prop · G40357 · 1980-12-31 00:00:00 — Enligt riksnämnden för beredskap medför dockutredningens förslag ökade uppgifter för landstingskommunerna i fred.Riksnämnden är beredd alt påla sig det utvidgade samordningsansvar som kankomma att beslutas. Landstingskommunerna får enligt vad jag tidigareföreslagit ansvaret för ledningen av den civila hälso- och sjukvärden i krig.Det är därför nödvändigt alt landstingskommunerna åläggs ett mera aktivtplaneringsansvar. Utredningens förslag i denna del bör därför genomföras.Planeringen kan genomföras inom ramen för de nuvarande resurserna.Ambitionsnivån får anpassas härtill. Jag återkommer längre fram lill frågan omstatsbidrag. Utredningen har även berört frågan om utbildningen avpersonal för hälso-och sjukvården i krig. Denna fråga bör dock enligtutredningen prövas närmare vid en fortsatt parlamentarisk översyn avutbildningsfrågorna. Enligl beslut av regeringen har ulredningen om sjukvårdeni krig fått i uppdrag att utreda även denna fråga. Jag föreslår därför f. n.inga förändringar i den delen. Grunden för planläggningen av personalförsörjningen i krigär de bestämmelser om tjänsteplikt i krig, som återfinns i värnpliktslagen,civilförsvarslagen, krigssjukvårdslagen, allmänna tjänstepliktslagen samt lagenom offentlig anställning. I krigssjukvårdslagen finns bestämmelser om tjänstepliktför personal inom hälso- och sjukvården och inom veterinärverksamheten.Tjänsteplikten omfattar de personer som äger yrkeserfarenhet av hälso- ochsjukvård eller veterinärverksamhet eller annars är sysselsatta i sädanverksamhet och inte före ingången av löpande kalenderår har fyllt . Dennärmare bestämningen av begreppet medicinalpersonal framgår av krigssjukvårdskungörelsen.I denna finns en fullständig förteckning över de yrkesgrupper som faller underbegreppet medicinalpersonal. De personer, som har erhållit legitimation ellerannars har behörighet som bl. a. läkare, tandläkare. 1980/81:57 23 veterinär, sjuksköterska, sjukgymnast ellerglasögonoptiker, avlagt farmacie kandidat- eller receptarieexamen eller harbehörighet som tandsköterska eller landtekniker, fått behörighet alt erhållaanställning som sköterska eller skötare vid statens mentalsjukhus eller äroperationsassistent eller liknande, är oavsett den tid de tjänstgjort ochoavsett om tjänstgöringen har upphört underkastade tjänsteplikten. Sammaförhållande gäller för dem som genomgår teoretisk eller praktisk utbildning förnågot av nu nämnda yrken. För personer med kortare utbildningstid såsomundersköterskor, tekniska biträden och laboratoriebiträden m. fl. anges i kungör'lsendels en ihinsta Ijänstgöringsfid, dels hur efter tjänstgöringensupphörande som tjänsteplikten enligt krigssjukvårdslagen kvarstår. Förutom nunämnda grupper omfattas även vissa mer speciella grupper såsom hälsovårdsinspektörer,desinfeklörer samt vissa personer med kvalificerad ulbildning som tjänstgjortvid radiofysisk institution. Med veterinärpersonal avses, förutom den som harbehörighet att utöva velerinäryrket, även annan personal som exempelvisbesiktningsassistenter och vissa sjukvårdsbiträden vid djursjukhus. Förvaltnings-, ekonomi- och teknisk personal m. fl.omfattas inte av krigssjukvårdslagens bestämmelser om tjänsteplikt. För dessayrkesgrupper kan dock statsmakterna i enlighet med bestämmelser i allmänna tjänstepliklslageninföra skyldighet alt i krig kvarstå i innehavd fredsbefatlning. Fräntjänsteplikt för medicinalpersonal är vidare den som fullgör militärtjänsteller vapenfri tjänst undantagen. Tjänsteplikten gäller när riket är i krig. Regeringen kandock under vissa förutsättningar förordna om tjänsteplikt för medicinalpersonali den utsträckning som bedöms erforderlig även då riket inte är i krig. Deförutsättningar som anges i krigssjukvårdslagen är endera att riket befinnersig i krigsfara eller att det påkallas av andra utomordentliga förhållanden. Den som är behörig att utöva läkaryrket eller som haravlagt medicine kandidatexamen och genomgått vissa kurser är skyldig alt underhögst delta i utbildning och övning för sådan tjänst som kan åläggashonom med stöd av tjänstepliklsbestämmelserna för medicinalpersonal. Utbildningspliktengäller t. o. m. årel uppnäs. För såväl tjänsteplikten somutbildningsplikten gäller enligt krigssjukvårdslagen att ingen får åläggasandra uppgifler än hans kroppskrafter och hälsotillstånd medger. Del övergripande ansvaret för den civila hälso- ochsjukvårdens personalförsörjning-innefattande bl. a. utfärdande av anvisningarför planläggning-är fördelat på i vad avser medicinalpersonaloch arbetsmarknadsverket för övrig personal. registrerar medicinalpersona-leni den utsträckning slyrelsen anser erforderligt. Vid tveksamhet om en vissperson är alt hänföra till medicinalpersonalen skall arbetsmarknadsverketbesluta i frågan efler samråd med och överbefälhavaren.Socialstyrelsen och försvarets sjukvårdsstyrelse skall i samråd besluta ivilken omfattning organisationerna sinsemellan skall disponera medicinalpersona- 1980/81:57 24 företräder härvid såväl den civila hälso-och sjukvårdens som civilförsvarets intressen. Vidare skall isamråd med försvarets sjukvårdsstyrelse för krigsplacering fördela dels vidkrigsmakten anställd civil medicinalpersonal, dels annan inte värnpliktig medicinalpersonalsom disponeras för krigsplacering vid krigsmakten. Försvarets sjukvårdsstyrelsefördelar i samråd med vederbörande försvarsgrenschef viss annan medicinalpersonal.Socialstyrelsen krigsplacerar den personal som disponeras för den allmänna hälso-och sjukvården. För krigsplacering gäller allmänt att läkare inom den slutnavården får en individuell krigsplacering i viss befattning. Detta gäller ocksåför vissa landläkare och sjuksköterskor som har en speciell utbildning ellerbefattning samt hälsovårdsinspektörer. Läkare inom den öppna vården, huvuddelenav tandläkarna och sjuksköterskorna samt övrig medicinalpersonal krigsplacerasschablonmässigt, vanligtvis på så sätt att de skall vara kvar på sinfredsarbetsplats. Ansvaret för personalplaneringen har i allt slörreutsträckning förts över lill landstingskommunerna, bl. a. genom del schabloniseradekrigsplaceringsförfaran-det. Utredningen anser att uppdelningen av sjukvårdens personali kategorierna medicinalpersonal och övrig personal ärändamålsenlig och inte heller underlättar den civila hälso- och sjukvårdenspersonalförsörjning i krig. Beslul om omfördelning av medicinalpersonal fattasenligt nuvarande bestämmelser av (inom länet), civilbefälhavaren(inom civilområdet) eller , medan motsvarande beslut för annanpersonal fattas av länsarbetsnämnden eller . har med anledning av proposilion på grundval av medicinal-ansvarskommitténsbelänkande (SOU 1978:26) Hälso- och sjukvårdspersonal beslutat att medicinalpersonalbegreppetsåvitt gäller ansvarsförhållanden m. m. fr. o. m. skallersättas med begreppet "hälso- och sjukvårdspersonal" (prop.1978/79:220, SoU 1979/80:16, rskr 1979/80:130, SFS 1980:11). Enligt den därvidbeslutade lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m. fl.omfattar begreppet hälso- och sjukvårdspersonal i princip all personal inom denhälso- och sjukvård, för vars kvalitet samhället har påtagit sig ett ansvar.Utredningen om sjukvården i krig anser att begreppet bör ligga fill grund förenhetliga bestämmelser om tjänsteplikt i krig för personalen inom hälso- ochsjukvården. Tjänsteplikt måste enligt utredningen också kunna åläggas vissagrupper som inte omfattas av samhällstillsynen, t. ex. tidigare inom hälso- ochsjukvården yrkesverksam personal samt personal i landstingskommunernas lednings-ochförvaltningsorganisation (förtroendevalda och tjänstemän). Tjänsteplikten börvidare enligt utredningen såsom f. n. omfatta viss personal inom den nuvarandeallmänna hälsovården, av utredningen benämnd hälsoskyddet i enlighet medförslag som framlagts av hälsovårdssladgeuiredningen, SOU 1978:44, saml velerinärpersonal. Den personal som är sysselsatt med sjuktransporter i fredär i stor Prop.1980/81:57 25 utsträckning krigsplacerad för andra uppgifter i krig.Denna personal, liksom förtroendevalda och tjänstemän inomlandstingskommunernas lednings-och förvaltningsorganisation, hör till degrupper som utredningen anser i slörre utsträckning än f. n. måste krigsplacerasi sina fredsbefaltningar. Införandet av tjänsteplikt för all personal inom hälso-och sjukvården torde enligt utredningen avsevärt förbättra möjligheternahärtill. Utredningen föreslår att bemyndigas attnärmare ange vilka grupper som skall omfattas av tjänsteplikten.Socialstyrelsen bör i denna fråga besluta i samråd med ,och försvarets sjukvårdsstyrelse. Utredningen föreslår att en nedre åldersgräns införs förtjänsteplikten samt att den övre justeras så att överensstämmelse nås med denallmänna tjänstepliklslagen (1959:83). Vidare bör enligl utredningenåldersgränsen för utbildningsplikten höjas från till . Den utvidgade tjänsteplikten för hälso- ochsjukvårdspersonal bör enligt utredningen regleras i en särskild lag. På sammasätt föreslås att tjänsteplikten för veterinärpersonal liksom den civilaveterinärverksamheten i krig regleras i en separat lag. Tjänsteplikten skall enligt utredningen automatiskt gällai krig. Härutöver bör tjänsteplikten, efter särskill förordnande av regeringen,gälla också vid krigsfara eller andra utomordentliga förhällanden. Ett sådantförordnande skall underställas inom efter förordnandet. Enligt utredningen bör även i fortsättningenregistrera tjänstepliktig personal. bör enligt utredningen ävenfå avgöra vem som är att anse som tjänsteplikfig. Fördelningen av personal mellan försvarsmakten, den civilahälso- och sjukvården och civilförsvaret bör, enligl utredningen, ske genom ettlöpande samarbete mellan och försvarets sjukvårdsstyrelse ochmed erforderligt samråd med sjukvårdshuvudmännen. Förslaget om en enhetlig tjänsteplikt tillstyrks av det sloraflertalet remissinstanser bl. a. , flera sjukvårdshuvudmän samlLO. läns landstingskommun anser att den av ulredningenföreslagna utvidgningen av tjänsteplikten i det närmaste är en förutsättningför att nutida sjukhusanläggningar skall fungera under krigsförhållanden.Värmlands läns landstingskommun påpekar att förtroendevalda och tjänstemäninom lednings- och förvaltningsorganisationen måsle stanna kvar i tjänst ikrig. Någon särskild tjänsteplikt för detta ändamål behövs därför knappast. Avstyrker eller ställer sig mycket tveksamma till enenhetlig tjänsteplikt inom sjukvården gör bl. a. ÖB, värnpliktsverket, någralänsstyrelser samt /SR. ÖB anser all införandet av en allmän tjänsteplikt för hälso-och sjukvårdspersonal ökar risken för att den fredstida administrationen 1980/81:57 26 okritiskt kvarstår som krigsorganisation, ÖB anser altnuvarande uppskovskungörelse och beredskapsregistrering kan tillgodose decivila behoven och dessutom säkerställa en kritisk granskning av dessa, AMS kan delvis biträda förslaget alt utvidgatjänsteplikten till att gälla för all den i fred yrkesverksammasjukvårdspersonal, som omfattas av samhällets tillsyn. Däremot vill styrelsen inlebiträda förslagel om en vidgning av denna speciella tjänsteplikt till allomfatta alla i anslutning till sjukvården verksamma. i ifrågasätter om inteutvecklingen borde gå i motsatt riktning, dvs. mot en reducering eller t. o. m.dt avskaffande av nu gällande tjänsteplikt för medicinalpersonal. Denförstärkning av arbetskraft som behövs inom sjukvärden bör kunna ske på sammasätt som inom andra sektorer, dvs. genom alt arbetsgivaren reaktiverar tidigareanställda eller via arbetsförmedlingen. Den allmänna tjänstepliktslagen(1959:83) bör vara tillräcklig. /SR motsätter sig alt det särskilda utbildningstvångdför läkare kvarstår och ifrågasätter om inte den allmänna tjänstepliklslagenkan anses tillräcklig. Jag delar ulredningens uppfattning alt den nuvarandeuppdelningen av sjukvårdens personal i kategorierna medicinalpersonal och övrigpersonal inte heller i detla sammanhang är ändamålsenlig. I den nya lagen(1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalen m. fl., har dentidigare uppdelningen av personalen i fred slopats. I ställd har införts detbetydligt vidare begreppet hälso- och sjukvårdspersonal. Det är enligt minmening lämpligt att så långt möjligt skapa enhetliga bestämmelser inom hälso-och sjukvårdens område såvitt avser den personkrets som omfattas av skildabestämmelser. Som vissa remissinstanser har påpekat är det nödvändigt för attsjukvården skall kunna fungera väl under krig att tjänsteplikten utvidgas.Samtidigt bör en avvägning ske med hänsyn till totalförsvarets behov avpersonal. Jag vill erinra om att det här enbart är fråga om att fastslå denenskildes skyldighet alt tjänstgöra när han blir anmodad. 1 vilken ulslräckningtjänsteplikten skall tas i anspråk får avgöras efter sammanvägning med andrapersonalbehov. Personalfördelningen bör göras i fred och inte anstå till enkrigs- eller krissituation. Den som inte avses las i anspråk såsom hälso- ochsjukvårdspersonal bör således kunna inskrivas för tjänstgöring inom civilförsvaret.Utbildningen i fredstid av tjänstepliktig personal får enligt min mening somhittills styras av de tillgängliga ekonomiska resurserna. Vissa remissinstanser har ifrågasatt om inte den allmänna tjänstepliklslagenkan anses till fyllest för att tillgodose även sjukvårdens behov av personal ikrig. När den allmänna tjänstepliktslagen kom till framhöll dendåvarande departementschefen (prop. 1959:38 s, 67 n f) att lagen borde användasendast då normala, frivilliga åtgärder inte visade sig tillräckliga. Normall lordeparterna på arbetsmarknaden själva lösa problemen med behovet av Prop.1980/81:57 27 AMS gör visserligen kontinuerligt enpersonalplanläggning och karllägger behovet av arbetskraft. AMS:s planläggninggrundar sig dock huvudsakligen på frivilliga åtaganden av personal att vid krigoch krigsfara tjänstgöra på viss arbetsplats (AMS placerar också vapenfria tjänsieplikti- När detgäller hälso- och sjukvården i krig krigsplaceras nödvändig personal, som sedanskall kunna inkallas till tjänstgöring med stöd av en lagstadgad tjänsteplikt.Tjänsteplikten är på detta område nödvändig för omfördelningen av personalen ien krigssituation. Den frivillighet, som normalt gör användningen av denallmänna tjänstepliklslagen onödig finns det inte utrymme för på hälso- ochsjukvårdens område. Organisatoriska skäl finns sålunda för en särskildtjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal men en sådan är motiverad ävenför att ge eftertryck ål kravet på en väl fungerande hälso- och sjukvård ikrig. Jag förordar därför i likhet med utredningen atttjänsteplikten för personal inom hälso- och sjukvården regleras i en särskildlag. I krigssjukvårdslagen regleras bl. a. även ansvaret och ledningen för dencivila veterinärverksamheten i krig samt tjänsteplikten för velerinärpersonal.De bestämmelser som f. n. reglerar tjänsteplikten för veterinärpersonalen ärlikartade dem för hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. Jag finner det därförlämpligt att regler om tjänsteplikt för veterinärpersonal tas in i samma lagsom föreslås gälla för hälso- och sjukvårdspersonal. 1 denna bör även tas in deövriga regler om den civila velerinärverksamhelen som f. n. finns i krigssjukvårdslagen. Den personalkrets som skall omfattas av tjänsteplikten förhälso- och sjukvården bör enligt min mening så långt möjligt bestämmas medutgångspunkt i det tidigare nämnda begreppet hälso- och sjukvårdspersonal.Härmed avses enligt lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonalenm. i första hand personalen vid sjukhus och andra inrättningar för öppenoch sluten vård, som drivs av del allmänna eller av enskilda med bidrag fråndet allmänna eller efler särskilt tillstånd. Vidare hänförs hit legitimeradeyrkesutövare utanför sådana inrättningar samt den personal som biträder dem ivården. Dessutom kan regeringen utvidga tillsynslagen till att omfatta ävenandra grupper än de som nämnts. De personer som enligt krigssjukvårdslagen är att anse sommedicinalpersonal omfattas så gott som helt av uttrycket personal inom hälso-och sjukvården. Förutom denna grupp kommer nya personalkategorier attinnefattas i tjänstepliktig personal, nämligen de personer som utan att utföraett direki vårdarbete är sysselsatta vid bl. a. sjukhus. Härigenom uppnår manatt samtliga personer som är sysselsatta i hälso- och sjukvården kan åläggas entjänsteplikt. Utvidgningen avser i första hand administrativ personal,ekonomipersonal och ambulanspersonal vid sjukhusen. Tjänsteplikten bör ävenomfatta personal inom den allmänna hälsovården liksom apotekspersonal. 1980/81:57 28 Vidare bör såsom utredningen föreslår även viss personalsom har tidigare yrkeserfarenhet inom hälso- och sjukvården liksom tidigareveterinärpersonal omfattas av tjänsteplikten. Enligt krigssjukvårdslagenomfattas även de som har tidigare yrkeserfarenhet av tjänsteplikten. Förslaget idenna del innebär därför ingen egentlig förändring i förhållande till nugällande bestämmelser. Personkretsen blir dock i viss mån utvidgad med hänsyntill utvidgningen av begreppen personal inom hälso- och sjukvården samtpersonal inom den allmänna hälsovården. Enligt min mening föreligger inte någrastarka skäl att läla de nytillkommande grupperna administrativ personal m. fl.omfattas av en tjänsteplikt när deras sysselsättning inom hälso- och sjukvårdeneller den allmänna hälsovården har upphört. För övriga grupper bör samma restriktivitetiakttas som gäller enligt krigssjukvårdskungörelsen såvitt avser personersom är sysselsatta inom hälso- och sjukvården, Ulredningen har föreslagit att även personal ilandstingskommunernas lednings- och förvaltningsorganisation - förtroendevaldaoch tjänstemän -skall omfattas av tjänsteplikten. Såvitt avser deförtroendevalda finns särskilda bestämmelser om hur ledningen skall organiserasi krig. Däremot finns inga bestämmelser om deras tjänstgöringsskyldighet ikrig. De kan dock, om de har vikliga befattningar, få uppskov från skyldighetenatt tjänstgöra vid försvarsmakten i krig men de har ingen självfallen rält därfill.Jag anser inte att de förtroendevalda bör åläggas en tjänsteplikt. Såvitt avserden hos landstingskommunen anställda förvaltningspersonalen torde det inle varamöjligl att skilja mellan förvaltningspersonal för hälso- och sjukvård ochsådan personal för annan verksamhet. Vidare kan behovet av sådan personaltillgodoses genom den allmänna Ijänslepliktslagen. Denna grupp bör därför inteomfattas av den nu föreslagna tjänsteplikten. Med veterinärpersonal avses bl. a. veterinärer,besiktningsassistenter, djursjukvårdare. Det får ankomma på regeringen alt utfärda närmare föreskrifterom vilka personalkategorier som bör omfattas av tjänsteplikten när derassysselsättning inom hälso- och sjukvården, den allmänna hälsovården ellerveterinärverksamheten har upphört. För vissa grupper bör också anges denlängsta tid som en viss personalkategori efter anställningens upphörandeomfattas av tjänsteplikten. och lanlbruksstyrelsen bor dock haen rätt att inom dessa ramar begränsa omfånget av tjänsteplikten. En närmareprecisering av vilka villkor med avseende på utbildning, tjänstgöringstidenslängd m. m. som skall gälla för tjänsteplikten bör således kunna göras avsocialstyrelsen, lantbruksstyrelsen eller livsmedelsverket efter ett obligatorisktsamråd med , och försvaretssjukvårdsstyrelse. I övriga frågor om bl, a, registrering, disposition ochfördelning för krigsplacering bör oförändrade regler gälla. Genom ett sådant samråd uppnås en avvägning av olika behovinom totalförsvaret. Vid tveksamhet om en viss person är att hänföra till hälso-och 1980/81:57 29 sjukvårdspersonalen eller veterinärpersonalen bör fråganavgöras av . Slutligen bör erinras om att vissa frågor som berör denaktuella personalens folkrätlsliga ställning under krig f. n. utreds avfolkrättskommittén (FÖ 1978:06). För att nå överensstämmelse med den allmännatjänstepliktslagen föreslår jag i likhet med utredningen, all en nedreåldersgräns för tjänsteplikten införs saml att den övre åldersgränsenjusteras. Vidare bör utbildningsplikten för läkare kvarstå och åldersgränsenför denna höjas från till . 1 13 kap. 6 § RF föreskrivs att regeringen i vissa angivnafall med stöd av bemyndigande i lag kan genom förordning meddela sådanaföreskrifter i visst ämne som enligt grundlag annars skall meddelas i lag. Defall som anges i paragrafen är om riket är i krig eller krigsfara eller om detråder sådana utomordentliga förhällanden som är föranledda av krig eller avkrigsfara som riket befunnit sig i. Utredningen föreslår såsom harnämnts att krigssjukvårdslagens bestämmelser skall gälla oförändrat, dvs. lagenskall kunna användas även dä det råder utomordentliga förhållanden ulan sambandmed krig eller krigsfara. De fall som i krigssjukvårdslagen ursprungligenavsågs med andra utomordentliga förhållanden var bl. a. ett med hänsyn till denepidemiologiska situationen eller av andra skäl befarat bakteriologiskt angrepputan samband med andra krigshandlingar samt mottagning av en störreflyktingström framkallad av krigsfara för annat land. För att nå bättreöverensstämmelse med regeringsformen bör den nya lagen inte innehålla någonmotsvarighet till den nuvarande möjligheten för regeringen att förordna omtillämpning av bestämmelserna om tjänsteplikt, förutom då riket befinner sig ikrigsfara, även då del påkallas av andra utomordentliga förhållanden. Dåsjukvården i fred fyller högt ställda krav på beredskap finns heller inte behovav att meddela sådana förordnanden. Detsamma gäller tjänsteplikten förveterinärpersonal. 2.5 Kostnader och nnansiering 17 § krigssjukvårdslagen (1953:688) finns bestämmelser omatt sjukvårdshuvudmännen skall erhålla ersättning av staten för de kostnadersom uppslår vid omställning av hälso- och sjukvården till krigsförhållanden samlför verksamheten inom denna organisation under krig m. m. Några bestämmelser i krigssjukvårdslagen om statsbidragför den landstingskommunala planläggningen i fred av hälso- och sjukvården ikrig finns däremot inte. har dock anvisat medel förersättning till sjukvårdshuvudmännen för denna planläggning. Ersättningen avsesenligt andra lagutskottets utlåtande LU 1953:37 endast utgå vid störrekostnader, t. ex. till följd av omplaneringar. Enligt socialstyrelsensbestämmelser den 23 Prop.1980/81:57 30 omfattar statsbidragen enbart"planläggning avseende den slutna vården", (varmed avses den slutnaakutsjukvården) "inberäknal planläggning av den bakteriologiska och virologiskalaboratorieorganisationen". Ersättning utgår inte för den del avplanläggningsarbetet som anses kunna utföras utan nyanställning eller av denegna personalen utan särskild kompensation. För budgetårel 1980/81 har anvisats3,3 milj. kr. Enligt lagen om beredskap (1964:63) ärlandstingskommunerna skyldiga att planlägga sin verksamhet - medundanlag av hälso- och sjukvården - under beredskap och krig. Från anslagelBidrag till kostnader för beredskap under femtonde huvudtiteln utgårbidrag lill kommuner och landstingskommuner för beredskapsplanläggning. Denlandstingskommunala nyplanläggningen pågår och beräknas slutföras /82. Statsbidraget under /81 beräknas lill . Statens kostnader för planläggning, ulbildning och andraförberedande ätgärder i fred för verksamheten inom den civila hälso- ochsjukvården i krig under femte huvudtiteln (programmet Sjukvård) /81 uppgå lill drygt 55 milj. kr. Utredningen förordar att sjukvårdshuvudmännen kompenserasför de merkostnader som sjukvårdiplanläggningen och andra förberedande åtgärderförorsakar. Statsbidrag bör enligt utredningen utgå med ett av riksdagenfastställt belopp som justeras med hänsyn till pris- och löneutvecklingen.Gällande ersättningsbestämmelser för planläggningen av sjukvården omfattarendast en del av den slutna vården samt vissa andra funktioner. Statsbidragetskall däremot enligt utredningens förslag läcka kostnaderna för allberedskapsplanläggning av hälso- och sjukvården liksom av övriglandstingskommunal verksamhet jämte härför erforderlig personalplanering samtför viss utbildning och information.