prop · G40310 · 1980-12-31 00:00:00 — Endast ersättningen föramorteringsplan låg något under de framräknade kostnaderna. Även de avdalainspektionen godtagna ersättningsbeloppen för aviserings- ochbokföringskostnader låg lägre än de verkliga kostnaderna. Genom författningsändringar(1978:57 och 1978:58) har ansökningskostnaderna för lagsökning,betalningsföreläggande och återtagning saml för upprättande av amorteringsplanhöjts fr. o. m. . Då särskild ersättning ej utgår för utmätningskall i förekommande fall denna kostnad täckas av ersättningsbeloppen avseendeansökan om betalningsföreläggande respektive lagsökning. Med hänsyn till undersökningsresultat och med beaktande avhöjningarna per av ersättningsbeloppen och hittillsvarandekostnadsökningarna kan konstateras att gällande ersättningsbeloppennu ligger över de verkliga kostnaderna för inkassoföretagen. Det sagdautesluter självfallet inte att enskilda företag kan hävda att de har kostnadersom är slörre än de nu gällande författningsreglerade ersättningsbeloppen. Ett utgångsläge med något för höga ersättningsbeloppjämfört med de verkliga kostnaderna är dock inte enbart av ondo. Intervallettill nästa beloppsändring kan göras längre och den ordning för långsiktigreglering som föreslås under 8.4 kan därmed hinna tillämpas praktiskt innandess. Behov av ändrade ersättningsbelopp torde inte rimligen uppkomma innanerfarenheter erhållits från den nya lagstiftningen som träder i kraft . Deförfattningsändringar som kan erfordras för konsumentkreditlagen (1977:981) ochden föreslagna avbelalningsköplagen (prop. 1977/78:142) kan således genomförasulan all ersältningsnivåerna behöver ändras. 8 Långsiktig reglering av ersättningsbeloppen 8.1 Behov av långsiktig reglering av ersättningsfrågan Enligt utredningsuppdraget skall datainspektionen inkommamed förslag till långsiktig reglering av ersättningsfrågan. Den hittillsvarandeordningen har inneburit att regeringen vid återkommande tillfällen - vanligenunder hösten varje är - efter framställning från vissa större inkassoföretagoch efter vederbörlig remissbehandling har beslutat om höjning aversättningsbeloppen. Besluten har grundats pä ett tämligen osäkertgrundmaterial oeh pä allmänna bedömningar av kostnadsutvecklingen efter denföregående höjningen. Det måste enligt datainspektionens mening anses angelägetatt få lill stånd en mera permanent och av alla parter känd ordning för allsåväl bedöma behovet av som besluta om justeringar av ersättningsbeloppen.Regeringens utredningsuppdrag till datainspektionen torde bl. a. ha motiveratsav detta skäl, Inle minst inkassoföretagen har ett mycket starkt intresseav att veta på vilken nivå kostnadsersättningarna kommer att ligga på för sinbudgetering Prop.1980/81:10 199 och debitering gentemot sina uppdragsgivare.Inkassouppdrag lämnas mycket ofta inom årsvisa abonnemang där även de beloppuppdragsgivaren skall betala bestäms. Ett starkt önskemål fråninkassoföretagens sida är därför alt beloppsgränserna för gäldenärs ersättningsskyldighetkan fastställas med viss framförhållning. Den formav långsiktig reglering som ligger närmast till hands att pröva är att anknytaersättningarna till någon form av index. I den undersökning som genomfördes avdatainspektionen och domstolsväsendets organisationsnämnd föreslogsatt förändringarna skulle anknytas till det index som basbeloppet för allmänförsäkring ulgör. Möjligheterna att reglera ersättningsbeloppen med hjälp avett index eller på annat sätt diskuteras i det följande. 8.2 Utgångspunkter för att bestämma ersättningsbeloppen I kostnadsundersökningen har vissa inkassoförelagskostnader för inkassoförfarandet beräknats. Av praktiska skäl måste enlångsiktig reglering utgå från kostnadsläget vid inkassoföretagen, eftersom detinte finns någon annan möjlighet att beräkna kostnaderna. Inkassoföretagen får - i likhet med annanuppdragsverksamhet - i princip sina intäkter frånuppdragsgivaren/fordringsägaren. Den inom branschen allmänt förekommandeöverenskommelsen att inkassoföretaget i första hand tillgodoräknar sigersättning för uppdraget ur den av gäldenär erlagda kostnadsersättningen ändrarinte principen att inkassoförelaget uppbär sin ersättning frän uppdragsgivaren. Oftainnefattar avtal om inkassouppdrag - inom ramen för konkurrensläget inombranschen - all uppdragsgivaren skall lämna ytterligare ersättning för alttäcka inkassoföretagens kostnader. I huvudsak lämnas den ytterligareersättningen från uppdragsgivaren antingen för att inkassoföretagets kostnaderär större än de författningsenliga ersättningsbeloppen eller för att någonersättning från gäldenären inte inflyter till inkassoföretaget (som alltsånormall tillgodoräknar sig den ersättningen). Av bilaga2 framgår alt vid de undersökta företagen svarade ersättningar frångäldenärerna för och ersättningarna från borgenärerna för avintäkterna. För inkassoföretagen kan del därmed synas likgiltigt om intäkternakommer från uppdragsgivarna eller från gäldenärerna. Del innebär inte altfrågan saknar betydelse. Om ersättningsbeloppen sätts lägre än kostnadernainnebär det att en större del av kostnaden drabbar fordringsägaren, som i sintur kan förväntas övervältra dessa kostnader på sina samtliga gäldenärer,således även på dem som betalar i rätt tid. Därmed höjs den allmänna prisnivån.Sätts å andra sidan ersättningsbeloppen högre än kostnaderna få tillskottenfrån fordringsägaresidan mindre betydelse, men det är ovisst om anspråken pådessa tillskott kommer att sänkas, vilket således kan innebära att inkassoföretagenöverkompenseras på gäldenärer- Prop.1980/81:10 200 Utgångspunkten för en reglering måstedärför vara att ersättningsbeloppen skall motsvara inkassoföretagens kostnader,låt vara att den måsle grundas på genomsnittskostnader för olika åtgärdstyper. 8.3 Möjligheterna att följa förändringarna av kostnadernaför inkassoförfarandet Kostnaderna för inkassoförfarandet påverkas främst avförändringar av lönekostnader för personal (f, n. c av totalkostnaden),porto- och telefonkostnader (f. n. c ), allmänna kontors- och lokalkostnadersamt datorkostnader (f. n. sammanlagt c ). Vidare inverkarrationaliseringar och andra effektivitetshöjande åtgärder. Inkassoförfarandetrationaliseras f. n. genom en ganska intensiv datorisering av de större ochmedelstora inkassoföretagen. Sålunda har samtliga av de undersökta företagen(utom ett) antingen redan tagit datorsystem i drift eller gör det . Desom fidigare avvänt datorstöd arbetar i många fall med vidareutveckling avsystemen till direktåtkomst m. m. En fortsatt datorisering i första hand av denegentliga inkassobranschen pågår således. Utvecklingen av standardsystem ochbilliga datorer innebär att även små inkassoföretag kan komma att finna detlönsamt alt använda datorstöd i verksamheten. Fordringsägare med större volympå egen indrivningsverksamhet har redan nu i stor utsträckning datoriserat sinarutiner, dvs. lagt på en inkassorutin i reskontran. I vissa fall förekommeräven en mellanform av egen indrivnings-verksamhet och anlitande avinkassoföretag genom s.k. inkassobrev. Den rutinen lämpar sig bäst förfordringsägare med egen datorkapacitet. Det sagda innebär att det i nuvarande utvecklingsskede ärsvårt att med godtagbar träffsäkerhet göra bedömningar av skilda kostnadspostersandel av framtida kostnader för inkassoförfarandet. Det kan också befaras attandra förändringar senare kommer att inträffa som gör det svårt att förutseskilda kostnadsposters utveckling. Att konstruera ett index som gör det möjligtatt på förhand beräkna kostnaderna för inkassoförfarandet är inte hellermöjligt. Knyts justeringarna av ersättningsbeloppen till ett index som intedirekt har att göra med kostnaderna för inkassoförfarandet, t. ex. basbeloppetför allmän försäkring, kan det antas att ansträngningarna att rationaliserainkassoarbetet motverkas, vilket knappast kan vara önskvärt. Med de förutsättningar som angetts i det föregäende ochmed den ytterligare förutsättningen att ersättningsbeloppen så långt möjligtskall följa de faktiska kostnaderna för inkassoförfarandet återstår möjlighetenatt systematiskt och regelbundet genomföra kostnadsundersökningar enligt denmodell som används i den nu genomförda undersökningen. 1980/81:10 201 8.4 Förslag till långsiktig reglering En svårighet när inkassoföretagens kostnader skallundersökas är att företagen saknar en branschsammanslutning. Den bästaöverblicken av branschen och dess verksamhei lorde finnas inom datainspektionenpå grund av inspektionens tillstånds- och tillsynsverksamhet med stöd avinkassolagen. Datainspektionen har sålunda i den delen unika förutsättningaratt välja ut företag och genomföra kostnadsundersökningar. Datainspektionensaknar emellertid statistisk och ekonomisk expertis. Skall datainspektionengenomföra sådana undersökningar fortlöpande fordras resursförstärkningar,främst i form av konsulter. En annan myndighet som är länkbar är statens pris-och kartellnämnd (SPK). SPK är enligt sin instruktion (1973:609) centralförvaltningsmyndighet för frågor rörande prisövervakning och har till uppgiftatt följa utvecklingen av och främja allmän kännedom om pris- ochkonkurrensförhållanden inom näringslivet med undanlag av bankväsendet och annanföretagsamhet, över vilken bankinspektionen har tillsyn, samt försäkringsväsendet.SPK förfogar över statistisk och ekonomisk expertis. SPK synes därför ha densakkunskap som datainspektionen saknar. SPK har dessutom en god överblick överandra branscher vilket kan vara av värde för alt bedöma kostnadslägel vidinkassoföretagen. Vad gäller frågan om var beslut om ändring aversättningsbeloppen skall fattas ser dalainspektionen ingen anledning att gåifrån den nuvarande ordningen där sålunda beslutet ankommer på regeringen. Datainspektionen föreslår mot den angivna bakgrunden attdet skall åvila datainspektionen att i samråd med SPK fortlöpande genomförakostnadsundersökningar inom branschen, och att förelägga regeringen förslagtill nya eller ändrade ersättningsbelopp. Med tankepå kostnadsutvecklingen och strukturförändringar i branschen är årligenåterkommande undersökningar önskvärda. Mot en sådan lösning lalar altundersökningarna kräver relativt betydande resursinsatser både hos demyndigheter som genomför undersökningarna och hos de företag som skall medverkai undersökningarna. 1 sammanhanget må erinras om förordningen (1978:11) omprövning av myndighets uppgiftsinsamling från företag, kommuner oehorganisationer och förordningen (1977:629) om ändring i kungörelsen (1970:641)om begränsning i myndighets rätt att meddela föreskrifter, anvisningar ellerråd. Datainspektionen föreslår att mera ingående undersökningar genomförsvartannat år och att en mera översiktlig bedömning av förändringar ikostnadsläget görs under de år då inte de större undersökningarna genomförs.Även dessa mera översiktliga bedömningar bör ankomma på datainspektionen isamråd med SPK, Underavsnitt 8.1 nämndes att det ur inkassoföretagens synpunkt är väsentligt attbeloppsgränserna för gäldenärs ersättningsskyldighet kan fastställas med vissframförhållning. För att tillgodose sådana önskemål bör beloppsgränserna förgäldenärs ersättningsskyldighet fastställas Prop.1980/81:10 202 månad före det årsskifte varifrån ändringen träder ikraft. Med ett sådant tidsschema bör kostnadsundersökningarna genomföras undervåren så alt förslag kan föreläggas regeringen i så god tid före oktober månadall en remissbehandling är möjlig att genomföra . Datainspektionenanser det inle meningsfullt att nu föreslå hur den föreslagna ordningenformellt bör regleras, t. ex. genom ändringar av inkassolagen och instruktionenför datainspektionen. Ställning bör först tas till de övriga förslag som läggsfram och till de synpunkter som framkommer vid remissbehandlingen av rapporten. 1980/81:10 203 Underbilaga 2 Undersökning av vissa inkassoföretagskostnader 1 Uppläggning och genomförande Ett antal större inkassoföretag tillfrågades i början avfebruari 1977 om sitt iniresse att delta i undersökningen. Åtta företagförklarade sig villiga att ställa ett mera omfattande material tilldatainspektionens förfogande, nämligen AB Kundkontroll, , , ,, Inkasso-Centralen i , samt . Datainspektionen har i samarbete med och ensärskilt anlitad konsult - auktoriserade revisorn vid - utarbetat ett frågeformulär, innefattande frågordels om lidsåtgång för olika åtgärdstyper, dels om företagens ekonomiskaförhållanden. Frågeformuläret finns som bilaga 3". Frågeformuläret hartillställts de nämnda företagen, som skriftligen lämnat de begärda uppgifternaunder liden . Datainspektionen har därefter inhämtatkompletterande upplysningar hos inkassoföretagen vid besök, huvudsakligen imaj 1977. Informationen har bearbetats och sammanställts, varvid kostnadernaper åtgärd av de olika åtgärdstyperna har räknats fram. Inkassoföretagen har iseptember och beretts tillfälle all yttra sig över de uppgifter,som rör dem själva. De fick uttala sig om kostnadsutvecklingen eflerden redovisningsperiod som undersökningen omfattar. Beräkningarna har, i de fallså varit erforderligt, justerats med ledning av uppgifterna från företagen. 2 Bearbetning och resultat Kostnadsberäkningarna har gjorts enligl denberäkningsmetod som beskrivs i bilaga 4". Beräkningarna redovisas isammanfattande tablåer för samtliga åtta företag vilkas svar har bearbetats.Respektive företag har beretts möjlighet att yttra sig om sina egna värden.Tablåerna och beräkningarna finns som bilaga 5". BUaga 5.1 ger en översiktlig bild av de undersöktainkassoföretagens ekonomiska resultat under respektive redovisningsperiod.Undersökningsobjekten bedriver i några fall flera besläktadeverksamhetsgrenar. I de fall detta sker inom självständiga juridiska personerhar dylik verksamhet lämnats utanför. Om verksamheten däremot bedrivits inomsamma jurdiska person har uppgifter infordrats om hela verksamheten. Upptill i tablån visas de totala intäkterna ochkostnaderna och resultatet " Bilaeorna uteslutna här. 1980/81:10 204 för respektive företag som helhet, dvs. när samtligaverksamhetsgrenar har beaktats. De intäkter och kostnader som redovisas undergrupp A hänför sig enbart till den verksamhei som ingår i undersökningen,nämligen betalningspåminnelse, krav, lagsökning, betalningsforeläggande,återtagning, utmätning, amorteringsplan samt avisering om bokföring avamorteringar sedan amorteringsplan upprättats. Av bilaga 5.1 framgår att sex av de åtta företagen visarett positivt rörelseresultat i den verksamhet som omfattas av undersökningen.Vid bedömning av rörelseresultatet bör dock observeras att någon enhetligpraxis vad gäller värderings- och redovisningslekniska frågor rörandeoavslutade arbeten inte finns. Ett företag redovisar värdet som tillgång ibalansräkningen varför redovisat resultat pä ett rättvisande sätt påverkas avförändringar i värdet av dessa oavslutade arbeten, medan huvuddelen avföretagen betraktar detta upparbetade värde som en dold reserv och redovisaricke förändringen öppet. I tablån redovisas förelagens egen uppfattning omförändringen i denna dolda reserv. Dä undersökningens syfte icke primärt harvarit alt utreda lönsamheten hos berörda företag har denna post icke närmareutretts. Beroende på bl. a. förekomsten av och kvaliteten på förelagens internatidsredovisningssystem kan betydande svårigheter uppstå vid närmare utredning.Företagens egna uppgifter lyder på alt dolda reserver varit oförändrade ellerökat . Sammanfattningsvis kan således konstateras att öppetredovisat resultat tillsammans med förändring i dold reserv för sju av de åttaföretagen uppvisar en vinst före skatt. Beträffande del resterande företagetföreligger betydande svårigheter att fastställa ett rättvisande resultat.Betydande kostnader har plöjts ner i framtagande av ettdatasystem. Periodiseringen, dvs. frågan om över hur dylika kostnaderskall fördelas, har efter samråd med företaget schablonmässigt gjort över femår oeh med lika stort belopp . Frågor om vad som skall anses varaskäligt överskott på inkassoverksamhet har ansetts falla utanför utredningensram. En utredning med dylik inriktning inrymmer ett flertal problem utöver vadsom ovan redovisats om svårigheterna att fastställa ett rättvisande resultat.Som exempel pä dylika problem kan nämnas utredning om arbetande eget kapital (isyfte att beräkna räntabiliteten), bedömning av inflationens effekter (i syfteatt bedöma erforderlig konsolidering för bevarande av förelagets kapacitet),erforderlig resursinsats för utveckling av nya tekniker (anpassning tilldatorer) m. m. I bilaga 5.1 studeras vidare relationen mellan olika slagav kostnader för respektive förelag. Någon slutsals synes inte kunna dras avdessa relationer. Man kan t. ex. inte slå fast att mer datoriserade rutiner ochstörre daiorkostnader skulle ge ett förbättrat rörelseresultat genom att andrakostnader kan sänkas eller intäkterna höjas i tillräcklig omfattning. Dentidsperiod under vilken datorerna använts är dock förhållandevis kort, varförutvecklingen är svårbedömd. 1980/81:10 205 Bilaga 5.2 visar antal åtgärder, genomsnittlig tidsåtgångoch andel av total tidsåtgång för de undersökta företagen under respektiveredovisningsperiod. Perioden sammanfaller med den period som den ekonomiskaredovisningen i bilaga 5.1 omfattar. Sammanlagt har företagen, under sina respektiveredovisningsperioder redovisat 489 881 inkassoåtgärder (krav), 24 189ansökningarom lagsökning och 105 145 ansökningar om betalningsforeläggande. Hur stor del av det totala antalet utfärdade inkasssobrevsom de undersökta förelagen svarar för kan inte anges annat än ungefärligt.Till tingsrätterna inkom 56 661 ansökningar om lagsökning och 199493 ansökningar om betalningsföreläggande. Företagen som ingår i undersökningensvarade för av det totala antalet ansökningar om lagsökning och avantalet ansökningar om betalningsforeläggande.' Ingenting motsäger alt de inteockså svarar för en motsvarande andel av det totala antalet inkassokrav, vilkaskulle innebära att det totala antalet inkassokrav uppgick till c1 milj. Det totala antalet ärenden om återtagning och utmätningutgjorde 5 990 respektive 64 457. Vid företagen upprättades 55 418amorteringsplaner. Sammanlagt vidtogs 264 745 aviserings- ochbokföringsåtgärder. Av bilaga 5.2 framgår att de inbördes variationerna mellanföretagen beträffande lidsåtgång för olika ålgärdstyper är stora. Skillnadernaförklaras av att arbetsrutinerna skiftar mellan företagen, att somliga av demanvänder maskinella hjälpmedel, dator m. m, andra inte och att ärendena kanskifta i svårighetsgrad mellan företagen. Några av dem handlägger t. ex. mycketlikartade och rutinbetonade kravärenden medan andra handlägger ärenden somkräver mera arbete. Vidare förekommer osäkerhet i de lämnade tidsuppgifterna. 1många fall finns icke tidsredovisningssystem som kan ge svar på de störstafrågorna utan uppskattningar har måst göras. Överslagsberäkningen har gjorts isyfte att kontrollera att total tidsåtgång är rimlig i relation till uppgivetantal anställda och dess fördelning på olika befattningar. Bilaga 5.3 visar varje företags kostnad per ålgärdstyp närtotalkostnaden för grupp A slås ul på antalet åtgärder enligt denberäkningsmetod som beskrivs i bilaga 4. En kontroll av beräkningarna kan görasgenom alt den beräknade kostnaden för varje åtgärd multipliceras med antaletärenden där åtgärden vidtagits varefter de så erhållna produkterna summeras.Summan uppgår för varje förelag till dess totala kostnad under grupp A. Denosäkerhet som finns i tidsangivelserna återkommer även i detta material. Av bilaga 5.3 framgår också den genomsnittliga kostnadenför varje åtgärdstyp för samtliga undersökta företag. Kostnaden har beräknatssom ett ' Som jämförelse kan nämnas all i den undersökning somgenomfördes beräknades de undersökta företagen ha handlagt drygt 30 %av alla ansökningar om lagsökning och c av ansökningarna ombetalningsföreläggande . 1980/81:10 206 vägt medeltal med hänsyn till antalet ärenden som varje förelag har handlagt. B('/ört5.4 visar de undersökta förelagens intäkterfördelade på ersättningar från gäldenärer, borgenärer och övriga intäkter. Ersättningarna från gäldenären beslår av de lagstadgadeersättningsbeloppen som tagils ul från gäldenärerna för krav, lagsökning etc.under resp. företags redovisningsperiod. Ersättningarna frän borgenärer består bl, a. aversättningar för inkasso-abonnemang och ersättningar i de enskilda ärenden därgäldenärerna själva inte har betalat inkassoföretagets kostnader. Övriga intäkter, exkl. ullägg utgörs bl. a. av intäkterfrän försäljning av inkassobrevsformulär (s. k. IB-brev). Av redovisningen i bilaga 5.4 framgår att vid fem av deåtta undersökta företagen svarade gäldenärerskollektivet för en större del avintäkterna än borgenärskollektivet. I vart och ett av de tre övriga företagenvar intäkterna från borgenärerna större än från gäldenärerna. Ehuru del inte framgår'av bilaga 5,4 kan nämnas att omintäkterna för samtliga undersökta företag slås samman svarade ersättningarnafrån gäldenärer för av de totala intäkterna oeh ersättningar frånborgenärer för av intäkterna. Bilaga 5.5 visar förhållandet mellan de teoretiskt möjligaoch verkliga ersättningarna från gäldenärerna. För de undersökta företagenligger bortfallet av de teoretiskt möjliga intäkterna frångäldenärerna. En principiell orsak lill det bortfall som redovisas äratt det upparbetade värdet kan ha ökat, vilket innebär att intäkterna i en delav de ärenden som handlagts kommer att erhållasförst efler dess slut. Ökningen av det upparbetade värdet är emellertid enotillräcklig förklaring eftersom skillnaden också föreligger för företag sominte har förändrat det upparbetade värdet . Den meragenerella orsaken till skillnaderna ligger snarare i det förhållandet attföretagen bedriver sin verksamhei under den förutsättningen alt borgenärernaskall träda in och betala företagens kostnader i de fall åtgärder som riktatsmot gäldenärerna inte leder till betalning. Inkassoföretagen tillämpar olikaprinciper för att debitera borgenärerna. förekommer abonnemangsförfarandenoch/eller uppgörelser som innebär att borgenärerna själva får ersätlainkassoföretagen med del belopp som annars skulle ha tagits ul av gäldenärerna.Andra företag tillämpar någon form av provisionssystem på det inkasseradebeloppet förutom att de erhåller ersättningarna frän gäldenärerna. För det fallden sistnämnda debiteringsformen används finns det också exempel pä företag som- om en fordran inte kan inkasseras från 1980/81:10 207 gäldenären - också låter bli alt la ut någon ersättningfrån borgenären för sill arbete med det "misslyckade" ärendet. Bilaga 5.5visar tillsammans med bilaga 5.4 sammanfattningsvis att intäkterna från borgenärernaär nästan lika betydelsefulla för företagens ekonomi som intäkterna från"äldenärerna. Prop.1980/81:10 208 Sammanställningav remissyttrandena över departementspromemorian (Ds Ju 1979:8)Kreditupplysning och inkasso samt datainspektionens därvid fogade utredning1978-06-20 med förslag till långsiktig reglering av frågan om ersättning förinkassokostnader m. m. Efterremiss har yttranden avgetts av justitiekanslern (), hovrätten över ochBlekinge, , , datainspektionen,bankinspektionen, (), (),kommerskollegium, statens pris- och kartellnämnd (SPK), datalagstiftningskommiltén(DALK), rättegångsutredningen. i (LO), (), . , , , , ,, hantverks- och industriorganisation/(SHIO/Familjeföretagen), (), (), . (), ackordscentral, iStockholm, Svenska kreditmannaföre-ningen i , i , , ochUpplysningscentralen . , PKbanken och i viss utsträckningFinansieringsföretagens förening har anslutit sig lill det av avgivna yttrandet. och har avgelt ett gemensamt yttrande.Gemensamma yttranden har vidare avgetts av dels ochSHIO/Familjeföretagen, dels kreditmanna-föreningarna i Slockholm, ochMalmö. RSVhar bifogat yttrande av Föreningen . harbifogat yttranden av handelskammare och . Yttrandehar dessutom inkommit från brottsförebyggande rådets styrgrupp för översynenav lagstiftning mot organiserad och ekonomisk brottslighet. Idet följande återges yttrandena i huvudsakligen oavkortat skick under olikaavsnitt. 1980/81:10 209