prop · G40313 · 1980-12-31 00:00:00 — Utredningensförslag att det 1 varje län med några få undantag skall finnas endast enlönekassa för polisen som betjänar alla polisdistrikt i länet men endasttilldelas beslutsfunktioner av ren rutinkaraktär har fått ett blandatmottagande. Förslaget godtas av bl. a. RPS, sju länsstyrelser, ett drygt tiotalpolisstyrelser samt Föreningen . De flestaremissinstanserna avstyrker dock förslaget. Hit hör bl. a. fyra länsstyrelser,drygt sextio polisstyrelser samt stalstjänstemannaförbundel och /SR. Blandde remissinstanser som tillstyrker förslaget förekommer inte sällanuppfattningen att det inte är 1 det dagliga rutinarbetet utan i mera Inveckladefrågor om tolkning av avtal och föreskrifter som en regional lönekassa kan göraen insats. i anser sålunda att den regionalalönekassans huvuduppgift bör vara de mer komplicerade funktionerna.Bestämmelserna på förevarande områden är nämligen ofta svåröverskådliga ochsvårtolkade. Sådana ärendens handläggning kräver därför en lång och brederfarenhet, som mer sällan torde förvärvas i små polisdistrikt. Liknande synpunkter anförsäven av de remissinstanser som inte uttryckligen avstyrker förslaget men inteheller vill godta det i befintUgt skick. Till denna grupp hör iStockholms län, som framhåller att polisdistriktens lönekassor har visat sigvara en av de mest sårbara enheterna. De allt mer komplicerade avtalen har utantvekan medfört att problemen vid lönekassorna också har ökat under senare år.Detta har fått fill följd att förhållandevis mycket personal vid lönekassornainte har orkat med den psykiska press som arbetet inneburit utan måstomplaceras till andra arbetsuppgifter. Ifrågasätter emellertidom det lämpligaste sättet att komma till rätta med dessa problem är att inrättaregionala lönekassor. En bättre lösning är enligt att man 1varje län får tillgång till en s. k. "expertbank" på löneområdet somvid behov kan bistå de olika lönekassorna. 1980/81:13 265 Insättandeav denna expertis bör närmare övervägas av polisberedningen. Tillde remissinstanser som avstyrker förslaget hör i ,vars yttrande rymmer huvudparten av de synpunkter som framförs från förslagetskritiker. påpekar att arbetsuppgifterna för personalen vidpolisdistriktens lönekassor har ökat kraftigt. Den storaarbetsbelastningen på lönekassorna avser emellertid inte mtlnärenden utanärenden av mera komplicerad beskaffenhet. Rationaliseringsvinster eller andrafördelar torde därför enligt ej vinnas, om endast ärenden av mtinkaraktäranförtros åt de föreslagna regionala kassorna. De ekonomiska besluten har iallt större omfattning flyttats från central och regional nivå till de lokalapolisdistrikten. I ökad utsträckning tillförs distrikten uppgifter av löneförhandlingskaraktär.Dessutom måste lönekassorna ha tillgång till expertis beträffandeavtalsfrågor, personalfrågor och kamerala ärenden över huvud taget. Allapolisdistrikt bör 1 princip vara fullt självständiga. Förtroendemännen avses fåökat Inflytande över den övergripande planeringen av verksamheten. Övervägandeskäl talar därför för att lönekassorna bör bestå i nuvarande form. Likvälföreligger i synnerhet i medelstora och mindre distrikt ett starkt behov avexpertis när det gäller mera komplicerade ärenden av förhandlingsmässig ochkameral natur. I flera län förekommer en konsultationsverksamhet gentemotandra polisdistrikt från den ledande lönekassans sida. Denna hjälp är på mångahåll nästan oumbärlig. vill därför förorda att den störstalönekassan 1 varje län formellt tilldelas en konsultroll 1 förhållande till deövriga. /SR framför liknande synpunkter. RRFhör till de remissinstanser som inte är beredda att f. n. ta ställning tillförslaget. RRV vill dock peka på att om regionala kamerala enheter skulleöverta all den granskning av utbetalningsunderlag som f. n. sker vid distriktenskulle detta Innebära en försening av utbetalningarna till nackdel för såvälpersonal som leverantörer m. fl. Det bör utredas närmare, lämpligen av RPS, omnågon förändring av nuvarande förhållanden behövs och vilka alternativ som iså fall föreligger. Ställningstagandet till utredningens förslag om regionalalönekassor bör således enligt RRV inte kopplas till principbeslutet omomorganisation av polisväsendet. En angelägen uppgift för RPS, statensarbetsgivarverk och berörda personalorganisationer är enligt RRV att verka förförenklingar av regelsystemet beträffande polisens avlöningsförmåner m. m. Flerapolisstyrelser, bl. a. polisstyrelsen i , befarar att polischefen kommerpå mellanhand 1 framför allt personalfrågor om förslaget genomförs.Polischefen har ansvaret för att tilldelade medelsramar inte överskrids. Dettafordrar en fortlöpande kostnadskontroll, som blir svår att ordna med en centralförläggning, menar polisstyrelsen. Andra polisstyrelser föreslår att de lokalalönekassorna behålls och förstärks på de ställen där de inte fungerar så bra inuläget. Blandpolisstyrelserna förekommer även skilda uppfattningar om den regionalalönekassan bör placeras 1 residensortens polisdistrikt oberoende av om dettaär det största distriktet 1 länet eller inte. har införandet av det s. k. PÄ-F-SLÖR-systemetändrat fömtsättningarna som rådde då diskussionerna om en regional lönekassafördes. Intill dess det föreligger klara bevis om att en centralisering avlönekassorna skulle medföra påtagliga vinstei 1980/81:13 266 avstyrkerförbundet denna åtgärd. Det är emellertid enligt förbundet angeläget att en gmndligsystemundersökning av lönekassefunktlonen i dess helhet kommer tillstånd. 9.6Regional samordnare vid vissa länsstyrelser Polisutredningensförslag att, vid ett genomförande av polischefsalternativet 3:2, enkvalificerad tjänsteman frän länspolischefens distrikt placeras vid de störrelänsstyrelserna för vissa samordningsuppgifter har berörts av ett fåtalremissinstanser. i samt polisstyrelserna i Slockholmoch avstyrker förslaget. Den ifrågavarande medarbetaren bör enligtlänsstyrelsen i stället vara placerad hos länspolischefen, medan de bådapolisstyrelserna pekar på risken för dualism och samordningsproblem medutredningens lösning. Andra remissinstanser menar att samordningsfrågorna enklast lösesom man vid valet av regional lösning håller fast vid den nuvarandeorganisationen med länspolischefen 1 . överväganden och förslag 1 denna del har några principiellainvändningar inte anförts. På sina håll anser man dock att utredningen harunderskattat det fortsatta personalbehovet vid RPS. En del remissinstanserpekar på funktioner eller enheter som bör inrättas eller byggas ut utöverutredningens förslag. Fleraremissinstanser framhäver RPS:s förtjänstfulla arbete och anser att man bör gåvarligt fram vid en eventuell organisationsöversyn. Hit hör polisstyrelsen iKalmar, som framhåller alt det i närområdet 1 finns polisdistrikt somnära nog motsvarar hela befolkning. I dessa polisdistrikt finns baraen polisinstans. Polisstyrelsen Ifrågasätter varför man 1 skalllaborera med inte mindre än tre instanser och framhåller att RPS gjort mera nytta för polisväsendet än länsstyrelserna någonsin gjort.Polisstyrelsen i anser att RPS har fungerat mycket väl och genom sinverksamhet starkt bidragit till att den lokala polisorganisationen kunnat lösasina ökande arbetsuppgifter Inom en 1 förhållande till behovet allt snävarepersonalram. Det finns därför enligt polisstyrelsens uppfattning Ingenanledning att utföra den av utredningen föreslagna organisationsundersökningenbeträffande RPS. år det särskilt angeläget att påpeka den styrka det ärför polisverksamheten att många tidigare brister i ledningshänseende hareliminerats genom Inrättandet av RPS. Förbundet tror inte att polisverksamhetenför sig eller för samhället i sin helhet har något att vinna på att RPS somcentral verksmyndighet "försvagas". Tvärtom bör en förstärkning avstyrelsens ställning 1 vissa hänseenden väl kunna tjäna samhällsnyttan. Dettautesluter Inte att man med fördel kan vidta decentraliseringsåtgärderbeträffande beslutsfunktioner som kanske bättre kan ligga lokalt. RPSkan i huvudsak ställa sig bakom utredningens synpunkter om den framtidainriktningen av arbetsuppgifterna vid styrelsen och har ingen Prop.1980/81:13 267 erinranmot att verksamheten vid styrelsen blir föremål för utredning. RPS räknar medatt den minskning av personalbehovet på biträdes- och expeditionsvaktsldan somutredningen fömtsätter genom att antalet diarieförda personalärenden minskarblir obetydlig med hänsyn till den totala omfattningen av arbetet med diarieföring,registrering samt postbehandling vid RPS. En minskning av personalbehovet vidregisterbyrån med ett hundratal tjänster är beroende av möjligheterna att föraöver olika uppgifter inom ÅDB-området till de lokala polismyndigheterna. Endecentralisering på ADB-området måste bedömas främst med hänsyn till dentekniska utvecklingen men även med hänsyn till lämplighets-och säkerhetsskäl.Viktigt är att det behov av resursförstärkningar som en decentraliseradverksamhet kan komma att medföra för polisdistrikten blir tillräckligtbeaktade. På materielanskaffningssidan är det enligt RPS möjligt att enminskning av handläggarpersonalen kan ske. Huvuddelen av polisväsendets utmstning,t. ex. fordon, uniformer och specialutrustning, förutsätter emellertidsärskilda kunskaper hos beställaren, kunskaper som av naturliga skäl inte finnsi polisdistrikten. Uppmärksammas bör även att en materlelbeställning oftaföregås av ett omfattande försöks- och utvecklingsarbete som av praktiska skälmåste ledas från styrelsen. Det är även betydelsefullt att upphandling avmateriel och tjänster sker på ett ur statsfinansiell synpunkt fördelaktigtsätt. Möjligheterna att till de lokala polisdistrikten föra över uppgifterrörande materielanskaffnlngen för att i motsvarande mån frigöra personal vidstyrelsen för andra uppgifter bedöms därför som begränsade. RPSframhåller härutöver nödvändigheten av att en särskild lagen-h e t Inrättas vidstyrelsen. Erfarenheterna har visat att de juridiska frågorna ofta är avövergripande natur och därför inte är lämpade att handläggas vid en fackbyrå,vars kompetens i huvudsak Inskränker sig till det egna verksamhetsområdet.Härtill kommer att det ställs betydande krav på juridisk rådgivning till denlokala polisorganisationen. En annan väsentlig brist 1 den nuvarandeorganisationen är enligt RPS att styrelsen saknar såväl personella somekonomiska resurser att i erforderlig omfattning följa den internationellautvecklingen inom det polisiära området. RPStillstyrker att projektverksamheten inom olika områden utökas. Den nuvarandeprojektverksamheten bedrivs dock 1 huvudsak efter de riktlinjer som utredningenföreslår. Då det gäller den Interna projektverksamheten anser RPS det viktigtatt uppföljning, utveckling och utvärdering av igångsatta projekt även 1framtiden görs av personal med fast anknytning till RPS. Förslagom en särskild lagenhet vid RPS framförs även av i länoch . Flerapolisstyrelser understryker värdet av att verksamheten i växande utsträckningbedrivs i projektform med inkommenderad personal. Detta medför värdefullakontakter och erfarenhetsutbyte mellan lokal och central nivå. Även /?/? Kbiträder förslaget om ökad projektverksamhet. RRV anser vidare att det mot bakgmndav en ändrad uppgifts- och ansvarsfördelning är befogat att se över RPS:s tillsyns-funkfioner. Endastenstaka polisstyrelser ifrågasätter behovet av en särskild enhet vid RPS föranalys och planering. Ävenförslaget om en förstärkning av informationsverk- Prop.1980/81:13 268 sa m h e t e n tillstyrks allmänt. RPS framhåller sålunda att de ökade kravenfrån polisdistrikten på en snabb och fortlöpande information medför att volymeninformafionsmaterial kommer att öka. Det blir även nödvändigt att lägga omsåväl innehåU som utgivningstider för de infor-mafionsskrlfter som förnärvarande ges ut av RPS. Nya sätt för information bör prövas såväl från RPStill polisdistrikten som inom polisdistrikten. Försöksverksamhet med audiovisuellahjälpmedel, databaserad information samt information med intern-television ochkassettprogram bör igångsättas. Sådan informafion bör öka möjligheterna att nåbl. a. de personalgmpper som har skiftestjänstgöring. Systemet har prövats 1Stockholms polisdistrikt med gott resultat. Polisberedningen bör undersökabehovet av att inrätta särskilda befattningar som Informationsansvarig, 1varje fall 1 de större polisdistrikten. Beredningen bör även ägna den externaInformationen särskild uppmärksamhet. Vikfigt är att ökad information sker tillmyndigheter och allmänhet om polisens brottsförebyggande åtgärder och serviceinriktadearbetsuppgifter. Större delen av detta informationsmaterial bör av praktiskaoch ekonomiska skäl framställas och distribueras av RPS. framför liknande synpunkter. Utredningensuttalanden om förtroendemannainflytandet vid RPS har inte föranlett någraInvändningar. RÅanknyter till yttranden av länsåklagaren för speciella mål samt länsåklagaren iMalmöhus län, i vilka påtalas att polisutredningen inte har berört frågan omrikskriminalens roll och behovet av centrala utredningsenheter. Utvecklingen ifråga om den alltmer vittförgrenade, organiserade och ofta även internationaliseradeallvarligare kriminaliteten har enligt RÅ ställt ökade krav på fömtom denregionala även den riksomfattande kriminalpolisverksamheten. För att tillgodosede krav på äklagarinsatser som denna utveckling medför har ull-skapats ensärskild arbetsenhet, länsåklagare för specieUa mål. a. för att fullgöra åklagamppgifterna1 de senast nämnda målkategorierna har det visat sig nödvändigt att avdela åklagare,som inte varit bundna av andra uppgifter. Arbetsenheten med länsåklagare förspeciella mål har visat sig fylla en vikfig uppgift och RÅ har senast i sambandmed anslagsframställningen för /82 yrkat att enheten skallpermanentas och byggas upp i myndighetsform. Det är därför enligt RÅ:s meningutomordentligt viktigt att det centralt även finns utredningsresurser somsnabbt och effektivt kan ställas till förfogande bl. a. för sådana uppgiftersom berör flera län. bör därför inte bara bibehållas utan ocksåbyggas ut fill att omfatta flera enheter med både utrednings- ochspaningsresurser för riksomfattande verksamhet. anser att rikskriminalen bör bli föremål för enorganisationsöversyn. Länsstyrelseni framhåller att ett väsentligt område av RPS:s verksamhet somenligt direkfiven har legat utanför utredningsuppdraget är säkerhetstjänsten.Vissa samverkansfrågor är emellertid av den art och av sådan betydelse för denallmänna polisverksamheten att de borde ha ingått 1 uppdraget. Erfarenhetenfrån har visat att gränsdragningen mellan den särskilda ochden allmänna polisverksamheten inte allfid sker på ett tillfredsställande sätt.Frän organisatorisk synpunkt finner detta spörsmål viktigt attdiskutera, inte minst av det skälet att RPS bedriver egen regional Prop.1980/81:13 269 verksamhetpå säkerhetsområdet, oaktat länspolischefen enligt beslut äransvarig för den särskilda polisverksamheten 1 länet (prop. 1964:100 s. 109).Länspolischefens roll i krigslänsstyrelsen fömtsätter också en annan form avsamverkan 1 fred. hemställer att dessa frågor beaktas i detfortsatta utredningsarbetet. 11 Rekryteringen till polisyrket Utredningensallmänna synpunkter på rekryteringsfrågorna har inte mött någon egentliggensaga. Inte heller utredningens förslag 1 fråga om rekryteringsverksamhetensorganisation har föranlett mer än enstaka kritiska synpunkter. RPSser utredningens förslag som ett led 1 en redan inledd utveckling och detföranleder därför inga erinringar från RPS:s sida. Hur organisationen avrekryteringsverksamheten 1 framtiden skall utformas på central, regional ochlokal nivå bör enligt RPS undersökas närmare av polisberedningen. a. utredningens förslag om särskilda rekryteringskontor. Beträffandeantagning och fördelning av polisaspiranter måste dessa uppgifter liksom f. n.ankomma på RPS. Detsamma gäller rekrytering och antagning av pollschefsaspiranter.Uppgifterna handläggs f. n. av en rekryteringskonsulent som beordratstjänstgöra vid styrelsen. Täta personbyten har förekommit på denna tjänst,vilket varit till nackdel för arbetet. Arbetsuppgifterna bör 1 framtidenhandhas av fast personal, som har övergripande kunskap om rekryteringsarbetetsolika problem samt rekryteringssituationen 1 hela landet. Enligtsocialstyrelsen borde man i viss utsträckning kunna medge lokal rekrytering genomkvottilldelning eller liknande. Länsstyrelseni , som hör till dem som är kritiska mot utredningenssynpunkter, tar upp rekryteringsfrågorna från en mera allmän utgångspunkt.Länsstyrelsen framhåller att polisen som bärare av ett demokratiskt samhällesmaktbefogenheter bör vara fast förankrad redan på rekryteringsstadiet hos denallmänhet den har att betjäna. Såvitt kunnat finna harutredningen emellertid 1 väsentliga stycken förbigått faktorer som spelar enutomordentligt viktig roll vid rekryteringen till polisyrket. Länsstyrelsenföreslår att all rekrytering av polis- och pollschefsaspiranter decentraliserastill regional nivå, antingen länsvis eller inom särskilt fastställdarekryteringsregioner, bestående av två eller flera län. Inom varje län ellerregion bör Inrättas särskilda rekryterings- eller antagningsnämnder med bredpolitisk förankring. I dessa organ bör även ingå företrädare för näringslivetsamt fackliga organisationer på arbetslivets område. Den närmare utformningenav hur rekryteringen skall bedrivas och behörighetskraven för anställning som asplrantinom den egentliga polismanskarriären eller som polls-chefsaspirant bör enligtlänsstyrelsen utredas av polisberedningen. Huvudsyftet med förslagtill en genomgripande decentralisering av polisväsendets rekrytering är attverksamheten härigenom blir demokratiskt förankrad 1 samhället. Somförhållandena gestaltar sig f. n. Prop.1980/81:13 270 Först då de enskilda distrikten, eller i vart fall länen, erhålleren kvotindelad fördelning av polismän kan man förvänta sig ett mera aktivtengagemang i rekryteringsarbetet. Polisstyrelseni anser lokal rekrytering vara mycket värdefull. Genom denna kanman tiUvarata "de lokala förmågorna" som deras trivsel påarbetsplatsen främjas. En möjlighet att i någon mån täcka bristen påpolisaspiranter i de områden av landet som har svårt med rekryteringen skullekunna vara att ge "hemortspoäng" åt dem, som inom länet i fråga sökerin vid polisväsendet. Nuvarande system med överflyttning av polisaspiranterfrån områden med god rekrytering till bristområden är endast att betrakta somkonstgjord andning: när tillfälle ges söker sig de flesta dit, där de redan frånbörjan önskat tjänstgöra. Polisstyrelseni anser däremot att polisutredningen har överdrivit betydelsen av attredan från början knyta polismännen till hemorten. Polisstyrelsen framhåller 1stället värdet av att ha tjänstgjort långt från hemorten t. ex. 1 ett storstadsdistrikt och under något annorlunda betingelser än ihemorten. Polisstyrelsen anser att nuvarande ordning kan behållas som den är. Särskildarekryteringskontor 1 de tre storstadsområdena rekommenderas även av TCO. Bl.a. polisstyrelserna i och samt Föreningen ifrågasätter om inte urvalet av polismän görs effektivare ochsäkrare om prövotiden utsträcks att omfatta för alterneringstjänstgöringen.Polisstyrelsen 1 pekar på skadeverkningarna av att det först 1efterhand upptäcks att "fel" person anställts som polisman och anseratt det först efter alterneringstjänstgöringen med någon grad av säkerhet kanavgöras om man anställt rätt person. Polisstyrelsen är medveten om att dettakan anses strida mot gällande arbetsrättslagstiftning men vill ändå framföraförslaget för att skapa en så homogen och kvalitetsmässigt högtstående poliskårsom möjligt. Någrapolisstyrelser pekar på konkreta åtgärder för att förbättra rekryteringen.Polisstyrelsen i har härvidlag goda erfarenheter av bl. a. den praktiskayrkesorienteringen (pryo-verksamheten). Polisstyrelsen i KarlskronaIfrågasätter om man inte, mot bakgrund av att av polisrekryternanumera kommer från gymnasiet, bör sätta in mera riktad rekrytering mot denna gmpp,dels i samband med skolavslutningen och dels på senare stadium (efterfullgjord värnplikt eller efter examen). PolisstyrelsenIfrågasätter om de förordade annonskampanjerna, som är dyra att genomföra,verkligen ger utdelning 1 förhållande till insatsen och kan 1 stället tänka sigatt under en viss perlod via register återkomma direkt till önskad målgmpp. 11.2Villkoren för antagning till polisyrket Desynpunkter som utredningen för fram i detta avsnitt delas av de allra flestaremissinstanserna. Endast några enstaka polisstyrelser anser att den nuvarandeordningen bör behållas helt oförändrad. 11.2.1 Svenskt medborgarskap m. m. Utredningensståndpunkt att det i lag inskrivna kravet på svenskt medborgarskap bör behållashar inte föranlett erinran från annat håll än LO, som med hänsyn ull värdetav rekrytering av invandrare till 1980/81:13 271 harrekryteringsarbetets olika faser anförtrotts polisens egna organ på lokal,regional och central nivå, vilket med hänsyn till polisens roll somuttrycksmedel för bl. a. värnandet av vårt demokratiska statsskick inte kananses tillfredsställande, framhåller . Rekryteringentill s. k. bristområden tas upp 1 flera yttranden. Enligtlänsstyrelsen i bör det rekryteringsfrämjande arbetet i de svärrekryteradeområdena, främst , intensifieras än mer. Om de totalarekryteringsresurserna inte kan utvidgas måste denna intensifiering ske päbekostnad av rekryteringsarbetet i övriga delar av landet. anserinte att den nuvarande organisationen med konkurrens på lika villkor ochcentral antagning bör ändras f. n. framhåller också det angelägna1 att RPS vid fördelningen av polisaspiranterna till länen tar större hänsyntill "brist-regionerna" och tilldelar dessa fler asplranter än f. n. Stockholmskommun (majoriteten) understryker betydelsen för del av det programför rekrytering till polisyrket av ungdomar från , som harigångsatts 1 samarbete med landshövdingen. Rekryteringsdriven har medfört ökadintagning på polisskolan av asplranter från . Det är förStockholms kommuns del ytterst fillfredsställande att denna särskilda insatskommer att fortsätta. En minoritet i kommunen anser att extraordinärarekryteringsinsatser är nödvändiga för del och att ett särskiltrekryteringsprogram bör utarbetas med sikte på att 1 första hand fåstockholmsungdomar Intresserade av polisyrket. Polisstyrelseni tillstyrker att den nuvarande rekryterlngsor-ganlsafionen medcentrala antagningsbeslut behålls och vidareutvecklas. Inom denna organisationbör ytterligare insatser göras för att förbättra rekryteringen i bristområden. Länsstyrelseni anser att lokala rekryteringskontor bör Inrättas 1 bristområden(f. n. främst 1 ). Inriktningen av verksamheten vid ett sådantkontor bör vara att överta så mycket som möjligt av de uppgifter som 1 dagfaller på rekryteringssektionen vid RPS utan att sektionens insatser på dettaområde äventyras. Även den nuvarande rekryieringskonsulentverksamheten börkoncentreras till bristområdena. Liknande synpunkter anförs av . Tillgodoseendetav bristområdenas behov kan enligt vissa remissinstanser, bl. a. länsstyrelseni , ha en del negativa konsekvenser. Under en lång följd av århar inom detta län drivits ett framgångsrikt rekryteringsarbete medjämförelsevis hög andel antagna asplranter. De antagna har dock med någraundantag placerats 1 storstadslän. I hemlänet har efter avslutad grundkurs ettfåtal placerats. Följden har blivit, att många asplranter ovana vid boende-och arbetsmiljön 1 en storstadsregion känt mycket stark otrivsel och påsociala skäl sökt omplacering till hemlänet. Den svaga tilldelningen av antagnaasplranter har dessutom känts som en bristande lön för den möda som har lagtsner i rekryteringsarbetet. Ur flera synpunkter kan det enligt länsstyrelsenifrågasättas, om bristområdena fill varje pris skall fyllas. Större utrymme förhänsyn till aspiranters stationeringsönskemål bör ges och asplrantens kännedomoch känsla för hemlänets och hemortens miljö tas till vara.