prop · G40384 · 1980-12-31 00:00:00 — Den föreslagna ändringen i denna paragraf innebär all, lillskillnad från vad som gäller, anteckning skall göras i fastighelsboken ellerlomlrällsboken när fast egendom eller tomträtt har belagts med kvarstad ellernär en sådan älgärd har upphävts. Dessutom har vidtagits den redaktionella ändringenatt reglerna om anteckning rörande betalningssäkring förts samman med de nyabestämmelserna rörande kvarstad. Lagrådet har ingen invändning mol förslaget alt ocksä besluli fråga om kvarstad skall antecknas. En sådan ordning har otvivelaktigt enfunktion alt fylla med hånsyn till de förbud som stadgas mol överiålelse av samlinteckning och inskrivning i en kvarstadsbelagd fastighet. Den föreslagnaregeln synes emellertid ha fåll en något för snäv innebörd i följande avseende.Ett beslut om kvarstad kan upphöra att gälla inle bara genom ett formligtupphävande utan också automatiskt i det fall all talan inle väcks inom den lidsom anges i 15 kap. 7 5 RB i förslaget; underlåtenhet alt väcka lalan medförnämligen all åigärden skall "återgå". Ocksä i sådana falldå kvarstaden lagls pä villkorlig rält lill fast egendom kan kvarstaden utansärskilt beslul komma alt upphöra att gälla i själva fastigheten. Motsvarandegäller i fråga om betalningssäkring. Vad nu anförts bör beaktas vidutformningen av den nya föreskriften i förevarande paragraf, jfr 38 5 förstastycket 5 sjölagen. Lagrådet föreslår därför den jämkningen att orden"eller återgått" läggs till efter "upphävts". I remissprotokollet har förulsalls att det i verkställighetsföreskrifler26 Riksdagen1980/81. 1980/81:84 Lagrådels yttrande 402 kommer all fastslås skyldighel för domstol ochkronofogdemyndighet all göra anmälan om kvarstad lill inskrivningsmyndigheten.Någon molsvarande skyldighel kan inle föreskrivas för de fall då en kvarstadautomatiskt återgår. Här fär i slällel förutsättas att fastighetens ägare, ivars iniresse del ligger all fä del ändrade förhållandet antecknat, själv larinitiativ lill della. Underlag för en begäran om anteckning kan han, om så ärbehövligt, skaffa sig genom att hos den domstol som beviljat kvarstaden utverkaen förklaring att åigärden har förfallit (jfr remissprotokollel s. 139). Enligt förslaget skall 6 kap. 12 5 i dess äldre lydelsealltjämt gälla om en fastighet säljs exekuiivi av överexekutor efler ikraftträdandet av de nya bestämmelserna. Förordnande om forlsall inleckningsansvar skall alltså i den angivna situationen meddelas av överexekuior och inle av kronofog demyndigheten. Begäran om förordnande som avses i 6 kap. 12 5 skall enligl 12 kap. 56 5 UB framställas senast vid sammanlrädel för köpeskil lingens fördelning. Av 5 5 UBp följer all överexekutors befattning med exekutiv försäljning av fastighet upphör senasi vid ulgången av . I fall då fördelningssammanträde efler exekutiv auklion äger rum senare än 1982 - sammanträdet hålls då alllid av kronofogdemyndighelen - synes del inle lämpligt att frågan om förordnande enligl 6 kap. 12 8 JB kan komma all handläggas av överexekutor. Tillämpningen av den äldre lydel sen av 6 kap. 12 5 torde därför böra anknytas till hållandel av fördelnings- sammanträdet. Lagrådet föreslår att förevarande övergångsbestämmelse får följande lydelse: "Om fördelningssammanlräde efler exekutiv auklion hälls av överexekutor efter ikraftträdandet äldre lydelse." Förslaget till lag om ändring i lagen (1925:221) om bulvanförhållandei fråga om fast egendom 1 förevarande lag föreslås ändringar i 1, 2, 6, 12 och 1355. 1 lagens II5 hänvisas beträffandeklagan över domstols beslut i visst fall till vad i RB är stadgal omhandräckning. Hänvisningen torde avse vad som gäller för talan mot beslutangående kvarstad, skingringsförbud eller annan handräckning enligl 15 kap. RB.Enligt det förslag till ändring i RB som framläggs i förevarande lagrådsremisskommer att för kvarstad och andra åtgärder enligt 15 kap. RB inte att användasbenämningen handräckning. Med hänsyn härtill torde bestämmelsen i 11 § iförevarande lag lämpligen jämkas så att hänvisning göres lill vad som i RB ärstadgat om kvarstad. Förslaget till lag om ändring i lagen (1845:50 s. 1) omhandel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva Gällande lydelse av 3 5 innehåller en föreskrift omkvarstad på gods, som omfattas av lösöreköp mot vilket en utmätningssökande görinvändning vid utmätningsförrättning efter det köpeav- Prop.1980/81:84 Lagrådets yllrande 403 handlingen företeddes inför rälten. Vill sökandenfullfölja sin invändning skall han enligl paragrafen väcka lalan mol parterna iköpeavtalet inom en månad frän ulmälningstillfällel. Enligl beslämmelsen"siande godset i kvarstad" om sökanden från utmälningsförrätlningenställer full borgen för den skada och kostnad som kan orsakas av kvarstaden.Lagtextens ordalydelse lämnar otvivelaktigt uirymme för skilda tolkningar ifråga om lidpunklen och villkoren för kvarstadens inträde. Nägot klarläggandeprejudikat synes inle föreligga och vilken praxis som kan ha utvecklat sig ärinte belyst i lagstiftningsärendet. I doktrinen har uttalats (Tryggerskommentar lill utsökningslagen 2 uppl. 1916 s. 243 f) att egendomen skallsällas i kvarstad i avbidan pä all liden för fullföljandet av invändningen går lillända eller instämd lalan blir slutligen avgjord men att kvarstadens fortvaro ärbetingad av all borgenären ställer den föreskrivna borgen. Den sakliga ändring i gällande ordning som det remilleradeförslagel åsyftar i nu aktuellt hänseende är endasl att sälla in kronofogdemyndighelensom mottagare av den föreskrivna säkerhelen i överexekutors siälle. Den lydelsesom paragrafen givits i del remitterade förslaget innebär emellertid en ändringockså såtillvida all ställandet av säkerhel blir en förulsällning redan för kvarstadensinträde och alltså inle endasl för dess fortbestånd, vilkel fär anlas vara den sländpunklgällande rält intar. Lagrådel förordar att till undvikande av slörre sakligaändringar än som direkt föranleds av ulsökningsreformen den akluella meningenges lydelsen: "Godset skall genast beläggas med kvarstad och sökandenskall, om han vill alt åtgärden skall beslå, efler ulmälningsförrällningenhos kronofogdemyndighelen slälla full borgen för den kosinad och skada, som kanorsakas av kvarstaden." I förhällande lill gällande lydelse innebär denförordade lydelsen - förutom alt överexekutor byts ul mol kronofogdemyndighelen all del blir klargjort att kvarstaden skall formligen beslutas, någol som lordekunna bidraga till all ge kvarstaden den avsedda effeklen. Alt kvarstadenupphör utan särskill beslul om sökanden inte ställer säkerheten inom fjortondagarsfristenlorde inle behöva uttryckligen utsägas lika lite som del är utsagt alt denförfaller om lalan inle väcks inom föreskriven tid. Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:599) omavbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. Enligl denna paragraf i dess nuvarande lydelse får besluli fråga om handräckning överklagas hos överexekuior. Mol överexekutors beslul färlalan ej föras. Denna ordning, som enligl hänvisning i 22 8 konsumentkreditlagengäller även i de fall som omfaltas av den lagen, har varit gällande alltsedantillkomsten av lag om avbelalningsköp (14 5 lag). Au lalanmot överexekutors beslul inle lillälils har motiverats med målens enklabeskaffenhet. Prop.1980/81:84 Lagrådels yttrande 404 Enligl den nu föreslagna lydelsen av paragrafen skall lalanmol handräckningsbeslul föras i hovrällen genom besvär. Någol fullföljdsförbudbelräffande hovrättens avgöranden har inle föreslagits. Molivei till denändrade inställningen i fräga om möjligheten all föra mål av denna art under Högsladomstolens prövning är enligl remissprotokollel (s. 84), all del med hänsyn lillde begränsningar som enligt RB gäller för att ett mål skall tas upp tillprövning av inle bör ställas upp någol särskilt fullföljdsförbud. Redan den omständigheten all besvär i fortsäliningen skallanföras i hovrällen i stället för hos överexekuior innebär en kvalitalivförstärkning av fullföljdsförfarandet. Nägra sakliga skäl för alt dessulom tillälafullföljd till och därmed avvika från ell sedan längebeslående ivåinstanssyslem, har inle anförts i lagstiftningsärendet. Del mä ocksäerinras om den möjlighel som enligl andra stycket i paragrafen slår parternatill buds att väcka talan vid domstol i vissa frågor som uppkommer vid enhandräckning. Med hänsyn lill del nu anförda föreslär lagrådet all fullföljdsrättenbegränsas i likhet med vad som gäller. I paragrafens första stycke bördärför som tredje mening intas ett stadgande av följande lydelse: "Mothovrättens beslut får lalan ej föras." Den föreslagna ändrade lydelsen av tredje stycket kangodtas även om fullföljden begränsas pä sätt lagrådet förordat. Den lid av enmånad som säljaren har på sig för alt väcka lalan kan härigenom, i fall avöverklagande, bli att räkna från den dag då hovrättens beslut meddelas. I remissprotokollel har anförts (s. 84), all av beslämmelseni 16 8 tredje stycket följer all kronofogdemyndigheten, när nedsällning har skett,måsle ombesörja all beslutet om handräckning delges säljaren. Till dellauttalande bör fogas den kommentaren alt del lorde krävas en uttrycklig föreskriflför att en sådan skyldighet som avses med uttalandet skall åvila kronofogdemyndighelen.Frågan kan lämpligen regleras i administrativ ordning. Både enligl nuvarande ordning och enligt det remitterade förslagelkan återtagande av avbelalningsgods också ske genom verkställighet av en dom,som förpliktar köparen all åleriämna gödsel (18 5). Delsamma gäller i fråga om förhällandensom regleras i konsumentkreditlagen (22 5 i sistnämnda lag). Vad som avses äruppenbarligen domstols avgörande efter en ordinär rättegäng. Den fråganinställer sig emellertid huruvida också den föreslagna handräckningslagen kan utnyUjasför att erhålla ell verkställbart avgörande om återtagande av avbelalningsgods.1 lagrådsremissen rörande handräckningslagen har föredragande statsrådetvisserligen uttalat (s. 45), all av 17 § i handräckningslagen följer all lageninte omfattar fall då fråga om handräckning skall tas upp av annan myndighet,och som exempel nämns bl.a. kronofogdemyndighet enligt 20 5 konsumentkreditlagenoch 11 8 lagen om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. 1980/81:84 Lagrådets yttrande 405 lande kan emellertid inte anses gälla den nu berörda frägan,huruvida säljaren kan med direki tillämpning av handräckningslagen utverka ell verkställbartavgörande i stället för alt anlita den mer omständliga väg som en ordinärrättegång innebär. Den allmänt hållna beskrivningen av lagenstillämpningsområde i 1 5 synes inle lägga någol hinder i vägen för att tillämpaden i älertagandefall. Inle heller lagens innehåll i övrigt lorde utgöra någothinder. Av betydelse i sammanhanget är ocksä all del varken enligt avbelalningsköplageneller konsumentkreditlagen krävs all rätlen vårderar godset (15 8 och 18 8andra stycket respektive 22 8). Den omständigheten att ett avgörande enliglhandräckningslagen kallas utslag i slällel för dom bör inle hindra att 18 8 avbelalningsköplagenblir direkt lillämplig (jfr 3 kap. 1 8 andra styckei UB). De starkt begränsade möjlighelernaalt föra bevisning i en summarisk process torde emellertid medföra all denpraktiska betydelsen av all kunna utnyttja handräckningslagen blir liten. Lagrådet har intet all erinra mol de föreslagnaändringarna i paragrafens andra stycke. Det ligger i sakens nalur alt i verkslällighetsfallenliden för väckande av talan rörande värderingen skall räknas från det verkslällig-hetsförrättningenvann laga kraft mot säljaren. Förslaget till lag om ändring i lagen (1927:85) om dödandeav förkommen handling De nya bestämmelser i (4 kap. 7 8 första slyckel och 6kap. 2 § tredje stycket) som medger utmätning av fordran eller rättighet ävenom handling, vars föreleende ulgör villkor för räll att kräva betalning ellerfullgörande av annan förpliktelse, inle kan påträffas har föranlett förslag lillåndring i förevarande lag. Lagberedningen anförde som motivering förbestämmelserna i , att gäldenären enligt vad erfarenheten visar har kunnathindra utmätning av banktillgodohavande som är känl för kronofogdemyndighelengenom all undanhålla bankbok, och departementschefen uttalade att utmätning avbanktillgodohavande eller annan liknande tillgång inte borde fä hindras genomatt löpande skuldebrev eller annat presentationspapper undanhölls. UB ger kronofogdemyndighelen möjlighel all användatvångsmedel för alt förmå gäldenären att lämna upplysning om var handlingenfinns (se 4 kap. 14 § samt 2 kap. 10, 15 och 16 85). harocksåmöjlighel att begära dödning av förkommen handling. Detförslag all vidga möjlighelerna till dödning av handling som framläggs gerenligt lagrådels mening anledning till vissa betänkligheter. Förslaget innebäralt dödande skall kunna ske av en handling som inte förmodas vara förstördeller eljest förkommen utan förutsälls vara i behåll men ej åtkomlig. En sådanordning ökar den risk för skada för Iredje man om är förbunden med dödande av presenlationspapper. Behovet av att den föreslagna dödandemöjligheten står tillbuds som ett led i genomförandet av utmätningen har inte närmare belysts. Prop.1980/81:84 Lagrådels yttrande 406 remissbehandlingen har riksskatleverkel uttalat tveksamheti denna fräga. Lagrådel har inle möjlighel alt bedöma behovet av lagändringen.Finnes ell verkligt behov föreligga, anser sig lagrådel emellertid trols deangivna betänkligheterna kunna godtaga den föreslagna ordningen. Beträffande förslaget får lagrådet vidare anföra följande. För dödning enligl den grund som föresläs skall itillämpliga delar gälla 1-1188 i lagen. Härav lorde bl.a. följa att rällen istämning som utfärdas skall ange alt sannolika skäl föreligger all gäldenärenundanhåller handlingen. 1 remissprolokollet framhålls alt om det vid den slulligaprövningen skulle visa sig sannolikt all handlingen inle undanhålls utan har förkommildella inle bör ulgöra hinder mot all handlingen dödas. Nägot uttryckligt kravpå all stämningen hafl del innehåll 6 8 andra slyckel anger har inle uppställtsför dödning enligl 8 8- Enligl lagrådels mening bör emellertid förutsättningenför dödning av handlingen vara all grunden härför funnits angiven i stämningen.Det kan därför finnas anledning all den av rätlen utfärdade stämningen iförekommande fall ulformas så all den täcker båda de möjligheter till dödningsom kan föreligga. Enligl 14 kap. 5 8 jämförd med 48 andra slyckel UB kanborgenär under vissa förutsättningar bli skyldig att ersätta skada för Iredjeman som föriorar sin räll genom indrivning av ulmäll fordran. Vad som här sägskan få tillämpning när den handling, vars företeende ulgör villkor för rätt attkräva betalning, dödals. Del nu framlagda förslaget om dödning av undanhållenhandling upptar beslämmelser som leder till ökat ansvar för ulmälningsborgenären.Som villkor för dödning enligt del nya stadgandet skall kunna uppställas, allsökanden ställer säkerhel för skada som räll ägare kan lida. Säkerhelen skallgälla skada lill följd av dödningen, oberoende av om någol skadeståndsansvareljest föreligger för utmätningssökanden. Det ansvar för skada som följer medatt säkerhel ställs blir beroende av om borgenären accepterar det uppställdavillkoret. Vill han inte del, blir följden all någon dödning, på sätt som avsesmed del nya stadgandet, inle kommer lill slånd. När del gäller uimätningssökande som enligl 2 kap. 27 5 UBär befriad från all slälla säkerhel föreslås en annan ordning. I sädanl fallskall rällen kunna föreskriva att sökanden är skadeståndsskyldig. En sökandeskall alltså kunna åläggas svara för rätt innehavares skada, i fall då någon skadeslåndsskyldigheleljesl inle skulle föreligga för sökanden. Enligt lagrådels mening börskyldigheten att svara för skadan inle föreligga i andra fall än då sökandenaccepterat ett av rätten för dödningen uppställt villkor om sådanl ansvar, molsvarandevad som föreskrivits i fråga om ställande av säkerhet. Av den föreslagnalagtexten följer att ulmätningssökandens ansvar för skada inte inskränker sigtill återbetalning av uppburen betalning; den skada den rätte innehavaren kanlida genom dödningen kan vara större än vad som svarar mol fordringens belopp. Med hänsyn till vad här anförts förordar lagrådet, allandra meningen i Prop.1980/81:84 Lagrådets yttrande 407 andra slyckel får lydelsen: "Föreligger enligl 2 kap.27 8 ulsökningsbalken ej skyldighel alt slälla säkerhel, skall tingsrätten istället som villkor föreskriva all utmätningssökanden utfäsler sig att ersäiiaen sådan skada." 1 Iredje meningen i stycket bör därvid ordel"förpliktelsen" utbytas mot "utfästelsen". 1 fjärde styckei har upplagils en beslämmelse omavsällande av överskoll som uppkommer vid indrivning av utmätt fordranangående vilken handlingen dödats. Syftet med bestämmelsen är tydligen att gäldenärenskall förmås överlämna den dödade handlingen, så all den inte kan komma iomlopp och missbrukas. Effekten av bestämmelsen kan ifrågasättas. Någol absolutkrav på all handlingen företes för räll att lyfta beloppet kan inte uppställas;handlingen kan vara förkommen, och någon ny dödning enligt förfarandet förförkommen handling kommer inle i fråga. Dödande enligl del nya stadgandet bygger påförutsättningen att gäldenären är räll ägare lill fordringen. Del kan då inlegärna krävas någon ytterligare utredning härom när fråga är om all betala ut överskollel.Enligl stadgandets avfattning blir gäldenären då berättigad alt lyftaöverskottet, även om handlingen inle företes. För övrigt kan anmärkas all omabsolut krav på alt gäldenären företedde handlingen skulle uppställas, någonsvårighet att neutralisera della knappasl kan föreligga. Gäldenären kan överlåtaöverskottet, som ju får förutsättas tillhöra honom, lill någon som medåberopande av en överlälelsehandling kräver all fä beloppet utlämnat till sig. Lagrådet vill vidare framhålla, att föreleende av dendödade handlingen i och för sig knappast kan vara tillräcklig grund förutbekommande av överskollel - vilket den föreslagna lagtexten synes ge vidhanden - om en annan person än gäldenären åberopar den. Det kan slutligen anmärkas att det för att förebyggamissbruk kan vara av intresse alt en dödad handling återställs även i detfallet att någol överskott inte uppkommil utan fordringens hela belopp lagits ianspråk för ulmätningsborgenärens räkning. Den föreslagna bestämmelsen synes kunna avvaras. Förslaget till lag om ändring i förmånsrättslagen(1970:979) om förmånsrättens inträde vid utmätninginnebär ändringar av vad som gäller. Lagrådel har i del föregäendevid förslaget lill lag om införande av ulsökningsbalken (under rubrikenövergångsbestämmelser lill 4-6 kap. UB) förordat att i lagen upptas ell särskillstadgande med vissa övergångsbeslämmelser angående förmånsrättens inträde. Deövergångsproblem som lagrådel därvid berört har aktualitet även när det gällerden ändring som föresläs i förmånsrättslagen. Enligt lagrådets mening bör genomen uttrycklig beslämmelse klargöras vilken belydelse de nya bestämmelserna i för tillämpningen av 95 Prop.1980/81:84 Lagrådets yllrande 408 förmånsrättslagen i fall då utmätning beslutals före nyalagens ikraftlrädande. Utgångspunkten skall, i enlighel med vad som framhållsi remissen, vara alt de nya reglerna inle medför nägon inskränkning i en förmänsräll,som redan inträtt vid ikraftlrädandel. Med anledning av vad nu anförts föreslår lagrådet all lilllagen fogas övergångsbestämmelser med följande lydelse: "Om ulmälning har beslulalsföre ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Var utmätningen inte fullbordadvid ikraftlrädandel, skall utmätningen anses ha skett i och med ikraftträdandeteller, vid utmätning av lön som fört'aller till betalning efterikraftträdandet, när förtallotiden inträtt." Förslaget till lag om ändring i lagen (1955:227) ominskrivning av rätt till luftfartyg I första slyckel iredje meningen bör. i överensslämmelsemed vad lagrådel föreslagil under 19 kap. 21 5 förslaget till ändring ijordabalken, orden "eller återgått" läggas lill efter"upphävts". Förslaget till lag om ändring i lagen (1934:239) om bulvanförhållandei fråga om aktier i vissa bolag Den ordning för fullföljd av talan molkronofogdemyndighetens beslut som föreslås i denna paragraf innebär all UB:sregler blir tillänipliga. Emellertid avser paragrafen enligt sin lydelse endasttalan i ärenden som anges i 3 5 första styckei i lagen, dvs. fullföljdsordningengäller endast kronofogdemyndighetens beslul angående medgivande lillförsäljning av aktierna på annat sätt än genom fondkommissionär. Belräffandeklagan över andra beslut av kronofogdemyndigheten enligt lagen, exempelvisvägran att utlämna kvarstadsbelagda aktier (jfr 4 5 tredje stycket), blir medden angivna begränsningen oklart vilken fullföljdsordning som skall lillämpas.UB:s fullföljdsregler bör vara tillämpliga på alla kronofogdemyndighetensbeslut enligt lagen. Lagrådel förordar i detta syfte att paragrafen får sammalydelse som i remissen föreslagils som ny lydelse av 12 5 lagen (1925: 221) om bulvanförhållandei fräga om fast egendom. Lagrådet har ingen erinran mol all del nuvarande fullföljdsförbudelmed avseende på kvarstadsbeslut av överexekutor inte får någon motsvarighet närenligt den nya ordningen kvarstadsbeslutel fattas av tingsrätt. Förslaget till lag om ändring i 36 kap. 4 5 Del föreslagna tillägget i paragrafens iredje siycke harenligt remissprotokollel föranletts av all del hos kronofogdemyndigheternaråder delade meningar hur frågan om konkurrens mellan en utmätning som harskett Prop.1980/81:84 Lagrådets yttrande 409 förebeslag och ett förverkande av samma egendom skall lösas. (Avser utmätningenbeslagtagen egendom anses rättsfallet NJA 1965 s. 97 1 allljäml vägledande. )Den reglering av frågan som föreslås innebär en anknytning lill stadgandet iIredje styckei att en särskild rält till egendom som förklaras förverkadbestår, om inle också den särskilda rällen förklaras förverkad. Enligl vad somuttalats i motiveringen lill det nya stadgan-del (s. 123) bör en utmätning(eller betalningssäkring) som äger rum efler brottet i allmänhel slå tillbakaför ett förverkande. Faständet inte framgår av lagtexten fär det anses klarl all frägan om förverkande aven särskild rätt skall bedömas i enlighel med de regler som gäller förförverkande av själva egendomen (SOU 1960: 28 s. 131 och 135 samt prop 1968:79 s.40, 53 och 63). Delta innebär att särskild talan måste föras mot rättighetensinnehavare, om denne inle är tilltalad i mälet (17 8 Rp), och att han skalltillhöra någon av de grupper som anges under a)-d) i paragrafens första stycke.Med hänsyn härtill framstår den i remissprolokollet valda lösningen som mindrelämplig. Del synes vara bäst överensstämmande med förslagets syfte och även malerielllsett riktigast att -som nytt stycke i paragrafen - införa en regel som angeralt utmätning och betalningssäkring i princip viker för ett förverkande. Ettfall då undantag från denna huvudregel kan vara befogat är det i remissprolokolletsärskilt nämnda (s. 123 O, att utmätningen (eller betalningssäkringen) har verkställtsföre brottet. Möjlighelen till undanlag även i andra fall bör hållas öppen. Ienlighet med det anförda föreslår lagrådet att som nytt Qärde stycke tas upp enregel med följande lydelse: "Sådan rätt som har vunnits genom utmätningeller betalningssäkring upphör, om egendomen förklaras förverkad, såvida ej avsärskild anledning förordnas att rätlen skall bestå." Förslagetföranleder, om del godtages, en jämkning av sista styckei av övergångsbestämmelserna. Förslagettill lag om ändring i Enav fömtsättningarna för paragrafens tillämplighet enligl den föreslagnalydelsen är all "del skäligen kan befaras att motparten genom att avvika,skaffa undan egendom eller på annat sätt undandrar sig att betalaskulden". De åtgärder från gäldenärens sida som anges är - fränsett någraspråkliga avvikelser - beskrivna pä samma sätt i paragrafens nuvarande avfattning.Ordalagen leder närmast tanken till illojala förfaranden av gäldenären.Förarbetena lill det nuvarande stadgandel ger inte något klart besked humvidadetta varit avsikten eller inte.