prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — Enremissinstans har ifrågasatt om inte även ansvaret för rådighetsinskränkningaroch andra begränsningar i gäldenärens rätt som drabbar köparen bör regleras.Med anledning härav vill jag framhålla all i förevarande kapitel regleras överhuvud inte annan rättsverkan av exekutiv försäljning än sådan försäQningsverkan mot tredje man som gör anspråk på äganderätten till egendomen ochköparens rätt i sådana fall. Bestämmelserna härom har sin grund i att detemellanåt förekommer att tredje man efler exekutiv försäQning gör anspråk påden sålda egendomen. De har också nära samband med reglema i 4 kap. idepartementsförslaget om förhållandet till tredje man och om lösandet av tvistom äganderätten som kan uppkomma under handläggningen av ett utsökningsmål (4kap. 17-26 88). Frågan om andra rättsliga fel eller om rådighetsfel i exekutivtsåld egendom torde vara av mera teoretiskt än praktiskt intresse. Del skulledessutom knappast vara möjligt att generellt reglera denna fråga i UBbeträffande all slags egendom. Jag anser sålunda att i paragrafen inte bör tasupp bestämmelser angående andra fel i exekutivt såld egendom än sådant somutgörs av att egendomen inle tillhörde gäldenären. Beredningens förslag om i vad månden som har förvärvat egendom exekutivt men nödgats avslå egendomen lill tredjeman skall vara berättigad till ersättning för sin föriusl går ul på altgäldenären skall vara ersältningsskyldig i den mån någon hans skuld har blivitbetald till föQd av 1980/81:8 14 kap. 4 § 725 försäljningen eller han själv har fått betalning urköpeskillingen samt att ondtroende borgenär skall vara ersältningsskyldig i denmån han har fått betalning. Har gäldenären handlat vårdslöst, skall hansersättningsskyldighet dock inte vara begränsad på sätt har sagts . Förslagethar godtagils av praktiskt taget alla remissinstanser. En remissinstans hardock ifrågasatt om gäldenärens ersättningsansvar bör gälla i alla fall dåegendomen frångår köparen. Med anledning härav villjag nämna följande. Huvudregeln i I 8 om företrädetmellan exekutivköparen och tredje man som var rätt ägare kan sägas innebära attexekulivköparen i princip får vika för tredje mannen. Vikliga undanlag härifrångäller emellertid, i första hand när köparen har gjort godtrosförvärv tilllösöre m.m. och i fall som avses i 2 och 3 88. När tredje man tillhörig egendomhar tagits i anspråk genoni utmätning och exekutiv försäljning, har gäldenärengjort en oberättigad vinst. Denna beslår i alt honom åvilande skuld har blivitbetald och all han eventuellt har fått uppbära överskott av köpeskillingen.Även om gäldenären inte har förtigit omständigheter som kronofogdemyndigheteninte kände till eller på annat sätt medverkat till att egendom som tillhördetredje man har tagits i anspråk, är det enligt min mening rimligt attgäldenären skall vara skyldig alt ersätta köparens skada i den mån denmotsvarar sädan vinst. Detta gäller även om köparen undanlagsvis har måstavslå egendomen till tredje man på grund av ond tro. Jag godtar därförberedningens förslag om gäldenärens ersättningsansvar. Bestämmelsema haremellertid i departementsförslaget förtydligats så alt del framgår klart all dereglerar endast fall då köparen tvingas avstå egendomen på grund av att dentillhörde tredje man. Även ett par andra Jämkningar har gjorts i förtydligandesyfte. Även andra stycket i paragrafen,som reglerar borgenärs ersättningsskyldighet, överensstämmer i sak medberedningens förslag. Som en remissinstans har antytt bör god tro hos borgenärsom är bank eller annan juridisk person inte vara utesluten enbart därför attannan Qänstemän hos borgenären än den eller de som har haft befattning medindrivningen av borgenärens fordran kände till eller borde ha känt till att denutmätta egendomen inte tillhörde gäldenären, om del vid ett bedömande avomsländighetema inle framstår som rimligt att lägga detta borgenären till lastGfr prop. 1971:179 s. 36). En remissinstans har tagit uppfrågan vad som över huvud skall gälla angående fel i exekutivt såld egendom ochom ansvaret för sädana fel. De problem som kan uppkomma när exekutivt såldegendom påstås vara behäftad med fel av olika slag kan emellertid intebehandlas närmare inom ramen för förevarande lagstiftningsärende. Jag villendast nämna föQande. Som beredningen har framhållit ådrar intekronofogdemyndigheten gäldenären nägra köprältsliga förpliktelser genomexekutiv försäljning. Exekutiv försäljning får anses avse egendomen ibefintligt skick. Detta gäller också vid underhandsförsäljning, även om detinte har angetts 1980/81:8 14 kap. 5 § 726 Köparen bör därför inte kunna åberopafaktiska fel i egendomen annat än under särskilda förutsättningar, t.ex. omegendomen inte motsvarar den beteckning under vilken den har bjudits ut (sebeträffande frivillig försäljning av lös egendom på auktion 48 8 köplagen; Jfr83 8 första stycket 8 USK), Beträffande rättsliga fel som består i alt densålda egendomen visar sig vara belaslad med en rättighet som köparen inle harbehövt räkna med anser Jag i likhet med beredningen att ersättningsskyldigheti vart fall bör åvila gäldenären. om han har förfarit vårdslöst. Om köparen vill häva köpet, måstebeaktas att exekutiv försäljning sker genom beslut av kronofogdemyndigheten.För köpets hävande måsle därför krävas att försäljningen undanröjs efter klaganöver denna i ordinär eller extraordinär väg. Jag vill påpeka att enligl 18 kap.21 8 tredje stycket i departementsförslaget användande av särskilda rättsmedelinte utan synneriiga skäl fär föranleda att exekutiv försäQning hävs. Den närmare bedömningen av deproblem som kan uppkomma när någon som har förvärvat egendom genom exekutiv försäljningundantagsvis gör gällande att egendomen är behäftad med fel torde kunna överlämnasåt rättstillämpningen, 5 § Paragrafen, som motsvarar 15 kap. 5 8 i beredningensförslag, innehåller bestämmelser om tredje mans rätt mol gäldenären och borgenäri fall dä tredje mannens äganderätt går föriorad genom exekutiv försäljningeller genom indrivning av utmätt fordran. När exekutivförsäljning medför att tredje man förlorar sin egendom, kan gäldenären varaersättningsskyldig mol tredje mannen på inomobligatorisk grund. Även i andrafall torde gäldenären kunna bli skyldig utge ersättning. Under vilkaförutsättningar sådan ersättningsskyldighet föreligger är emellertid ovisst.Det är också oklart om ersättningsskyldigheten är begränsad till vad som harkommit gäldenären till godo eller om gäldenären är ersältningsskyldig för heladen skada som tredje mannen har lidit. Utmätningssökanden eller annanborgenär som har fått betalning torde inte vara äterbetalningsskyldig mottredje man som har förlorat sin egendom annat än på skadeslåndsräit.sliggrund. Beredningenframhåller att när själva utmätningen ger företräde framför överlåtelse avegendomen, det enligt 15 kap. 2 8 första stycket skall gälla till förmån ävenför den som har förvärvat egendomen vid den exekutiva försäljningen. Omföreläggande har meddelats enligl 5 kap. 19 eller 24 8 och Iredje mannen inlehar efterkommit föreläggandet, har han förlorat sin rätt mot sökanden, såvidainte denne själv har väckt lalan mol tredje mannen inom föreskriven tid. Säljsegendomen därefter exekutivt, skall enligt 2 8 andra stycket i 15 kap. nämndapåföQd gälla till förmån även för den som därvid förvärvar egendomen. Däremotmedför, päpekar beredningen, inte reglerna i 2 8 att tredje mannen har förloratsin 1980/81:8 14 kap. 5 § 727 rätt i förhållande även till gäldenären. Han kanvisseriigen inte kräva att egendomen utges till honom in natura men äroförhindrad all göra gällande ersättningsanspråk på inom- eller utomobligatoriskgrund. Om t.ex. Iredje mannen/ägaren har hyrt ut lös egendom till gäldenärenoch denna egendom har tagils i mät för fordran mot den senare, är tredjemannen i princip oförhindrad all göra gällande de påföljder som i allmänhetinträder i fall då medkontrahenten inle kan återlämna hyrd egendom. Har tredjemannen genom att inte efterkomma föreläggande visat försummelse att ta tillvara sina egna intressen, kan dock gäldenärens skadeståndsförpliklelse kommaalt påverkas därav och eventuellt falla bort. Beredningen har inte ansettanledning föreligga att reglera vilka rättsföljder som kan inträda, omgäldenären lill föQd av exekutiv försäQning inte kan fullgöra sinaförpliktelser enligt avlal som rör den utmätta egendomen. Denna fråga lämnasdärför helt åt sidan i förslaget. Däremot synes det lämpligt alt reglera vilkaförpliktelser som oavsett avtal kan uppkomma för gäldenären, om tredje mansegendom las i mäl för den förres skulder och säljs. Enligt beredningens meningkan gäldenärens förpliktelse mot tredje man i detta fall bestämmas på sammasätt som i 4 8 första stycket har angetts för del fallet att egendom somtillhörde tredje man har sålts och köparen har förioral egendomen. Tillämpade på den situation somavses i 5 8 innebär reglerna i 4 8, anför beredningen, att tredje mannen fårrätt lill skadestånd av gäldenären i den mån fordran mot denne har blivitbetald genom försäljningen eller gäldenären själv har fått del avköpeskillingen. Har gäldenären förfarit vårdslöst, får tredje mannen även iövrigt rält lill ersättning för sin förlust, dvs. utan nämnda begränsning. Ombetalning har utgått för fordran som annan än gäldenären var personligenbetalningsskyldig för, bör första stycket i 4 8 kunna tillämpas analogiskt motden sålunda personligen betalningsskyldige som har befriats från sittbetalningsansvar. Genom den exekutiva försäQningenkan betalning ha utgått till borgenär som under alla omständigheter varberättigad att få betalning ur egendomen, oavsett om gäldenären eller tredjeman var rält ägare. Genom sådan betalning har enligt beredningen tredje mannenregelmässigt inle lidit någon skada. Del kan inträffa att genom försäljningenbetalning, t.ex. på grund av panträtt, har tillfallit någon som inte hadepersonlig fordran mot utmätningsgäldenären. Om panträtten var giltig även moträtte ägaren/tredje mannen, har denne regelmässigt inle heller i sådant falllidit någon skada av att panthavaren har fått betalt vid försäljningen. Delmåste alltid för att ersättning skall utgå konstateras alt tredje mannen harlidit någon skada genom skedd betalning. Del bör enligl beredningenuppmärksammas att tredje man kan bli lidande inle bara genom att honomtillhörig egendom säljs utan även genom alt en honom tillhörig fordran, som medorätt har blivit ulmätt, drivs in och används till betalning avulmätningssökandens fordran. Prop.1980/81:8 14 kap. 5 § 728 skottkan även i sådana fall ha överlämnats till utmätningsgäldenären. Tredje mansrätt i den nu berörda situationen bör enligt beredningen regleras på samma sättsom om honom tillhörig egendom har sålts. Frågan om tredje mans rätt mot utmätningssökandeneller annan borgenär som har fått betalning bör enligt beredningen regleras påsamma sätt som i 4 8 andra stycket har föreslagits beträffande köparens rätt. 1 enlighet med del anförda föreskrivs i 5 8 iberedningens förslag alt när exekutiv försäQning av egendom eller indrivning avutmätt fordran medför att tredje mans rätt till egendomen går föriorad, vad somi 4 8 sägs om köpares rätt till skadestånd av gäldenären och borgenär skall hamotsvarande tillämpning i fråga om skada som tredje mannen har lidit. Beredningenframhåller all 5 8 inte är tillämplig mol utmätningssökanden eller annanborgenär i fall som avses i 2 8- Beträffande det fall som nämns i 2 8 andrastycket påpekar beredningen att när tredje man efter föreläggande har förloratsin rätt genom underlåtenhet att efterkomma föreläggandet, han har förlorat sinrätt mot sökanden och försäQningen åsamkar inte honom någon ny förlust i den delen. framhåller attgäldenärens ansvar mot tredje man torde kunna gälla endast i fråga om sådantredje mans rätt som är upplåten av gäldenären eller eQest har gällt mot honom.Det förefaller tveksamt vad som skall begäras av den som råkar ut förutmätning. Hovrätten nämner det fallet alt utmätning sker av gäldenärensfaslighet, i vilken finns en bostadsrätt som inle är sakrältsligt skyddad.Hovrätten undrar om gäldenären ådrar sig skadeståndsansvar för att han inte vidutmätningen har sett till alt bostadsrätten blev iakttagen och förbehållen. I 15 kap. 5 8 i beredningens förslagregleras tredje mans rätt mot gäldenären och mot utmätningssökanden och andraborgenärer, när tredje mannen har förlorat sin egendom genom exekutiv försäljningeller genom indrivning av utmätt fordran. Vad beredningen har föreslagit häromhar inle föranleti erinran från någon remissinstans. En remissinstans, somsynes ha utgått från att den föreslagna bestämmelsen avser begränsade rättighetersom går förlorade för tredje man, har emellertid tagit upp vissa frågor somhar samband därmed. Med anledning härav vill jag understryka att förevarandeparagraf i departementsförslaget, liksom motsvarande bestämmelse iberedningens förslag, endast reglerar tredje mans förlust av äganderätten lillsåld egendom resp. indriven fordran. Jag godtar beredningens förslag härom. Idepartementsförslaget har emeUertid paragrafens lydelse Jämkats i ett parhänseenden. I anslutning till vad nyssnämnda remissinstans haranfört om det fallet att bostadsrätt går förlorad villjag påpeka att enligt 388 bostadsrällslagen (1971:479) gäller att bostadsrätt upphör, om det hus ivilket bostadsrättshavarens lägenhet finns säljs exekutivt.Bostadsrättsföreningen är därvid skyldig all utge skälig ersättning tillbostadsrättshavaren för bostadsrätten. Om föreningen inom viss lid träder ilikvidation eller försätts i konkurs. Prop.1980/81:8 14 kap. 6 § 729 skall dock ersättningen bestämmas enligt särskildagrunder. Vidare gäller enligt paragrafen att om bostadsrätten upphör på grundav exekutiv försäljning av huset och lägenheten har tilllrätls, skriftligthyresavtal skall anses ingånget. Jag vill också erinra om att i 7 kap. 19 och20 88 JB finns bestämmelser om rält till ersättning för rättighetshavare somavses där av tidigare fastighetsägare, när rättigheten upphör med anledning avfastighetens exekutiva försäljning Qfr 12 kap. 47 8 Qärde stycket idepartementsförslaget), 6 8 Denna paragraf innehåller bestämmelser om Iredje mansrätt lill ersättning av staten i vissa fall. Den motsvarar 15 kap. 6 8 iberedningens förslag. I 213 a 8 3 mom. ULföreskrivs att treclje man, vars rätt till fast egendom har gått förioradenligt I mom. andra mieningen i samma paragraf är berättigad till ersättning avstaten enligt samma bestämmelser som gäller när sådan ersättning skall utgå medanledning av alt ägarens rätt har gått förlorad genom frivillig försäljning.Vidare anges att del sagda har motsvarande tillämpning när tredje man enligt 2mom. har förlorat sin rält lill skepp som är registrerat här i riket. Första stycket i 15kap. 6 8 i beredningens förslag överensstämmer med 213 a 8 3 mom. UL iparagrafens lydelse enligt remiss till lagrådet . Beredningenpåpekar att bestämmelsen inte gäller luftfartyg eller intecknade reservdelartill luftfartyg. 1 andra stycket i beredningensförslag anges att staten inträder i Iredje mannens rält enligt 5 8 Gfr 18 kap.7 8 JB och 353 8 sjölagen). Beredningen har inle anseti behövligt att ange allstatens regressrätt förutsätter all tredje mannen har fått ersättning avstaten. Slatens ansvarför skada som har tillfogats tredje man till följd av exekutiv försäljning ärenligt advokat samfundet alltför begränsat. Samfundet förordar bestämmelsersom innebär generell rätt för tredje man - med undantag för del fall alt iredjemannen inle har efterkommit föreläggande - att få all skada ersatt av staten,oavsett om gäldenären, borgenär eller kronofogdemyndigheten kan lastas förskadan. Staten bör därefter inträda i Iredje mannens rätt gentemot den som harvållat skadan. Vidare anmärker samfundet att uppdelningen av 6 8 på två styckenär missvisande, om statens regressrätt avses vara begränsad till de fall somberörs i 6 8 första stycket. Enligl beredningensförslag skall statens ansvar för skada som tredje man lider genom exekutivförsäljning vara begränsat till vissa fall som rör registrerat skepp och fastegendom. En remissinstans har ansett att staten bör generellt svara för skadasom åsamkas tredje man när dennes rätt går förlorad genom exekutiv försäQning.Som Jag har anfört under kapitelrubriken är jag emellertid inte beredd altföreslå ett generellt ersättningsansvar för staten. Jag godtar sålunda altstaten skall inträda 1 saml Nr 8. Prop.1980/81:8 15 kap. 730 endast i de fall som avses med den av beredningenföreslagna regeln. Lydelsen har emellertid i departementsförslaget Jämkats tUlöverensstämmelse med den nu gällande lydelsen av 213 a 8 3 mom. Alt första meningen i förstastycket av paragrafen är tUlämplig även i fråga om andel i här i riketregistrerat skepp och villkorlig äganderätt till sådant skepp eller till andeldäri föQer av 1 kap. 10 8 i departementsförslaget. Enligt I kap. 9 8 Jämställsregistrerat skeppsbygge med registrerat skepp. De regler om statligersättningsskyldighet till vilka hänvisas finns i 18 kap. 4-7 88 JBochi 349 och351-353 88 sjölagen. Andra stycket i paragrafen har idepartementsförslaget Jämkats i förtydligande syfte. Detta kapitel motsvarar 4 kap.beredningens förslag. Del överensstämmer i huvudsak med nuvarande bestämmelserom införsel men innehåller också vissa föreskrifter som saknar motsvarighet igällande rätt. Bestämmelser ominförsel i lön finns i införsellagen (1968:621). Med lön Jämställs vissa andraersättningar och förmåner. Lagen kompletteras av närmare föreskrifter i USK ochförordningen (1969:21) om införsel och utmätning i sjukpenning m.m. 1969 årsförordning innehåller även. på grund av bemyndigande i 28 8 första stycketinförsellagen, vissa föreskrifter beträffande förfarandet vid införsel i sjukpenningm.m. som avviker från införsellagens bestämmelser. Efler antagandet av införsellagenhar fiera paragrafer i lagen ändrats, varav de flesta efter det att beredningenavgav sitt förslag till UB. Beredningenframhåller all införsel i avlöning är en mycket anlitad exekutionsform varsbetydelse snarare ökar än minskar. Införsel skall hållas isär från utmätning avavlöning som regleras i 8 kap. Föreskrifterna i 4 kap.beredningens förslag ersätter bestämmelsema i införsellagen. Beredningen ansersig inte ha anledning att ta upp till fömyad diskussion i vilken omfattninginförsel bör få äga rum eller all över huvud ta upp lagstiftning tillrevision. Vissa smärre Jämkningar har emellertid varit behövliga. I enlighethärmed har beredningen i sina motiv, utöver redogörelse för Jämkningama, endastgett orienterande upplysningar och angett sambandet med andra bestämmelser iförslaget samt redogjort för vad som har tillkommit . Bestämmelserna ominförsel i beredningens förslag lämnas i allmänhet utan erinran iremissyttrandena. Några remissinstanser föreslår emellertid vissa ändringar isyfte bl.a. alt införselinstilutet skall göras mera effektivt (se vidare underde särskilda paragraferna). Prop.1980/81:8 15 kap. 731 Som Jag harframhållit i den allmänna motiveringen (avsnitt 5,1) bör införsellagensbestämmelser i allt väsentligt utan ändring las upp i UB, Med anledning av attvissa ändringar har förordats i remissyttrandena har Jag emellertid övervägt ivad mån skäl föreligger lill sådana ändringar. Frågan härom behandlas ianslutning till de olika berörda paragraferna. 1 övrigt har Jag i allmänhetinte ansett det påkallat alt lämna någon närmare motivering lill bestämmelsemai kapitlet. Här kan i stället hänvisas lill förarbetena till införsellagen, sebetänkandet (SOU 1964:57) Utsökningsrätt 111, prop. 1968:130, ILU 1968:48 ochrskr 1968:362. I fråga om senare ändringar i lagen fär också hänvisas lillförarbetena. 1 departementsförslaget harbeaktats de ändringar som har ägt rum i införsellagen efler del alt beredningenavgav sitt förslag. Som beredningen har föreslagit bör en del mindre jämkningargöras i samband med att bestämmelsema i införsellagen tas upp i UB. Härutöverinnehåller departementsförslaget vissa mindre ändringar av främst redaktionellnatur. Bl.a. har till följd av all utmätning av lön behandlas i ett tidigarekapitel i balken vissa bestämmelser i 15 kap. kunnat ersättas av hänvisningartill motsvarande bestämmelser i kapitiel om löneutmätning. Här kan ocksånämnas att ordet avlöning genomgående har bytts ut mot den kortare termen lön.Vidare saknar departementsförslaget motsvarighet lill 7 8 (se under rubrikentill 5 och 6 88) och 27 8 beredningens förslag. I 25-27 88 införsellagen meddelasbestämmelser om talan mot utmätningsmannens beslut angående införsel, ominhibition av införsel som äger rum på grund av skriftlig förbindelse angåendeunderhållsbidrag m.m. samt om kostnad i införselmål. Förevarande kapitel idepartementsförslaget saknar, i likhet med 4 kap. beredningens förslag,motsvarighet till nämnda bestämmelser. Dessa frågor regleras i stället i 3, 17och 18 kap. departementsförslaget (3 kap. 18 8 andra stycket, 17 kap. I 8, 2 8första stycket och 7 8 samt 18 kap. I 8 och 9 8 första stycket). Enligt 28 8 första stycketinförsellagen får regeringen beträffande införsel i sjukpenning eller annandagersättning som avses i 2 8 andra stycket föreskriva de avvikelser fråninförsellagens bestämmelser om förfarandet som föranleds av målensbeskaffenhet. 1 förordningen om införsel och utmätning i sjukpenning m.m. harmeddelats en del särskilda bestämmelser om införsel i sjukpenning och liknandedagersättningar. Flertalet av dessa bestämmelser ulgörverkslällighelsföreskrifter lill införsellagen. Bestämmelserna i 2 8förordningen får däremot anses vara sådana avvikande bestämmelser som åsyftas i28 8 första stycket införsellagen. Beredningens förslag innehåller i 4 kap. 278 motsvarighet till bemyndigandet i 28 8 första stycket införsellagen.Bestämmelser som avviker från måste emellertid meddelas i lag. Pågrund härav saknar departementsförslaget motsvarighet lill 27 8 beredningensförslag. Behövliga bestämmelser angående införsel i sjukpenning m.m. somavviker från reglema om införsel i andra förmåner har i departementsförslaget 1980/81:8 15 kap. I § 732 tagits upp i de aktuella paragrafema (5 och 9 88). Här kan nämnas att förhållandetmellan införsel och arbetsgivares rätt att kvitta med molfordran hosarbetslagaren regleras i 5 8 lagen (1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt. Införsel kan äga rum såväl ienskilt som i allmänt mål. Vissa bestämmelser i kapitlet är emellertidtillämpliga endast i enskilt mål (resp. i allmänt mål). Detta framgåromedelbart av de aktuella bestämmelserna och förevarande kapitel innehållerdärför inle, i motsats till flera andra kapitel, nägon avslutande föreskrift omall vissa bestämmelser inte gäller i allmänna mål. 1 8 Paragrafen, som motsvarar 4 kap. I 8 beredningensförslag, anger de fordringar för vilka införsel kan ske. Enligt I 8införsellagen får införsel äga rum för föQande grupper av fordringar, nämligen I. underhållsbidrag enligt GB ellerFB, 2. bidrag som tillkommer kommun för omhändertaget barn enligt 72 8 andrastycket barnavårdslagen eller till hjälptagares försöGning enligt 40 8 lagen omsocialhjälp, 3. skaller och allmänna avgifter i fall som särskilt föreskrivssaml 4. böter och viten. Beredningensförslag överensstämmer med gällande rätt. Med underhållsbidrag enligt GBeller FB åsyftas enligl beredningen i första hand underhållsbidrag som någonutger för alt fullgöra lagstadgad underhållsskyldighet l.ex. lill barn,föräldrar eller den med vilken han är eller har varit gift. Utfästelse attlämna understöd åt en person, mot vilken vederbörande inte är underhållsskyldigenligl vad som stadgas i GB eller FB, kan däremot inte åberopas som gmndval förinförsel. Beredningen framhåller att underhållsbidrag i vissa fall skall utgåmed annat belopp än som anges i exekutionsurkunden. Enligl lagen (1966:680) omändring av vissa underhållsbidrag skall omräkning ske till följd av ändring ipenningvärdet. Denna lag torde inte kunna åberopas, när främmande rätt ärtillämplig på frågan om skyldighet att utge underhållsbidrag.