prop · G40380 · 1980-12-31 00:00:00 — Även anser att man bör ulreda och övervägamöjligheterna all avveckla del nuvarande administrativt besvärliga syslemel.Detta kombinerat med reducering av delaljföreskriflerna om inackorderings- ochbehandlingshemmens utformning skulle ge kommunerna slörre möjlighet all prövaoch tillämpa vårdformer som av kommunerna bedöms vara mesl lämpade för altuppnå goda vårdresultat, Enligl 7"C0 får de kvalitetskrav som numeratillförsäkras vid bidragsgivning lill t. ex, driflavvårdanslaller föralkoholmissbrukare inle bli försämrade vid slopandet av detaljer ochföreskrifler rörande personaluppsättning samt löne- ochtjänstgöringsförhållanden. tar upp frågan om statsbidrag till kom m un a 1 a galor och vägar vilken behandlades i kommitténs delbelänkande (Ds Kn1979;3) Ökat kommunall väghållningsansvar. 1 delbetänkandel föreslår kommitténall de nuvarande statsbidragen till kommunala galor och vägar ersätts av generellt utformat slöd och att kommunerna lar över en slörre del avansvarel för väghållningen i lätorlerna. framhåller all de meslgenomgripande förändringarna i statsbidragssystemet vore om allslatsbidragsgivning lill kommunala vägar och gator ersattes av ell generelltutformat stöd och alt samtliga kommuner svarade för väghållningen i sinatätorter. Därigenom skulle inte längre några driftkoslnadsberäkningar behövagenomföras och inle heller någon fördelningsplan behöva upprättas. Denslalliga granskningen och kontrollen skulle kunna inskränkas lill ett minimum.Ett sådanl system skulle enligt vad framhåller sänkaadministrationskostnaderna för både slalen och kommunerna. Detla måsle dockenligl vägas mot de övriga konsekvenser som blir följden av ellförändrat system. Således försämras möjligheterna all fördela statsbidragetmellan kommunerna i förhållande till deras reella behov av insalser på väg- ochgatunätet, innebär enligl 1980/81:80 117 uppfattning all standardskillnader kan uppkommamellan olika kommuner. kommer lill slutsatsenalt ell generellt utformat slöd till väg- och gatuhållning knappaslkan utformas så att det medger utbyggnad av slörre objekt i mindre kommuner. Enlångtgående förändring av väghållningssyslemel kan slälla stora ekonomiska kravpå vissa kommuner. Dessutom kan driflorganisalionerna i både stat och kommunkomma att påverkas kraftigt om väghållningen radikalt förändras. uppfattning är del sannolikt alt ett förändrat statsbidragssystemför väghållningen måste bli en kompromiss mellan nuvarande system och ett merschablonmässigt beräknat statligt stöd som genoni lägre bidragsprocenter germinskade krav på statlig tillsyn. 5 Statsbidragsberättigade kominunala arbeten Kommitténs förslag alt regeringenger statens råd för byggnadsforskning i uppdrag all i samråd med statensvägverk, och representanter för kommunerna ochlandslingskoniniunerna utarbeta underlag för fortbildning när del gällerkostnadskalkylering och kostnadsredovisning m. m, av byggnadsarbeten ochanläggningsarbeten tillstyrks av nästan samtliga remissinstanser som yttrat sigom förslagel. Bland dessa remissinstanser är 5r(//t7).v/;/«/n'erA'.läiisstyrdserna i och . , , och Umeåkommuner. Svenska kommiiiialarbetareförbiiiidetoch TCO. och länsstyrelseni Västeriiorrlaiids län anser i likhet med kommittén att det är olämpligl altställa krav på särskilda syslem för kostnadskalkylering och redovisning liksomandra formella krav rörande handläggningen av bidragsberättigade arbeien.Liknande synpunkter anförs av koiiimuii och . kommun finnerkonimitténs förslag intressant både i sak och som en möjlig utökning avsamarbetet inom den offentliga sektorn. Kommunen har för egen del påbörjai enutredning med uppdrag all föreslå ruiiner för upprättande av program,projektering, kostnadsbevakning och upphandling belräffande kommunens byggnads-och anläggningsverksamhet, läns laiidstingskommtm tillstyrkerförslaget då det kan ha en positiv inverkan på såväl koslnader som minskadbyråkrati, kommun anför all kommunen vid infordran av anbud förbyggnation av framför alll barnstugor konstaterat all förhandlingsenlreprenaderkan ge ell bältre/lägre pris på entreprenaden. Kommunen kan därför inle hell oreserveratinstämma i att en ökad betoning av konkurrensmomentel år bra. Därför förordasen bidragsgivning som bygger på schabloner och därmed bibehåller kommunen ellincitament lill besparing. kvarslår valmöjligheten tillupphandlingsformen. Däremol är kommunen positiv lill Prop.1980/81:80 118 att en förbättring av beslutsunderlagen kan ske genomutbildning, information m, m. Svenska kommuitalarbetareförbundetinstämmer i all det inte är meningsfullt all endasl förbällrabeslutsunderlaget vid handläggning av statsbidragsberättigade kommunalabyggnads- och anläggningsarbeten. Det är av iniresse all denna lyp av ärendenhar ell riktigt beslutsunderlag, även om arbelena inle är statsbidragsberättigade.Förbundet har ett stort intresse av all dessa frågor blir belysta. Förbundetmotsätter sig inte all enlreprenad-utförandel väljs om del för ett visstprojekt ur ekonomiska och andra aspekter visar sig vara det mesl förmånliga.Men prövningen måste ske på lika villkor. I många fall väljs entreprenadformenulan förutsättningslös prövning. Del måste enligt förbundet skapasförutsättningar för att kommuner och landsting utifrån rättvisa grunder kanbedöma och välja den verksamhetsform som är den mest förmånliga. Förbundetförutsätter, om ett utbildningsmaterial i dessa frågor blir aktuellt, altförbundet får medverka i utformningen av materialet. TCO understryker all denföreslagna fortbildningen självfallet ställer krav på kompletterandeutbildningsinsatser för de personer i kommunerna som har alt göra dessakalkyler och redovisningar. En mera kritisk inställning atillkommitténs förslag intas av riksrevisionsverkel (RRV), Verket delar i principkommitténs uppfattning att de handlingar och kostnadsberäkningar som liggerlill gmnd för kommunens beslut också bör ligga till grund för ansökan omstatsbidrag. anser RRV mot bakgrund av verkels erfarenheter att detär angeläget att förbättra kommunernas beslutsunderlag, t. ex. vad avserkalkylering och kostnadsredovisning i byggnads- ochanläggningsverksamhel. Så långt möjligt bör likartade krav ställas oavsellhuvudmannaskap för statsbidragsberättigade resp, direkt stalsfinansieradverksamhet. Enligt RRV;s uppfattning är delangeläget att enhetliga riktlinjer ges för kalkyl- och kostnadsredovisningen vid anläggnings- och byggnadsverksam het som komplement till den ulbildning som kommittén föreslår. Sådana riktlinjer blir ett slöd förstatliga myndigheter och kommunala förvaltningar vid upphandling. Framförallt mindre kommuner och slalliga myndigheter med liten anläggningsverksamhel skulle med stöd av riktlinjerna kunna utveckla sina syslem för kalkyl- och kostnadsredovisning. Riktlinjer under lättar också för mindre företag i deras arbete med offerter. ' Enhetliga riktlinjer giltiga inomhela den offentliga sektorn innebär också enligl RRV:s uppfattning all delmalerial som kommunerna redovisar för att få statsbidrag till anläggnings- ochbyggnadsverksamhet blir mera enhetlig. Om kommitléns förslag all ta bort kravelpå vissl underlag genomförs, blir följden all statliga slalsbidragsförvallandemyndigheter får extra arbete med att tolka och jämföra ansökningar medskiftande innehåll. som de administrativa rutinerna förenklas förkommunerna behöver de statliga myndighelerna öka sina administrativa resurserftir att handlägga statsbi- 1980/81:80 119 En sådan utveckling anser RRV integodtagbar, ArkitektFörbuitdet delar i principdel synsätt som framförs av RRV så länge uppenbara skillnader föreligger iolika kommuners ambitions- och kompetensnivå. Förbundet anser dels att någonform av gemensamma "lalhundar" för kalkylering och redovisning avkoslnader saml beskrivning av funktioner utarbetas, dels all kommunernas egenpersonal ges en adekvat kompetens genom särskilda utbildningsinsatser. 6 Begränsning av myndigheternas föreskrifter, anvisningar och råd Kommitténs förslag rörande deslalliga myndigheternas föreskrifler. anvisningar och råd behandlas av ca 70remissinstanser. Flera remissinslanser biträder kommitténs förslag i sin helhetulan all närmare kommentera de olika delförslagen, bl. . länsstyrelserna iJönköpings. , Jämtlandsoch , landstingskommunerna iKrislianslads. Jämtiands, och Norrbottenslän. , , , Gollands. , ,, och kommuner samt . SHIO tillstyrker kommitténs förslagi sin helhel i här aktuell del. Organisationen understryker alt det ärangelägel all en rensning av nuvarande flora av skilda regler och styrandeanvisningar verkställs i snabbast möjliga, av statsmakterna angivna takt.Organisationen anser det anmärkningsvärt att vissa myndigheter förefaller hellnegativa att göra utredningar om nya normers kostnadskonsekvenser liksom lillall underställa kostnadshöjande regler regeringens prövning (betänkandet s. 147).Enligl SHIO måsle byrkraliskl motstånd av detla slag givelvis mötas genombestämda föreskrifler från regering och riksdag. Förslagel lill förordning omöversyn av centrala förvaltningsmyndigheters föreskrifler, anvisningareller allmänna råd berörs av ell trettiotal remissinstanser. Förslagettillstyrks eller lämnas ulan erinran av samtliga remissinslanser utom tre,nämligen skolöversryd.sen, statens lantmäteriverk oeh i Hallandslän. anför altdel är ylterst angelägel att de slalliga myndigheterna företar en fullständiggenomgång av sina föreskrifter, anvisningar och allmänna råd. Behovet även snaröversyn understryks också av bl. delarkommitléns uppfallning att del är angeläget all systematiskt följa upp ochutvärdera äldre föreskrifler, anvisningar och allmänna råd. Enligt verketsmening bör syftet med översynen vara all minska koslnaderna i den avföreskrifierna berörda verksamheten. Översynen bör vidare inle enbarl avseföreskrifler m. m, som riklar sig lill kommunerna, .Många avde föreskrifter somutfärdas, t, ex. inom arbetsmil- Prop.1980/81:80 120 år avgenerell nalur där samma krav ställs på såväl kommuner som enskilda. Liknandesynpunkter uttalar i som dämlöver anser allöversynen även bör innefatta av myndigheter utfärdade meddelanden. Kopparbergsläns landstingskommun understryker att det är av vikt all de föreslagnaåtgärderna inte enbart kommer all beröra de centrala myndighelerna utan ocksåden, verksamhei som bedrivs av de regionala slalliga myndigheterna. Några centrala slalliga myndighetersom lämnar kommitténs förslag utan erinran gör i anslutning därtill vissapåpekanden om del interna översynsarbelet. framhåller såledesalt en fullständig genomgång'av gällande föreskrifter, anvisningar och råd blirmycket resurskrävande för del. anser att denföreslagna övergångstiden är alltför kort medan statens llvsmeddsverkoch bosladsstyrelsen menar att obehövliga föreskrifler i allt väsentligt redanhar utmönstrats inom resp. verksamhetsområden. Ett anlal kommunala remissinstansertar upp behovel av samråd och information i samband med den föreslagnaöversynen. läns landsliiigskommim understryker betydelsen av allsamråd skall ske i översynsarbelet med förirädare för kommuner ochlandstingskommuner. kominun föreslårall myndigheterna skall åläggasatt när resultatet av översynen föreläggs regeringen redovisa om företrädareför kommuner eller landstingskommuner har från myndigheten avvikandeuppfattning. kominun påpekar att det föreskrivna samrådet är ensjälvklar och nödvändig kontakt för att samspelet stat-kommun skall fungera.Enligt kommunen bör i delta samråd även inkluderas ekonomiska överväganden,exempelvis i form av all statlig myndighet åläggs presentera ekonomiska kalkyler,som utvisar konsekvenserna för kommunerna av nya eller ändrade föreskrifler.Kommunförbundet bör ses som självskriven företrädare för kommunerna. är det en fördel att statliga myndigheters föreskrifter,anvisningar och råd begränsas och att nödvändiga föreskrifler publiceras på ellför kommunerna och medborgama lättåtkomligt sätt. Också kommunframhåller viklen av samråd med företrädare för kommunerna. Vid sådana samrådär del enligl kommunen myckel troligt att en del betydelsefullatillrättalägganden kan göras om den verkliga innebörden av anvisningarna resp.råden. Avde remissinslanser som ställersig avvisande till en översyn anser statens lantinäterlverk alt kommitténsförslag i denna del inle är underbyggda med någon analys av hela delkomplicerade frågekomplex som avser avgränsning av och innebörden i begreppetkommunal självstyrelse, I avsaknad av en sådan analys, anför verket, blirförslagen ytterligt svåra att bedöma med hänsyn till innebörd och konsekvenser.Verket anser att detta är en så allvarlig brist i förslagen alt de inte utanvidare utredning kan läggas till grund för åigärder. pekar påall radikala förändringar är akluella inom skolområdet. Som en konsekvens häravförestår nu en omfattande 1980/81:80 121 författningsöversyn varför det knappasl är meningsfulltalt starta en översyn av det slag slatskonliollkommitién föreslagit. Dettaarbele bör i stället samordnas och bedrivas parallellt med denförfattningsöversyn som blir en följd av olika akluella förslag. som inle har något att erinra mot alt onödiga föreskriftr tasbort. konstaterar all den av kommiltén föreslagna förordningen emellertid ärföga vägledande. ifrågasätter därför dess ändamålsenlighet.Länsstyrelsen anser det angeläget att minska statskontrollen inom en radområden men betonar vikten avail minskad kontroll inte leder tillrättsosäkerhet. Urvalet av de områden och ärenden som bör undandrasstatskontroll bör därför ske med noggrann prövning av effekterna såväl förstaten och kommunerna som för de enskilda medborgarna. Kommitténs förslag lill förordningom att mönstra ut begreppel anvisningar behandlas av ca 40 remissinstanser.Ftiisla-gel tillstyrks eller lämnas utan terinran av en belydande majoritet avdessa remissinstanser. Bland dem som anslutit sig lill kommitténs förslag ärkammarrätten i , , statens vägverk, ,riksantikvarieämhetct och statens historiska museer, samhällsveteiiskapligafäkiiltetsiiäiiindeii vid Lunds imiversitet. statens planverk, statenslaittiiiäteriverk, statens industriverk, statens hrandiiäiimd. läiisstvrdseritai och , landstingskommunerna i ochHallands län, , , , Stajfaitsiorps. , och Häriiäsaiids kaiiimuiier. skal-överstyrelsen och länsstyrelseni delar kommitténs uppfattning all terminologin är oklar men anseralt begreppet anvisningar ej kan helt undvaras. Kommitténs förslag avstyrks avriksskatteverket. , länsstvrelsen i ochS\'eriges . kammtm anför att tilloklarhettn om innebörden i begreppet anvisningar har inte minst bidragit vissastatliga myndigheters benägenhet att understryka vikten av att anvisningarnaföljs för ntt bidrag eller fastställelse skall kunna lämnas, EnliglStaffaiistarps kommun torde begreppet kunna utmönstras ulan några negativakonsekvenser ulom möjligen inom det sociala området där anvisningar haruppfattats som ett stöd i arbetet ute på fältet, Å andra sidan anser kommunenalt stora övergrepp från myndigheternas sida har kunnat ske i skydd avbegreppel anvisningar och nämner som exempel att medicinalstyrelsen utan stöd ilagstiftningen ålade komnuinema att lösa fiågan om provinsialläkarnastjänstebostad och att sktilöverstyrelseii genom anvisningar tvingat fram dåligaplanlösningar på skolor. kamiiuin säger sig uppleva att tle slalligamyntlighetma trots de begränsningar som regeringen beslutat om fortsätter attutfärda riktlinjer, direktiv och anvisnincar som fakliskl binder kommunerna ideras verksamhet. 1980/81:80 122 Kommunen betonar att problemet med dessa anvisningar intebara återfinns hos de statliga myndighetenia utan även hos de kommunalafacknämndernas vilja att tolka även icke bindande skrivelser som om dessa vorefasllagda bindande normer. hälsar förslagel med den störstatillfredsställelse. Vid upprepade tillfällen har enligl kommunen en rigoröstillämpning av råd och anvisningar lell lill betydande kostnadsökningar, LRFstöder kommitléns förslag att begreppel anvisningar las bort, dock underförutsällning alt dessa anvisningar ej omarbetas lill föreskrifler. Ett antal slalliga remissinslanserställer sig positiva lill kommitténs förslag med vissa påpekanden. Enligtstatens lantmäteriverk behövs en övergångstid på åtminstone fem år.Statskontoret konstaterar att förekomsten av anvisningar i vissa fall skaparförutsättningar för en slopad underslällningsskyldighet och hänvisar lill vadstatskonlrollkommitlén anfört härom i sill delbetänkande angående slopande avslallig fastslällelse av lokal brandordning. och landsarkiven iVadstena. och pekar på all kommitténs förslag redanhar genomförls när del gäller arkivväsendet. och landsarkivenunderstryker kraven på enhetlig och kontinuerlig arkivvård samlbehovel att samordna statlig, och enskild arkivvård. Statens planverkkonstaterar att sådana ändringar av byggnadsstadgan och planverkelsinstruktioner gjorts all kommitténs intentioner uppfyllts, Begreppel anvisningarhar ersatts med andra beteckningar. Kammarrätten i Götehai'g delar kommitténsuppfattning att del är tillräckligl all använda två olika begrepp för att angeom utfärdade regler är bindande eller ej och att begreppet anvisningar kanslopas. Enligt kammarrätten är beteckningen allmänna råd i fråga om myndighelsrekommendationer angående tillämpningen av en författning alllför vag.Kammarrätten föreslår alt dessa regler benämns tillämpningsråd. Kammar-rätlenifrågasätter också om det inle från centralt håll bör tillhandahållas någonform av rådgivning och service åt myndighetema i del här akluella kompliceradeöversynsarbelet. SIS -Slandardiseringskommi.ssioiieti I ansluter sig lill kommitténs strävanall uppnå en bättre terminologisk klarhet inom regelområdel. Enligl SIS bidraremellertid kommitténs förslag och motiveringar lill dessa inte nämnvärt lillökad klarhet. Så länge de begreppsmässiga skillnaderna mellan olikamyndigheters användning av begreppel anvisningar inte harmoniserats år detenligt SIS oegentligt att tala om ell avskaffande av begreppet. SIS finner detdärför nödvändigt all bättre klargöra de begreppsmässiga förhållandena innanslällning tas lill vilka termer som skall användas för resp. begrepp. Eftersomdessa frågor av SIS bedömts ha slor angelägenhetsgrad har SIS för avsikt attföreslå en översyn av den statliga normgivningens terminologi. Till de remissinstanser som anseratt begreppel anvisning ej helt kan avvaras hör riksrevisionsverkel (RRV).RRVanför bl, a, följande. Prop.1980/81:80 123 1975/76:51 anges ättenanvisning utgör en regel som skall främja en enhetlig tillämpning av viss författningeller som skall bidra till utveckling i viss riktning av praxis. Anvisningarbinder inte formellt de myndigheter som har att tillämpa den bakomliggande oftastraffsanktionerade författningen, men de har i realiteten stor betydelse förrättsutvecklingen. Det anges vidare all anvisningar skiljer sig från allmännaråd genom all de inte ger berörda enskilda möjlighet att välja andra vägar ändem som anges i anvisningarna, Sisla meningen i denna definition är oklar och har lelllill alt myndigheter -i strid mot bestämmelserna iförfaltningssamlingsförordningen - inte klart skiljer mellan anvisningar ochallmänna råd. Så t. ex, föreskriver SÖ att beteckningen anvisning skallanvändas i betydelsen allmänna råd och rekommendationer, som inte utesluter alternativahandlingssätt m. m. (SÖ-FS 1977:129). Lanlbruksslyrelsen kallar vissapublikationer för Allmänna råd med . Många myndigheter har kommit all beteckna alla regler sominte har klar föreskriftskaraktär för allmänna råd. kallar t,ex, sina riktlinjer, lidigare benämnda råd och anvisningar, för allmänna råd.trols att dessa till slor del innehåller riklvärden för utsläpp, förslag lillkontrollprogram elc som avsedda att tillämpas vidnyndigheternas prövning av ärenden enligl miljöskyddslagen. Slatens brandnämndsriktlinjer för dimensionering av brandslyrkor. som i hög grad är styrande vidlänsstyrelsernas fastställelseprövning av brandordningar, kallas allmänna rådoeh publiceras i nämndens meddelandeserie, inte i författningssamlingen. riktlinjer för tillämpning av marknadsföringslagen kallasallmänna råtl, trots alt en företagare som inte följer riktlinjerna riskerarall bli stämd lill eller i vissa fall att bli åtalad.Socialstyrelsens anvisningar lill statsbidragsförfaltningar betraktas också somallmänna råd och publiceras i styrelsens meddelandeserie, trots allstatsbidragen i praktiken åren förutsättning för kommunernas utbyggnad avbarnomsorg, äldreomsorg m. ni. De nu diskuterade myndighetsuttalandena är. i den mån deinte i realiteten utgör föreskrifter, avsedda att främja enhetlig tillämpningav författningar och bidra till utveckling i viss riklning av praxis, RRV anserdärför att de bör betecknas som anvisningar och klart skiljas från sådana tips.idéer och rekommendationer, som kommuner, enskilda m. fl. efter egelgottfinnande kan tillvarata. RRV delar således inte utredningens uppfattningalt begreppel anvisning kan uteslutas. Som moliv härför vill RRV ytterligareanföra följande. Föreskrifler som myndighet utfärdar kan ha formenav gränsvärde, preciserat funktionskrav e, d, som sedan kompletteras med exempel på konstruktion, tekniska lösningar eller metoder som uppfyller kraven. Dessa exempel har då klart karaktären av allmänna råd. Föreskrifterna kan dock även vara abstrakt formulerade ochinnehålla ullryck som skälig, tillfred.sslällande. Den önskadeambitionsnivån kommer då alt framgå försl av de exempel på godtagbaralösningar, som myndigheten anger uppfylla föreskriftens allmänt formuleradekrav. Dessa exempel utesluter inle andra lösningar, men är klart avanvisniiigska-raklär. 2, Myndigheter utfärdar ofta riktvärden ochriktlinjer för vilka minimikrav som man i normalfallet bör tillämpa vid prövning av tillstånd, statsbidrag Prop.1980/81:80 124 etc, dvs, anvisningar. förekommer det attmyndighetenia ger exempel på enligl myndighetens uppfattning bra lösningar, somklart ligger över lagstiftningens minimikrav. För all undvika missförstånd böri sisinämnda fall beteckningen allmänt råd lämpligen användas. Mycket av innehållet imyndigheters regler är hämtat från departe-mentsuttalanden. m, i förarbetena till den aktuella ramlagen. Dessa regler är vanligen inlebindande och beteckningen anvisning synes därför lämplig all använda.Beteckningen allmänna råd bör reserveras för kommentarer och bakgrundsmaterial,som saknar rättslig betvdelse. anger att, om begre|5pelanvisning slopas, kan en sådan regel i stället betecknas som ell allmänt råd.men ges en sådan utformning att det framgår all myndigheten starktrekommenderar den ordning som regeln anger. Kommittén framhåller även att detför den rätta förståelsen av en regels karaktär är väsentligt inle bara attregeln rubriceras på ett riktigt säll utan också all den utformas så att delklart framgår om frågan är om (1) en bindande föreskrift. (2) en regel somskall följas om inte särskilda omständigheter föranleder annat, eller (3) enallmän rekommendation. RRV anser att kommitténs förslaginte ger klarl uttryck för huvudprincipen för författningspublicering, nämligenalt man tydligt skall skilja mellan sådana regler som avses i 8 kapregeringsformen (föreskrifter och anvisningar) och sådana regler som varkendirekt eller indirekt kan förenas med sanktioner. RRV anser även alt detskvivtekniskt kan vara svårt att klargöra vilken karaktär en regel är avseddatt ha. För alt undvika missförstånd anser RRV därför att de nämndatyperna av regler bör rubriceras som föreskrift, anvisning resp allmänt råd. 1förfaltningssamlingsförordningen bör en definition av begreppet anvisninginföras, motsvarande den definition som finns i prtip, 1975/76:51, Dock börsista meningen utgå och ersättas med en mening med innebörden att en anvisningutgör en riktlinje för myndigheternas ärendeprövning och således begränsarmöjligheterna all utan särskilda skäl välja en annan ambitionsnivå ellerlösning an den som anges i anvisningen, (RSVjintar enkritisk inställning mot att begreppet anvisning helt skall utgå, RSV finner entvångsvis ändrad benämning av begreppel till antingen föreskrift eller allmännaråd.