prop · G403107 · 1980-12-31 00:00:00 — Det skalldärvid också stödja det dagliga skolarbetet. Kommittén anser att det centralaansvaret för FoU-arbetet inom skolsektorn liksom bör åvila SÖ. Länsskolnämndernabör spela en aktiv roll i del pedagogiska utvecklingsarbetet genom alt de börfå elt ökat ansvar för projekt som decentraliseras från SÖ. Nämnderna bör ävenmedverka vid praktiska försök. Prop.1980/81:107 157 HurFoU-arbetet mer i detalj bör organiseras kan bedömas först i elt fortsattöversynsarbete, då också förslag från skolforskningskommittén kan beaktas. Dencentrala utvärderingen avser den insamling, bearbetning och analys avinformation som krävs för centrala ställningstaganden rörande skolans mål,riktlinjer, verksamhet, resurser och resultat. Kommittén har inle funnit någonanledning att ompröva det ansvar SÖ redan nu har när det gäller utvärderingenav utbildningsverksamheten. Dencentrala utvärderingen bör enligt kommitténs uppfattning inriktas mot följandeområden: utbildningensresurser och deras utnyttjande, I.ex. ramar i fråga om organisation ochresurser, utbildningsutbud, lokaler och personal, utbildningensverksamhet, dess anpassning till behov i samhälle och arbetsliv, grupperingar iundervisningen, undervisning och annan verksamhet, psykisk och fysiskarbetsmiljö samt utbildningensresultat sett ur individens, skolans och samhällets synvinkel. Länsskolnämndernasutvärderingsuppgifter sammanhänger med den roll nämnderna har som statligaorgan med ansvar för att de mål och intentioner som regering och riksdag har faslslälltför utbildningsväsendet uppfylls i resp. regioner. Länsskolnämndernasutvärderingsuppgifter kan därför i princip indelas i två huvudfunktioner,nämligen en stödjande och rådgivande servicefunktion för den lokalautvärderingen samt en regional utvärderingsfunktion. Länsskolnämnderna börockså medverka i den centrala utvärdering som SÖ ansvarar för. Utbildningensförsörjning med prov för olika ändamål kommer i etl läge med ökat lokalt ansvarför skolarbetet att i högre grad än tillgodoses genom insatser frånskilda håll och på olika nivåer. Enligt kommitténs uppfattning bör SÖ dock ävenfortsättningsvis ha ell centralt ansvar i detta avseende. Kravetpå en likvärdig utbildning förutsätter, som tidigare framhållits, centraltutarbetade tim- och kursplaner, som läcker huvuddelen av arbetet i grundskolanliksom de kompetensgivande studievägarna inom gymnasieskolan. Motsvarandeutbildningar inom vuxenutbildningen bygger på och gymnasieskolanstim- och kursplaner. Läroplansarbetetberör i hög grad den politiska nivån. Kommittén anser dock atl det bör vara encentral uppgift för SÖ att utarbeta underiag för sådana politiska ställningstaganden. Betydande delar avförberedelsearbetet kan äga rum i försök som läggs ut regionalt och lokalt.Det måste emellertid också finnas en motsatt väg, där lokalt och regionaltutvecklingsarbete är impulsgivande för det centrala läroplansarbetet. Beslutet om ny läroplan för innebär endecentralisering av vissa delar av kursplanearbelel. En viktig del av det lokalaläroplansarbetet blir också de arbetsplaner som skall utarbetas för varjeskola. I gymnasieskolan finns vissa specialkurser, vilka ärlokalt arbetsmarknadsanknutna. För dessa bör det enligt kommitténs mening varamöjligt alt nå en bättre anknytning till behov och intressen genom att inomgivna resurs- och timplaneramar decentralisera delar av tim- och kursplanearbelel. Kommittén föreslår att en avvägning av ansvaret mellanstal och kommun för läroplansarbetet i huvudsak bör få följande utformning: Mål och riktlinjer: Timplaner: statligt ansvar för enhetliga timplaner i samtpå gymnasieskolans linjer och kompetensgivande specialkurser statligt ansvar för ramtimplaner för lokalt arbetsmarknadsanknutnaspecialkurser och korta yrkesinriktade kurser lokalt ansvar för timplaneutformningen inom ramtimplanernaför lokalt arbetsmarknadsanknutna specialkurser och korta yrkesinriktade kurser statligt ansvar för ämnesbundna mål och huvudmoment inomen gemensam sektor på samt inom gymnasieskolans linjer och kompetensgivandespecialkurser -huvudmomenten anger vida ramar inom vilka målen kan belysas lokalt ansvar för den intresseanknutna sektorn i (den fria sektorn) och för den huvudsakligen lokalt arbetsmarknadsanknutnadelen av gymnasieskolan (vissa specialkurser och korta yrkesinriktade kurser) lokall ansvar för utformning enligt mål och riktlinjersamt för utformning av arbetsplaner Organisation och re- lokall ansvar för utformning inomde ramar och föreskrif- sursfördelning: ter som mål och riktlinjer samtskolförordningen anger. En utgångspunkt för kommitténs förslag när det gällerpersonalutvecklingen är att en ökad samordning av och ett mer sammanhålletansvar och inflytande över befintliga resurser för fortbildning av skolanspersonal kommer till stånd. En annan utgångspunkt för kommitténs förslag är attkommunerna har ett planerings- och genomförandeansvar vad avserpersonalutveckling för all personal i deras skolor och utbildningar. Även vidett mer uttalat 1980/81:107 159 kommunalt ansvar för personalutvecklingen måste staten hakvar ett betydande ansvar, som kommittén beskriver i följande uppgifter: - stöd ochstimulans för lokala utbildningsinsatser, - personalutbildningsinsatseri anslutning till reformeringen av skolan, - personalutbildningsinsatsersom ett resultat av den cenirala och regionala utvärderingen, - utveckling avmetoder och innehåll i personalutbildningen, - bevakning av desmå målgruppernas speciella fortbildningsbehov saml - vissasamordnings- och planeringsuppgifter. I den statliga skoladministrationens ansvar föreslås bl.a.ingå atl ge regeringen underlag för beslut om olika åtgärder avseendepersonalutbildning, prioritering av FoU-arbete m. m. SÖ bör ha dethuvudsakliga ansvaret för dessa uppgifter. När det gäller statens ansvar föratt kommunerna får stöd och stimulans till lokala personalulbildningsinsatserbör ansvaret enligt kommitténs mening i huvudsak ligga på länsskolnämnderna. Det ankommer på SÖ att bevaka läromedelsfrågorna i stort.De framtida statliga insatserna inom läromedelsområdet kan beskrivas påföljande sätt: - Läromedelsfrågornabör integreras med övrigt forsknings- och utvecklingsarbete och i förekommandefall följas upp med en centralt initierad läromedelsutveckling. - Läromedel förbristområden utvecklas så att de kan komma i fråga för produktionsstöd. - Regionalt ochlokalt utvecklingsarbete stimuleras. - Erfarenheteroch resultat sprids till dem som berörs. Elevvårdsarbetet i skolan är en angelägenhet. Denstatliga skoladministrationen skall biträda med utvecklingsarbete och stöd. Deelevsociala frågorna kan inte särskiljas från andra pedagogiska funktioner. FörSÖ och länsskolnämnderna innebär detta att de måsle integreras i övrigverksamhet, framför allt i arbetet med uppföljning och utvärdering avutbildningsverksamheten. 5.1 Övergripande och långsiktig planering Den övergripande och långsiktiga planeringen är inriktadpå atl ge underlag för skolpolitiska beslul och åstadkomma en allmän kunskapsupp- Prop.1980/81:107 160 byggnad om skolsektorn och dess utveckling. Kommittén anseratl SÖ framöver måste ta ett större ansvar för att planeringen drivs utifrånmer övergripande och långsiktiga perspektiv. Olika typer av långsiktigt inriktade studier bör liggatill grund för beslutsfattandet. Vissa av dessa kan lämpligen göras utanförskolsektorn och SÖ. Den centrala statliga skoladministrationen bör dock ha tilluppgift alt göra bedömningar av hur resultatet av sådana studier kan komma attpåverka den framtida utvecklingen för skolsektorn. 5.2 Planering för olika utbildningsformer Planeringen för olika ulbildningsformer förutsätts ske pä etlsamordnat sätt och bl. a. utgå från den övergripande och långsikligaplaneringen. Den måste också vara inriktad på de speciella förhållanden somgäller för resp. utbildningsform. I planeringen för olika utbildningsformer ingår bl.a.planering av utbildningsutbud i form av studievägar, kurser m.m. samtpersonal, lokaler och andra resurser för utbildningsverksamheten. Det är genomdenna planering som den statliga skoladministrationen bl. a. kan styra ochfördela de tillgängliga resurserna. Den övergripande och långsikliga planeringen samlplaneringen för olika ulbildningsformer bildar utgångspunkt för budgetarbetetoch de årliga anslagsframställningarna. De bör också ligga till grund för långtidsbudgeten. 5.3 Dimensionering och lokalisering av skolor ochutbildningar Kommitténs förslag om dimensionering och lokalisering avskolor och utbildningar berör i huvudsak gymnasieskolan. Kommittén haremellertid också velat peka på de problem, som f. n. är förknippade med ettsplittrat centralt myndighetsansvar för högskolan. Dessa lalar enligtkommitténs mening för att UHÄ bör ha tillsynsansvaret även för den kommunalahögskoleutbildningen. Kommittén anser alt ett överförande från SÖ lill UHÄ av detcentrala myndighetsansvaret för den kommunala högskoleutbildningen kan skeoberoende av hur huvudmannaskapsfrågan kommer att lösas. När det gäller gymnasieskolan har kommittén främsl prövatfrågan om de årliga organisationsbeslulen. En utgångspunkt har varit all SÖ:splaneringsuppgifter för gymnasieskolan i fortsättningen bör koncentreras tillövergripande planeringsfrågor och inte som också avse detaljbeslut omgymnasieskolans åriiga organisation i varje enskild kommun. SÖ:s uppgifter böri huvudsak vara att förse regering och riksdag med det underlag som fordras förde övergripande och långsikliga besluten om gymnasieskolans inriktning ochdimensionering. Vidare bör SÖ ha till uppgift alt ta fram sådana beslutsramar,som möjliggör ett ökat lokalt och regionall inflytande Prop.1980/81:107 161 övergymnasieskolplaneringen som statsmaktens beslut om dimensionering avoch fördelning på olika studievägar inom gymnasieskolan säkerställs. Förgymnasieskolans ärliga organisation har kommittén främst övervägt tvåalternativa beslutsnivåer: Beslut om de enskildakommunernas gymnasieskolorganisation fattas på regional nivå (länsnivå) inomvissa centralt fastställda planeringsramar. Kommunerna beslutar själva omsin gymnasieskolorganisation. För att den totala organisationen så långtmöjligt skall överensstämma med den statsmakten fastställt måste i delta fallanges vissa ramar, inom vilka kommunerna äger rätt att själva bestämmaorganisationen. Ensamlad bedömning av de tvä alternativen talar enligt kommitténs mening för attde årliga besluten om gymnasieskolans organisation bör fattas av länsskolnämnderna. Ikommitténs överväganden har emellertid förutsatts att en kommande översyn avplaneringssystemet skall resultera i alt även kommunernas inflytande över gymnasieskolplaneringeni viss mån tillgodoses. beslut om gymnasieskolansorganisation i en kommun föreslås av den anledningen få ramkaraktär. Inom denav länsskolnämnden angivna ramen bör kommunen själv i detalj få fastställagymnasieskolans organisation. Beslutom en ny gymnasieskolort/gymnasieskolenhet förutsätts liksom nu fattas av SÖ.Detsamma bör gälla även för genomgripande omorganisationer av en kommunsgymnasieskola. I fråga om elevområden för gymnasieskolan föreslår kommittén,att länsskolnämnden beslutar om elevområden för studievägar inom det egnalänet utom för mer lågfrekventa utbildningar. För dessa senare bör hela riketvara elevomräde. Intagning bör för varje sådan utbildning verkställas av denintagningsnämnd, som tilldelas denna uppgift. Kommunernabör enligt kommitténs uppfattning ges elt väsentligt ökat ansvar förskolbyggnadsverksamheten . En ändring av den nuvarandeskolbyggnadsregleringen är därför nödvändig och förutsätter ett ändratfinansieringssystem för skolbyggandet. Ett sådanl förslag har nyligenredovisats av en arbetsgrupp inom (DsU 1979: 15). Ett nyttfinansieringssystem för skolbyggande bör enligt kommitténs mening utformas såatt SÖ:s nuvarande befattning med slalsbidragsgivning kan upphöra. SÖ föreslåsdock även fortsättningsvis ha viss kompetens och vissa resurser förutvecklingsuppgifter och för rådgivningsverksamhet i anslutning härtill. 1980/81:107 162 Deutvecklingsuppgifter på skolbyggnadsområdel, som även fortsättningsvis börankomma på SÖ, bör främst beakta sambandet mellan undervisningsplanering ochskolbyggnadsplanering. Ett viktigt inslag härvid är att beakta nya ochförändrade utbildningars krav på lokaler och lokalulformning. SÖ bör ävenkunna initiera och leda ett allmänt utvecklingsarbete i vad avser skolansfysiska miljö. SÖ bör bl. a. kunna utarbeta modeller och lämna allmänna råd förden lokala skolbyggnadsplaneringen. Kommittén föreslår att utvecklingsarbetethandhas av en särskild utvecklingsgrupp inom SÖ. Kommitténföreslår att kommun själv och på basis av centralt utarbetat planeringsunderlagfår rätt att fastställa lokalbehovet för gymnasieskolan. Detsamma föreslåsgälla för särskola, som är integrerad i gymnasieskola. De av staten angivnalokalnormerna bör betraktas som miniminormer och skissgranskningenföreslås bli frivillig för alla skolformer under kommunall huvudmannaskap. Nuvarandebidragssystem för undervisningsmateriel kräver en väsentlig arbetsinsats på SÖinnan statsbidraget kan fastställas. Kommittén anser alt bidragsgivningen i vadavser undervisningsmateriel lill olika utbildningar ytterligare bör ses över isyfte att förenkla den administrativa handläggningen. Enligt kommitténs meningbör möjligheterna övervägas att ytterligare begränsa bidragsgivningen tillenbart sådana utbildningar, som ställer krav på kvalificerad och dyr utrustningoch som således i första hand behöver ett stimulansbidrag. Möjlighelerna attändra bidragskonstruktionen i riktning mot mer schabloniserade bidrag, som harkvar eller förstärker stimulanseffekten men ger en avsevärt förenklad statsbidrags-hantering,bör prövas. Man bör också pröva möjligheten alt låta länsskolnämnderna beslutaom statsbidrag för undervisningsmateriel. Föratt minska statsbidragsadministrationen krävs att förenklingar avbidragssystemen kan ske såväl tekniskt som sakligt. Det senare kan innebära enavlösning av bidrag genom att de inordnas i annan statlig bidragsgivning,t.ex. En ökad schablonisering av bidragsgivningenkan ocksä ske på annal sätt, t. ex. genom att olika specialbidrag inläs iallmänna driftbidrag för olika skolformer. Förutbildningsväsendets del anser kommittén att följande utgångspunkter bör varavägledande för det fortsatta utvecklingsarbetet med statsbidragssystemen. 1980/81:107 163 - främjaen likvärdig utbildningsstandard i hela riket, beaktahuvudmännens skilda förutsättningar all bedriva verksamheten, - ståi överensstämmelse med ansvarsfördelningen i övrigt, tillgodosedecentralisering och ökad lokal beslutanderätt, - stimuleratill en effektiv verksamhet och en god hushållning av medel hos såväl stat som huvudman saml utformasså atl administrationen av statsbidragen blir enkel. Närdet gäller den framtida uppgiftsfördelningen av statsbidragsadminis-trationenmellan central och regional myndighetsnivå föreslår kommittén atl följandeprinciper skall gälla: Samma myndighetsnivå skallsvara för såväl organisationsbeslut (underlagsbeslut för statsbidrag) som inlernkontrolloch granskning. Underlagsbeslut förstatsbidrag, bidragsbeslut i övrigt, slallig intern-kontroll och granskning börhandhas av länsskolnämndi fråga om statsbidrag till skola med hu vudman (ej folkhögskola) och skolor med annan huvudman, vilka har samma utbildningsinriktning och bidragssystem som skola med kom munal huvudman samt - SÖi övrigt. Utifrånde beskrivna principiella utvecklingslinjerna redovisar kommittén olikalångtgående förslag till förändringar och förenklingar inom stalsbidragsområdet. Motbakgrund av en redovisning av nu gällande tillsättningsförfarande när delgäller skolledare och lärare föreslår kommittén, atl de tillsättningsbeslutsom ligger hos regeringen överförs till SÖ (skoldirektörer och biträdandeskoldirektörer). föreslås överta ansvaret för detillsättningsärenden som åvilar SÖ med undantag av lektorstjänsterna(rektorer, studierektorer vid gymnasieskolan m.fl.). Skolstyrelsernaföreslås få ökad beslutsrätt när del gäller tjänstledigheter för skolledare,biträdande skolledare och lärare. Kommitténföreslår vidare, att besvär i tillsättningsärenden endast skall kunna föras ien instans. Besvär över skolstyrelsens tillsättningsbeslut bör endast kunnaföras hos länsskolnämnden. beslut i tillsättningsärende börendast kunna överklagas hos SÖ. Dettainnebär att regeringens befattning med besvär över tillsättningsbeslut blirbegränsad till att avse beslut om tillsältning av skoldirektörer, biträdandeskoldirektörer och lektorer. Kommittén anser att rättssäkerheten inte kommeratt eftersättas om förslagen genomförs. Nuvarande regler om behörighet,meritvärdering och urval vid tillsältning av skolledare och lärare är nämligendetaljerade och fast etablerade. Prop.1980/81:107 164 arbetsrällsligaområdet innebär också alt besvärsinslitutet i fråga om personalfrågor minskati betydelse. 6.3Besvär över beslut av skolmyndighet Motbakgrund av en beskrivning av nuvarande besvärsregler och utvecklingen påbesvärsrättens område redovisar kommittén förslag till ändringar när delgäller förvaltningsbesvär på skolområdet. Förslagen utgär från följandeprincipiella utgångspunkter: - Det finns elt antal kommunalaoch statliga beslut i skolfrågor som över huvud taget inte bör kunnaöverklagas. - Kommunala skolbeslut skall iflertalet fall kunna bli föremål endasi för besvär enligt kommunallagen. - De få ärenden där ett utpräglatbehov av rättsskydd föreligger och i vilka rättsfrågor ofta aktualiseras skallkunna bli föremål för besvärsprövning i förvaltningsdomstol. - Nästan alla personalärendenkommer att avtalsregleras och vid överprövning handläggas hos arbetsdomstolen. - Besvärsgången för de ärendendär momentet av lämplighetsbedömning är stort skall diskuteras med beaktande avinstansernas sakkunskap. - Instanskedjan för besvär, somskall prövas av förvaltningsmyndighet, bör vara kort. uppfattning skall belräffande skolärenden som skall kunna omprövasi en administrativ besvärsordning - sakkunskap finnas hos länsskolnämnder ochSÖ. Med utgångstninkt i att del i dessa ärenden i regel är tillräckligt medöverprövning i en instans föreslår kommittén därför som huvudregel all länsskolnämndenblir enda och slutlig instans för talan mol skolstyrelsebeslut. SÖ föreslås blienda och slutlig instans beträffande länsskolnämndsbeslul. Undanlag från dennahuvudregel bör blott finnas för de fall, då en önskvärd enhetlig bedömning förhela riket inte kan erhållas på annat sätt eller då det är väsentligl förutvecklingen på skolområdet att det slutliga avgörandet sker i regeringen. Kommitténredovisar den nuvarande organisationen samt beslut och ulredningar som påverkarAMU. En ny utredning har tillsatts med uppgift att se över bl. Arbetsmarknadsmyndigheternahar atl svara för planering och beslul om utnyttjandet av AMU som ett arbetsmarknadspolilisklinstrument, medan SÖ har atl svara för planering och beslut avseendeverksamheten samt genomföra beslutad verksamhet. 1980/81:107 165 Medutgångspunkt i att AMU skall vara ett följsamt och effektivt arbetsmarknadspolilisklmedel där kostnaderna för den önskvärda beredskapen skall kunna begränsas bör etlstörre ansvar för planering och genomförande av verksamheten läggas påregional och lokal nivå. Kommittén anser därför att de regionala och lokala AMU-organenbör få en mer självständig ställning gentemot de centrala myndigheterna - AMSoch SÖ - samt ges störte befogenheter än vad som gäller att självständigtbesluta i frågor som rör verksamheten. En sådan utveckling ställer krav på attde regionala och lokala AMU-organen får en. Jämfört med nuläget, mer utveckladadministration. Genom en decentraliseringav ansvar och befogenheter frän SÖ till regionala och lokala AMU-organ erhållsen mindre komplicerad planerings- och beslutsprocess. Den centrala nivånskulle därvid i huvudsak kunna få en rådgivande roll samt svara för merlångsiktig och strategisk planering, pedagogisk och administrativ utveckling avAMU-verksamheten m. m. En sådan förändrad roll för SÖ skulle bättre stämmaöverens med SÖ:s roll visavi annan utbildningsverksamhet. Mol bakgrund av dethär anförda föreslår kommittén vissa riktlinjer, som bör ligga till grund fören kommande översyn av . Enbedömning av huvudmannafrågan för AMU bör ulgå från statsmaktens beslut ochuttalanden i skilda sammanhang om en mer utvecklad samverkan mellan degymnasiala utbildningarna. SÖ bör därför även fortsättningsvis utöva det ceniralaansvarel för de pedagogiska frågorna vad avser AMU. Översynenav bör vidare arbeta snabbt och inriktas på en hög grad avdecentralisering av AMU-adminislrationen till regional och lokal nivä. I dettasyfte redovisar kommittén några organisationsalternativ som skapar möjlighetertill en decentraliserad AMU-verksamhel. Redovisningsåret1977/78 fanns 110 statsbidragsberättigade folkhögskolor. Folkhögskolornasfrihet att själva fastställa målen och utforma verksamheten har i olikasammanhang understrukits av statsmakten. Det ökade stödet från statens sida harinte lett till någon inskränkning i denna frihet. Skolformen kännetecknasfrämst av att den arbetar ulan centralt utformade läroplaner. Styrande ochsammanbindande för folkhögskolornas kursutformning är i första handfolkhögskoleförordningen (1977:551). 8.2 Detfria och frivilliga folkbildningsarbetet F.n.finns 10 studieförbund som är godkända av SÖ. Dessa har en självständigekonomisk förvaltning. Förbundens studie- och bildnings- 1980/81:107 166 verksamhetstår under överinseende av en studiereklor. Verksamheten bedrivs huvudsakligenav förbundens lokalavdelningar (ca I 500). genom förordningen (1963:463) om statsbidrag till det fria och frivilligafolkbildningsarbetet. Folkbildningsarbetetär fritt och frivilligt. Denna princip har alltid varit grundläggande försvenskt folkbildningsarbete och betydelsen av den har klart betonats i olikautredningar och beslut om samhälleligt stöd till folkbildningsarbetet. Studieförbundensverksamhet har utretts av folkbildningsulredningen, som lagt fram sittslutbetänkande (SOU 1979:85). Flera av utredningens förslag kan få betydelseför den statliga skoladministralionen. En viklig fråga i detta sammanhang ärfrågan om tillsynsmyndighet för folkbildningsarbetet. Ivad avser folkhögskolan föreslår kommittén att frågan om resurser förutvecklings- och tillsynsuppgifter på central nivå prövas i det fortsattaöversynsarbetet. Fråganom det centrala tillsynsansvaret för studieförbunden är beroende av beslut medanledning av folkbildningsutredningens förslag. Detta tillsynsansvar är avannan karaktär än för övrig utbildning under SÖ:s tillsyn. Frågan om vilkenmyndighet som skall ha det cenirala tillsynsansvaret förstudieförbundens verksamhet bör enligt vår uppfattning avgöras utifrånverksamhetens huvudsakliga innehåll och inriktning. 9 Statlig skoladministration principer för ny organisation Kommitténföreslår vissa principer för hur den statliga skoladministrationen börorganiseras. Detaljutformningen av organisationen bör emellertid ske i detfortsatta översynsarbelel. Ifråga om SÖ:s ämbetsområde föreslår kommittén ingen ändring med undantag förden kommunala högskoleutbildningen, som enligt kommitténs bedömning böröverföras lill UHÄ. Inte heller i vad avser länsskolnämndernasverksamhetsområde föreslår kommittén någon ändring. Denändrade verksamhetsinriktningen för den statliga skoladministrationen ledertill följande generella konsekvenser vid utformningen av organisationen: - Den centrala nivån inriktas påmer övergripande uppgifter främsl att hålla ihop planerings- ochutvecklingsuppgifter för olika utbildningssektorer på etl mer enhetligt sättän f. n. - Den regionala nivåns roll ochuppgifter preciseras mer . Denna nivå får en mer direkt stödjandeoch iniliativskapande roll. Prop.1980/81:107 167 övertarockså från central nivå planeringsuppgifter för gymnasieskolan liksom vissa adminstralivauppgifter. - Behovetav samordning och samverkan mellan alla nivåer ökar. Delta måste på olika sätt tillgodoses vid utformningen av den nya organisatio nen.