtvå i tiden relativt näraliggande sätt att använda solenergi, nämligen delsvärmepumpsystem som nyttiggör solvärme naturligt lagrad i mark, vatten/bottensedimenteller luft och solfångarsystem som använder den direkta solstrålningen ochomvandlar den till värme med eller utan särskild teknisk utrustning (aktivasystem), dels genom att byggnaden arrangeras på lämpligt sätt (passiva system). Solvärmegruppensförslag som har redovisats i rapporten (Ds I 1980: 10) Förutsättningar för ökadsolvärme i är huvudsakligen koncentrerade till styrmedel försolvärmeintroduktion. I rapporten anges att åtgärderna syftar fill ettsolvärmeutnyttjande på ca och ca . Av dettasvarar värmepumpar för 7 resp. . Det betyder att åtgången avdrivenergi kan beräknas till ca 3 resp. . Bidraget från solfångareberäknas av solvärmegruppen till och . Jag villdock framhålla att det ännu råder viss osäkerhet om vilka lösningar som på siktkommer att visa sig mest lönsamma. Jag har i mina beräkningar av värmebalanser(avsnitt 8.1) och i mina beräkningar av totala tillförselbalanser (kapitel 5)markerat denna osäkerhet genom att ange det beräknade bidraget från solvärmevia solfångare till mellan 1 och , dvs. samma nivå som angavs iprop. 1978/79; 115. 8.7.3 Åtgärder för ett ökat solvärmeutnyttjande De åtgärder som behövs för att öka utnyttjandet avsolvärme bör enligt min mening syfta till att stimulera snabb utveckling ochintroduktion av ny teknik. Detta ställer stora krav på statens system för stödoch kontroll av den nya tekniken. Jag har tidigare nämnt den nya oljeersättningsfonden,som skall kunna utnyttjas bl. a. för finansiering av solenergiprojekt. Solvärmegruppensammanfattar erforderiiga åtgärder enligt följande. För solfångarområdet gäller det att minskakostnaderna för hela system och installationer samt för komponenter t. ex.genom serietillverkning av solfångare. måste tillföriitligheten ochverkningsgraden öka. Möjligheterna att utnyttja användningsområden därkombination med säsongslagring inte är nödvändig i uppbyggnaden av ensolfångarmarknad och vid industriellt utvecklingsarbete bör tas tillvara. Som jag har påpekat ärlagringsmöjligheterna för värme av stor betydelse för utnyttjandet av solvärme.Lagring av värme i bergrum m. m. kräver stora anläggningar för att hållakapitalkostnader och värmeföriuster låga. blir då ett omfattandedistributionsnät nödvändigt. Strävan bör vara att finna lagrings- ellerdistributionssystem med lägre anläggningskostnader. Genom lagring med kemiskametoder undviks delvis dessa problem, och området ägnas därför storuppmärksamhet i det forsknings- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 263 och utvecklingsprogram för värrrielagring som chefen förindustridepartementet kommer att redovisa i det följande (avsnitt 15.2.2.8).Intressanta möjligheter i dessa avseenden kan också komma att öppnas om deforsknings- och utvecklingsinsatser pä värmelagring i olika typer av mark somf. n. pågår och planeras blir framgångsrika. För att solvärmetekniken skallfungera i praktiken måste enligt solvärmegruppen organisationen förförvaltning och service förbättras. Detta kan vara svårt att åstadkomma därföratt en rad faktorer som branschstruktur, arbetsmarknad, utbildning ochintroduktionsförlopp måste samordnas. Solvärmegruppen påpekar nödvändigheten av att fä tillstånd en successivt växande marknad för solvärmetekniken. Därigenom stimulerassåväl industriell utveckling och serieproduktion av komponenter som utbyggnadav serviceorganisationen. Nyckeln till detta är att organisera en effektivteknikupphandling. En annan möjlighet skulle enligt solvärmegruppen kunnavara leasingverksamhet där t. ex. kommunala energiverk svarar för uthyrningoch service av ny energiteknik i mindre fastigheter. Försöksverksamhet av dettaslag bör enligt gruppen på den statliga sidan planeras och samordnas av statensvattenfallsverk. Solvärmegruppen påpekar vikten av att den fysiskaplaneringen och energiplaneringen i kommunerna mer än inriktas påsolvärmeproblemen, bl. a. måste möjligheterna till framtida introduktion av nyteknik hållas öppna. Gruppen föreslår att berörda statliga verk tillsammansutarbetar råd till kommunerna om vad som bör beaktas vid planeringen. En inte oväsentlig del av den nya energitekniken kommeratt ha karaktär av konsumentvara. Därmed blir också marknadsföringslagentillämpbar. Riktlinjer för information till köparna bör enligt solvärmegruppenutarbetas med stöd av den nämnda lagen. Enskilda konsumenter i egenskap av fastighetsägare behöveremellertid också mer långtgående hjälp. Till en del kan de kommunala rådgivarnatillgodose behovet. I många fall måste dock upphandling av ny teknik tillfastigheten föregås av sakkunnig projektering som omfattar dels systemutformning,dels utarbetande av upphandlingsunderlag. Viss kontroll behövs också.Möjligheterna för särskilt de mindre fastighetsägarna att få sakkunnig hjälpär små. Solvärmegruppen föreslär att OED tar upp överiäggningar medberörda parter om möjligheterna att finna praktiska lösningar på detta problem. Solvärmegruppen pekar på behovet aven förstärkning av utbildningen på alla nivåer, framför allt behovet av starktökad tillgång till välutbildad personal inom områdena förvaltning och service. Solvärmegruppen föreslår attstatens () ges i uppdrag att utföra enförnyad studie av bebyggelsemassan. Denna studie bör enligt gruppen inriktasmot lägesfaktorer, tillgång till Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 264 mark för placering av nya komponenter, geologiskaförhållanden m. m. och ges en sådan bredd att den kan användas för bedömningarför även annan teknik än solvärmeutnyttjande. 8.7.4 Styrmedel för att främja solvärmeintroduktion Ett antal intressenter har fåtttillfälle att till OED inkomma med synpunkter på solvärmegruppens förslag.OED:s ställningstagande till förslagen redovisas i rapporten (Ds I 1980:23)Program för oljeersättning. Det är i första hand denna rapport som ligger tillgrund för mina överväganden inom solvärmeområdet. Det avgörande motivet för oljeersättninggrundas pä oljans antagna prisutveckling och framtida bristande tillgänglighet.I föreligger en allmän enighet om det nödvändiga i att minskaoljeberoendet genom hushållning och övergång till alternativ till olja. Vissoljeersättning har redan åstadkommits. OED bedömer dock att en rad hinderav olika slag riskerar att medföra att oljeersättningen inte blir sålångtgående eller sker så snabbt som önskvärt. Därför måste, som jag tidigarehar nämnt (kapitel 6), en plan utarbetas och ett program för oljeersättninggenomföras. OED anser att målet bör vara attöka användningen av solvärme och fasta bränslen så att den svarar förytterligare ca /år (exkl. metallurgiskt kol och lutar), vilket motsvarardrygt 2,5 milj. ton olja. bör ökningen motsvara ca (7,5milj. ton olja). För solvärme är målet att inomprogrammet 1985 i marknadsmässig skala tillämpa solvärmeför tappvarmvatten och som tillskott i fjärrvärmesystem. Målet är också attindustrin skall kunna sänka kostnaderna för solfångare genom tillverkning ilånga serier. Till detta kommer utvecklingsinsatser i fullskaleanläggningar förlagring och värmeförsörjning i enskilda hus och centrala anläggningar. Sammanfattningsvis omfattar OED:s programföljande typer av åtgärder för oljeersättningsprogrammets genomförande: - lagstiftning,föreskrifter och normer - utbildning ochinformation. OED;s solvärmegrupp har föreslagitatt en utredning tillsätts för att se över lagstiftningsfrågor av betydelse försolvärmeutnyttjande. Detta gäller i första hand vattenlagen, naturvårdslagen,lag om allmänförklaring av fjärtvärmeanläggningar och lagen om kommunalenergiplanering. Även frågor om allmänförklaring av mindre anläggningar än vadsom normalt avses med fjärrvärmesystem bör enligt gruppen utredas. OEDtillstyrker gruppens förslag om utredning och understryker behovet av atteventuella lagändringar görs i sådan tid att inte teknikintroduktionenförsenas. Ändringar av byggnormen och införande av krav på s. k.lågtemperatursystem i byggnader har föreslagits av statens planverk. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 265 har påpekat attteknikupphandling är en väsentlig metod för att få till stånd en successivtväxande marknad för solvärmeteknik. Gruppen har på grundval av en idé frånSvenska föreslagit att en form av utvecklingsavtal introducerasmellan staten och stora kompetenta bygghertar/förvaltare.