prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Länsslyrelsen får förordna atl frågor som avses i 24, 26eller 27 S skall utredas vid förrättning innan länsslyrelsen beslutar. Förförfarandet vid sådan förrättning gäller 13- 16 SS i tillämpliga delar. 1 fråga om upplösning av en fiskevårdsområdesföreningtorde del i regel komma alt krävas en förrättning när upplösningen föranleds aven ändrad sakägaropinion. Är grunden för upplösningen ändrade förutsätlningarför föreningens verksamhel, till följd av exempelvis en vattenkraftutbyggnad,torde däremot behovet av yUeriigare utredning vid en förräUning vara mindre. Vid upplösning av en fiskevårdsområdesförening gällerbestämmelsen i 62 S lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter. Paragrafen motsvarar 40 § i ulredningens förslag.Hänvisningen innebär all en fiskevårdsområdesförening inle får upplösas förränföreningens skulder har betalts eller medel som fordras för betalningen harnedsatts hos . Överskoll av medel skall fördelas mellanmedlemmarna enligl de grunder fiskeslämman beslutar, om del inle i stadgarnahar föreskrivits annal. Prop.1980/81:153 71 Bryterden som är medlem i fiskevårdsområdesföreningen mot de regler som enligtstadgarna eller fiskestämmans beslut gäller för fisket inom fiskevårdsområdetdöms lill böter, om inte gärningen är belagd med straff i annan lag ellerförfattning. Sådantbrott fär åtalas av äklagare endast efter angivelse av målsägande. Sommålsägande anses även fiskevårdsområdesföreningen och medlem i föreningen. Paragrafenmotsvarar 29 § LOFO och 44 § i utredningens förslag. För att inte någonoklarhet skall råda om vilka regler som omfattas av straffbudet bör dessa som iLOFO preciseras till sådana som antingen återfinns i stadgarna eller harbeslutals av fiskestämman. Jag har inle funnit anledning att vidgastraffbestämmelsen till all gälla andra fiskande än de som är medlemmar iområdesföreningen. Som hovrätten för nedre har anfört, torde alltjämtgälla alt exempelvis en fiskekortsinne-havares fiske i strid mot reglerna förfiskevårdsområdel är att betrakta som olovligt fiske om övriga brottsrekvisitföreligger. Delsamma lorde gälla en nyttjanderättshavare som grundar sin rällatt fiska på ell upplålelseavial med en enskild medlem. Avtalet kan nämligeninle ge honom en mera vidsträckt rätt än den upplåtaren har Anseren medlem vars rätt berörs av beslut på fiskestämma eller beslul av fiskevårdsområdesföreningensstyrelse all beslutel inle har tillkommit i behörig ordning eller all detstrider mol denna lag eller annan författning eller mot stadgarna eller kränkerhans enskilda räll, får han överklaga beslutet hos genom besvär. Besvärshandlingenskall ha inkommil lill länsslyrelsen frän dagen för beslutet.I fråga om besvär mol styrelsens beslut räknas dock besvärstiden från den dagklaganden fick del av beslutet. Fiskestämmanseller styrelsens beslul skall gälla ulan hinder av all det har överklagats, ominte länsslyrelsen förordnar annal. Paragrafenmolsvarar 30 S LOFO och 49 S i ulredningens förslag. Iöverensstämmelse med vad som gäller enligt LOFO och enligl utredningensförslag skall prövning endasi gälla del överklagade beslutetslaglighel och inte dess lämplighet. Genom den föreslagna bestämmelsen vidgasklagorätten lill atl gälla alla slyrelsebeslul. Liksom tillerkännsendast medlemmar klagorält. Som medlem bör därvid också räknas den som görgällande rätt lill medlemskap. Ilikhet med utredningen har jag ansett all klagotiden bör vara fyra veckor.Därmed uppnås överensslämmelse med vad som gäller enligl annan motsvarandelagstiftning. Länsstyrelsensbeslul enligt denna lag får överklagas hos kammarrätten genom besvär. Prop.1980/81:153 72 Då beslut som eller kammarrätten meddelarenligt denna lag angår så många att avskrift av beslutel inte lämpligen kantillställas envar av dem, skall meddelande om beslutel införas i ortstidning.Tiden för överklagande skall räknas frän den dag då kungörandet har skett. beslut skall gälla utan hinder av atl dethar överklagats, om inte kammarrätten förordnar annat. Paragrafen motsvarar 31 § LOFO samt 48 och 50 §§ iutredningens förslag. Jag har inte funnit skäl atl, som ulredningen föreslagil,ändra den nuvarande besvärsordningen. Det är önskvärt att verksamhelen inom e«fiskevårdsområde kan påböijas efter del all länsslyrelsenhar fattat beslut om bildandet. I paragrafen har därför föreskrivits alt bl.a.dessa beslut skall gälla utan hinder av etl överklagande, men med möjlighet förkammarrätten all förordna om inhibition. Denna lagträder i kraft , dä lagen (1960; 130) om fiskevårdsområdenskall upphöra atl gälla. I ärenden ombildande av fiskevårdsomräde, i vilka förrätlningssam-manträde hållits ellerkallelse till sådant sammanträde sketl före ikraftträdandet, skall äldrebestämmelser fortfarande gälla. Fiskevårdsområden,som bildats enligt lagen (1960; 130) om fiskevårdsomräden, ombildas i sambandmed den nya lagens ikraftträdande till fiskevårdsområden ochfiskevårdsområdesföreningar. För sådana områdesföreningar skall bestämmelsernai 10. 12 och 13 S§ lagen (1960:130) om fiskevårdsområden gälla som om deupptagits som bestämmelser i stadgarna. Har fiskeupplåuts genom servitut skall vad i lagen sägs om ägaren av fisket i slällelgälla ägaren av den faslighet lill vars förmån servitutet gäller. Förekommer ilag eller annan författning hänvisning fill en föreskrift som har ersatts genombestämmelse i denna lag, lillämpas i stället den nya bestämmelsen. Har förberedelsearbetet med all bilda ett fiskevårdsområdeenligt LOFO förts fram sä långt alt förrättning hållits eller är förestående,synes det mest rafionella vara atl bildandel fullföljs enligt de äldrebestämmelserna. Förslaget i den delen bör också ses mol bakgrund av atl äldrefiskevårdsomräden utan vidare bör kunna fungera som fiskevårdsområden ochfiskevårdsområdesföreningar efter det aU den nya lagen har trätt i kraft. Delförhållande alt LOFO innehåller vissa förvallningsbeslämmelser som inle harnågon motsvarighet i den nya lagen har beaktats genom föreskriften i punkt 3att dessa bestämmelser skall betraktas som stadgebeslämmelser. 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1950:596) omrätt till fiske Om innehavare av enskild fiskerätt i strid med allmännainlressen uppenbart vansköter fisket genom alltför hård beskattning avfiskbeståndet eller genom underlåtenhet all utnyttja fisket, får fiskenämndenförelägga 1980/81:153 73 honomatt bedriva fisket pä etl sätl som behövs för all avhjälpa vansköt seln. Innehas fisket av annan än ägaren, får föreläggandel i stället riktas mot ägaren. I föreläggandel får nämnden sälla ul vite. Ägareneller innehavaren är skyldig alt tåla att en föreskriven ålgärd vidtas även omföreläggandet riktas mol den andre. Paragrafenersätter bestämmelserna i 30-32 §§ fiskerättslagen. Iöverensstämmelse med de nuvarande bestämmelserna ulgör det en fömtsättning för alt paragrafen skall vara tillämplig alt innehavaren av enskild fiskerätt i strid med allmänna intressen uppenbart vansköter fisket. Delta kan ske såväl genom en alltför hård beskattning av fiskbestånden som genom underlåtenhet alt nyttja fisket. I stället för som länsstyrel sen är fiskenämnden enligl första stycket den myndighet på vilken det ankommer att besluta om åtgärder för alt avhjälpa vanskötseln. Sälängt möjligt bör en frivillig medverkan från fiskerältsinnehavarén eftersträvas innan Ivängsingripande vidlas. I motsats lill gällande rätt uppställs det emellertid i paragrafen inle något uttryckligt krav på delta. I de flesta fall torde det också vara möjligt all komma till rätta med försuin- melser och förhindra överträdelser genom råd och anvisningar. Föreläggandena förutsättsfå formen av ålägganden riktade lill viss person. De får därigenom ijämförelse med nuvarande bestämmelser en begränsad räckvidd. Del hadevisserligen varil möjligt alt utsträcka föreläggandena till atl gälla också enny ägare av fasligheten. En sädan bestämmelse skulle emellerfid få enbegränsad betydelse med hänsyn lill all den inte kan gälla etl förelagt vite. Enligt första stycket kanetl ingripande riktas antingen mot ägaren av fisket eller motfiskerättsinnehavaren. Vem föreläggandet i del enskilda fallet skall riktas motfår avgöras med hänsyn bl. a. till upplåtelsens varaktighet och tillkostnaderna för åigärden. Föreläggandet får avsesådana ätgärder i fräga om fiskets bedrivande som behövs för att avhjälpavanskötseln. Vid en allt för hård beskattning av fiskbeståndet kan såledesmeddelas föreskrifter om inskränkning i fisket eller förbud mol fortsalt fiske.Beslår vanskötseln i underlåtenhet all utnyttja fisket, kan ingripandel gå ulpä all vederbörande åläggs all själv eller genom annan bedriva fiske. I motsatstill gällande rätt innehåller paragrafen inte någon föreskrift atlföreläggandel skall avse , högst . Det ligger emellertid isakens nalur atl elt föreläggande aldrig får avse än som bedömsnödvändigt för alt avhjälpa vanskötseln. Enligtsista meningen i paragrafens första stycke kan ell föreläggande kombineras medvite. Några bestämmelser om vilken myndighet som skall döma ut försuttet viteges inte. En följd härav blir alt det ankommer på allmän domstol att göradelta. Enligtandra stycket är ägaren av fisket och fiskerältsinnehavarén skyldiga att tålaatt en åtgärd som föreläggs med stöd av första stycket riktas mot den andre. 1980/81:153 74 beslut i sådana ärenden som avses i 24, 28eller 29 § överklagas hos kammarrätten genom besvär efter delklaganden fick del av beslutet. beslul i sådanl ärende som avses i 30 Söverklagas hos genom besvär efler delklaganden fick del av beslutel. beslul överklagas hosregeringen genom besvär. Beslut enligt denna lag av en förvaltningsmyndighetöverklagas i övriga fall inom den tid som anges i första stycket hos regeringengenom besvär. Vederbörande fiskeriintendenl är på grund av sinbefattning behörig att föra talan i ärende som avses i första, andra ellertredje stycket. Då beslut som en myndighet meddelar enligl denna lag angårså mänga alt en avskrift av beslutet inte lämpligen kan tillställas var och enav dem, skall delgivning ske enligt 17 § delgivningslagen (1970:428). Beslut, som avses i 22, 28 och 29 §S, skall gälla ulanhinder av alt del har överklagats, om inte annat förordnas. Om del finnssärskilda skäl, fär fiskenämnden förordna atl även sådant beslul, som avses i30 S, skall gälla med omedelbar verkan. I paragrafen har som elt andra stycke förls inbestämmelser som anger hur beslul enligl 30 S överklagas. Ändringen i sislastycket utgör en följdändring lill 30 S. I övrigt har paragrafen ändrats ispråkligt hänseende. 4.3 Förslaget till lag om ändring i expropriationslagen(1972:719) 2 kap. 7 a § Expropriation får ske för att tillgodose den allmännafiskevården eller för vetenskapliga undersökningar och försök i fråga om fiske. På grund av stadgandet kan mark, vatten, fiske ellersärskild räll lill fiske tas i anspråk genom expropriation för den allmännafiskevården eller för vetenskapliga undersökningar och försök i fråga om fiske. Som framgår av vad jag har anfört i den allmännamotiveringen är expropriationsmöjligheten i fråga om enskild fiskerätt avseddall användas främsl när fisket måste hell förbjudas. Kan en aktuellfiskevårdsålgärd komma lill sländ på ett för den enskilde mindre ingripandesätl genom lokala fredningsbestämmelser bör inte expropriation komma i fråga. De allmänna reglerna om ersättning och förfarandet videxpropriation gäller. Prop.1980/81:153 75 Jaghemställer alt lagrådets yttrande inhämtas över förslagen fill 1. lag om fiskevårdsområden, 2. lag om ändring i lagen(1950:596) om räll till fiske, 3. lag om ändring iexpropriafionslagen (1972:719), 4. lag om ändring i lagen(1973:1156) om ändring i lagen (1950; 596) om rätt lill fiske. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1980/81:153 76 Sammanfattning av utredningens förslag Intressetför fiske är mycket stort i vårt land. En undersökning som statistiskacentralbyrån utfört på vårt uppdrag bekräftar all fritidsfiske utvecklats av landets mest omfattande friluflsaktiviieter. Ca 2 miljoner människor iåldrarna fiskar ålminstone . De flesta, ,fiskar enbart med handredskap. Omfattningen av llskei varierar mellan olikalandsändar. En nord-sydlig tendens kan urskiljas på det sättet aii fiskeintressetär slörst i norr. I fiskar varannan invånare och i .Malmöhuslän var femie. Undersökningen avser allt fiske som inte är yrkesfiske. Med hjälpav undersökningen har emellertid även antalet yrkesfiskare kunnal beräknas.Enligl denna beräkning är ca 5 000 personer yrkesfiskare, vilket stämmer välöverens med tillgängliga fiskestatistiska uppgifter. Resultatet avundersökningen kan sammanfattas i följande generella slutsatser. DCa 60 'V, ;iv allt fiske utövas i sötvatten. D Ca 70 '-i) av defiskande i landel är män. DVad gäller sysselsättning och förvärvsarbete skiljer sig inte de fiskandenämnvärt från befolkningen som helhel. DBland de fiskande finns personer i alla åldrar företrädda, äldre dock i mindreutsträckning än ungdomar. Sålunda fiskar knappt var sjunde pensionär motvarannan person . DFiskeintensiteten bland dem som fiskar är densamma i alla åldrar. Fåfriluftsaktiviteter torde ha fiskets långa varaktighet över ålder. DFiskeintresset i yngre generationer torde ha ökat mot . Utvecklingen gårtroligen mot en forisatt expansion av fritidsfisket. DCa 350 000 eller var femte fiskande har egen fiskerätt eller ingår i hushålldär någon medlern äger sådan. D1,4 miljoner (7 av 10) fiskar enbart med handredskap (kastspö, mete elc.) ochsvarar åriigen för 15 av totall 25 miljoner fiskedagar i landet. nNågot mindre än 500 000 fiskar både med handredskap och med andra redskap (nät,ryssjor etc,). Endast ca 70 000 personer (var tjugofemte fiskande i landel)fiskar iitesluiande med andra redskap än handredskap. DDe som fiskar med bådg handredskap och andra redskap står för det, per personräknat, intensivaste fisket. Genomsnittet är per person och årmot 11-12 för dem som bara fiskar med ena typen av redskap. Prop.1980/81:153 77 Fiske med andra redskap än handredskap är i regel liktydigt med nätfiske. VarOärde fiskande har tillgång till nät, i medeltal fem nät. Del sammanlagdaantalet nät i landel kan uppskattas till ca 2 miljoner. Det ickeyrkesmässiganälfiskei bedöms svara för ett fisketryck, som är av samma storlek, somfisketrycket från det samlade handredskapsfiskel. DDe som har fler nät fiskar oftare än de som har färre nät. Följden av detla äratt en minoritet av nätfiskarna () står för huvuddelen () avnätfiskeutövandet. nJu äldre man är, desto vanligare är det atl man fiskar med andra redskap anhandredskap - och framför allt då cnbari med sådana. Sannolikt kommer dockdagens ungdom (fiskar med handredskap - 4 av 5 enbart med sådana) att iframtiden fiska med andra redskap än handredskap i betydligt mindre omfattning,relativt sett, än de äldre gör . DVar åttonde (ca 235 000) fiskar helt eller delvis vid , varsjätte (ca 345 000) vid ostkusten, var Ijärde (ca 490 000) vid väst- och sydkusten,inkl. Golland, resp. 7 av 10 (nära 1,4 miljoner) i sötvalten. ONätfisket i sötvalten svarar för ett klart mindre fisketryck än handredskapsfiskel.Motsatsen gäller tor fisket vid kusterna. Delär från samhällssynpunkt angelägel att medborgarna får tillgång lill avkopplingoch aktiviteter på sin fritid. Detta behov har ökal i takt med en ökande fritidoch ett arbetsliv som i allt större utsträckning präglas av specialisering ochmonotoni. Arbetsinsalserna kräver allt mindre av fysisk kraftutvecklingsamtidigt som arbetsplatserna i regel är förlagda inomhus i allt störretätorter. Möjligheterna till fritidsaktiviteier är emellertid i hög gradberoende av inkomster, samhällsställning och bostadsorl. Församhälle och folkrörelser är det därför en viktig uppgift alt skapa eltfritidsutbud som står öppet för alla. Detta gäller särskilt som möjlighelernatill fritidsaktiviteier och motion är av stor betydelse lor hälsa, anpassningoch trivsel i samhället. Fritidsfisketär i dessa sammanhang av utomordentlig betydelse. Som fritidssysselsättning hardel unika möjligheter. Det ger i sin enklaste och ursprungligaste form, tillmycket små koslnader, kontakt med natur och miljö samt motion och avkoppling.Samtidigt innebär fångsten av fisk all en naturresurs nyttjas och attfiskkonsumtionen i landet stimuleras. Fritidsfiskekan utövas av ung och gammal, av män och kvinnor och ger därför mer än deflesta andra fritidsaktiviteter möjligheter till stimulerande samvaro inomfamiljen. Det har vidare visat sig kunna engagera och aktivera människor i allasamhällsgrupper. Den sociala snedrekrytering som ofta präglar andra aktiviteterpå fritid finns inte inom fritidsfisket. Fritidsfisket har tvärtom kommit attutövas i breda folklager. Fritidsfiskeär också eit viktigt komplement till andra fritidsaktiviteter såsom båtliv,vandringar, semesterresor och camping. Möjlighelen till fiske blir därigenom enviktig faktor att räkna med vid utbyggnad av en aktiv turism. I dessasammanhang kan fritidsfisket och service lill fritidsfiskare dessutom ge etttillskoll till utkomst och bosättning i sådan glesbygd, där andrautkomstmöjligheter är begränsade. Det är därför en angelägen uppgift för.samhället alt medverka till alt alla fiskeintresserade erbjuds möjlighet tilletl rikt och varierat utbud av frilidsfiskemöjligheler. Prop.1980/81:153 78 Förall det stora fiskeinlresse som finns i vårt land skall kunna tas till vara ochutvecklas, är det viktigt att tillräckligt med fiskevatten slälls lill defiskandes förfogande. Denaturiiga förutsättningarna saknas inte. Förutom en kuststräcka, som medtillhörande skärgård beräknats ha en strandlinje, finns irunt tal 100 000 sjöar av varierande storiek samt strömmandevatten. Statensfiskevatten förvaltas av fiera myndigheter. Lantbmksnämnderna i ,och saml domänverkel har ansvaret för de störstavattenområdena. nämnda lantbruksnämnder förvaltar ca 540 000 ha, varav ca380 000 ha är upplåtna för fritidsfiske. innehar vatten i nästanalla delar av landet om än med en tydlig övervikt på de nordligaste länen.Totalt förvaltar domänverket ca 210 000 ha vatten. Upplåtelser för fritidsfiskesker i 116 000 ha därav. Lantbmksnämndernaoch domänverket förvaltar dessutom strömmande vatten med en sammanlagd längd av4 200 resp. . Upplåtelse genom fiskekortsförsäljning sker i ca 3 500resp. Landetskommuner äger fiske med ensamrätt i sammanlagt ca 40 000 ha vatten i sjöar ochlängs , vartill kommer strömmande vatten. Dämtöveringår kommunerna ibland som delägare i samfällt fiske. Det gäller i ca 62 000ha sjö- och kustvatten samt i strömmande vatten. Riktlinjeroch åtgärder för fritidsfiskets utveckling Vianser all följande riktlinjer och ålgärder bör ligga lill gmnd för samhälletspolitik vad det gäller att främja fritidsfiskets utveckling. DEtt brett utbud av fritidsfiskemöjligheter bör erbjudas den fritidsfiskandeallmänheten och garanteras av trygga upplåtelseformer. DUtbudet av fritidsfiskemöjligheter bör spridas till så många vatten sommöjligt. DFritidsfisket bör inriklas på handredskapsfiske. DAv miljömässiga skäl föranledda inskränkningar i fritidsfiskemöjligheterna -exempelvis genom försurning, utsläpp, vattenregleringar och andra åtgärder -bör motverkas. a. bör internationella överenskommelser träffas, ägnade atlförhindra fortsatt ulländsk försurningspåverkan på våra vatten. DFiske med spö efter laxartad fisk i rinnande vatten bör säkerställas. D 1kustvatten nära stora tätorter och turislcenlra bör företräde ges fritidsfisket. nFritidsfiskets belydelse för andra former för rekreation bör beaklas liksomdess belydelse för utvecklingen av en aktiv turislpolitik. DÖkade frilidsfiskemöjligheler bör skapas genom en samverkan mellan samhälle ochfolkrörelser. nEn nödvändig ökning av fiskevårdsinsatserna bör komma till stånd genomekonomiska insalser från samhälle och fiskande. n1 regionala fiskeplaner bör kartläggas och analyseras vad som motverkar Prop.1980/81:153 79 ettökal fiskeutnytljande saml redovisas förslag lill åtgärder för en bättre hushållning. nFritidsfisket bör i större utsträckning anpassas till fritidsfiskarnas/konsumenternasbehov och önskemål. Riskerna för kvalitelsförsämringar minskar härigenomsamtidigt som fritidsfiskarnas eget engagemang för att utveckla fritidsfisketökar. D Enutveckling av fiskevatlnen kring och i tätorterna bör stödjas. Detla kan sessom en av de mest effektiva åtgärderna för atl förbättra bristfälligafritidsmiljöer i vårt land. DFjärr- och turislfisket bör utvecklas. Speciellt viktigt är härvidlag att tillskapafiske med hög kvalitet. GFritidsfiskels stora sociala värde motiverar etl omfattande stöd från samhällelssida. Stödel är specielll angelägel vad det gäller dels all ulvecklatälortsbefolkningens fiskemöjligheter, dels att motverka skador på fiskevattnen,förorsakade av miljöstörningar av olika slag. DFritidsfiskets utveckling bör anpassas lill efterfrågan på fiskemöjligheter.Fritidsfiskarnas egna aktiviteter i organiserad samverkan för en utveckling avfritidsfisket bör stimuleras genom slöd till fritidsfiskeorganisationerna. nSamhället bör stimulera en utveckling där fritidsfiskarna övergår från alt varaenbart fiskekortköpare till all bli friluftsmänniskor som producerarfiskevård, sköter fiskevatten och bedriver uppföljnings- och utvecklingsarbetei samverkan med vallenägarna. Vihar övervägt olika förslag för atl i ökad omfattning skapa möjligheler tillfritidsfiske i kust- och inlandsvatten. Vi har därvid slutligt stannat för attföreslå eu frisläppande av fisket med handredskap vid ,vid läns kuster samt i sjöarna , , , ochStorsjön i . Vi föreslår ett förenklat förfarande för bildande avfiskevårdsområde med möjlighet att erhålla statsbidrag till bildandekostnadernai den mån fiskevårdsområdel har för avsikt att upplåta fiske åt allmänheten.Härigenom avser vi att skapa bättre rörutsättningar för fiskeupplåtelser isådant enskilt vatten, där nägon frifiskerätt som omfatlar fiske medhandredskap inle föreligger. Detta gäller enskilt vatten längs södra ostkustensamt allt inlandsvatten med undantag av de . Om inle upplåtelserkommer till stånd i tillräcklig omfattning längs före utgångenav , föreslår vi dessutom att frågan om andra åtgärder bör vidtas frånsamhällets sida, exempelvis inlösen av fisket, skall tas upp till nybehandling. Enliglgällande bestämmelser skall fisket i statens vatten upplåtas för allmännaintressen. Det finns enligt vår mening inte anledning atl ändra på 1980/81:153 80 Vi menar att del tvärtom finns anledning atl betona detrikliga i all alh fiske i statens vatten kommer del allmänna till godo i någonform. Elt brett och varierat fiskeulbud är väsentligt för en fortsatt positivutveckling av fritidsfisket. Vianser att yrkesfiskare liksom bör ha lorelrädesrält till upplåtelserföre andra fiskande, om del föreligger behov av yrkesfiskemöjligheter. Fiske medfasl redskap skall enligl vår uppfattning som regel upplåtas uteslutande lillyrkesfiskare, dvs. lill den som innehar yrkesfiskelicens. Upplåtelse av fiskemed fasl redskap lill annan än yrkesfiskare bör endast kunna ske om del avfiskevårdshänsyn är nödvändigt au fiska med fasl redskap och något intressefrån yrkesfiskels sida inle föreligger. Omdel inte finns någol behov av yrkesfiskemöjligheler bör fisket upplåtas lill enså bred allmänhet som möjligt. Det får emellertid inte innebära atl man ger avkallpå fiskets kvalitet. Begränsningar kan bli nödvändiga bl, a. med hänsyn tillfisktillgång och möjliga fiskevärdsätgärder. Del vikliga är atl det blir etlallsidigt utbud av bra fiskemöjligheler lill rimliga koslnader. Detta gällerframför allt i anslutning till tätorter men även inom turistområden i vattenmed speciellt attraktiva men känsliga arter såsom öring, och harr. Föralt delta mål skall kunna nås föreslår vi att skötsel och upplåtelse avstatliga fiskevatten i så slor utsträckning som möjligt överiåts lill framförallt frivilliga fiskeorganisalioner och kommuner. Delråder stor efterfrågan på fiskevatten från redan befinlliga klubbar ochföreningar.