prop · G40388 · 1980-12-31 00:00:00 — En sådan tredskodom vinner rättskraft fill skillnadfrån ett avvisningsbeslut i lagsökningsmål. 8.2 : Om förfarandetförenklas till följd av att utslagen Prop.1980/81:88 115 intefår rättskraft, ökar troligen risken för aft dessa blir materiellt felakiiga.Den summariska processens karaktär av förfarande avsett för olvisliga och klarafall går i så fall förlorad. Den enskilde har mindre glädje av all kunna kommaigen och få utslaget omprövat, än all från början få ett malerielll rikligtutslag. Eftersom bifall till borgenärens ansökan kan bero på passivitet hossvaranden på grund av okunnighet, så är sannolikheten för alt han senare vetbättre inte särskilt stor. Om dessutom, som befaras i promemorian, utsikternaatt vinna en senare process har minskat på gmnd av utslagets bevisvärde,innebär slopandet av rättskraft ingen förbättring för svaranden.Konsumentverket lillslyrker därför ulredningens förslag i denna del. 8.3 Sveahovrätt: Hovrätten ansluter sig till vad som anförs i PM om avgörandets rättsverkan. Även om förfarandet på sått hovrätten tidigare skisserat mera än enligt förslagel skulle komma att likna den procedur som tillämpas vid betalningsföreläggande bör avgörandet ges rällskrafts verkan. Hovrätten hänvisar här till vad Ulveson och Welamson anfört i SOU 1963:28 s. 100 ff och 106 ff. Av stor vikl i sammanhanget är dock att gäldenären på ett begripligt sätt underrättas om utslagets rättskraftsverkan och tillgängliga rättsmedel. Hovrättendelar även uppfattningen (PM s. 86 O att rättskraft ej bör tillerkännasavgöranden i handräckningsmål. 8.4 fillstyrker attutslag i betalningsmålen tillerkänns rättskraft mot gäldenären och att utslagvarigenom sökandens talan har ogillats inte tillerkänns rättskraft. Tingsrättenhar heller ingen erinran mot att avgöranden i mål motsvarande 191 och 192 §§utsökningslagen ej ges rättskraftsverkan. 8.5 tingsrätt:Förslaget upptar de nu gällande reglerna om rättskraft, vilka således skullebibehållas inom den summariska processen. För alt den summariska processenskall komma till användning i så slor utsträckning som möjligt och få verkligbetydelse framstår det som önskvärt att utslagen får rättskraftsverkan. Enligtförslaget skall liksom nu är förhållandet endast en bifallen ansökan vinnarättskraft. Däremol skall en talan, som ej vinner bifall utan ogillas, ej vinnarättskraft. 1 dylika fall kan således sökandens talan prövas ånyo i ett nyttmål. Detta är ett avsteg från den princip som eljest gäller i vår rättsordning.Det torde kunna ifrågasättas om det är nödvändigt att i den summariskaprocessen begränsa rättskraftsverkan till att ej avse ogillade utslag. Urgäldenärens synpunkt framstår ett slutligt avgörande som önskvärt och enrättskraftsverkan även vid ogillande skulle undanröja ovissheten för gäldenärenom huruvida borgenären, trots bestridandet, ämnar göra sitt anspråk gällande iframtiden. Borgenären har haft möjlighet att söka återvinning men underlåtitdetta. Att även ogillade utslag omfattas av rättskraften skulle möjligen kunnaanses medföra sådana fördelar att frågan kan vara värd ett närmare övervägande.Därest det med hänsyn ull borgenären icke anses lämpligt att tillerkänna ettogillande ulslag rättskraftsverkan, kan ifrågasättas om talan, som ej vinnerbifall, skall betecknas som ett ogillande. Det skulle kanske vara bättre attnågon annan lokution kom till användning innebärande ett konstaterande atttalan är tvistig eller något liknande. 8.6 : 1promemorian diskuteras ingående möjlig- 1980/81:88 116 heten all frångå nuvarande ordning i fråga om rättskraftenhos avgöranden som innebär bifall till lagsökning för fordran. De skäl somanförs härför finner förbundet övertygande. Förbundel vill för övrigt starktifrågasätta om rättskraft för de mål vari ansökan bifalls verkligen fyllernågon praktisk funktion. Fiertalel avgöranden i mål om betalningsforeläggande, vilkakan vinna rättskraft i enlighet med de i promemorian återgivna reglerna, tordede facto aldrig vinna rättskraft, eftersom varken ulmälning eller betalning medförbehåll om räll alt söka återvinning sker. Någon olägenhet lorde inte haföljt härav. Del kan aniagas att det ej heller skulle innebära någon nämnvärdolägenhet om bifallande avgöranden i den föreslagna betalningsprocessen ejvinner rättskraft. Slörre enhetlighet i reglering av processen torde därmedkunna nås. Vad som beträffande rättsverkningar föreslås i fråga om avgöranden imål om lagsökning för avhysning m. m. stämmer i slort sett överens med vad somnu gäller och föranleder ej någon erinran från förbundets sida. 9.1 Datainspektionen: När lalan samlidigl förs omåläggande av betal ningsskyldighet och om avhysning e.d. skall enligt förslaget rättsmedlet vara återvinning även i handräckningsdelen. Den sökande som vill erhålla snabb verkslällighel kan, sägs del, begränsa sin lalan lill avhysningen. Redan nu förekommer alt borgenärer väljer all först ansökahos överexekuior om avhysning och därefter hos tingsrätt om lagsökning förutfående av obetald hyra. De utnyttjar således inte möjligheten enligl 16 §lagsökningslagen alt yrka avhysning i lagsökningsmålet. Anledningen kan varaatt lagsökningsprocessen är alltför långsam, som avhys-ningsholelulgör ett starkt skäl för gäldenären all betala sin skuld, varvid lagsökningblir onödig. För de gäldenärer som inte betalar på avhysnings-sladiet är dockuppdelningen i två processer till nackdel, främst därför all de åläggs altbetala koslnaderna i båda målen. Datainspektionen har funnit att det angivna förfarandetinte strider mot god inkassosed. Med förslagel kommer del fortfarande attfinnas anledning alt försl ansöka om lagsökning för avhysning och därefter omlagsökning för fordran. Dalainspektionen delar dock uppfattningen att det voreolämpligt om olika rättsmedel vore tillämpliga beträffande olika delar av avgörandet.Någon annan väg än den som föreslagils synes därför inle framkomlig. 9.2 RSV: Överexekuior kan f. n. i handräckningsmålförordna att verksläl lighet inte skall ske förrän utslaget vunnit laga kraft. Sådant förordnande lorde ha använts mycket sparsamt, men har dock förekommit t.ex. när avgörandet varit synnerligen svårbedömt och omedelbar verk ställighet skulle medföra olägenheter som svårligen kunde avhjälpas om högre instans skulle komma till annat resultat. Även om möjlighet att erhålla inhibition i de allra flesta fall är tillräckligt, bör det övervägas om inte möjlighet att meddela sådan föreskrift likväl skall finnas kvar. 9.3 tiUstyrker förslaget om tillämpligarättsmedel i hand räckningsmål. 9.4 : Anledningen till att man ipromemorian valt 1980/81:88 117 besvär som rattsmedel för svaranden i fråga om lagsökningför avhysning m. m. synes ha varit omtanken om borgenären och dennes rält snabb verkslällighel. Emellertid kan borgenären komma i ell betydligtsämre läge om en överrält skulle finna saken mindre uppenbar än tingsrätten. 1sådanl fall måsle borgenären åter vända sig lill tingsrätten. Värdet av enomedelbar lingsrällsprocess får inle heller underskattas. Del är föga troligtall tingsrätlema i någon slörre ulslräckning skulle komma alt allvariigtfördröja verkställigheten av sina egna beslul genom inhibilionsål-gärder.Enligt ulredningens mening talar övervägande skäl för all en forlsalltingsrällshantering generellt är att föredra som rättsmedel i lagsökningsprocessen. Terminologisktkan ifrågasättas om det nuvarande begreppet hänskjutande till rättegång börersättas av ålervinning. Denna lerm kan. åtminstone med nutida språkbruk,ibland uppfattas som vilseledande. Med tanke härpå och pååtervinningsbegreppels användning i bl.a. konkursrältsliga sammanhang skulledel vara alt föredra alt i lagsökningslagen lala om måls återupptagande. Ettsådant uttryck är betydligt lättare att förstå för den stora allmänhelen.Möjligen bör dock en sådan reform förutsätta all åler-vinningsbegreppelsamtidigt utmönstras ur RB där del används i fråga om bl.a. tredskodomar. 9.5 : Som rättsmedel mol ulslag ilagsökningsmål om avhysning föreslås såsom besvär till hovrätten islällel för återvinning. Förbundet finner ej alt övertygande skäl anförtshärför. Vad som i promemorian, s. 89, uttalas om risken för överdriveninhibition, närmasl som ett skäl att ej välja återvinning som rättsmedel,finner förbundel sig ej kunna hell instämma i. Där domstolarna enligl nugällande bestämmelser har att beslula om inhibition av verkställighet, lordepraxis härvidlag ej vara präglad av alllför slor benägenhet attinhibera. Enligl förbundel skulle det vara enklasl och mesl praktiskt om sammarättsmedel - återvinning - kunde användas mol samtliga slulliga avgöranden iden summariska processen. 10.1 JK: Jag vill peka på delmotsägelsefulla i alt en borgenär kan få ersättning för bilrädeskoslnaden i densummariska processen men inte i tvist enligl småmålslagen. Man kan med visslfog hävda alt del måste vara lättare för borgenären alt själv upprätta enansökan om lagsökning än en ansökan om stämning. Del kan t.o.m. hävdas att dennuvarande regeln gör del förmånligt för en borgenär att gå lagsökningsvägenäven om han är hell medveten om alt målel slutligen blir handlagt enliglsmåmålslagen. På så säll kan han i varje fall delvis läcka advokalkoslnaderna. 10.2 RSV: Verkställighetskostnaderna imål om annat än betalningsskyldighet skall utmätas hos svaranden om ulslagelinnehåller föreskrifl om all verkslällighet skall ske på den lappandesbekoslnad. Såvitt är RSV bekant lorde vissa överexekutorer regelmässigt, exofficio, meddela dylik föreskrift medan andra förutsätter att sökandensärskilt yrkat del. Enligt RSVs mening bör sökanden normall kunna få utverkslällighelskoslnaderna i samband med all verkslällighel sker. För allrättstillämpningen i forlsältningen skall bli mera enhetlig borde i lagenintas beslämmelse om att 1980/81:88 118 beslutande myndighel skall, om inle särskilda skälföranleder annat, i ulslagel föreskriva alt verkställighet av lagsökning förhandräckning skall ske på motpartens bekoslnad. 10.3 hovräll: Hovrälten noterar- även i koslnadshänseende (jfr betr. ansökans utformning, rältskrafl.rättsmedel och beviskrav) har tvingats särbehandla handräckningsmålen. Somanförts redan inledningsvis betraktar hovrällen alla dessa särregler sommotiverade men också som symptom på all handräckningsmålen möjligen borde hahållits ulanför den nya lagen. 10.4 : Ulredningenhar enligt sina direktiv all ta upp hela det problemkomplex som är knutet tillrättegångskostnaderna i tvistemål. Del är ännu för tidigt att göra några somhelst uttalanden om de överväganden della kan ge anledning till. Utredningenkan emellertid inle underiåla att peka på all skilda system f. n. tillämpasinom den summariska processen, inom småmålslagens tillämpningsområde och i"vanliga" tvistemål. Utredningen vill inle motsätta sig ettgenomförande av promemorians förslag rörande rättegångskostnader och derasfördelning, allra helst som förslaget i den delen inle innehåller någonegentlig nyhet i sak i förhållande till vad som gäller men detla innebäralltså ingel ställningstagande till hur reglema bör vara utformade. 10.5 : Mot deföreslagna kostnadsreglerna har förbundel ej någon erinran. Förbundet utgårhärvid från all även regeln i RB 18: 5 andra styckei skall äga tillämpning (jfrsid. 136 ö). 10.6 : Enligt9 § andra styckei kan rälten om särskilda skäl Jöreligger förplikta sökandenatt ersätta svaranden dennes kostnader enligt vad som prövas skäligt, däresiansökan ogillas eller den avvisas eller återkallas sedan svarande kommil in medyttrande. Och det framhålls, såväl i den allmänna motiveringen som ispeciaimotiveringen. alt denna beslämmelse är avsedd all lillämpas restriktivt.Föreningen kan för sin del ej finna att detta undantag från rättegångsbalkensallmänna kostnadsregel i civilmål liksom ej heller den generellarekommendationen av restriktivitet motiverats på övertygande säll. Huvudregelnbör väl i stället vara all svaranden i de åsyftade fallen skall vara berättigadtill ersäuning för kostnader om ej särskilda skäl lill annat föranleder. Därmedskulle i så fall åsyftas företrädesvis att ansökningen måste ogillas enbartdärför all svaranden presterat blott ett naket bestridande, som kanske dessutomframståll såsom föga berättigat. Under alla förhållanden synes ullålandel ispecialmofiveringen lill 9 § (s. 111) "Självfallet utgår inte ..."alllför kategoriskt för att få gälla som rättesnöre. 10.7 jäsiigheisägareförhund: Den räll lillkostnadsersättning för gäldenär som förslagel upptar kan visserligen sägas medföra en försämring från sökandens synpunkt. Sådan ersättning skall dock endasl utgå "om särskilda skäl föreligger" och ler sig vid ett objektivt överväganderimlig. 1980/81:88 119 //./ Statskontoret: Statskontoret anser att"lagsökningsniål för fordran" böröverföras till kronofogdemyndighet. Statskontoret vill här peka på att man genom en utökad utbytestjänstgöring mellantingsrätt och kronofogdemyndighet, för statsverket totalt sett, borde kunnaundvika en resursförstärkning. Denna fråga bör enligt statskontorets meningövervägas av den utredning angående notariereformen, som () uppdragit åt att tillsätta. Den föreslagna ADB-reformen för exekutionsväsendet kommerbl. a. att innebära minskat behov av kontorspersonal. En ökadärendetillströmning borde därför rymmas inom ramen för tillgängliga resurser. 11.2 : För närvarandehandläggs ärenden enligt lagsökningslagen i huvudsak av tingsnotarier. Enutvidgning av rättens materiella prövning ställer krav på slörre erfarenhet änvad lingsnolarier kan sägas ha. Ärendena torde också i större utsträckning bli av sådan beskaffenhet att det inte kan sägas vara förenligt medtingsrällsinstmk-tionen - enligt vilken det krävs särskild erfarenhet förhandläggning av mål eller ärenden av svår beskaffenhet - att låta notarierhandlägga dem i samma utsträckning som . Detla medför att lingsfiskalerbör tas i anspråk för handläggningen av lagsökningsmålen. villerinra om att för handläggning av mål enligt småmålslagen krävs särskilderfarenhet. 11.3 : Som anförs i PM (s.95 ff) lorde överförandet av handräckningsmål fill tingsrätterna föra med sigett ökal personalbehov. Hovrätten instämmer däremol inte i bedömningen allnågon enstaka domararbetskraft, cirka fem notarier och ett tiotal biträdenskulle vara tillräckligt för landet i dess helhel. Beräkningen i PM grundas påatt handräckningsmålen skall ta i anspråk som lagsökningsmål i dag.Bl. a. mot bakgmnd av vad som sägs på andra ställen i PM (se t. ex. s. 127) lersig denna bedömning inte realistisk. Även om det inte finns behov av allgenerellt undania handräckningsmålen från tingsnotariemas behörighel torde detknappast råda någon tvekan om att roielinnehavama kommer alt få bistå medhandläggningen av dessa mål i inle obetydlig omfattning. Det lorde vidare laavsevärd tid innan en så fast praxis utvecklat sig att notarier kan anförtrosens huvudparten. Som anförs i PM (a. st.) varierar också omständigheterna frånfall lill fall i här akluella mål så att del kan bli svårt för en person medtingsnotaries korta tjänslgöringser-farenhet all handlägga målen någorlundasnabbi och mlinmässigt. En avsevärd skillnad mot handläggningstiden för övrigalagsökningsmål kan förväntas och en kraftigare personalförstärkning än somantyds i PM blir med säkerhet erforderlig. 11.4 Hovrälten för Nedre : Ipromemorian uttalas all tingsnotarie med minsl tjänstgöringslid börkunna handlägga flertalet mål enligl den nya lagsökningslagen. Enligthovrättens mening har man härvid i avsevärd grad undervärderathandräckningsmålens genomsnittliga svårighetsgrad. Särskill mål omåterställande av mbbad besittning kräver ofta ingående civilrältsligaöverväganden och en erfarenhet som överstiger den en tingsnolarie kan antagasbesitta. anses handräckningsmål enligt 191 och 192§§ utsök- Prop.1980/81:88 120 ningslagenvara av sådan svårighetsgrad all de regelmässigt avgöres av länsassessor (ellerförste länsassessor) efter föredragning av länsassessor eller - vid någonenstaka överexekutorsenhet - förste länsnotarie. Att mot bakgmnd häravgenerellt låta tingsnolarie handlägga mål som nämnts bör, enliglhovrättens mening, ej komma i fråga. Möjligen kan övervägas att tilläggatingsnolarie behörighet all handlägga de mål enligl 15 8 i vilka ansökan lämnasobestridd. Såsomframgått ovan har hovrätten en från promemorian avvikande uppfattning när detgäller att bedöma den genomsnittliga svårighetsgraden av de handräckningsmålsom avses komma att tiUföras de aUmänna domstolarna. En konsekvens av dennauppfattning är att hovrätten bedömer behovet av arbetskraftsförstärkning vidfingsrättema vid reformens genomförande vara större än vad som antagits ipromemorian. 11.5 : Ettgenomförande av förslagel kan för tingsrätts del komma all medföravissa organisatoriska problem. Lagsökningsenheten brottas medbesvärande målbalanser. Det fömtsätts att lillräckliga resurser ställs fillfingsrättens förfogande för all en fillfredsställande ordning för såväl denrättssökande allmänheten som för tingsrätten skall kunna uppnås. 11.6 : Med tankepå att avhysningsmålen kan innefatta frågor av relativt komplicerad natur ochatt utslag i dessa mål kan få vittgående konsekvenser för den enskilde börövervägas om samma mål, där de ej enligt 20 § 2 st. tingsrättsinslmktionen börundantas från fingsnotaries handläggning, alltid skall handläggas avtingsnotarie med minsl och sex månaders tjänstgöringstid (promemorian s.96 och 131). 11.7 : Genomförslaget tillförs domstolarna nya arbetsuppgifter genom atthandräckningsmålen förs över från överexekutor. När det gäller att beräkna delökade personalbehov som detta för med sig bör man se efter hur många som förnärvarande sysslar med dessa mål hos överexekutor. 1 promemorian har somutgångspunkt för beräkningen av personalförstärkningar vid tingsrätlemaanvänts en undersökning av den genomsnittliga handläggningstiden perlagsökningsmål. De nya mål som genom förslagel tillföres domstolama är av såskilda slag att denna metod ej kan användas för att mäta personalbehovet. 11.8 tingsrätt:Kostnaderna i samband med ett genomförande av en enhetlig summarisk processkommer att bli betydligt lägre därest handläggningen anförtros domstolama än omen överflyttning till kronofogdemyndighetema skuUe ske. Det kan välifrågasättas om de personalförstärkningar som förslaget anger kommer alt visasig hållbara. Utslag skall skrivas i samtliga fall och även i de fall där nuett hänskjutande fill rättegång sker. Förslagets § 5 synes ge vid handen att,innan en ansökan hell eller delvis avvisas, sökanden först skall ha underlåtitefterkomma ett föreläggande all avhjälpa bristen. Delta kan aniagas medföra etticke obetydligt arbete för domstolen genom kompletteringar av ansökningar ochförelägganden. 11.9Länsstyrelsen i Slockholms län: I promemorian anförs om ökal personalbehov vidallmänna domstolarna, främsi fastighetsdomstolarna, på Prop.1980/81:88 121 grundav förslagel om överilyttning av handräckningsmålen all della för hela landetendast torde uppgå till någon enstaka domararbelskrafl, cirka fem notarier och etttiotal biträden. Denna överslagsberäkning är en Enbart vid i Slockholms län fordras drygt tvåbiträden för diarieföring och upprättande av delgivningshandlingar, knappt trekanslister för bevakning och utredning av delgivningar, kommunicering avavhysningsmål och föredragning av "oförklarade" sådana mål, minstfem jurister för kommunicering och föredragning av andra handräckningsmål ochsåsom beslutande i enklare mål saml drygt en jurisl såsom beslutande i övrigamål. Denna personalstyrka torde - om huvudparten av handräckningsmålen skallgå till i egenskap av fastighetsdomstol - innebära attdomstolen måste förstärkas med ungefär fyra biträden i olika lönegrader fördiarieföring, upprättande av delgivningshandlingar, bevakning och utredning avdelgivningar, kommunicering av mål om avhysning p. g. a. ogulden hyra ochuppsättande av ulslag, fem notarier för kommunicering av andra mål och sombeslutande i enklare mål och uppsättande av utslag i mer kvalificerade mål samten domararbetskraft som beslutande i sistnämnda mål. Om övrigahandräckningsmål, ca 600, vilka skall handläggas vid övriga allmänna domstolari länel kan föranleda ökal personalbehov undandrar sig länsslyrelsensbedömande. Mot bakgrund av vad nu sagts innebär ÖE:s avskaffande att de allmännadomstolarna, främst fastighetsdomstolarna, måsle förstärkas med ett antaltjänster som vida överstiger del i promemorian uppskattade. II.l O LÖN: De nya reglema för handräckningsmälen skall enligt förslaget inteträda i kraft förrän en ny utsökningsbalk införts. vill stryka under attett eventuellt avskaffande av överexekutor genomförs i ett sammanhang och altomorganisationer i etapper undviks. vill i detla sammanhang även betonaangelägenheten av att de fortsatta övervägandena om överexekutors avskaffandeoch därmed sammanhängande frågor sker i nära samverkan med länsstyrelserna ochLON. //.//: Enligt 18 § förslaget till lagsökningslag kaninterimistiskt beslul ges i mål om lagsökning enligt 16 §. Utredningen finnerdet vara betänkligt att låta tingsnotarier handlägga de interimistiskafrågorna. Ordinarie domare eller åtminstone fiskaler bör alltså ta hand omlagsökningsmålet när fråga om interimistiskt beslut uppkommer. 11.12Sveriges domareförbund: Enligl promemorian är någon nämnvärd förstärkning itingsrätlema inte behövlig. Denna slutsats anser förbundet vara alllför löstgrundad. Man synes i promemorian ganska grovt underskatta inte blottsvårigheter som kan möta i handläggningen av mål i de summariska processer, somredan nu åvilar domstolama. Även svårigheter förenade med de nya målen synesotillräckligt beaktade. Överraskande förefaller vidare promemorieförfattarenskallsinnighet när det gäller möjlighetema alt tillföra domstolarna nyauppgifter utan eller med allenast obetydligt personaltillskott. Verkligheten ärhär enligl förbundels bestämda mening en helt annan än den man i promemorianutgår ifrån. De uppgifter, som under de senasle åren frångått domstolarna,berör huvudsakligen endasl notariegöromålen och har ej påverkat behovet avdomarepersonal. Nya kvalificerade uppgifter har efter hand tillförts deallmänna domstolarna ulan samtidig, därav betingad personalökning. Ett aktuelltexempel är de arbetstvister som 1.7. 1977 lagls på tingsrätterna. Prop.1980/81:88 122 eftersträvarslalsmakterna alt - främsi på grund av del statsfinansiella lägel - begränsa personalen vid de allmänna domstolarna. En indragning av fiskalsljänster vid tingsrätter är härvidlag aktuell. - -- vill betona nödvändigheten av en realistisk bedömning av personalsi tuationen. Denya målen i den föreslagna summariska processen torde inte generellt kunnasägas vara av enkel beskaffenhet. Dessutom krävs ofta mycket snabbiställningstagande i dessa mål, Förbundel anser det tveksamt om med hänsynhärtill målen i den föreslagna summariska processen generellt kan sägas vara avbeskaffenhet att böra falla under notariebehörighel. Del bör även framhållasall dessa mål hos överexekutor som regel handläggs av länsassessor efterföredragning av länsnotarie och således av personal med vida större erfarenhetän tingsrätternas notarier. Förbundet anser det visserligen önskvärt, inteminsl ur utbildningssynpunkt, att den summariska processen ges en sådanulformning, att handläggningen i åtminstone flertalet mål kan ankomma påtingsnotarie. Intresset härav får dock inte ensamt vara avgörande. Tänkbart äratt handläggningsreglerna för olika mål inom den summariska processens ram görsolika, så att vissa faller inom notariebehörighelen medan del för andra målskall krävas större behörighet. Hur delta spörsmål om arbetsfördelning börlösas torde emellertid falla utom ramen för nu framlagt förslag. Förbundet haremellertid velal fäsla uppmärksamhelen vid spörsmålet, enär lösningen av detsammaberör frågan om behövlig personaltilldelning till tingsrätterna. 11.13SABO: anser- att utredningen varit för optimistisk när den räknat med attpersonalförstärkning krävs endast vid vissa domstolar och endast inom vissapersonalkategorier.