prop · G403139 · 1980-12-31 00:00:00 — Hargåva lämnats utan förbehåll till förmån för givaren eller annan och avser gåvanall givarens rätt till förvärvskälla enligt kommunalskallelagen (1928:370) ijordbruk med binäringar, skogsbmk eller rörelse, som han äger direkt ellergenom juridisk person, skall, utöver bestämmelsema i första stycket, även 22§ 1 mom. andra stycket och 23 § F andra stycket tillämpas när gåvoskattenbestäms. Har gåvoia-garen efter det skattskyldighet för gåvaninträtt genom köp, byte eller därmed jämförligt fång eller genom gåva ellerbodelning av annan anledning än makes död avhänt sig egendomen eller väsentligdel därav, skall ny gåva anses föreligga med det värde varmed den urspmngligagåvan nedsatts. Hargåva lämnats utan förbehåll till förmån för givaren eller annan och avser gåvanall givarens rätt till förvärvskälla enligt kommunalskattelagen (1928:370) ijordbruk med binäringar, skogsbmk eller rörelse, som han äger direkt ellergenom juridisk person, skall, ulöver bestämmelserna i första stycket, även 22§1 mom. andra stycket och 23 § F tredje stycket tillämpas när gåvoskattenbestäms. Har gåvota-garen efter det skattskyldighet för gåvaninträtt genom köp, byte eller därmed jämförligt fång eller genom gåva ellerbodelning av annan anledning än makes död avhänt sig egendomen eller väsenfiigdel därav, skall ny gåva anses föreligga med det värde varmed den urspmngligagåvan nedsatts. 45§" Deklaration skall av den, som är skattskyldig, avgivas A) angåendeförvärv av arvs- eller testamentslott, när ulgöres av 1) egendom i dödsbo efter svenskmedborgare i fall, då denne vid sin död ej hade hemvist i riket och skyldighetej inträtt att efter honom här förtätta bouppteckning enligt svensk lag; 2) egendom i dödsbo efterutlänning, som vid sin död ej hade hemvist i riket; 3) äganderätt eller rättighet,vilken jämlikt 6-9 §§ beskallas senare än vid arvlåtarens (testators) död, dockicke där fråga är om förvärv efter den som på livstid innehaft egendom med i 8§ första stycket avsedd rätl; 4) egendom i dödsbo, som avträttstill konkurs, i fall där arvsskatt skall beräknas med tillämpning av 33 § 1mom. B) angåendeförvärv, som fillfallit förmånslagare vid försäkringstagares död; är förmånstagaren tillika arvinge eller testamentstagare, skall han dock avgiva deklaration endast om dödsboanmälan enligt 20 kap. 8 a§ gjorts och bouppteckning därför ej förrättats; C) angående sådan i 32 § a), b), c), e) och f) samt i 33 § 2 mom. angiven omständighet, som föranle der efterbeskattning, dock ej där i fall som avses i 32 § a) testamente, varom kännedom erhållits, blivit bevakat; D) angående förvärv genom gåva beskattningshänseende likställt fång. C)angående sådan i 32 § a)-c) och e)-) samt i 33§ 2 mom. angiven omständighet,som föranleder ef-terbeskattning, dock ej där i fall som avses i 32 § a)testamente, varom kännedom erhållits, blivit bevakat; eller annat jämlikt 37 §därmed i " Senaste lydelse 1976:222. Skallenligt vad nu stadgas deklaration avgivas angående lott i dödsbo efter den somvid sin död ej hade hemvist i riket och är den för skattskyldige ejbosatt inom riket, åligger det den som omhänderhar dödsboets egendom all i denskaltskyldiges ställe avgiva deklaration. 1 mom.' Uppgå i dödsbobeloppet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringar samt värdet avobligationer och andra lätt realiserbara värdepapper sammanlagt icke tilldubbla beloppet av den arvsskatt, som Jämlikt 54 § skall av dödsboetförskjutas, eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligtdenna lag avsevärd svårighet att genast erlägga hela den skatt, som belöper påhonom tillfallen egendom, må beskattningsmyndigheten medgiva, att skattenerlägges genom högst tio årliga inbetalningar, dock att anståndet i intet fallmå utsträckas till flera inbetalningar än som prövas erforderligt. Ifråga om skatt som belöper på egendom som skall värderas enligt bestämmelsema i23§ F andra stycket far beskattningsmyndigheten medgiva att skatten erlägges genomhögst tjugo århga inbetalningar. Påregeringens prövning må i annat fall än som avses i föregående stycke ankommaatt, där för viss skattskyldig synnerliga skäl därtill äro, medgiva att denskatt, som belöper på honom tillfallen egendom, erlägges genom högst tjugoårliga inbetalningar. Uppgår i dödsbobeloppet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringar samt värdet avobligationer och andra lätt realiserbara värdepapper sammanlagt inte tilldubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutas av dödsboet,eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligt denna lagavsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, som belöper på egendom somhar tillfallit den skattskyldige, får beskattningsmyndigheten medge, attskallen betalas genom högst tio årliga inbetalningar. Anståndet får inteutsträckas till flera inbetalningar än som är nödvändigt. Ifråga om skatt som belöper på egendom som skall värderas enligl bestämmelsema i23§ F tredje stycket får beskattningsmyndigheten medge att skatten betalas genomhögst tjugo årliga inbetalningar. Föreliggersynnerliga skäl/år regeringen i annat fall än som avses i föregående styckemedge viss skattskyldig att den skatt, som belöper på egendom som hartillfallit den skattskyldige, betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. Dennalag träder i kraft dagen efter den dag då lagen enligt uppgift på den harkommit ul från trycket i och tillämpas, såvill avser22 § 1 mom., 43 § och 55 § 1 mom., om skattskyldighet inträtt efter 1980 årsutgång. Prop.1980/81:139 14 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , Åsling,Söder, Krönmark, , , , . , , ,, , , Proposition med förslag om skattefrihet för vissainkomster av bär- och svampplockning samt om ändrade regler för beräkning avexistensminimum, m.m. Jag avser nu atl la upp nägra olika frågor som rörinkomstbeskattningen. Först villjag behandla etl förslag om ändrade regler förinkomster av bär-och svampplockning. Denna fräga har uppmärksammats bl.a. avdelegationen för glesbygdsfrågor (1 1977:02). Önskemål om ändrade regler har ocksäframförts frän olika organisationer. En gemensam utgångspunkt har varit att nugällande skatteregler kan lägga hinder i vägen för tillvaralagande av viltväxande bär och svampar. Man har begärt skallelättnader för alt stimuleraenskilda till plockning. Vidare avser jag atl ta upp frågan om beräkning av avdragpå gmnd av existensminimum vid inkomsttaxeringen. F. n. beräknas dessa avdragmed ledning av s, k. normalbelopp som är anknutna fill basbeloppen enligt lagen(1962:381) om allmän försäkring, AFL. För framliden bör normalbelopp i ställetanknytas direkt till konsumentprisindex. Slutligen vill jag behandla några smärre följdändringartill bl. a. de gjorda ändringarna i uppbördslagstiftningen. De förslag som jag nu tar upp innebär ändringar av lagteknisktokomplicerad natur. Med hänsyn härtill anser jag det inte moliverat att höralagrådet. 1980/81:139 15 2 Beskattning av bär- och svampplockning Vårskattelagstiftning innehåller inte några särskilda bestämmelser om beskattningav inkomster från plockning av vildväxande bär och svamp. I skattehänseendeskall sådana inkomster således behandlas på samma sätt som andra hknandeinkomster. Beskattning kan ske under olika inkomstslag. I de flesta fall dären beskattning blir aktuell torde plockningsinkoms-tema vara alt hänföra tillinkomst av tjänst. De kan i vissa fall tänkas bli beskattade som inkomst av jordbmksfastigheteller som inkomst av rörelse. Å andra sidan torde i praktiken ofta inkomsterav förevarande slag inte bli beskattade på gmnd av alt bär- ochsvampplockningen anses vara en hobbybelonad verksamhet. Fräganom beskattningen av inkomster av bär- och svampplockning har på senare tidkommit att tilldra sig ett ganska stort intresse. Det har härvid framkommit altskattereglerna ger upphov till en del oklarheter. Önskemål om skattelättnaderhar framförts från skilda håll. Dessa önskemål bottnar främst i atl man villstimulera etl ökat tillvaratagande av viktiga naturtillgångar. De nuvarandereglerna uppges leda till att människor i betydande omfattning inte längre villägna sig åt plockning och försäljning av bär och andra naturprodukter. Skattereglernahar uppmärksammals i i olika sammanhang, bl.a. med anledning av mofionerom skattelättnader för bär- och svampplockare. Skatleutskotlel (SkU1979/80:34) ansåg alt reglerna hade sina brister, inte minst när det gällerverksamhet som är på gränsen till privat hobbyverksamhet. Med hänsyn lill attdet för bärplockarnas del i allmänhet är fråga om inkomsler av mindrebetydelse är det enligt utskottet av vikt att reglerna kan fungera utan alltförstora friktioner. Jagfår rör egen del anföra följande. Det kan ifrågasättas om den lämpligastemetoden att stimulera bärplockning är att tillskapa särregler i skattehänseende.En avgjord nackdel med detta är spridningsrisken, nämligen att det kan kommaönskemål om skattefördelar även för andra liknande akfiviteter. intaremellertid inkomsterna från bärplockningen en viss särställning. Det är härfråga om en sysselsältning som enligt mångas mening skiljer sig från andraverksamheter, kanske främsl genom alt den bygger på en rätt som tillkommeralla, den s. k. allemansrätten. Mol denna bakgmnd skulle man kunna hävda atlden saknar de normala ekonomiska inslag som kännetecknar annan inkomstgivandeverksamhet. Man fär ocksä vid en bedömning beakta alt man i praktiken oftasett bärplockningen som en hobbybelonad verksamhet och därför skattefri. Avintresse i sammanhanget är även hur beskattningen sker i våra grannländer. INorge och beskattas enligt uttryckliga regler normalt inte inkomster avförevarande slag. Dettorde inte vara möjligt att tillgodose alla önskemål som framförts om skattelättnader.Etl riktmärke bör vara atl söka undanta från beskattning Prop.1980/81:139 16 inkomstersom kan uppkomma vid sådan bärplockning som får séas ha karaktären av en mer lillfälligoch begränsad extrasysselsältning. Om däremol bärplockningen får en sådanomfattning att den kan sägas drivas i rörelsebetonade former, måste andraöverväganden göras. Det är ocksä viktigt att reglerna görs så enkla sommöjligt. Detlämpligaste är enligt min mening all införa en regel med innebörd atl inkomsterav bär- och svampplockning skall vara skattepliktiga först i den mån deöverstiger etl visst belopp. Detta belopp bör sättas så högt att det i sig fåren sfimulanseffekt ulan att för den skull undanta mer betydande inkomster frånbeskattning. Beloppet bör också vara individuellt i den meningen att det inlebehövs några särbestämmelser för makar och barn. Jag förordar att gränsen sättsvid . Ienhghet med vad jag nu anfört bör i 19 § kommunalskattelagen (1928:370), KL,las in en bestämmelse som anger att intäkter av försäljning av vilt växandebär och svampar som den skattskyldige själv plockat inte är skattepliktiga tillden del de under etl beskattningsår inte överstiger . Skattefrihetenbör dock inle avse de fall där verksamheten bedrivs i sådana former attrörelse föreligger. Skattefriheten bör inle heller avse den som är anställd ochmol sedvanlig lön plockar bär eller svamp. I 20 § KL bör tas in en särskildbestämmelse enligl vilken avdrag inle får göras för omkostnader i den mänplockningsinkomsterna är skattefria enligt 19§ KL. Om någon plockar för t.ex.8000 kr. och har omkostnader om , blir . av inkomstenskattepliktig (8000-5000). På della belopp får plockaren bara göra avdrag föromkostnader med . (6000-5000) eftersom avdrag inte får göras i den måninkomsterna är skattefria. Deföreslagna reglerna medför att det kommer att finnas klarare reglerom hur omfattande en plockningsverksamhet får vara för att den skall gå heltvid sidan av beskattningen. Självfallet innebär bestämmelserna inte någonfullständig reglering i så måtto atl del hobbybegrepp som utbildats i praxishelt förlorar sin betydelse när det gäller bär- och svampplockning. Även omresultatet av en plockningsverksamhet inte utesluts från beskattningen på gmndav de nya reglerna i 19 och 20 §§ KL kan verksamheten givelvis komma altbedömas som en hobbyverksamhet som inte är skattepliktig. Plockning somregelmässigt går med underskott får således liksom anses vara hobbyvars resultat inte skall påverka plockarens taxering i övrigt. Enutformning av skattelättnaderna i enlighet med vad som sagts medför att en jordbmkareinte behöver betala skatt på plockningsinkomster upp lill . även omplockningen sker på egna marker. Har verksamhelen så stor omfallning att den äratl se som en särskild rörelse enligt punkt 2 av anvisningarna till 21 § KLföreligger däremot inle skaltefrihet. Genom begränsningen till vad jordbmkarensjälv plockar lämnas utanför skattefriheten de fall då jordbmkaren villutnyttja hos sig anställd Prop.1980/81:139 17 personalför viss plockning. Härvid skall alltså såväl plockningsinkomsterna som koslnaderi form av löner o.d. beaktas vid beräkningen av inkomsten av jordbmksfastigheten,vare sig det är fråga om överskott eller underskott av plocknings verksamheten. Itydlighetens intresse bör påpekas alt skattefriheten har knutils till det vederlagsom plockaren uppbär vid försäljning av bär och svamp som han tagit fillvara.Sker vidareförsäljning, t.ex. mellan uppköpare, eller säljer uppköpare vidaretill etl förädlingsföretag eller allmänheten, kan bestämmelsen i 19 § KLalltså inte åberopas fill slöd för skattefrihet. Bestämmelsen är inte helleravsedd atl gälla om en plockare själv konserverar vad han plockat och därpåsäljer den förädlade produkten. Skatteförmånernaomfattar inkomster av plockning av vill växande bär och svampar. Med viltväxande bär avses inte bara sådana fmkler som är bär i botanisk mening säsomlingon, blåbär och Iranbär. Också andra fmkler som mera populärt kallas bärskall omfattas av skattefriheten och som exempel kan nämnas hjortron, åkerbär,björnbär, smultron, slånbär och enbär. Denu föreslagna skattelättnaderna är inriktade i första hand på tillfälliga tjänsteinkomster.Detta medför enligt mitt förmenande att några särskilda regler inle behövs ifråga om de sociala avgifterna. Några särregler behövs inte heller i fråga omavdrag för preliminärskatt. Här kan lokal skaltemyndighet utfärda ett intyg,om det kan antas att inkomsterna inte kommer att överstiga skattepliktsgränsen.De nya reglema bör lillämpas första gången redan vid taxering vilketinnebär atl skattefrihet kan medges redan för inkomster under instundandebärsäsong. 3 Beräkning av existensminimum Sedanlänge finns i värt skattesystem bestämmelser för att hindra all en så stor delav en persons inkomst tas i anspråk för skatt att han därefter saknar nödvändigamedel för sill och familjens uppehälle. Genom dessa s.k. existensminimireglergaranteras skattefrihet för en viss minimistandard. Reglerna tillämpas bådevid inkomsttaxering och skalteuppbörd. I korthet är reglerna utformade päföljande sätt. Enligt50 § 2 mom. KL och 9 § 2 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, ,kan skattskyldig, som haft en sä låg inkomst att den efter skatt understigerexistensminimum, få ett extra avdrag för nedsatt skatteförmåga. Detla avdragavpassas då så alt inkomsten efter skatt uppgår fill existensminimum. En fömtsättningför avdrag är emellertid alt den låga inkomsten berott på särskilt angivnaomständigheter säsom nedsatt arbetsförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet,stor försörjningsbörda eller annan därmed jämförlig omständighet. Existensminimumi del särskilda fallet bestäms med ledning av normal- 1980/81:139 18 belopp.Normalbeloppen omfattar alla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnader,som beräknas särskilt och läggs fill normalbeloppen. Genom lagstiftning år1976 (prop. 1975/76:91, SkU 1975/76:32, rskr 1975/ 76:186, SFS 1976:88) knötsberäkningen av normalbeloppen till basbeloppet enligt AFL. Normalbeloppenutgör för ensamstående skattskyldig , för sammanlevande makar etlhundrasexfiofemprocent och för varje barn fyrtio proceni av basbeloppet enligl AFL fördecember månad året före inkomståret. Reglernaom existensminimum kan tillämpas även vid uppbörd. Det avdrag för preliminärskatt som en arbetsgivare skall göra vid löneutbetalning kan nämligen enligl41 § 2 mom. uppbördslagen (1953:272), UBL, genom beslut av lokalskattemyndighet begränsas så alt den skattskyldige har nödvändiga medel kvarför sitt och familjens uppehälle. De nämnda reglerna för existensminimumgäller även i dessa fall. Är del däremot fråga om avdrag för kvarskalt krävsinte att särskilda omständigheter skall ha orsakat den låga inkomsten utanbefrielse från eller nedsättning av skatteavdrag kan där medges enbart av denanledningen all inkomsten ärläg. Denärmare anvisningar och föreskrifter som behövs vid bestämmande avexistensminimum utfärdas av . Somnyss nämndes bestäms normalbeloppen i exislensminimifall med ledning avbasbeloppet enligt AFL. Härigenom kommer minimistandarden att följaförändringarna i det allmänna prisläget. m. beräknades dessaförändringar med ledning av konsumentprisindex. Genom lagstiftning (prop.1980/81:20, SfU 1980/81: 14, rskr 1980/81:84, SFS 1980:1036 och 1041) ändradesemellertid systemet för basbeloppels indexuppräkning. I fortsättningen skallman vid beräkningen av förändringarna i prisläget bortse från indirekta skatter,tullar, avgifter och ändringar i energipriser samt lägga till subventioner. Den nu angivna ändringen ifräga om basbeloppels uppräkning genomfördes i besparingssyfte och för att inlehela bördan av energiprishöjningar skall falla pä de aktiva grupperna. Nägonreducering av den skattefria minimistandarden är emellertid inte avsedd ochdelta påkallar nu vissa justeringar beträffande existensminimireglerna.Konsumentprisindex bör alltjämt vara avgörande för normalbeloppens storlek. Enlämplig utgångspunkt för den fortsatta uppräkningen är basbeloppet fördecember månad 1980, som är del sista basbelopp som fastställts enligt de äldrereglerna. Detta belopp är avgörande för storleken av normalbeloppen för inkomståret1981. Basbeloppetför december månad 1980 har fastställts till . (SFS 1980:820) ochnormalbeloppen för fill , . Avpraktiska skäl bör den framtida uppräkningen ske med utgångspunkt i belopp somanges i jämnt hundralal kronor. För ensamstående skulle då beloppet bli 15 300kr., för sammanlevande makar 26600 1980/81:139 19 kr.och för varje barn . Dessa belopp skall sedan uppräknas med ledning avett jämförelsetal som anger förhällandet mellan det allmänna prisläget ioktober månad året före inkomståret och prislägel i oktober månad 1980.Prisläget är nämligen avgörande för basbeloppet i december.Förändringarna i det allmänna prisläget skall beräknas på grundval avkonsumentprisindex. Liksom skall bostadskostnaderna beräknas särskiltoch läggas till normalbeloppen. Likasä skall det alltjämt vara en uppgift för riksskatteverketatt svara för de närmare beräkningarna. De uppräknade beloppen skall avrundasuppåt till helt hundratal kronor. De nya bestämmelserna bör tas in i punkt 1av anvisningarna lill 50 § KL. De nya reglerna bör tillämpas första gången vid1983 ärs taxering. I fräga om 1982 ärs inkomster blir därvid prisutvecklingenmellan oktober månad 1980 och oktober månad 1981 avgörande för normalbeloppens storiek. Jagvill avslutningsvis nämna att mina förslag återverkar i vissa andra avseenden.I samband med den tidigare nämnda lagstiftningen är 1976 samordnades reglernaför beräkning av existensminimum vid beskattning och indrivning. Detta sambandbör behällas för framliden. Nägon särskild åtgärd är inte behövlig för delta. 4 Vissa följdändringar i fråga om uppbörd av sjömansskatt, m. m. År1978 ändrades uppbördsförfarandet enligt UBL i flera avseenden (prop.1978/79:161, SkU 1978/79:50, rskr 1978/79:379, SFS 1979:489). arbetsgivarnas inbetalning och redovisning av innehållen skatt. Enligtdet nya systemet redovisas skallen i en uppbördsdeklaration i samband medinbetalningen. En ändring vidtogs ocksä i fråga om sanktionen för underlåtenhetatl avlämna redovisning i rätl lid. I sistnämnda avseende behöver enföljdändring göras i fråga om uppbörden av sjömansskatt. I 14 § 1 mom. sjömansskatlelagen(1958:295), SjL, lämnas föreskrifter om tid och sätl för redares inbetalningoch redovisning av innehållen sjömansskatt. Bestämmelser om sanktioner vidförsummelser i dessa hänseenden finns i 2 mom, av samma paragraf. Enligtförsta stycket skall restavgift och tilläggsavgift, beräknade efter 58 § 1 mom.första-tredje styckena UBL, utgå om skatten betalas in . Vidare gesvissa närmare anvisningar om beräkning av tilläggsavgift. Enligt andra slyckel utgårrestavgift även om sjömansskatt inle redovisas i behörig ordning. I fräga omavgiftens beräkning i dessa fall hänvisas i paragrafen till 58 § I mom. Qärdestycket UBL. Vidare gäller enligt 30 § SjL att vite kan föreläggas redare sominte redovisar sjömansskatt i behörig ordning. Vidreformen av uppbördsförfarandet skedde endasi formella följdändringar i frågaom restavgift och tilläggsavgift vid försummelser atl inbetala Prop.1980/81:139 20 skatti rätt tid. Såvitt gäller sjömansskatten krävs nu endast en smärte justering av14 § 2 mom. första stycket SjL. Därvid bör också en komplettering av reglernaäga rum i ett avseende. Restavgiftoch tilläggsavgift kan enligt UBL efterges eller nedsättas om särskildaomständigheter föranleder det. Bestämmelser härom samt om rätt för riksskatteverketatt meddela närmare föreskrifter i ämnet finns i 58 § 2 mom. UBL. Även restavgiftoch tilläggsavgift enligt SjL kan nedsättas eller efterges, men någonbestämmelse om detta ges inle i 14 § 2 mom. SjL. Att så kan ske framgår endastgenom atl bland de uppgifter som enligt 21 § 1 mom. är atl med tillämpning av bestämmelser som riksskatteverketutfärdar meddela befrielse från skyldighet att erlägga restavgift ellertilläggsavgift enligt SjL. Jag anser att en uttrycklig bestämmelse om befrielsefrån skyldighet atl betala restavgift samt om meddelande av närmareföreskrifter bör tas in tillsammans med övriga bestämmelser om restavgift i 14§ 2 mom. SjL, vilket påkallar en följdändring av 21 § 1 mom. samma lag.Samtidigt bör orden "allmän försäkringskassa" ulgå ur lagrummet,eftersom försäkringskassorna inle längre får någon del av sjömansskatten. Sanktionenvid försenad redovisning av innehållen skall ändrades helt vid reform.Tidigare gällde enligt 58 S 1 mom. fjärde stycket UBL att restavgift utgick, omredovisning inte lämnades i behörig ordning. Avgiften utgick enligt en lägreprocentsats än vad som var fallet om inbetalning inte har skett menbestämmelserna om nedsättning och befrielse var gemensamma. Ändringen innebaratt systemet med restavgift vid försummelse i fråga om redovisningsskyldighetavskaffades och ersattes med en sanktion i form av en förseningsavgift.Reglerna innebär följande. I54 § 1 mom. UBL ges föreskrifter om skyldighet för arbetsgivaren att självmanteller efter anmaning lämna uppbördsdeklaration och hur denna skyldighet skallfullgöras om den som är skyldig alt självmant avge deklaration underlåter dettaeller en avgiven deklaration är ofullständig kan eller den lokalaskaltemyndigheten enligt 54 § 2 mom. UBL anmana den deklaralionsskyldige attlämna deklaration eller komplettera den. Slutligen gäller enligt 54 § 3 mom. UBLatt förseningsavgift med . skall påföras den som är skyldig atl lämnauppbördsdeklaration utan anmaning men inte har fullgjort sin skyldighet (förstaslyckel). påförs den som har anmanats atl lämna uppbördsdeklaralionmen inle fullgjort skyldigheten inom föreskriven tid (andra stycket). Förseningsavgiftfår hell efterges av orn särskilda skäl föreligger (Iredjestycket). Närmare föreskrifter härom utfärdas av . Sanklionssyslemetför försummelse i fräga om redovisningen av innehållen sjömansskatt bör nubringas i överensstämmelse med vad som gäller enligt UBL. Nuvarandebestämmelser om restavgift vid sädan försummelse bör alltså ersättas medföreskrifter om förseningsavgift. 1980/81:139 21 in i ett nytt 3 mom. i 14 § SjL och innehålla bestämmelser om anmaning vidförsummad redovisning, om förseningsavgift saml om befrielse från sådanavgift.