prop · G403129 · 1980-12-31 00:00:00 — Om stöd från till problem- och systemorienterad verksamhet ifortsättningen inte kommer att ulgå måste för denna verksamhet anvisas någonannan finansieringsmöjlighet. Beträffande förslaget tillrådets uppgifter, sid. 122, anser man att SJFRrs ansvar för denjordbrukstekniska forskningen skall utgå i rådets instruktion i och med atl STUfinns och man anser att STU tagit på sig etl relativt storl ansvar förden jordbrukstekniska forskningen. STU har dock vad vi erfarit för närvarandebeträffande jordbruksteknisk forskning inte något naturUgt ställe i sinprogrambudget förutom energitéknisk forskning där man kan inordna den lekniskaproblem- och systemorienterade forskning som nu understödjer. HärliUfordras överenskommelse mellan huvudmännen ochindustridepartementet om hur denna lucka skall täckas. Isitt förslag beträffande den jordbrukstekniska forskningen synes det oss som omutredningen tar avstånd från SJFRrs ansvar på grunder som tyder på ovetskap om hurintegrerad den jordbrukstekniska forskningen är med övriga onu-åden, särskiltbeträffande husdjur och växtodling. Det är också angeläget att de sektoriellaforskningsmiljöer som rådet med sitt hittillsvarande stöd byggt upp inom deovan angivna branschforskningsinstituten, dit JTI hör, kan bibehållas ochutvecklas. För JTIrs del har vi den uppfattningen att även ifortsättningen såsom sektorieUt forskningsråd måste ansvara för hela sin sektoroch då även den tekniska delen. ----- SJFRmåste även i fortsättningen främja och stödja forskning somdirekt gagnar skogs- och jordbmkets utveckling. Vad som föreslås är snarare enbreddad verksamhet vid "rådet", är det för JTI förvånande att man iförslaget under "Anslagsfrågor" anser alt SJFRrs samthga nuvarande Prop.1980/81:129 41 projektanslag(1980) till JTI ej faller under ovan angivna beskrivning utan anger att medeltill dessa projekt inle längre skall utgå. Utredningenframhåller på sid. 99; "För att motverka riskerna för allvarliga bakslagi framtiden måste förståelsen för långsiktigt verkande processer byggas upp.Skogs- och jordbrukets utveckling har i huvudsak byggt på empirisktgrundad forskning. Det är också rimligt att anta att den empiriskt grundadeforskningen alltid kommer alt kunna försvara sin ställning inom detta område.Det är emellertid viktigt alt nu ge den kausala forskningen, dvs. forskning därsamband mellan olika biologiska, kemiska och fysikaliska processer och fenomenklarläggs på ett teoretiskt och experimentellt plan, ett ökat utrymme. "Institutet delar helt den framförda uppfattningen men vill framhålla att man iden ovannämnda uppräkningen av samband även borde inkludera tekniken. Det finnsnämligen många grundforskningsproblem av teknisk-biologisk art som faller inomområdet jordbruk och skogsbruk och som inte täcks in av forskningen vid detekniska högskolorna och universiteten. 2.20 Skogsarbeten:Skogsarbeten vill aUtsä, under ovan angivna förutsätt ningar, tUlslyrka betänkandets förslag att får etl ökal ansvar för den långsikliga kunskapsuppbyggnaden. De ständigt begränsade medlen kommer därvid att ge den bästa effekten om, som arbetsgruppen föreslår, kon centrerar sina anslag till väl strukturerade större projekt och undviker finan siering av ett stort antal små projekt som tillsammans berör samthga problemområden. måsle emellertid kunna spela rollen som katalysator och för detla är flexibilitet i anslagsgivningen nödvändig. Betän kandets förslag om överföring av mångåriga, mer eller mindre permanenta projekt till fasl resurs vid lämplig forskande institution är därför utmärkt. Idetta sammanhang vill Skogsarbeten också tillstyrka förslaget om att , som eltled i kunskapsuppbyggnaden, ges möjlighet alt inrätta tjänster för särskildarådsforskare. 2.21 Institutetför skogsförbättring: Institutet stöder aUtså under ovan angi ven förutsättning betänkandets förslag att rådet tar på sig ett större ansvarän tidigare, när det gäller långsiktigt kunskapsuppbyggande. Vi finner det vida re riktigt, att rådet söker undvika uppsplittring på ett stort anlal små anslag över hela forskningsfältet samt att det undviker att binda medel i projekt, som i det närmaste är av permanent karaktär. En utökad flexibilitet blir utan tvekan en tillgång för rådels verksamhet. Betänkandetframhåller atl en allt viktigare uppgift för rådet är att samordna forskningkring problemcenlrerade frågor. Delta gäller i någon mån skogs- ochjordbruksforskning, där emsvaret för initiativ enUgt institutels mening dock iförsta hand bör ligga på SLU. Viktigare är utan tvekan atl övriga universitetoch forskningsorgan genom rådets initiativ inlemmas i tvärvetenskapligasatsningar. 1980/81:129 42 2.22Ingenjörsvetenskapsakademien: IVA stöder de i betänkandet framförda synpunkternaatt behovet av långsiktigt kunskapsuppbyggande forskning är en primär uppgiftför rådet Uksom för universiteten, bör emellertid inte den mertillämpade långsiktiga forskningen eftersättas. Behovetav möjligheten för rådet att snabbt kunna ingripa och initiera forskning påområden där nya behov uppstår är väl dokumenterat liksom möjligheten att agerapå ett tvärvetenskapligt sätt. IVA finner det därför välmotiverat attrådsmedlen frigörs från dagens uppbindning till stöd för mer eller mindrepermanenta projekt under förutsättning att lämplig finansiering av dennalångsiktiga forskning kan ske genom andra åtgärder. 3 Rådets organisation och arbetsformer 3.1 Statskontoret:SJFR är uppdelat i två sektioner, en för skogs- och en för jordbruksforskning. En nackdel härmed anser arbetsgruppen vara den stelhet som uppstår vid fördelningen meUan anslagen tiU de två näringsområ dena. Mot bakgrund härav, och då många grundläggande frågor griper över seklionsgränserna, föreslår arbetsgruppen att sektionsindelningen slopas. Uppdelningenav anslagen för skogs- och jordbruksforskning ger statsmakterna möjlighet attbedöma den önskvärda omfattningen av de forskningsinsatser som bör ske inomrespektive område. Enligtstatskontorets mening talar mycket för att sektionsindelningen slopas. Denföreslagna rådsorganisationen med ett relativt litet sammanhållet råd tordevara effektivare än nuvarande ordning. prioritering avprojekt bör däremot alltjämt ske skilt för skogs- och jordbruk under det atlstatsmakterna svarar för avvägningen mellan de båda näringsgrenarnasforskningsvolym. Arbetsgruppenföreslår att man, i stället för den nuvarande sektionsindelningen, tillskapar sk prioriteringsutskott, vilket enligt arbetsgruppens bedömning kommer attbetyda ökade arbetsuppgifter. Enligt statskontorets mening bör det vara rimUgt attanta att arbetsgruppens förslag bl a genom en mer adekvat prioritering ocheffektivare uppföljning leder till ökad effektivitet i forskningen, vilket isin tur rimligen leder till en bättre produkt. Statskontoret ifrågasätter omde föreslagna prioriteringsutskotten totalt sett kommer att medföra ökadearbetsuppgifter då bedömningsproceduren härigenom torde bli mer rationell. Iavsaknad av faktaunderlag som belyser nuvarande resursförbrukning och framtidaresursbehov bör enligt statskontorets mening en utgångspunkt vara alt ett evenluelltgenomförande bör ske med oförändrade resurser. 3.2 Lantbruksstyrelsen:Med rådets viljeinriktning sammanhänger också för slaget att indelningen i skogs- och jordbrukssektioner med hhtills täta skott emellan skall upphävas. a. för att kunna tillgodose samarbetspro- Prop.1980/81:129 43 jeklsom berör båda dessa områden. Grundtanken i detta förslag torde vara riktigt ävenom prioriteringsproblemen inte torde bli lättare än de är . Det är i dettasammanhang också viktigt att förslaget om inrättande av en skogsbrukets fondsom pendang till den på jordbrukets område befintliga blir realiserat. Annarsblir prioriteringsproblemen ännu större. Närdet gäller förslagen till ny organisation av rådet och dess kansli kan lantbruksstyrelsenbiträda grundtankarna dvs. att rådet förses med en starkt utbyggd och kompetentberedningsapparat. Av de två modeller som diskuterats (sid. 132133) torde denförsta vara den mest funktionsdugliga bl. a. med tanke på de experter som skallingå. Rådetföreslås sammansatt av 10 ledamöter jämte en ordförande, varvid 7 skallrepresentera allmänintressen och fyra forskningen. Som argument för dennafördelning anförs att man på så sätt betonar rådets sektorsinriktning. Dettaargument är en aning svårt att biträda eftersom sektorsinriktningen i alla falltorde bU tillgodosedd. Denna bör heller inte överbetonas om man skall leva upp tiUmålsättningen om större inriktning på kunskapsuppbyggande forskning.Lantbruksstyrelsen kan sålunda tänka sig en utökning av antalet rådsmedlemmarmed tre, en från vardera av SLUrs fakulteter. Om själva rådet därmed blir istörsta laget så är det särskilt viktigt att beredningsenheterna bUr små ocheffektiva. 3.3Skogsstyrelsen: I fråga om rådets organisation bör den inte avvika så väsentligtfrån den nuvarande som arbetsgruppen föreslår. anser att det ärså mycket som förenar forskningsprojekten inom den skogliga sektorn att desåväl i planerings- och prioriterings- som bedömningsavseende vinner på atthållas samman i en skoglig sektion. Att som i utredningens förslag splittraexempelvis skogsfrågorna på prioriteringsutskotten skogsbruk, naturresurser ochfysisk miljö samt företagsekonomisk och samhällsinriktad forskning kommer attförsvåra en lämplig avvägning av resurser inom det skogliga området. Arbetsgruppensmotiv för ett sammanhållet råd jämte ett antal prioriteringsutskott synes bl.a. vara att man därigenom skulle underlätta en forskning över sektorsgränsernaskog och jord i vissa gemensamma ärenden. delar uppfattningenatt man i prioriteringsutskotten för naturresurser och fysisk miljö samtekonomi givetvis skulle kunna behandla övergripande forskningsprojekt.Emellertid ter det sig för mer naturligt att initiativ till ochplanering för sådan sektorövergripande och för de areella näringarna gemensambasforskning görs inom . Ett av motiven till ensammanslagning av skogs-, jordbruks- och veterinärutbildningen var ju att manskulle åstadkomma en samordning av de gemensamma problemen och undvikadubbleringar m. m. Att flytta över en sådan roll på forskningsrådet ter siginte rationellt. Utredningens förslag innebär också att rådet och utskottenUllsammans torde komma att bestå av åtskilligt över 50 personer vilketförefaller vara en överorganisation. Prop.1980/81:129 44 Ibetänkandet framhålls att den största nackdelen med den nuvarandeorganisationen med en skogs- och jordbrukssektion är den stelhet som uppstårvid fördelning mellan anslagen till jordbruks- resp. skogsforskning och attdessa nackdelar blir än mer påtagliga . delar intedenna syn. Enligt styrelsens mening är avvägningar mellan satsningar på skogresp. jordbruk en politisk fråga. Om de föreslagna prioriteringsutskotten skakunna föreslå resurser till projekt har de säkert ett behov av att något så närkänna den ekonomiska ramen för arbetsfältet. Detta kan leda till att skogs- ochjordbrukets forskningsråd i stället för två ramar (en för skog och en förjordbruk m. får fem ramar med svårigheter att omdisponera. Skogsstyrelsenser därför som en uppenbar risk att stelheten i stället ökar i den föreslagnaorganisationen. Enligtskogsstyrelsens mening bör skogs- och jordbrukets forskningsråd kunna ta vissaför sektionerna gemensamma uppgifter t. ex, strategisk plsme-ring, anslagsframställning(grundad på förslag från skogs- resp. jordbruks-sektionen) liksom allmänadministration och viss uppföljning bör beslutas i rådet. bör beslutaom separata anslag till skogs- och jordbruksforskning och de båda sektionernabör besluta om användningen av tilldelade anslag. Det bör ankomma på resp.sektion att på lämpligaste sätt skaffa sakkunnigt underlag för sitt arbete med atlprioritera och utvärdera forsk-. Enligt mening bör skogsseklionenvara sammansatt på samma sätt som f. n. möjligen med viss utökning av forskare. Skogsstyrelsenbiträder utredningens förslag om rådets sammansättning och föreslår attledamöterna utom ordföranden och representant från NFR bör utses bland depersoner som sitter i sektionerna. Därigenom borde en viss samordning avverksamheten kunna tryggas och samarbetet med grundforskningsråd ochforskningsrådsnämnd underlättas. 3.4 : (Se 1.3) 3.5 : Vid utformningen av SJFRrs organisation har ar betsgruppen framför allt beaktat kravet på ökad samverkan mellan olika dis cipliner. Den nuvarande sektionsindelningen har slopats och i stället förordas ett sammanhållet råd. finner detta lämpligt. Arbetsgruppenhar lagt fram två förslag rörande indelningen i s. k. prioritetsutskott avrådets beredningsorgan. Båda förslagen har en konventionell utformning som intepå ett tillfredsställande sätt tillgodoser behovet av samarbetetvärvetenskapligt. Livsmedelsforskningen passar således inte naturligt in inågot utskott. En mer flexibel organisation är därför i det avseendet nödvändig. Livsmedelsverkethar i övrigt inget att erinra mot förslagen i frågan om organisation ocharbetsformer. 1980/81:129 45 3.6 : delar uppfattningen att en sammanslagning av nuvarande två sektioner tUl en sektion med föreslaget le- damotsanlal och representation skulle underlätta en forskningssatsning med angiven inriktning. SNVhar i princip den form för beredning av ärenden som föreslås med pohcy- ochproblemformulering i rådet och forskningsutvärdering i beredningsgrupper.Erfarenheterna är goda. I beredningsgruppen bör finnas representanler för såvälforskare som avnämare. Utredcirna föreslår att representanter för andraforskningsorgan skall ingå i beredningsgrupperna. anser attmiljövårdens företrädare bör vara representerade i såväl rådet somberedningsgrupperna. Därigenom underlättas den nödvändiga samordningen meUande insatser som görs av och . 1utredningen diskuteras tvä principer för avgränsning av prioriteringsut-skotiensarbetsfält dels efter praktiska problemområden, dels efter vetenskapsområden.Naturvårdsverket har positiv erfarenhet av strukturering efter medier Ouft,vatten, mark och hälsoeffekter). En modell efter problem-onu-åde torde delviskomma alt motverka strävan att åstadkomma en integration mellan skogs- ochjordbruksfrågorna. 3.7 Styrelsenför teknisk utveckling: STU viU inledningsvis instämma i ar betsgruppens syn på svensk sektoriell forskningspolitik och högskolans roll som basresurs. STU vill kraftigt stryka under arbetsgruppens generella slut sals atl forskningsråd inte blir uppbundna med finansiering av egentliga bas resurser. Därför är det enUgt STU angeläget att de överföringar till den fasta universitetsorganisationen som arbetsgruppen föreslår kommer till stånd. Endast därigenom kan del nya integrerade fungera effektivt i den före slagna rollen som initiativtagare lill kunskapsuppbyggande forskning för skogs- och jordbmkets långsiktiga utveckUng. Detta innebär också i enlighet med vad arbetsgruppen framhåller att det nya rådet i ökad utsträckning kom mer att satsa på forskning också vid andra universitet och högskolor än Sve riges . Belräffandearbetsgruppens två förslag till principiell indelning av det nya vill STU förorda del första förslaget. Det är nödvändigtatt se tekniken som en integrerad del av satsningarna på elt antal praktiskaproblemområden. 3.8Domänverket: (Se 2.7 och 5.4) Mot ovanstående bakgmnd vUI ocksäbestämt avstyrka att del nuvarande rådets två sektioner slås ihop tiU en. De forskningspoliliskamotiv för en sammanslagning som framförs är alltför svaga. Utredningen haröverdrivit sambandet mellan skogens och jordbrukets forskningsbehov och fåprojekt kommer i verkUgheten att bli gemensamma. Därför är det viktigt attvarje rådsseklion består av god kompetens inom sitt specieUa fack. 1980/81:129 46 Utredningenanför sammanläggningen av SLU som ett exempel som visar värdet av ensammanslagning. Del måste då påpekas att SLU består av tre oUka fakulteter medegna resurser och planeringsorgan där respektive sektorsintressen finnsrepresenterade. Problemkring de projekt som de två sektionerna bör handlägga gemensamt bör kunna lösast. ex. genom viss personunion mellan sektionerna. På samma sätt måste frågan omgemensam SJFR-representation i FRN m. m. kunna lösas. Omde två sektionerna bibehålles faller i huvudsak behovet av de fasta planeringsutskotten.Vi finner det dock viktigt att sektionerna, enhgt förslaget, ökar sinaplaneringsinsatser med avsikt att få rätt struktur på anslagspolitiken förkraftsamling i angelägna områden. Fördessa planeringsaktiviteter måste viss kompetens finnas inom organisationenmen det bör i stor utsträckning vara möjUgl oCh av stort värde att skapatillfälliga sådana planeringsresurser genom projekt, uppdrag eller samarbetemed andra organisationer. De stmklurplaneroch program som blir resultatet av dessa kvalificerade planeringsaktiviteterbör förankras i näring och samhälle. De utgör sedan priorileringsbakgmnd försektionernas arbete och underlättar handläggningen. Remissförfarandet börkunna utnyttjas ungefär som . Uppgiftenatt utvärdera utförd forskning bör inte överbetonas. Däremot tror vi det ärsynnerligen angeläget att mer än nu ägna rådsresurser åt marknadsföring avforskningsresultat. Utvärderingsfunktionen torde med fördel kunna kombinerasmed denna förmedling genom att ta ställning till hur marknadsföringen avenskilda resultat och rapporter bäst skall ske med hänsyn tiU innehåll ochmålgrupp. Marknadsföringsfunktionenär nästan genomgående undervärderad och underdimensionerad iforskningsorganisationerna, vilket i hög grad minskar effekten av insatta forskningsmedel.Rådet bör ges möjlighel att på lämpUgt sätt organisera professionella resurserför denna marknadsföring. Avslutningsvisfinner vi inte anledning invända mot förslaget om ändrade relationer mellan KSLAoch i syfte att understryka värdet av att KSLA är ett obundetvetenskapligt kontaktorgan. Det är således naturligt alt anställer ochavlönar sin egen sekreterare. 3.9Forskningsrådsnämnden: (Se 2.8) Det förslag till omorganisation av statens rådför skogs- och jordbmksforskning som framläggs av arbetsgmppen innebär i vissmån en anpassning av forskningsrädsorganisationen på skogs-och jordbruketsområde till det mönster som reform råder inom . Sålunda innebär förslaget en betoning av rådetsplaneringsfunktion, en strävan efter ökad integration genom avskaffandet avsektionsindelningen av rådet och inrättandet av etl system av särskildaberednings- och prioriteringsgrupper. 1980/81:129 47 Nämndentillstyrker dessa principförslag. När det gäller karaktären av SJFRrs arbetebetonar utredningen givetvis riktigt att rådet är och skall vaia ellhuvudsakligen sekloriellt forskningsorgan. Det påverkar också, enligt FRNrsbedömning helt naturUgt, förslagen tUl sammansättning och former för utseendeav ledamöter i råd och prioriteringsorgan, och nämnden kan tillstyrka dessautredningens principförslag. Nämnden betraktar det dock inte som på samma sätt naturUgtatl rådet självt utser sin chefstjänsteman. Parallellen med de s. k.grundforskningsråden är härvidlag inte klar. Ihittills berörda delar kan utredningens förslag ses som en anpassning tiUutvecklingen på andra håll och väl ägnade alt öka effektiviteten i rådets arbete. 3.10 : (Se 2.9) Det förslag som utarbetats beträf fande SJFRrs arbetsformer visar en strävan efter större samstämmighet med övriga forskningsråd. MFR är positivt UU inrättandet av prioriteringsutskott, som i andra sammanhang visat sig avsevärt underlätta och rationalisera handläggningen av anslagsansökningar. Av de två förslagen UU indelning av rådets verksamhetsområde i prioriteringsgrupper vill MFR starkt förorda det sist beskrivna alternativet (sid. 133), då detta i högre grad bygger på princi pen att vid bedömningen av projekt utgå från vetenskapliga kriterier. Beträffandeförslaget lill sammansättning av finner MFR skäl tala för att en av de sjuföreträdarna för aUmänintressen ersätts av en representant för MFR. EnUgt MFRrsuppfattning finns skäl av samma natur som anförs för NFRrs del alt blirepresenterat i . representeras både MFR och NFR i form av"observatörer". Som framgår ovan är MFR en viktig finansiär avforskning inom i första hand den veterinärmedicinska fakulteten vid SLU. Medhänsyn tUl utredningens förslag om en breddning av SJFRrs kommande verksamhetsom inbegriper satsning även på mer grundforskningsrinriklade projekt synes detbetydelsefullt ur samordnings-och andra synpunkter att MFR blir representerat iSJFR. 3.11 : Förslaget att sammanslå båda sektioner lill ett enhetligt råd och i stället inrätta probleminriktade be redningsgrupper kommer med aU säkerhet atl innebära en större flexibiUtet i användningen av medlen, saAnolikt också en allsidigare vetenskaplig bedöm ning av de inkomna ansökningarna. I utredningen betonas betydelsen av att de långsiktigt grundläggande problemstäUningarna beaktas mer än vad tidi gare varit fallet inom . Det är då naturligt, dels att i större ut sträckning än tidigare söker sakkunskap även utanför lantbruksforskningen, dels alt forskare är väl företrädda på aUa nivåer inom rådet. NFR viU därför förorda att balansen mellan forskningens och näringsUvets företrädare i förskjules till förmån för forskarna, lämpligen genom att ytterUgare någon forskare med erfarenhet från mer gmndforskningsinriklade områden beredes plats i rådet. Dessa synpunkter på forskarrepresentationen berör inte Prop.1980/81:129 48 SJFRrsroll som ett sekloriellt organ, vilkens ställning bör behållas även i framtiden.Den tillämpade forskningen måste alltid vila på en bas av grundforskning avhög kvalitet. Detta nödvändiga samband meUan sektoriell forskning ochgrundforskning beaktas bäst och brister i grundforskningsbasen identifieras lättast om i rådet finns en god representation av NFRrserfarenheter av de internationella utvärderingarna av pågåendeforskningsprojekt är utomordentligt positiva. NFR vill därför varmt tillstyrkaatl utvärderingar av denna karaktär kommer till stånd även inom SJFRrs verksamhetsområde. 3.12Sveriges : (Se 2.11) Eftersom många av frågeställningarnai den grundläggande forskningen är gemensamma för både skogs-ochjordbrukssektionen är det helt följdriktigt, som utredningen föreslår, attsektionsindelningen slopas och att del i fortsättningen blir ett sammanhållet råd. Arbetsgruppenföreslär, att det nya rådet skall beslå av elva ledamöter, varav sju företräderallmänintressen och fyra forskningen. För atl tillgodose behovet av en meraingående beredning av anslagsfrågor m. m. föreslås, att prioriteringsutskottinrättas. I dessa skall forskarrepresentationen vara bred, men där skall ocksåingå representanter för näringsliv, folkrörelser, intresse-orgemisationer ocharbetsmarknadens parter. Som motiv för att skall skilja sig frångrundforskningsråden och ha den omvända mandatbalansen sju allmänrepresentanteroch fyra forskare anför arbetsgruppen SJFRrs karaktär somsektorsforskningsråd. Styrelsen kan för sin del inte finna, att begreppet seklorielltorgan har med fördelningen av rådsledamöter att göra. Styrelsenfinner det vidare egendomligt, att allmänintressena både skall ha dominans isjälva rådet och påverka bedömningen i prioriteringsutskotten. Ett seklorielltråd, som det här är fråga om, måste ha kompelens atl formuleraforskningsbehoven och att bedöma hur dessa behov kan mötas på ett optimaltsätt. Därvid måste beaktas den forskning och de resultat som erhålls både inomlandet och internationellt. Den övervägande delen forskning utförs utanför vårtland och del gäller för oss alt utnyttja forskarnas kunskaper för alt tolka ochöverföra resultaten och sälta in resurser på de områden, där speciell kompetensfinns. förslag skall rådets insatser riktas mol mera grundläggandeproblemställningar. Salsning på grundläggande forskning innebär en slörreosäkerhet vad beträffar resultatens värde för tiUämpade frågeställningar. Detkan också vara svårare alt bedöma samhällsrelevansen på kort sikt. Men denstörsta svårigheten i samband med projekt av grundläggande karaktär utgörbedömningen av projektens målsättning, planering, metodik och vetenskapUgavärde, även ur internationeU synpunkt.