prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Sammantaget ökar kostnaderna med ca90 milj. kr. Kostnadsökningen kan slås ut . De ökade kostnaderna för säljare och förbrukare av oljavid ändrad tvångslagring bör finansieras prisvägen. De föreslagna åtgärdernamedför en prisökning av per liter bensin och ca . per mmolorbrännolja/tunn eldningsolja. Ett fullföljande av oljelagringsprogrammet 1978-1984 i vadgäller olja för energiändamål skulle kosta . Kostnaderna fördet av kommittén föreslagna programmet för motsvarande produkter uppgår till3,, således en minskning med . Härtill kommerinvesteringskostnader för näringslivet på ca . med anledning avminskad vinterdispens och ändrad sammansättning av tvångslagret. I kapitel 10 diskuterar kommittén andra åtgärder änlagring för att stärka försörjningsberedskapen. Kommittén betonar att en samlad energipolitik är avavgörande betydelse för försörjningssäkerheten på energiområdet. Den svenskaenergipolitiken inriktas på ökad hushållning med energi och ersättning av oljamed andra energiråvaror. Ett ensidigt beroende av en grupp leverantörländer börmotverkas genom bl. a. ökad närförsörjning och ett säkerställande av deinternationella oljebolagens verksamhet i . Uppnås dessa mål för normalaförhållanden kan behovet av beredskapslager av olja på sikl minska. 1 en kris förutsätts vissoljeanvändning ersättas med ved, el och kol. Kommittén förordar att deplaneringsmässiga och tekniska förberedelserna för övergång till andra bränslenän olja i krissituationer förstärks. Om regleringsinstrumenten för ransonering kan göras bättreoch träda i 1980/81:90 701 kraft snabbare kan försörjningssäkerheten öka. Detla gäller speciellt motorbensin och motorbrännolja. En stor del av beredskapslagrenutgörs av råolja. Produktutbytet ur denna ger större andel tunga produkter änvad som normalt behövs. Det vore enligt kommitténs mening värdefullt förförsörjningsberedskapen på oljeområdet om krackningskapaciteten vid landetsraffinaderier kunde höjas. Vid behov kan då en större andel lätta produkterutvinnas ur råoljan. Reservation och särskilda yttranden Till betänkandet har fogats enreservation av ledamoten . För att undvika en urholkning avlagerberedskapen under en viss del av året anser reservanten att kraven pålager skall läggas högre än vad kommitténs majoritet har föreslagilt förden s.k. vinterdispensen. Osäkerheten vad gäller industrinsframtida användning av olja samt storleken av de s.k. oåtkomliga kvantiteternaframhålls och dessutom anses en försiktigare beräkningsmetod av de kommersiellalagren påkallad med hänsyn till att storleken av dessa varierar starkt och attde hos vissa lagringsskyldiga var obefintliga. Reservanten anser vidareantagandena vad gäller väntade dröjsmål mellan det att en kris inletts och attde åtgärder för ransonering, allmän krisförsörjning etc. få full verkan äralltför optimitiska. Med hänsyn till dessa synpunktersamt till andra ej nämnda osäkerhetsfaktorer föreslår attberäkningsreserven fastställs till en sjättedel av del beredskapslagerbehov somkommittén räknat fram. De extra kostnaderna skall täckas fulll ut genom dens.k. beredskapsavgiften på olja. Till betänkandet har vidare fogatstre särskilda yttranden. Ledamoten framhåller att en beräkningsreservpå 1,5 milj. m- olja samt en reducerad vinterdispens egentligen inte äracceptabelt för näringslivet. Reservation har dock inte gjorts med hänsyn tillde ekonomiska förutsättningar som kommittén har haft att arbeta under. Detpåpekas att om vårt land skall kunna resa sig ur nuvarande ekonomiska bekymmerkrävs en ekonomisk utveckling med en helt annat dynamik än vad 1980 årslångtidsutrednings siffror visar. Detta kan inte undgå alt få effekter påenergikonsumtionen. Endast mot bakgrund av angivna ekonomiska nödvändigheterkan ansluta sig till kommitténs förslag avseende beräkningsreservenoch vinterdispensen. Experterna och att kommittén ger en ogrundat optimistisk beskrivning avberäkningsunderlaget. Styrande faktorer i beräkningarna är genuint osäkra. Vidare anses att bärande motivsaknas för en ändring av krigsreservens storlek. Den bör därför kvarståoförändrad . Experterna menar också att skäl saknas för att sänka procentsatsen vid Prop.1980/81:90 702 beräkningen av oåtkomliga kvantiteter i avspärrnings- ochkrigsreserven. och instämmer med kommittén angående behovetav en beräkningsreserv men menar att den är för snävt beräknad. Vidareframhålls osäkerheten i möjligheterna att ersätta olja med ved, el och kol. Beträffande de kommersiella lagrenanser och att det väsentliga inte är vilka kommersiella lagersom finns i dagens läge utan de lager som bedöms finnas när enavspärrningssituation inträder. All erfarenhetfrån tidigare oljekriser ger vidhandenatt de kommersiella lagren i ett fidigt skede minskar starkt. Storlekenav dessa lager bör därför bedömas med stor försiktighet. Mot denna bakgrundföreslår och att lagringsmålet bör höjas med sammanlagt ca1,9 milj. m' ulöver vad kommittén föreslår. Experten Orrö instämmer i alltväsentligt i Frigrens och särskilda yttrande. har i sittutredningsarbete samrått med försvarskommitté. FK 78 har i skrivelse iseptember 1980 till oljelagringskommittén anfört att den inte på nuvarandeutredningsstadium kan bestämma vilken beredskap på energiförsörjningsområdetsom kan anses vara rimlig. Dock framhölls att energi för uppvärmning ochtransporter är en av de förnödenheter som bör ges särskilt hög prioritet närdet gäller försörjningsberedskapens inriktning . Detta talarenligt FK 78 för alt en något högre beredskap i fråga om oljelagring ärmotiverad än vad som framkommer genom strikt beräkning enligt utnyttjadekrisfall. har för sinbedömning av risken för störningar i tillförseln av olja utnyttjat FK 78:sbetänkande (SOU 1979:42) Vår säkerhetspolitik. har riskerna förstörning i handeln med olja ökat. Detta bör enligt FK 78 beaktas i det framtidaoljelagringsprogrammet. Orrö instämmer i FK 78:s bedömningar. Orrö framhåller vidare attoljeförsörjningen har en särskild dimension i vårt säkerhetspolitiska system.Utan godtagbar försörjningsberedskap på energiområdet är inte vårsäkerhetspolitiska doktrin - alliansfrihet i fred som syftar till neutralitet ikrig - meningsfull och trovärdig. Orrö understryker den vikt som börfästas vid de opfimistiska beräkningar angående bl. a. krigsreserven som lederfill att kommittén föreslår att de lagringsutrymmen som är underfärdigställande ej skall fyllas helt. Detta är enligt Orrö att spela hasard medvår säkerhetspolitik. För att höja den säkerhetspolitiska garden i förhållandetill kommitténs förslag och säkra framtida handlingsfrihet bör enligt Orrösmening 1. deoljelagringsutrymmen som är färdiga fyllas så snart det ärpolitiskt och niarknadsmässigt möjligt, 2. de utrymmen somär projekterade enligt oljelagringsprogram sprängas ut till denlägre kostnad som därigenom blir möjlig. Prop.1980/81:90 703 Skulle det till änventyrs visa sig att deutsprängda utrymmena är för stora för behovet för olika kriser torde det intevara svårt att antingen hyra ut eller försälja utrymmena till andraintressenter än den svenska staten. Ekonomisktutrymme för de här föreslagna åtgärderna enligt punkt 1 har beretts genombeslut av vid urtima i fråga om den särskildaberedskapsavgiften för oljeprodukter. 1980/81:90 705 Endast ett fåtal remissinstanseryttrar sig över kommitténs totala förslag till lagringsprogram. De flestakoncentrerar sig på enskilda förutsättningar och förslag. Ett flertal remissinstanser bl.a.ÖEF, , , och framhåller allmäntosäkerheten i de förutsättningar som ingår i den modell som kommittén använderför beräkningen av behovet av beredskapslager. Följande förutsättningardiskuteras speciellt av remissinstanserna. 1.1 Val av krisfall Kommittén baserar sin planering förenergiprogrammet på de försvarsbeslut angivna krisfallen, krig,avspärrning och fredskris. Den menar dock att långa kriser senare kan behövaprövas. anser attde valda krisfallen alltjämt är relevanta, men att situationen i Mellerstaöstern nu är osäkrare än 1977. ÖEF ifrågasätter om de användaavspärrnings- och krisfallen med sina begränsade krav på uthållighet skall varastyrande för planeringen inom energiområdet. Syftet med beredskapslagring ärytterst att trygga en godtagbar energiförsörjning som åtgår föromställning till användning av inhemska energiresurser. Ett flertal faktorermotiverar, enligt ÖEF:s mening, en ökad lagerhållning jämfört med den somhärleds ur de givna krisfallen. I likhet med ÖEF menar också ÖB, 78, att behovet av beredskapsåtgärder inför långvariga störningarbör beaktas i planeringen. ÖB tillägger också att risken för kriser utanförvarning ökat och att detta inte beaktats tillräckligt i planeringsförutsättningarna. SPK menar att erfarenheterna från1970-talet visar att försörjningsproblem som kan uppstå på oljeområdet snararehar sin grund i priskriser med starkt spekulativa inslag än i reellabristsituationer. Enligt SPK:s uppfattning är det omöjligt att göra en klaråtskillnad mellan tillgångskriser - som kommittén behandlar i förevarandedelbetänkande - och de priskriser som kommittén har i uppdrag att behandla ianslutning till frågan om eventuellt buffertlager i prisutjämnande syfte.Nämnden anser att dessa frågor måste ses i ett sammanhang. Oljan ifredskrislager bör för framtiden nyttjas för att motverka påfrestningar påekonomin orsakad av såväl fysisk brist som 45 1980/81. 1980/81:90 706 tillfälligt höga priser. En sådan flexibel användning avoljelagren tillgodoser bäst önskemålet om optimalt nyttjande avsamhällsresurserna. Kommittén har baserat sinabedömningar av behovet av beredskapslager av olja på statens industriverksprognoser över energitillförseln. Dessa innebär en oljeanvändning som motsvararca av den oljeanvändning som antogs 1976. Remissinstanserna har inget attinvända mot de prognoser över energitillförseln som kommittén använder. RRV,LO och SPI framhåller dock osäkerheten. Det gör även ÖEF som konstaterar attrelativt små variationer i de styrande förulsältningarna för försörjningsplanenhar slor effekt på lagringsbehoven. KK anser det ytterst angeläget attoljeberoendet minskas, men ifrågasätter möjligheterna att åstadkomma en sådankraftig nedskärning av förbrukningen som kommittén förutsätter. och menar att dennödvändiga kraftiga satsningen på framförallt exportindustrin kommer att fåeffekter på energiförbrukningen. Kommittén bedömer att nu befintligaransoneringssystem för bränsle- och drivmedel har möjlighet att fungera enligtberäkningarna under förutsättning att ansvariga instanser i en kris snabbt,kraftfullt och framsynt fattar nödvändiga beslut. Besparingseffekten anses dockvara lägre då inomhustemperaturen i de flesta småhus nu sänkts. SPK och industriverket betonarbehovet av en förbättrad ransoneringsberedskap. ÖEF anser att det är orealistisktatt förutsätta att ransoneringsåtgärderna har effekt redan från krisens börjaneftersom detta i sin tur kräver att statsmakterna har fattat beslut i ett ännutidigare skede. En viss eftersläpning i beslutsprocessen är att förvänta. FK 78förordar en ökad satsning på åtgärder som kan höja beredskapen att fatta tidigabeslut och påpekar vikten av att inblandade myndigheterverkligen handlar utan dröjsmål i inledningsskedet av en försörjningskris. ESK instämmer med kommitténangående sänkningen av besparingspotentialen. 1.4 Möjligheter att ersätta olja med ved, el och kol Kommittén förutsätter i sinaberäkningar att möjlighet finns att i en kris ersätta tunn och tjockeldningsolja för uppvärmningsändamål med ved, el och kol. Den föreslår att deplaneringsmässiga och lekniska förberedelserna Prop.1980/81:90 707 för en tidig övergång bör förstärkas genom att ansvarigamyndigheter noga prövar och lämnar förslag till konkreta åtgärder i fredstid. och hävdar att alla möjligheter attersätta olja med inhemska energiråvaror, främst vatten- och kärnkraft, måstetas till vara. TCO framhåller likaså angelägenheten av åtgärder som minskaroljeberoendet redan i fredstid. Ett samordnat och målmedvetet utnyttjande avolika möjligheter alt ersätta olja med inhemska energikällor innebär att deextra möjligheler alt ersätta olja som kan finnas i ett avspärrningslägeminskar. Det medför emellertid en snabbare minskning av den"normala" oljeförbrukningen oeh därmed en förbättring av försörjningstrygghetenunder avspärrningslägen. Under dessa förhållanden menar TCO attoljelag-ringskraven bör relateras till faktisk och bedömd framtida användningav olja, utan att eventuella "kristillgångar" av ved, el och koltillgodoräknas för att minska lagringsnivåerna. , statensvattenfallsverk och redogör föråtgärder som kan leda till minskad oljeanvändning. LRF och i menar attkommitténs förutsätlning i detta avseende är alltför optimistisk. En övergångtill alternativa energislag tar än vad som beräknats. LRF betonaratt en minskning av nu gällande oljelagringsprogram bör kunna ske endast omkraftfulla åtgärder sätts in för att stimulera en övergång från olja till fastbränsle inom såväl näringslivet som bostadssektorn. pekar påviklen av att komplettera nu löpande oljelagringsprogram med byggande avfaslbränsleanläggningar. Samma uppfattning uttrycks av Svenska värmeverksföreningensom menar att stöd måste ges åt värmeverken och deras ansträngningar attkomplettera befintliga anläggningar med anordningar för eldning av inhemskabränslen. Föreningen anser också att en minskning av de nationella oljelagrenendast bör ske om stöd lämnas för ett snabbare införande av kol sombränsle. Svenskt kolkonsortium anser detmindre välbetänkt att innan frågan om ångkol har belysts inteckna redanbefintliga beredskapslager av kol och föreslår därför att sättet att räknalagringsbehovet av olja med hjälp av befintliga kollager omprövas. FK 78, , statensindustriverk, OED och LRF stöder alla en satsning på åtgärder som kan förkortaomställningstiderna och andra förberedelser för övergång till andra bränslen änolja. 1.5 De kommersiella lagrens storlek ÖB delar inte kommitténsuppfattning att de kommersiella lagren bör betraktas som tillgångar vidberäkningen av behovet av beredskapslager. ÖEF, SPK, transportrådet ochlänsstyrelsen i menar alla att kommittén överskattat dekommersiella lagrens storlek. 1980/81:90 708 inte beräkningarna men instämmer med de övrigaremissinstanserna i att det är troligt att de kommersiella lagren minskar i taktmed att en kris utvecklas så att de, då staten är beredd attfatta beslut om deras disposition, reducerats kraftigt. RRV ansluter sig tilldenna synpunkt och menar att det borde vara särskilt intressant att studera dekommersiella lagrens storlek just i samband med krisstituationer. I sammanhanget bör påpekas attkommittén föreslår att de kommersiella lagren skall räknas som en tillgång ifredskrislagret i stället för i avspärrningslagret som är fallet. Ingenremissinstans har yttrat sig över det förslaget. ÖEF menar att skäl saknas förkommitténs förslag att till de beräknade behoven av beredskapslager för krigs-och avspärrningssituationer göra ett tillägg för oåtkomliga kvantiteter med 2 %i stället för som gällt. 2 Förslag till lagringsprogram Med hänsyn till den stora betydelseenergiberedskapen har för samhällslivet och totalförsvaret är det enligtkommittén rimligt att till det beräknade behovet av beredskapslager lägga enberäkningsreserv på 1,5 milj. m olja för att täcka en något ogynnsammaresituation än som förutsättningarna ger uttryck för. ÖEF, LO och TCO menar attberäkningsreserven bör vara större än vad kommittén föreslagit med hänsyn tillden osäkerhet som vidlåder ett flertal förutsättningar. ÖB anser också attberäkningsreserven bör ökas mot bakgrund av uppfattningen att de kommersiellalagren ej bör påverka behovet av beredskapslager. och menar attberäkningsreserven inte är acceptabel för näringslivet. Den är omotiverad ochleder till ökade kostnader. Svenska cellulosa- och pappersbruksföreningenframför en liknande uppfattning. 2.2 Överskott i krigsreserven Kommittén förordar att krigsreservendimensioneras enligt beräkningarna och att överskottet på 1,1 milj. m-*betraktas som en tillgång i det samlade beredskapslagret. Den osäkerhet somvidlåder alla förutsättningar beaktas särskilt i den s.k. beräkningsreserven ÖEF, ÖB och KK menar att osäkerheten är storvad gäller 1980/81:90 709 beräkningen av krigsreservens storlek och föreslår att denbibehålls i nuvarande omfattning. i har sammauppfattning och anför som skäl att flera motorfordon och arbetsredskap inte kananvända gengas och att det regionala lagerprogrammet för diesel/ eldningsolja 1bör anpassas till den "geografiska kraftsamling" som föreslagits avFK 78 i dess första delbetänkande (SOU 1979:42). 2.3 Sammansättning av beredskapslagren ÖEF, Svenska cellulosa- ochpappersbruksföreningen och OED ansluter sig fill den av kommittén föreslagnaändringen av sammansättningen av tvångslagren och fidpunkterna för genomförandet.SPK anser det inte möjligt att ta ställning till frågan om utvidgning avoljehandelns tvångslager förrän frågan om dispositionsrätten till dessa lagerhar utretts i den andra etappen. ÖB framför att utökningen av beredskapslagret avfordonsdrivmedel medför en lägre risktagning då en för knappdrivmedelsförsörjning blir gränssättande för försvarsmaktens handlingsfrihet. ÖEF motsätter sig att lagren av lättbensin minskas då demenar att kommittén inte tagit hänsyn till den ökning av värmestandarden underkrisförhållanden som kommittén föreslagit för uppvärmningssektorn i övrigt. i länanser att andelen eldningsoljor i krigsreserven bör ökas för att kunnafullfölja eller snabbt återuppta produktion av ammoniak för handelsgödselindustrin. Ett antal remissinstanserdiskuterar sammansättningen av de statliga beredskapslagren. Transporlrådel pekar påförhållandet att en alltför stor andel råolja i programmet tenderar att ge förstor andel tjocka eldningsoljor i en kris. I sammanhanget erinras att tjockaeldningsoljor vid längre kriser i betydande omfattning kan ersättas av inhemskabränslen. Möjligheterna att minska behovet av dieselolja och lätt eldningsoljasynes totalt sett vara väsentligt mindre än för bensin och tjock eldningsolja.Det är därför angeläget att en krackeranläggning omgående byggs i . Ettstörre utbyte av lätta oljeprodukter skulle då kunna erhållas vilket möjliggören större del råolja i lagringsprogrammet. Kommittén har räknat med enväsentligt lägre lagring av flygdrivmedel för civil luftfart än i det löpandeoljelagringsprogrammet då de ansvariga 1980/81:90 710 myndigheterna har räknat ned behovet. Kommittén menar attdet bör prövas om inte viss ytterligare lagring är motiverad. redovisar ;iom skältill att behovet räknats ned, att den svenska flygplansflottan inte bedöms bliutökad i tidigare planerad omfattning, behovet av flygdrivmedel för utländskaflygningar från i en avspärrnings- respektive krigssituation antas blilägre saml att prognosen för de utländska flygbolagens fredsförbrukning avflygdrivmedel i kraftigt har justerats ned. I det totala behovet avflygdrivmedel har verket inle räknat med en reserv. De delvis osäkragrundvärdena, bl.a. i fråga om de utländska flygbolagens behov, kan emellertidmotivera att en lagringsreserv tas med i beräkningarna. Enligt ÖEF:s mening bör snarastytterligare utredning ske beträffande behovet av lager av flygdrivmedel innanbeslut fattas om den fortsatta lageruppbyggnaden för denna produkt. ÖB anser inte att lagringen avflygdrivmedel bör minskas så som det föreslagils i betänkandet på grund avtotalförsvarets bedömda ökade utnyttjande av civila flygtransportmedel. ÖBanser också att möjligheterna att inom landet producera jetbensin måstesäkerställas. Denna uppfattning delas av SAS som också framför att det ärväsentligt att lagerhållningen av flygdrivmedel ökar i takt med stigandekonsumtion. För att öka möjligheten atl lagra civilt jetbränsle i vissutsträckning föreslår SAS alt brukare och leverantörer konsulteras för attundersöka förutsättningarna för en kontinuerlig rotation av lagren, underförutsättning att detta sker utan kostnad för SAS. FK 78 framför altberedskapslagringen för att möta avspärrnings- och krigssituationer i förstahand skall anpassas till de krav som en omställning till energiförsörjning medinhemska energiråvaror i en kris ställer. Man kan på nuvarande underlag inteuttala sig om oljeprogrammets exakta omfattning. Det är enligl FK 78 inteheller lämpligt eller nödvändigt att nu fatta beslut om detta. Ett sådantbeslut behöver enligt FK 78 fattas först i samband med att den förordadelageruppbyggnaden skall avslutas. Beslut om den framtida inriktningen avenergipolitiken och totalförsvarets utveckling bör då föreligga.För att ha handlingsfrihet bör nu pågående byggnad av lagringsutrymmenfärdigställas. Däremot bör inte någon ytterligare byggnad av lagringsutrymmenske. FK 78 delar kommitténs bedömning att risken för störningar i tillförselnav olja skall inträffa är hög och anser därför att lageruppbyggnaden skall skeså snart som möjligt. Denna senare uppfattning delas av . RRV manar till slor försiktighetvid beslut om hur stor minskning i förhållande till löpande oljelagringsprogramsom kan göras mot bakgrund av den ändrade prognosen för energianvändning och deövriga utgångspunkter 1980/81:90 711 som kommittén bygger sitt förslag på. KK delar kommitténs principiellainställning till inriktningen av storleken av oljeförbrukning 1983 ochhärav betingat lagringsmål. ansluter sig till kommitténs förslagom lageruppbyggnad men förordar därutöver att de ytterligare bergrum förlagring av olja som är under byggnad tas i anspråk försitt ändamål med möjlighet att även tjäna som buffertlager i prisstabiliserandesyfte. anser likaså att de av kommitténangivna lagringsmålen skall uppfyllas så snart som samhällsekonomin medger.När dessa mål uppnåtts bör en förnyad bedömning göras om ytterligare lagringbör ske så att befintliga lagringsutrymmen helt fylls upp. SPI framför liknandesynpunkter. har ingetatt erinra mot att försörjningsberedskapen stärks. Detta bör i första hand skegenom att den statliga oljelagringen ytterligare utökas och attlagringsutrymmena fylls med beredskapslager av råolja. Om detta intesker bör outnyttjade lagringsutrymmen ställas till privat förfogande förinlagring av olja på kommersiella grunder och på villkor att statsmakterna vid krislägekan disponera över lagren. OED, i , ,LO och transportrådet anser alla att lagringsutrymmena bör fyllas helt. ansluter sig till denna ståndpunkt och vill särskilt betona viktenav att industrins oljebehov säkras i en fredskris. Ett bortfall överstigande av normal tillförsel av oljeprodukter får mycket betydande konsekvenser förindustriproduktionen och samhällets försörjning med olika slag av varor. Motbakgrund härav och med tanke på riskerna för mer omfattande bortfall avoljeleveranser avstyrker industriverket den kraftiga minskningen avberedskapslagringen som kommittén föreslagit. ÖEF anser att ett bibehållande avkrigsreservens storlek och en rimlig gardering för osäkerheter av skilda slagmotiverar en ökning av lageruppbyggnaden med ca 2 milj. m' utöver det somkommittén föreslagit. ÖEF instämmer i huvudsak med kommitténs förslag attnormalsvavlig råolja skall inlagras om den i övrigt har lämpliga tekniskaegenskaper och ger lämpligt produktutbyte. Detta bl.a. med hänsyn till enminskad tillgång och högre priser på den lågsvavliga råoljan. Naturvårdsverketdäremot avstyrker att inlagring av olja sker med svavelhalter som medför attlagstiftningen om svavelhaltigt bränsle inte kan tillgodoses. LRF vill att lagringsprogram i huvudsak skallgenomföras då svårigheterna är stora att klara livsmedelsförsörjningen utantillgång på olja. LRF föreslår också att statsmakterna för att förbättraberedskapen i en krissituation stimulerar lantbruket att självt lagra en visskvantitet olja som kan motsvara förbrukning. För en sådan uppbyggnadbör lämpliga energilån tillskapas. TCO anser att det är rimligt att överväga en höjdmålsättning för 1980/81:90 712 oljelagringen p.g.a. den sårbarhet ioljeförsörjningskedjan som utvecklingen med stor tydlighetvisat.