prop · G403106 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1980/81:106 om ändring i m. m. (främjande av flykt; s. k.falska telefonrecept m. Regeringen föreslår att anta de förslag som harupptagits i bifogade utdrag av regeringsprotokoll denna dag. I propositionen föreslås atl brottsbalkensstraffbestämmelse om främjande av flykt utvidgas till att omfalta alla som medlaga rätt är berövade friheten, som de motsvarande bestämmelser somfinns i olika speciallagar upphävs. Vidare förslås att brottet skallstraffbeläggas redan på förberedelsestadiet. Förslaget innebär också att det i läkemedelsförordningeninförs en bestämmelse av innebörd att den som genom att obehörigen ge sig utför läkare, tandläkare eller veterinär för att få ut läkemedel illegalt skallkunna dömas till straff, liksom den som åberopar recept från en obehörigperson. Avsikten är främst att härigenom kunna ingripa mot intelefonering avrecept av obehörig person, s. k. falskt telefonrecept. Slutligen föreslås vissa ändringar av narkotikastrafflagensom innebär förenklingar i förfarandet vid förverkande av narkotika,injektionssprutor och kanyler med okänd ägare. 1 1980/81. Prop.1980/81:106 2 Lagom ändring i lagen (1981:29) om ändring i Härigenom föreskrivsatt 17 kap. 12 § , i den lydelse paragrafen har erhållit genomlagen (1981:29) om ändring i nämnda balk, skall ha nedan angivna lydelse. Hjälper man den, som ärfånge, häktad eller anhållen eller eljest är för annat än sjukvård berövadfriheten, att komma lös eller främjar man, efter det han avvikit, hans flykt genomatt dölja honom eller genom annan sådan åtgärd, dömes för främjande av flykttill böter eller fängelse i högst . Hjälper man den, som ärfånge, häktad,eller anhållen eller annars med laga rätt är berövad friheten,att komma lös eller främjar man, efter det att han avvikit, hans flykt genom attdölja honom eller genom annan sådan åtgärd, döms för f r ä m j a n -de av flykttill böter eller fängelse i högst . Prop.1980/81:106 3 Härigenom föreskrivs att17 kap. 16 § skall ha nedan angivna lydelse. 17 KAP. 16 § För försök ellerförberedelse till våld eller hot mot tjänsteman dömes till ansvar enligt vad i23 kap. stadgas, såframt ej brottet, om det fullbordats, skulle hava varitatt anse som ringa. För försök till främjande av flykt dömes ock till ansvarenligt vad i 23 kap. sägs. För försök ellerförberedelse till våld eller hot mot tjänsteman döms till ansvar enligt vad somföreskrivs i 23 kap., såvida ej brottet, om det fullbordats, skulle ha varitatt anse som ringa. För försök eller förberedelse till främjande av flykt dömsockså till ansvar enligt vad som anges i 23 kap. Dennalag träder i kraft . 1980/81:106 4 Lag om ändring i lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall Härigenomföreskrivs att 36 § lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård ivissa fall skall upphöra att gälla vid utgången av . 1980/81:106 5 Lag om ändring i lagen(1967:940) angående omsorger om vissa Härigenomföreskrivs att 57 § lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykisktutvecklingsstörda skall ha nedan angivna lydelse. Densom driver enskild inrättning eller verksamhet i strid mot bestämmelserna i 10§ första stycket, dömes till böter eller fängelse . Den som hjälper någon som är inskriven i specials]ukhus med stöd av 35§ att avvika frän sjukhuset, dömes fill böter eller fängelse i högst två år.För försök dömes tdl ansvar enligt 23 kap. . Dennalag träder i kraft . Prop.1980/81:106 6 Lagom ändring i smittskyddslagen (1968:231) Härigenomföreskrivs att 28 § smittskyddslagen (1968:231) skall upphöra att gälla vidutgången av , 1980/81:106 7 Lagom ändring i läkemedelsförordningen (1962:701) Härigenom föreskrivs att i läkemedelsförordningen (1962:701) skall införas ett nyttmoment, 20 § 4 mom., av nedan angivna lydelse. 20§ 4 mom.' Densom obehörigen ger sig utför läkare, tandläkare eller veterinär för att fåläkemedel utlämnade i strid mot vad som är föreskrivet, döms till böter ellerfängelse , om gärningen inte är belagd med strängare straffenligt . Detsamma gäller den som i sådan avsikt åberopar ett receptfrån en obehörig person. Dennalag träder i kraft . 'Förutvarande 20 § 4 mom. upphävt genom 1975:763. 1980/81:106 8 Lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Härigenomföreskrivs att 6 och 7 §§ narkotikastrafflagen (1968:64) skall ha nedan angivnalydelse. Narkotika som har varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet därav samt av sådant brott skall förklaras förverkat, om det ej är uppenbart obilligt. Detsamma gäller förlag för sådant brott eller dess värde, om förlaget mottagits och mottagandet utgör brott enligt denna lag. Föremål som använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag eller dess värde får förklaras förverkat, om det är påkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreligger. Injektionssprutaeller kanyl, som kan användas för insprutning i människokroppen och sornpåträffas hos någon som begått brott enligt denna lag eller i utrymme somdisponeras av honom, skall, oavsett vem föremålet tillhör, förklarasförverkad, om det ej är uppenbart obilligt. Injektionssprutoreller kanyler, som kan användas för insprutning i människokroppen och sompåträffas hos någon som har begått brott enligt denna tag eller i ett utrymmesom disponeras av honom eller påträffas i förbindelse med narkotika som harvarit föremål för brott enligt denna lag, skall, oavsett vem föremålettillhör, förklaras förverkade, om det ej är uppenbart obilligt. Angående beslag av egendom, som kan antas vara förverkad enligt 6 §, gäller bestämmelserna om beslag i med följande avvikelser. Bestämmelsen att åtal skall väckas gäller ej i annat fall än då rätten utsatt sådan tid. Bestämmelsernai 2 § 1 och 3 samt 3 § lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m. m. skall äga motsvarande tillämpning då beslag skett av narkotika,injektionsspruta eller kanyl. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmermeddelar närmare föreskrifter om förfarandet med narkotika som tagits i beslag. Bestämmelsernai 2 § 1 och 3 samt 3 § lagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltigadrycker m. m. skall tillämpas på motsvarande sätt då beslag har skett avnarkotika, injektionssprutor eller kanyler. Tiden för att anmäla missnöjeskall dock räknas för förordnandet. Regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer 1 Senaste lydelse 1980:28. meddelarnärmare föreskrifter om förfarandet med narkotika som tagits i beslag. Dennalag träder i kraft . 1*1980/81. 1980/81:106 10 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , Söder,Krönmark, , , , , , , , ,, . Lagrådsremissom ändring i , m. m. I skrivelser och den 16 januari 1978har riksåklagaren () hemställt om en översyn av bestämmelserna i 17 kap.brottsbalken (BrB) om främjande av flykt. RÅ har därvid bl. a. åberopat atl detfinns ett behov av att kunna ingripa mot brottet redan på förberedelsestadiet. Vidare har i en skrivelse den 23 augusti1978 hemställt att åtgärder vidtas för att straffbelägga intelefonering avrecept av obehörig person (s. k. falskt telefonrecept), ett förfarande som irättspraxis ofta har ansetts slraffritt. I anledning av dessa skrivelser har inomjustitiedepartementet utarbetats en promemoria (Ds Ju 1980:1) med förslag tillvissa ändringar i 17 kap. . Lagförslaget bör fogas till protokolleti detta ärende som bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning avremissyttrandena bör fogas lill protokollet i detla ärende som bilagal. Efter samråd med chefen för vill jagockså i detta sammanhang ta upp två andra frågor som har anknytning tillsamhällets åtgärder mot läkemedelsmissbruk. Dessa frågor gäller förenklingar iförfarandet vid förverkande av narkotika, injektionssprutor och kanyler medokänd ägare samt förbud mol införsel av injektionssprutor och kanyler som äravsedda att användas för otillåten injicering av narkotika eller annat. Ålgärderi dessa hänseenden har påkallats i skrivelser från RÅ den 29 februari 1980resp. Skrivelserna har remissbehandlats. Prop.1980/81:106 H 2 Främjande av flykt 2.1 Gällande ordning i korthet Enligt 17 kap. 12 § BrB är det straffbart all hjälpa densom är fånge, häktad eller anhållen eller annars berövad friheten att kommalös. Straffbestämmelsen omfattar också fall då någon, när vederbörande redanhar avvikit, främjar hans flykt genom att dölja honom eller genom annan sådanåtgärd. Straffet för främjande av flykt är böter eller fängelse i högst . Somexempel på frihetsberövanden av annat slag än dem som grundas på bestämmelsernaom häktning och anhållande kan nämnas omhändertagande enligl lagen (1973:558)om tillfälligt omhändertagande och lagen (1976:511) om omhändertagande avberusade personer m. m. samt utlänningslagen (1980:376). Däremot anses intefritidsstraff och utegångsförbud som används som sanktioner i det militäradisciplinansvarssystemet falla inom tillämpningsområdet för bestämmelsen i 17kap. 12 § BrB. Dessa sanktioner innebär nämligen inte frihelsberövande ivedertagen mening (prop. 1972:138 s. 54). I brottsbalksbestämmelsen görs vidareelt uttryckligt undanlag för fall då ell frihelsberövande har skett försjukvård eller för vård enligl barnavårdslagen (1960:97, BvL) eller enligllagen (1954:579) om nykterhels-vård (NvL). För de frihetsberövanden som uttryckligen undantas fråntillämpningen av bestämmelsen i finns i skilda specialförfallningarsärskilda bestämmelser som straffbelägger atl någon försöker hjälpa den som äromhändertagen att avvika. De författningar som här är akluella är lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV, 36 §),lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda(omsorgslagen, 57 §), smittskyddslagen (1968:121, 28 §), barnavårdslagen (89 §)och nykterhelsvårdslagen (68 §). Straffsatserna är i sjukvårdslagarna desammasom i , medan de är lägre i barnavårds- och nyklerhelsvårdslagarna. Enligt 17 kap. 16 § BrB är försök till främjande av flyktstraffbart. Däremot är gärningen inte straffbar så länge den endast befinnersig pä förberedelsestadiet. Detsamma gäller motsvarande bestämmelser i de olikaspecialförfatlningarna. För en närmare redogörelse av gällande rättsreglerhänvisas till departementspromemorian . 1979/80:16 om .socialtjänsten har föreslagits attregeln i 17 kap. 12 § BrB skall få ändrad lydelse. Enligl förslaget skallbestämmelsen omfalta hjälp till flykt som lämnas den som är fånge, häktad elleranhållen eller eljest är berövad friheten för något annal än sjukvård.Ändringsförslaget innebär Prop.1980/81:106 12 alltså alt undantagen för frihetsberövanden enliglbarnavårds- och nykter-hetsvårdslagstiflningen las bort. Förslagel hartillstyrkts av socialutskottet (SoU 1980/81:15) och är f. n. beroende påriksdagens prövning. Den i socialtjänstproposilionen föreslagna ändringen harföranletts av att barnavårds- och nyklerhelsvårdslagarna i samma propositionhar föreslagits upphävda och ersatta med en socialtjänstlag och en lag medsärskilda bestämmelser om vård av unga. I denna del har förslaget ipropositionen antagits av (SFS 1980:620 och 621). I departementspromemorian föreslås nu all även delundanlag som gäller frihelsberövande för sjukvård tas bort ur bestämmelsen omfrämjande av flykt i 17 kap. 12 §BrB. Bestämmelsen skulle därmed rikta sig motvar och en som hjälper någon som är fånge, häktad, anhållen eller annars är medlaga rätt berövad friheten att komma lös eller på annat sätt främjar hansflykt. Motsvarande bestämmelser i samt i omsorgs- ochsmittskyddslagarna föreslås upphävda. De bestämmelser i ämnet som flnns ibarnavårds- och nykterhetsvårdslagarna kommer som har berörts alt upphöra atlgälla i och med att socialtjänstlagen och lagen med särskilda bestämmelser omvård av unga träder i kraft , Departementspromemorian innehåller också etl förslag tilltillägg lill 17 kap. 16 § BrB. Förslagel i denna del innebär alt förberedelse lillfrämjande av flykt skall vara straffbart enligt de allmänna reglerna omförberedelse i 23 kap. samma balk. 2.3 Närmare om departementspromemorian Som jag nämnde inledningsvis har departementspromemorian iden nu aktuella delen föranlelts av en hemställan frän RÅ om översyn av bestämmelsernai 17 kap. 12 och 16 §§ BrB. Enligl RÅ synes rättsläget vara oklart när detgäller frågan vdken personkrets av omhändertagna som utesluts fråntillämpningen av bestämmelserna i 17 kap. 12 § BrB i dess gällande lydelse. a. hänvisat till ett hovrättsfall där en vårdare som hade hjälpt enintagen på en rättspsykiatrisk klinik alt fly frikändes från ansvar medmotiveringen att den intagne, som vistades på kliniken efter lagakraftägandedom på sluten psykiatrisk vård i avvaktan på intagning på sjukhus, varken varhäktad eller intagen för psykiatrisk vård. Varken 17 kap. 12 § BrB eller 36 § LSPVansågs då tillämplig. I departementspromemorian påpekas att det även i vissaandra fall f. n. kan vara tveksamt om en fritagning är straffbar, t. ex. närpolisen har verkställt frihelsberövandel med syfte att inställa eller återföraden omhändertagne till sjukhus för sluten psykiatrisk vård. Den gällanderegleringen kan sålunda medföra vissa svårigheter vid tillämpningen. Någrabärande skäl synes enligl promemorian inte kunna åberopas till slöd för alt deli en del speciella situationer skulle vara slraffritt att hjälpa den som med 1980/81:106 13 laga rätt har berövats friheten alt komma lös eller atl iefterhand främja .flykten genom att dölja honom eller genom annan sådan åtgärd.Den enklaste utvägen atl komma till rätta med gränsdragningsproblemen påområdet anses vara atl låta straffbestämmelse la sikte på hjälptill rymning i fråga om alla personer som med laga rätt har berövats friheten. Promemorians förslag innebär atl främjande av flykt ifråga om den som redan har avvikit blir straffbelagt också i det fallet altavvikandel har skett från ett sjukhus där vederbörande har varit Ivångsintagenenligt LSPV eller annan författning. Sjukvårdsförfattningarnas straffljestämmelsertorde f. n. inte vara tillämpliga i sådana fall. Enligt promemorian framstårdenna utvidgning ingalunda som obefogad från allmän synpunkl. Det framhålls atl,eftersom böter ingår i straffskalan, det finns möjlighet alt anpassa påföljdenäven till gärningar med förhållandevis lågt slraffvärde. Önskemålet om att slraffbarheten för främjande av flyktskall utsträckas lill förberedelsestadiet har i RÅ:s framställning motiveratsfrämst med hänvisning till alt ett behov av en sådan kriminalisering haruppstått genom tillkomsten av en omfattande organiserad brottslighet med internalionellainslag, t. ex. den illegala narkotikahandeln. Enligt RÅ kräver inle sällanorganisationssamhörigheten att de medlemmar som är på fri fot skall söka fritade dömda. För alt ett försök till fritagning skall lyckas krävs, säger , i allmänhet en noggrann planering, och det är enligt RÅ inte tillfredsställandeatl man inte kan ingripa med straff vid förberedelsegärningar. Dessa synpunkler har godtagits i departementspromemorian,där det också konstateras alt det i anslutning lill vissa former av den tyngrekriminaliteten har vuxit fram frislående organisationer med uppgift att motersättning frita eller på annat sätt bistå brottslingar. Enligt promemorian fårinle sällan kriminalvårds- eller polispersonal tips om att en frilagningförbereds, men del är i regel svårt att spåra vilka som ligger bakom planerna.Fritagningarna förberedes ibland på så sätt att besökare på en anstalt lämnarmeddelanden om planerna för fritagningen eller smugglar in vapen eller andraredskap. Själva fritagningen planeras vanligen så alt den intagne antingenskall hämtas av beväpnade personer, som tar sig in i anstalten, eller med hjälpav insmugglade redskap ta sig ut själv och hämtas utanför murarna. Hämtningengörs i regel med bil, men även t. ex. helikopter har förekommit. Enligt promemorian förutsätter fritagning av den som ärberövad friheten ofta ell handlingsschema i vilket flera led ingår. För att dens. k. försökspunkten skall vara uppnådd torde krävas atl gärningen harfortskridit så långt att någon ålgärd har vidtagits som är ägnad att leda tillbrottets fullbordan. Straffansvar för försök torde vidare förutsätta althandlingen har avsetls atl något så när åtföljas av den handlinggenom vilket brottet fullbordas. 1980/81:106 14 I promemorian konstateras att de begränsningar som ienlighet härmed gäller för möjligheterna all beivra åtgärder som syftar tillfritagning av intagna givetvis återverkar på polisens ochkriminalvårdspersonalens möjligheler att avstyra planerade frilagningar.Från denna synpunkl skulle det enligt promemorian vara en klar fördel omingripande kunde ske redan på förberedelsestadiet, framför allt mot sådanapersoner som mera systematiskt ägnar sig åt fritagning och döljande avbrottslingar. Även från preventiv synpunkt skulle en sådan utvidgning avstraffansvaret vara av värde. Några principiella skäl mot att brott av det slagsom avses nu görs straffbara redan på förberedelsestadiet anses inte kunnaåberopas. En så gott som enhällig remissopinion, bl. RÅ, Götahovrätt, tingsrätterna i Slockholm och , ochkriminalvårdsstyrelsen, har tillstyrkt förslagen i departementspromemorian.Brottsförebyggande rådet () vitsordar behovel av lagändringar men har vissaerinringar mot de i promemorian valda lösningarna. Vad först gäller liUämpningsområdet för bestämmelsen omflykt kan jag för egen del ansluta mig till uttalandet i promemorian om att dennuvarande regleringen kan vara ägnad atl i vissa fall medföra svårigheier i prakfiken(jfr numera även rättsfallet NJA 1979 s. 386). Det är naturligtvis angelägetatt de oklarheter som sålunda kan föreligga i fråga om tillämpningsområdet förbrottsbalkens bestämmelse undanröjs. I likhet med remissinstanserna finner jagdel innebära en i princip lämplig lösning alt i enlighet med departementspromemoriansförslag ge den akluella bestämmelsen en generell utformning, så att främjandeav flykt blir straffbart enligl så snart fråga är om en person sommed laga rätt är berövad friheten. Enligt BRÅ finns del inle, annal än möjligen i vissakvalificerade fall, behov av att utvidga kriminaliseringen för frihetsberövandenför sjukvård till alt omfalta även döljande och annan sådan åtgärd efteravvikande. Som en länkbar lösning föreslår BRÅ alt del i bestämmelsen i 17 kap.12 § föreskrivs all straffansvar inle skall ådömas, om gärningen med hänsyn lillfrihetsbe-rövandets art och bakgrund, gärningsmannens förhållande till denfritagne och sättet all hjälpa honom framstår som ringa. BRÅ har föreslagit atlmotsvarande tillägg i så fall görs även i bestämmelsen om skyddande avbrottsling i 17 kap. 11 § BrB. Liksom flertalet remissinstanser anser jag emellertid föregen del atl övervägande skäl talar för den ståndpunkt som har intagils idepartementspromemorian och att alltså en sådan särskild straffrihetsregel somBRÅ har ifrågasatt kan avvaras. Utöver vad som har framhållits i promemorianvill jag peka på atl reglerna om åtalsunderlåtelse - i första hand då 20 kap. 7§ första stycket 1 - här som i andra sammanhang gör detmöjligt att avstå från lagföring, om en tillämpning av straffbestämmelsenundantagsvis 1980/81:106 15 skulle aktualiseras i etl fall där gärningen kan bedömassakna egentligt straffvärde. Jag vill alltså förorda att 17 kap. 12 § får denutformning som föreslagits i promemorian, nämligen alt den som hjälper någonsom är fånge, häktad eller annars är med laga rätt berövad friheten atl kommalös eller främjar hans flykt efter det all han avvikit genom att dölja honomeller genom annan sådan åtgärd skall dömas lill straff för främjande av flykt. Del bör särskilt nämnas att den nu föreslagna avfatlningenav 17 kap. 12 § BrB kommer atl medföra att fritagning av den som enligt 12 §lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga är omhändertagen påhem för särskild tillsyn (ungdomsvårdsskola) blir straffbar. Inom socialberedningen(S 1980:07) utreds f. n. frågan om behovet av bestämmelser om vård av vuxnaoberoende av samtycke inom socialtjänst- och sjukvårdslagstiftningen. Skullenya sådana bestämmelser som ger möjlighet till frihelsberövande införas, kommeräven fritagning av personer som har omhändertagits med slöd av dessa alt kunnabestraffas enligt 17 kap. 12 § BrB med den här föreslagna lydelsen. Förtydlighetens skull bör påpekas att uttrycket "med laga rätt berövadfriheten" inte avses innefatta utegångsförbud eller frilidsstraff förkrigsmän (jfr avsnitt 2.1). Som en följd av ändringen i 17 kap. 12 § BrB börbestämmelserna om hjälp fill avvikande i LSPV samt omsorgs- ochsmittskyddslagarna upphävas. Med hänsyn till all barnavårds- och nykterhetsvårdslagarnahar upphävts med verkan fr. o. m. bör även den nuifrågavarande lagändringen träda i kraft . Eftersom riksdageninom kort väntas alt med anledning av socialtjänstproposilionen anta etlförslag lill ändring i som bl. a. berör 17 kap. 12 §, bör den nu akluellaändringen lagtekniskt göras som ell förslag lill lag om ändring i den lagen.Jag har i denna del samrått med statsrådet . De skäl som av RÅ och i promemorian har åberopats för atlstraffbelägga förberedelse tdl främjande av flykt är enligl min meningövertygande. Även här gäller atl praktiskt taget alla remissinstanser hargodtagit förslaget. BRÅ har emellertid framhållit alt del i brottsbalkenendast undantagsvis finns straff för förberedelse lill sådana brott som ilikhet med främjande av flykt har böter i straffskalan. Den form av kvalificeradefritagningar som har aktualiserat frågan om straff på förberedelsestadiet måslevisserligen enligt BRÅ i sin fullbordade form tillmätas mycket högtstraffvärde. BRÅ ifrågasätter dock om inte straffskalan för fullbordat brottborde höjas för grova fall, varvid som exempel på vad som kan göra brottetgrovt skulle kunna anföras att gärningen har utförts med grovt våld ellertvång. Straffbeläggande av förberedelse skulle då kunna begränsas till sådanafall. Som BRÅ har framhållit är straff för förberedelse iallmänhet begränsat lill sådana brott som i fullbordad form är av allvarligkaraktär. Till denna kategori av brott måste enligl min mening också främjandeav flykt räknas. 1980/81:106 16 bortsett från de lindrigaste formerna av brottstypen. Föratt straffansvar för förberedelse över huvud taget skall kunna komma i frågakrävs enligt 23 kap. 2 § BrB att någon har lämnat eller mottagit förlag ellervederlag för brottet eller också tagit befattning med gift, sprängämne, vapen, dyrk, förfalsknings- verktyg, eller annal sådant hjälpmedel. Det synes i praktiken uteslutet att någon av dessa förutsättningar skulle vara uppfylld i fråga om brottet främjande av flykt ulan att ett mera allvarligt fall föreligger. Jag anserdärför inte att en gradindelning av brottet i och för sig utgör någon förutsättningför att straffbelägga gärningar redan på förberedelsestadiet. Tvärtom skulle en sådan lösning riskera all skapa svårigheter vid fillämpningen, eftersom det ligger i sakens natur atl del ofta är svårt att mera i detalj bedöma hur ettbrott som upptäckts på förberedelsestadiet skulle ha utvecklat sig i fråga om våldsanvändning och annat, om det hade fullbordats. Klart är emellerfidatt den av BRÅ väckta tanken på straffhöjning för grova fall av främjande avflykt - ett förslag som har väckts även av länsåklagaren i -kan diskuteras även bortsett frän den nu akluella frågan om kriminalisering avgärningar på förberedelsestadiet. Ett straffmaximum är även enliglmin mening väl lågt för de allvarligaste formerna av brottet. Här måste mandock hålla i minnet att det i de allvarligare fall som kommer i blickpunktenredan f. n. i praktiken kan utdömas påföljder som är avpassade till gärningensfarlighetsgrad, eftersom gärningsmännen som regel kan fällas till ansvar ävenför andra brott som har begåtts i sammanhanget, t. ex. misshandel eller olaga frihelsberövande.Inte sällan finns förfalskning eller vapenstöld med i bilden.