prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — Förstärkning av bergsstalen och utökningtill fyra distrikt stöds bl.a. av SGU, lönsstyrelserna i , , ,, , och , , Askersundsoch kommuner, utveckling.sjönderna i och län.Västerbottens läns landsting och Norrlandsfonden. SIND är tveksamt till utökningen av antalet distrikt. bergmästarna och är negaliva lill alt anlalel bergmästardi-striktökas. Enligt bergmästaren i södra distriktet får berördalänsstyrelser och kommuner från bergmästarämbetena redan nu rutinmässigt kopiorav samtliga mulsedlar, kopior av beslut om förlängd undersökningstid förinmutningar, kungörelser om bergmästarförrättningar (utmålsförrältning-ar,förrättning för markanvisning, avslående av mark m.m.) samt kopior av protokollfrän förrättningarna. Bergmästarens erfarenhel är all det föreligger ett visstuppdämt behov av allmän information om prospektering och gruvlagstiftning hosde planerande enheterna i kommuner och länsstyrelser. Med rationella metoderkan detta behov tillgodoses ganska snabbi. För alt ta emot fortlöpandeinformation om prospekleringsresultatet (geo-fysikaliska mätningar, borrningar m.m.) finns däremot vare sig behov eller kapacitet. Bergmästaren är dock positivtill ökad personlig kontakt med de enheter som önskar hjälp. Informationsfrågan kan bedömas utifrån följandeutgångspunkter, enligt bergmästaren: Länsstyrelser och kommuner erfordrarinformation för att kunna ta hänsyn till prospektering och mineralutvinning isin samhällsplanering avseende markanvändning, sysselsättning, natur- ochkulturvård. Den information som har någon betydelse i dessa sammanhang är sådansom innebär positiva uppgifter eller upplyser om 1980/81:130 411 ochkommuner enligt det syslem som började tillämpas år 1974-75. Erforderligkomplettering torde åstadkommas om del samrädsförfarande som föresläs iplanverkels utredning genomförs och dessulom prospeklerings-företagen ienlighet med utredningens förslag blir skyldiga all lämna information. Deninformationsskyldighet som utöver nu föreliggande skulle åvila bergsstalen blirav så begränsad omfallning all det inle föreligger anledning att utöka antaletdistrikt. Förutom sinauppgifter enligt föregäende allernaliv skall länsstyrelser och eventuellt ävenkommuner i sysselsättningsskapande syfte spela en aktiv pådrivande roll för atlåstadkomma prospektering och igångsättande och vidmakthållande avmineralutvinning. Länsstyrelserna skulle härvid regionalt överta funktioner,som åvilar . Därvid kan givetvis all fränprospekteringen härrörande information vara av intresse i den mån den mottasoch bearbetas av sakkunnig personal. Under dessa förutsättningar begränsas dockbergmästarens möjlighet att fullgöra uppgiften om sakkunnig hos ,eftersom risk för jäv kan uppstå vid utförande av nuvarande arbetsuppgiftersom till väsentlig del utgörs av reglering av förhällandel mellan ä ena sidan inmulare,gruvägare och å andra sidan mark- och övriga sakägare. Eftersom utredningenföreslår alt prospekleringsorganisationerna skall åläggas skyldighet att såvälinformera bergmästare som länsstyrelser och kommuner om sin verksamhet torde ocksälänsslyrelserna i första hand inhämta sin information direkl från prospekleringsorganisationernaoch gruvföretagen. Bergmästaren har varil ikontakt med nägra länsstyrelser och de erhållna synpunkterna tyder närmast på atllänsstyrelserna i viss utsträckning är intresserade av att fungera enliglalternativ 2 ovan. Sammanfattningsvis sägerbergmästaren att utredningen synes ha överbetonat den framtida roll sombergsstaten kan spela som informatör och sakkunnig hos länsstyrelser ochkommuner. Bergmästaren drar den slutsatsen att antingen blirinformationsbehovet relativt begränsat eller också blir bergmästaren, pä grundav befintliga arbetsuppgifter, förhindrad att agera som sakkunnig. I intet fallfinns behov av en utökning av antalet bergmästardislrikl. Flera länsstyrelser ochkommuner framhåller vikten av utökad information enligt utredningens förslag. Länsstyrelserna i Blekingeoch län förväntar atl den föreslagna förstärkningen av bergsslalenmed bl.a. elt särskilt distrikt för skall innebära bättre informalionsutbyleoch smidigare kontakter med länsstyrelser och kommuner än vad som är möjligtmed nuvarande organisation. i Väslernorrlandslän anser att bergmästarna p.g.a. bristande personalresurser för närvarandehar små möjligheter atl utöva den tillsyn och ta de initiativ som ingår i derasuppgifter enligt gruvlagen och 1980/81:130 412 minerallagen.En ökning av arbetsbördan kan dessutomväntas som resultat av en allmän ökningav aktiviteten inom mineralsektorn. Mot denna bakgrund finner allen ökning av anlalel bergmäslardistrikl frän två till fyra är väl motiverad. RRV finner inte motivenför ulredningens förslag om en ulökning av antalet bergmästardislrikl lillräckliglstarka. Enligt verkets uppfattning bör de av MPU påtalade bristerna ibergsstatens sätt all fungera i första hand lösas inom den nuvarandeorganisationen genom en omprioritering av arbetsuppgifterna. Bergmästaren i norradistriktet framhåller atl etl tillräckligt verksamhetsunderlag förbibehållande av yrkeskunskaperna förutsätter ett visst antal gruvor, elt visstantal ulmålsansökningar per är m.m. Distrikten måste vara så stora, attansökningstillströmningen är någoriunda jämn och ej medför alltför varierandearbetsbelastning. Etl tillfredsställande verk-samhelsunderiag föreligger vidnuvarande distriklsindelning men torde ej erhållas vid övergång till fyradistrikt. Förändringen frän som mest elva distrikt till nuvarande tvååterspeglar gruvnäringens minskande belydelse men också kommunikationernasförbättring. De nuvarande distrikten är personalmässigl myckel små enheler ochhar de problem som är förenade därmed. En uppdelning på fyra distrikt skulleinnebära atl problemen kvarstod, trots alt personalen och arbetsuppifterna för bergsslalenlolall utökas. Bergmästarenföreslär i stället att nuvarande tvä distrikl genom lillfö-rande av de av ulredningenföreslagna, nya arbelsuppgifterna får en sädan arbetsvolym all en viss specialiseringav den handläggande personalens verksamhetsinriktning kan ske. Ev. funktion somsakkunnig hos länsstyrelser (jfr avsnittet om länsgeologer) torde erfordra attäven personal med geoteknisk inriktning tillförs distrikten, men dessulomaccentueras behovel av en specialisering ytterligare pä grund av alt debefintliga arbetsuppgifternas svårighetsgrad har en tendens alt öka, t.ex.genom gruvornas ökade djupgående och bedrivandet av rasbrylning i närheten avtättbebyggda samhällen. En utökning av arbetsvolym och personalstyrka per distriklmedför även en bättre funktionsduglighet för organisationen vid personalfränvaro. Liknandesynpunkter har framförts av bergmästaren i södra distriktet. LKABfinner anledning ifrågasätta om den föreslagna ökningen av antalet bergmästardislriklär lämplig. Den kan tvärtom medföra alt överblickbarhelen minskar. Det angivnasyftet bör kunna uppnäs inom ramen för nuvarande organisation. Högskolani föreslår att bergsstatens arbetsområde utvidgas till att även omfattamineralbrott för som ej omfattas av gruv- och minerallagarna. Någraremissinstanser har kommenterat del särskilda yllrande av ledamoten ,som bifogats slutbelänkandel. 1 delta framför han 1980/81:130 413 denåsikten att den tillsyn över gruvdriften i landet som åvilar SIND ochbergsstalen bör samordnas så atl bergsstaten blir en organisatorisk del av SIND:smineralbyrå. De olika bergmästardislriklen blir regionala filialkontor lill mineralbyrän. SIND har ingen principiellerinran mot en utökning av anlalel bergmästardislrikl men anser att behovel aven utökning bör prövas när formerna för ett allsidigt informationsutbyte mellanbergsstalen, prospektörer saml planeringsorgan säsom länsstyrelser och kommunerstabiliserats. 1 elt inledningsskede bör en nödvändig förslärkning avbergsstalens resurser ske inom ramen för nuvarande distriklsindelning,oberoende av om bergsstalen bibehålls som självständig myndighet eller, såsomföreslagits i särskilt yttrande, integreras som filialkontor till SIND. Blandde fördelar som skulle kunna uppnås genom en filialisering kan pekas pä denerfarenhetsbreddning av SlND;s kompetens som kan uppnäs, ökade möjlighetertill personalcirkulalion och lill utnyttjande av organisationens expertis samlen mer enhetlig beslutsnivå vid tillämpningen av minerallagsliftningen. Elt beslulom en integrering kräver dock ytteriigare förvaltningsrättsliga övervägandenoch en omfattande teknisk omredigering av minerallagsliftningen. Länsstyrelseni anser alt om bergmästarna skall sortera under SIND så skapas etlavgränsningsproblem. svarar för gruvnäringen med vissa undanlag.Bergmästarna fär avsevärt ökat ansvar för den regionala informationen om mineralfrägor.Samtidigt tillhör bergmästarna med dess begränsade uppgifter. Enligl länsslyrelsenfinns det all anledning att göra en noggrann genomgång av bergmästarnas plats isystemet. Bergmästareni södra distriktet anför, belräffande de skäl som framförts till att bergmästardislriklenskall bli filialkontor lill SIND: Nägra problem beträffande tillsynsfrågan har inleförelegat som den nuvarande organisationen fungerat.' Om man anser att det föreligger för mångabeslutsinstanser i vissa besvärsärenden så kan man slopa SIND som instans idessa fall. Anlalel ärenden är dock så få atl man kan ifrågasätta om någonmärkbar minskning i arbetsbelastningen för SIND uppkommer. Del föreligger risk för att det förtroendefulla samarbelesom nu kan äga rum mellan bergsstaten och prospekteringsföretagen minskar ombergsstaten knyts närmare lill en central myndighet, detta specielll om delinom denna myndighet bedrivs prospektering. Filialiseringen skulle innebära en centraliseringutan någon nytta. Bergsstatens arbete innefattar frägor som kräverett självständigt beslutsfattande, vilket bäst sker inom den nuvarandeorganisationsformen. Ävenbergmästaren i norra distriktet avstyrker förslagel om all bergmästardislriklenskall bli filialkontor till SIND, med i slorl sett samma argument sombergmästaren i södra distriktet. Prop.1980/81:130 414 Önskemål om inrättande av tjänster för s. k. länsgeologerhar tidigare framförts frän några länsstyrelser. Länsgeologernas uppgift skullebl.a. vara atl aktivt bevaka olika aspekter av mineralförsörjningsfrågornaregionalt. Genom den utvidgning av bergsstatens uppgifter som utredningenföreslår förbättras avsevärt förutsättningarna för denna regionala bevakningav mineralsektorn. Flera remissinsianser understryker dock atl behovel avlänsgeologer kvarstår, bl. SGU, länsstyrelsi rna iGävleborgs, , och . Norrlandsfonden,personalorganisationerna vid SGU och Naturvetarejörbund. Bergmästaren i norra distriktet påpekar atl del viddiskussioner med länsstyrelserna framkom alt de länsgeologer som länsslyrelsernabegärt all fä anställa skulle vara geolekniskl sakkunniga vid handläggning avplanfrågor. Om bergsstaten skall fullgöra denna uppgift är alt observera atlbergsstaten i sina nuvarande arbetsuppgifter inle sysslar med geoteknik ochsåledes måste tillföras personal med denna inriktning. SGU instämmer i alt vid länsstyrelserna tjänster som s. k.länsgeologer bör inrättas. Deras främsta upgifl bör vara att hjälpasamhällsplanerare och politiker att använda den geoinformation som finns, samtvara rådgivare i frägor om evenluella markundersökningar i samband med markexploale-ringav olika slag. Det är inte meningen all de själva skall utföra geologiskundersökning, utan de skall vara kontaktmän mellan politiker, samhällsplanerareoch geologiska institutioner, geotekniska konsultfirmor m. m.Personalorganisationerna vid SGU har också framfört dessa synpunkter. anser det vara av behovet påkallat attförstärka den geologiska kunskapen säväl pä länsstyrelserna som i kommunerna.Allt fler ärenden som rör fysisk planering och ekonomisk utveckling handläggsulan alt geologisk sakkunskap inhämtas, faslän ärendenas natur egentligenkräver detta. Länsstyrelseni delar inte utredningens uppfattning att behovet avsakkunskap pä regional nivä skall kunna tillgodoses genom den föreslagnaförstärkningen av bergmästarämbetena. Förstärkningen är väl motiverad medhänsyn lill nuvarande arbetsbelastning, den ökade aktivitet inom mineralsektornsom kan väntas och de ökade kraven pä information till länsorgan och kommuner.Det finns emellertid ett dagligt behov av geologisk sakkunskap vidlänsstyrelsen. Föreslagna åtgärder är därför inte ett acceptabelt alternativ lilllänsgeologer. anser vidare atl den ökade informationenfrån bergmäs-tarämbeten, prospekterande organisationer m.fl. inte kan utnyttjaspä ett rikUgt sätt, med mindre erhåller geologisk sakkunskap.Dessutom kommer de informerande organen inle att kunna kommunicera medlänsstyrelsen pä ett fackmässigt plan, ifall detta krav inte tillgodoses. Prop.1980/81:130 415 Länsslyrelsen påpekar vidare all ulredningen i etl viktigtavseende synes ha missförstält argumentation för länsgeologer -då man uppfattar behovet säsom i huvudsak motiverat frän regionalpolitiskasynpunkter, dvs. för främjande av sysselsättningsutvecklingen inom gruvnäringen.Det dagliga behovet av geologisk sakkunskap återfinns inle minst inom denfysiska planeringen. Som exempel på lämpliga arbetsuppgifter kan nämnasinventering av. grus- och sandförekomsler. skred- och rasinventeringar,dokumentation av älvdalarnas geologiska historia elc. Dessa och liknandearbetsuppgifter inom naturvärden och fysisk planering kan inte utföras pä ell Ullfredställandesätl ulan tillgång lill geologisk sakkunskap. framhåller att länels naturresurser i formav jord och skog är föremål för särskild uppmärksamhet fränregionala slalliga organisationers sida, lantbruksnämnden och skogsvärdsstyrelsen.Flertalet centrala verksamhetsområden har numera företrädare pä länsplanet.Den erfarenhet detta givit är enbart positiv. Inte minst för den ceniralaverksamheten är della tydligt. Det är nära nog generande atl elt för denordliga länen så fundamentalt uvecklingsomräde som del geologiska saknar enregional sakkunskap. Dessa synpunkter har ocksä framförts av länsslyrelsen iVästerbottens län, som dessutom understryker atl om beslutande centrala organinte delar uppfattningen att säväl en förslärkning av landets bergmästarämbe-tensom tjänster som länsgeologer bör förordas, sä vill ge högreprioritet ät alternativet länsgeologer. Ävenlänsstyrelsen i understryker att förslagel om länsgeologeravspeglade helt andra ambitioner än vad som framgår av utredningen. Det syftadelill alt tillföra länsstyrelserna ell geologiskt kunnande för att möjliggöraen sakkunnig behandling av mineralfrågorna. I områden av norrlandslänenskaraktär är och kommer mineralfrägorna att vara utomordentligt viktiga ur regionalpolitisksynvinkel. För etl organ som har det översiktliga och samordnande ansvarel församhällsplanering pä länsnivå och som genom uttalande ocksä skallkänna ansvaret för den långsiktiga syselsättningsplaneringen är delnaturligtvis ell svärl handikapp alt inte ha etl eget experlkunnande i dessafrågor. Del är bestämda uppfattning att en länsgeolog skullekunna bidra med ett utomordentligt vikligl kompletterande kunnande i samhällsplane-ringsfrågor.Möjligheler att kunna arbeta mer progressivt i hithörande frägor skulle dätillskapas, något som rimligtvis alla mäste vara betjänta av. EnligtNorrlandsfondens mening bör i de fyra nordliga länen en länsgeolog naturligtingå i länsstyrelsernas organisationer där många samhällsfrågor, t.ex. denfysiska riksplaneringen, måste lösas i samförstånd mellan olika experter ochdär den geologiska kompetensen är betydelsefull. Detta innebär inte att fondenlar avstånd frän tanken pä att utöka antalet bergmästardislrikl. Prop.1980/81:130 416 i påpekar atl under senare ärförslag har väckts om all elt antal filialer till SGU skulle etableras ilandet. Enligl skulle del i ulredningen påtaladeinformationsbehovet mellan ansvariga myndigheler pä mineralomrädel ochplaneringsorgan på läns-och kommunnivå väl kunna tillgodoses genom en sådanfilialbildning. Utredningen har diskuterat för- och nackdelar med atl ombildaen del av SGU lill elt aktiebolag eller en särskild myndighet med uppgift allbedriva prospektering på uppdrag. Slutsatsen blir att fördelarna med enuppdelning av SGU skulle uppvägas av de nackdelar som skulle uppslå för båda denya organen. Det utvecklingsarbete som bedrivs på SGU vad gäller arbetssättoch administrativa mtiner bör enligt utredningens mening kunna leda tillbetydande kontinueriiga effektivitetsförbättringar, särskilt om det bedrivs inära samarbete med uppdragsgivarna. I detta sammanhang är det ocksä vikligl kan komma fram till klarare ansvarsförhållanden vad gäller den prospekteringsom sker pä uppdrag och en klarare gränsdragning mellan denna verksamhet och SGU;sövriga uppgifter. Flera remissinsianseranser dock all en uppdelning av SGU bör övervägas, så alt en mer eller mindrefristående organisation för uppdragsverksamhet bildas, bl. a. högskolan iLuleå. och länsslyrelsen i länföreslär atl SGU släs ihop med bergskollegium. SIND anser atl SGU:s prospekleringsdel och ävenlaboratoriet bör få självständig ställning som resultatenheter. IVA, länsstyrelserna i och och LO vill att förutsättningarna skall prövas för attsammanföra delar av SGU:s, och lill engemensam organisation. Även NSG, , ,, och anser att SGU:sorganisationsstruktur bör ses över. Se även avsnitt 1.2 Prospektering Argumenten för inrättandet av etl nytt ämbetsverk ärenligt Kungl. Det är troligare all enpluralistisk organisationsform, där funktionerna renodlats, kan ge effektivitetshöjandeeffekter. Enligt denna princip är en delning av vissa existerande organisationereftersträvansvärt och kan medföra ökad funktionsduglighet. Säsom exempel härpåkan nämnas SGU, vars prospekteringsverksamhet skulle kunna överföras till eltstatligt bolag, bildal för detta ändamål. Prop.1980/81:130 417 vill slarkl underslryka utredningens uppfattning mäste komma fram till en klarare gränsdragning mellan uppdragsverksamhetenoch SGU:s övriga verksamhet. Del är iveksaml om utvecklingen av vissa systemoch rutiner är tillräckligt för alt nå detla syfte. Även andra åtgärder börövervägas. Framför allt bör övervägas alt ombilda en del av SGU lill enfrislående organisation för viss uppdragsverksamhet. En klarare distinktionmellan SGU:s roll som ä ena sidan myndighel och å andra sidan en med andrakonkurrerande prospekteringsorganisalion skulle medföra stora fördelar säväl imyndighetsutövningen som i samarbele med olika uppdragsgivare. Högskolani och länsslyrelsen i anser att del bör övervägas om SGU;sprospekteringsavdelning skall ingå i det föreslagna bergskollegiet. Högskolanmenar alt en slörre öppenhet dä skulle kunna uppnäs vad gäller resultaten avden statliga prospekteringen. För en organisaUon som bibehåller SGU:s prospekteringsavdelninginom SGU;s nuvarande organisation talar andra skäl. Dä är det lill fördel meden fristående organisation för SGU:s prospekleringsavdelnings roll somuppdragstagare. Enligt i skulle, med SGU:s prospekteringsavdelningingående i bergskollegium, en organisation pä den statliga sidan uppnås som ärjämförbar med lösningar inom andra sektorer av samhällelig verksamhel. En ökadmöjlighet alt kräva ansvar för resullal i uppföljningen av de av statsmakternafastslagna programmen ges pä så sätl. Till etl samlat geologiskt verk skulle ocksäkunna knytas organ av typ tekniska råd etc. Därigenom kan - ulan att denorganisatoriska fastheten går förlorad - en breddning av kontaktytan och envidgad samordningsmöjlighet skapas. SINDpåpekar alt för genomförande av den anslagsfinansierade prospekteringen förutsättsett organ som har förutsättningar att bedriva prospekteringen efter i storlsett samma riktlinjer som övriga prospekterings-organ och i konkurrens meddessa men som även har den svenska mineralförsörjningen i ett bredareperspektiv som mål för sin verksamhet. SIND menar att det såvitt avserinriktning och planering av denna prospektering endast krävs smärrejusteringar av nuvarande organisationsstruktur för att uppnå en mera effektivordning. I princip sker della genom en renodling av den organisalionsstmktursom finns. För SGU;s del bör prospekteringsdelen med projeklansvar utförassom en självständig resultatenhet, som kan utnyttja de cenirala funktioner somredan finns inom SGU. Laboratoriet bör även få en självständig ställning somresultatenhet. anser atl genom deökade arbetsuppgifter som kommer atl läggas pä SGU, är del nödvändigt med enöversyn av den nuvarande organisationsstrukturen inom SGU. Förbundel villunderstryka vikten av en väl fungerande samordning mellan uppdragstagandefältorganisation och ansvarig uppdragsgivande myndighet. Prop.1980/81:130 418 i framför argument förbildandel av en ny organisation, "Svensk Prospektering", av de enhelerinom SGU, och som arbetar med basprospeklering. SGU skulle därmeddelas i tvä fristående organisationer, en för kartering och en för prospektering.Enligt bör följande synpunkter väga lungt i detta sammanhang; - Effektivitetsvinsteri prospekteringen tack vare en från samhällets synpunkt bättre planering och eltbättre utnyttjande av maleriel och personal. - I och med altmineralpolitikens utformare via georegistrel får ell grepp om landelsmineraltillgångar kan dessa utvinnas planmässigt, varvid del avgörande krilerielär det långsiktiga samhällsintresset. - En sädan planmässighelär bl. a. en förulsällning för all mineralpoliliken skall kunna medverka till atlförverkliga de regionalpoliliska målen. - Gruvföretagenutnyttjar brytvärda fyndigheter efter t. ex. ell anbudsförfarande. Delta måstevara del väsentliga ur förelagssynpunkt. , Svenska Handelskammarförbundetoch SAF menar atl statens uppgift i första hand är att undersökaden svenska berggrunden och offentliggöra resultaten, så alt underiag finns förmålinriktad prospektering med sikte pä kommersiell verksamhet. Prospekteringenär i sin tur av ekonomiska och tekniska skäl intimt förknippad medgruvindustrins övriga verksamhet och bör därför utföras just av gruvindustrinsföretag. Enligl organisationerna synes motiv för mälprospektering inom SGU inteföreligga, eftersom slalens andel av nya mineralfynd genom kronoandelsinstituleländå ökar automatiskt vid prospektering genom gruvföretagen. Frigjorda resurserskulle kunna satsas pä atl stödja gruvföretagens prospektering med halvakostnaden, eftersom ju hälften av gjorda fynd tillfaller staten. Under allaomständigheter bör den olösta frägan om SGU:s ställning med funktionen av bäde prospekteringsorganisalionoch myndighet utredas i annan ordning. RRV anser atl man vid SGU:s interna organisationsöversynbör ägna speciell uppmärksamhet äl frägan om hur ökad marknadsorientering i vidbemärkelse skall kunna uppnäs. SGU och personalorganisationerna vid SGU framhåller alt enöversyn av SGU;s organisation genomförs, där även en klararegränsdragning mellan SGU som myndighel och SGU som uppdragstagare diskuteras. Personalorganisationernapåpekar också alt om SGU skall kunna utföra prospekteringsuppdrag äl ,eller hjälpa dessa att bygga upp egna prospekleringsorganisalioner, fordras altverket besitter kompetens inom hela prospekteringskedjan. Enligl organisationernasmening bör staten mer aktivt än stödja ö-länderna inom mineralomrädet. 1980/81:130 419 Propositionenshuvudsakliga innehåll........................ 1 Utdragur regeringsprotokoll ... 3 1 Inledning ....................................................... 3 2 Allmänna utgångspunkter ................................ 7 3 Svensk industri inför 1980-talel - problem och möjligheler 18 4 Industripolitikens inriktning .............................. 25 5 De regionala utvecklingsfondernas verksamhel ...... 46 6 Slöd lill småföretagsinriktade regionala utvecklings-och investmentbolag 54 7 Arbetskooperativ ............................................ 61 8 Åtgärder för teknik förnyelse inom industrin ......... 68 9 Åtgärder för alt stödja svensk kapital varuexport 123 10 Statsstöddkreditgivning vid leveranser inom landeti vissa fall ........................................... 141 11 Vissa frågor rörande rekonstruktion av krisdrabbadeföretag, rådrumsstöd m, m 144