prop · G403147 · 1980-12-31 00:00:00 — förordnande enligt naturvärdslagen. Nyttjanderättshavaren hade intepersonligen underrättats om förordnandet. Han ansågs därför intestraffansvarig. Vidare har det förekommit atl nyttjanderätt inte var känd vidfastighetsreglering enligl fastighetsbildningslagen. Förrältningen har fåttgöras om efter domvillobesvär. För att minimera de negativa konsekvenserna är del av siörstavikt alt informationsinsatserna blir tillräckliga. Alla de rättighetshavare somhar behov av all förnya inskrivningen bör sälunda bli uppmärksammade päreformen sä att de begär sädan förnyelse. Det är därför nödvändigt atterforderliga resurser ställs lill förfogande för information om förslaget genomförs.Om så sker kommer enligt uppfattning fördelarna av eltgenomförande av förslaget att överväga nackdelarna för de myndigheler somhämtar uppgifterna om förekomsten av rältigheter från fastighetsbok ellerinskrivningsregister. Upplysningsvis kan nämnas atl del inom länet förekommerviss samverkan mellan inskrivningsmyndigheter och lantmäteriet utöver den sombeskrivs i framställning. I samband med fastighetsregleringar(marköverföringar) undersöker faslighelsbildningsmyndighelen om inskrivnarättigheter berör fastigheter som tidigare avstyckats frän den fastighet somavstår mark. Om så inte är fallet lillämpas samma regler som för iniyg vid avstyckning. Dä framställningen endasi berör inskrivningarnas inverkanpä inskrivningsmyndigheternas arbele vill länsslyrelsen peka pä alträttigheterna som sådana kan vara besvärande för samhällsbyggandet och annatmarkutnyttjande. Detla gäller bl. a. villaservituten och skogsfångsservilulen.Möjligheterna atl genom fastighetsreglering upphäva servilul bör även nämnas idetla sammanhang. 1980/81:147 35 Beträffande skogsservitulen vill anföraföljande. I likhet med domslolsverket anser länsslyrelsen alt de börundantas frän tillämpningen av 1 §. Däremot är del tveksamt om de ocksä skall undantasfrån tillämpningen av 2 §. Inom länet finns ca 10000 skogsservitut som tillkommit isamband med tillkomsten av fastighet till vars förmän det gäller. Inskrivningaravseende servituten har överförts till etl myckel stort antal avstyckade elleravsöndrade fastigheter i regel tomtplatser. Endast en mycket liten del avdessa är reellt belastade av skogsservitulen. Vid upphävande av skogsservitutanses regelmässigt alt små fastigheter, även om de innehåller skogsmark, inleberörs av skogsservitut som upplåtits i slamfaslighelen. Pä grund av det anförda vill länsslyrelsen föreslå atl skogsservituleninte skall vara undantagna frän tillämpningen av 2§. I vart fall bör undantagetinte gälla mindre avstyckade eller avsöndrade fastigheter. En arealgräns kanförslagsvis sältas vid 10 ha. Slufiigen vill påpeka atl 2 § andra stycketi lagförslaget bör kompletteras att avse även fastighet som bildats genomsammanläggning vari ingår fastighet som angivits i 2 § första stycket. Fastighetsdata- och inskrivningsregisterkommitlén (Ju1979:07): Syftet med införandet av automatisk databehandling på inskrivningsväsendelsomräde är bl.a. alt åstadkomma rationaliseringsvinster. Det är därför angelägetatt - när väl tagit slutlig ställning till fastighetsdata-systemetsutformning systemet dä kan genomföras under kortast möjliga lidsrymd. Den avdomstolsverket föreslagna lagstiftningen kan uppenbarligen medverka därtill.Mot bakgrund av det anförda och från de utgångspunkter kommittén har attföreträda i ärendei tillstyrker framställning. (Ju 1979:11): Denomständigheten atl fastighetsböckerna innehåller inskrivningar för rältighetersom inle längre består eller att rältigheter i inskrivningsrättsligl hänseendebelastar flera fastigheter än de i verkligheten berör vållar problem inte baramed hänsyn lill inskrivningsmyndigheternas verksamhet. Eftersom en faslighelsformella rältighetsbelastning ofta mäste beaktas vid fastighetsbildning, färmissvisande inskrivningsrättsliga förhållanden återverkningar också på förrältningsverksamhelen.Vidare bör erinras om alt del nya faslighels-registret skall redovisa ifastighet inskrivna servitut. Ämnet för domstolsverkels framställning langerarsålunda de frågor om sanering av fastighetsindelningen m.m. som tas upp idirektiven för faslighelsbildningsutredningen. Mot bakgrund av det som sagts är det uppenbart att faslighelsbildningsutredningenkan instämma i uppfattning om behovet av atl vidta åtgärder föratt fä bort betydelselösa inskrivningar för rättigheter.Fastighetsbildningsutredningen menar ocksä all en preklusionslagsliftning ärmest ändamålsenlig när det gäller att tillgodose detta behov. Det iframställningen intagna förslaget kan därför i princip tillstyrkas. är emellertid inle bereddalt tillstyrka den närmare utformningen av förslaget. En preklusionslagsliftningav förevarande slag har visserligen uppenbara fördelar med tanke på derationaliseringsvinster som uppkommer för inskrivningsmyndigheterna och andramyndigheter men den innefattar påtagliga nackdelar, därigenom attlagstiftningen ocksä kommer atl beröra inskrivningar för fortfarande beslåenderättigheter. Med tanke pä delta föregicks preklusionslagsliftning av ingäendeöverväganden för att åstadkomma en rimlig avväg- Prop.1980/81:147 36 ning mellan de motstående intressena. Faslighelsbildningsutredningenmenar alt en ny lagstiftning bör grundas pä en motsvarande avvägning. framställning innehåller inte tillräckligtunderlag för de överväganden som behöver göras. Av betydelse är särskill atldel i framställningen saknas en redovisning av erfarenheterna ärs preklusionslagsliftning - hur stor blev rationaliseringsvinsten? - har rättsförlusteruppkommit lill följd av all betydelsefulla inskrivningar prekluderats? - hur omfaltandeoch betungande blev i verkligheten del utredningsarbete som genomlagstiftningens förnyelsekrav lades pä rättighetshavare? -vilka kategorier rättighetshavaredrabbades? 1 avsaknad av underlag för bedömningen vill faslighelsbildningsutredningeninle göra någol bestämt uttalande angående preklusionslagstift-ningensutformning. Det bör emellertid sägas att vissa uppgifter i förarbetena till1968 års lagstiftning närmast ger vid handen att den av i 1 §lagförslaget angivna tidpunkten - den - borde flyttas tillbaka någoleller några är. Det förefaller nämligen som om en preklusionslagsliftningavseende tiden skulle komma att beröra flera inteckningar förrättigheter än den lidigare lagstiftningen. Vidare kan man väl också göra detantagandet att andelen betydelselösa inteckningar är mindre när man nubetraktar än när man för tolv är sedan bara log hänsyntill inteckningar från tiden . Slulligen kan man inle - när detgäller inteckningar utgä från atl elt stort anlal av de inlecknaderättigheterna är sakrättsligl skyddade oberoende av om inteckningsrällenkvarstår eller ej. Vid 1968 ärs lagstiftning togs slor hänsyn till vad som ifråga om del sakrällsliga skyddet enligt rättspraxis gällde för vissa äldre kraftledningsservitut. Med utgångspunkt frän den tveksamhet som redovisats lillfrågan huruvida I § lagförslaget utformats med tillräckligt beaktande av rällig-hetshavarnasintressen framslår del för faslighelsbildningsutredningen som än merabetänkligt atl pä det sätt föreslår i 2S lagförslaget låtaförnyelsekravet omfatta ocksä etl stort antal inteckningar som beviljats underliden den . Del måste nämligen hållas för troligt atlocksä förnyelsekravel med avseende pä dessa yngre inteckningar kommer alt vållarättighetshavarna olägenheler i form av omfaltande utredningsarbele. I vartfall torde, för atl syftet med lagstiftningen skall uppnäs, innehavarna avinskrivna ledningsrältigheter i allmänhet bli tvungna att verkställa fastighelsrätlsligulredning beträffande samtliga tillkomna rättigheter. Som ett alternativ lill del förslag som innefattas i 2*jlagförslaget har fört fram tanken all låta preklusionen av rättighetersom inskrivits i slamfastighet ha avseende enbart pä fasligheler som avskiltsfrån samfälld mark. Även detta alternativförslag är dåligl underbyggt i del attdomslolsverket inle alls belyst vad förslaget innebär i fräga om risk förrättsförlust och andra olägenheler för rättighetshavarna. Däremot redovisasfördelarna med en lagstiftning i enlighet med alternativförslagel på sådantsätt att det står ganska klari alt ett genomförande av detta .skulle komma atlleda lill så stora rationaliseringsvinster för inskrivningsmyndigheterna attde mer än väl torde uppväga de olägenheter som möjligen kan uppkomma för rättighetshavarna.Faslighelsbildningsutredningen lillslyrker därför alternalivförslaget. Sammanfattningsvis menar faslighelsbildningsutredningensålunda att en lagstiftning angående de rättigheter som inskrivningsrättsliglbelastar fastighet som före den avskilts frän samfälld mark bör genomfö- 1980/81:147 37 ras i anledning av framställning, alt enmera generell preklusionslagsliftning bör utarbetas efter förebild i 1968 ärslagstiftning men atl den närmare utformningen av denna bör göras till föremalför ytteriigare överväganden. Vid de fortsatta överväganden som sälunda behövsbör man pröva möjligheterna att aktivera en tillämpning av ledningsrättslagen.Under alla förhållanden torde en lagsliflning i enlighet med domstolsverketsintentioner förutsätta att en genomtänkt lagtext utarbetas. Vissa anmärkningarmot domstolsverkels förslag till lagtext framgår av den promemoria som iärendet upprättats inom utredningens sekretariat. (Utesluten här.) : En preklusionslagsliftning medförofrånkomligen risker för rättsförluster. Denna risk måste vägas mol deadministrativa och ekonomiska fördelar som står att vinna för inskrivningsväsendel.Vid avvägningen mäste man emellertid även beakla den ökning av administrationoch kostnader som uppkommer för andra. pekar på de utredningaroch ätgärder i övrigt som mäsle företas av och kraftförelagen.Därtill kommer arbetet inom lanlmäteriväsendet och andra myndigheler. Slutligenberörs ett stort antal enskilda fastighetsägare. syftar främst lillrationaliseringar inom inskrivningsväsendet och redovisar inle nägot försök lillbedömning av de föreslagna älgärdernas samlade effekter. Underlag för en sädanbedömning bör enligl samfundets mening framläggas före etl slutligtställningslagande lill lagförslaget. framhåller är det inle fräga om preklusion av rättigheter ivanlig mening. Det är i princip bara inskrivningen som förfaller vid underlåtenförnyelse. Själva rättigheten päverkas bara i den män den för sin giltighet ärberoende av atl inskrivning föreligger. Rättsförlust kan uppkomma om denintecknade fastigheten överlåtils och rältighetsinneha-varen underlåter attansöka om förnyelse. Sannolikl kommer innehavarna av de mänga sakrälterna beträffandeleleledningar och kraftledningar all pä ett professionellt sätt bevaka sina inlressen.Inskrivna rälligheler för enskilda avser oftast rätt till väg, rätt till båt-eller badplats, rätt atl för jordbruk, skogsbruk och fiske ha byggnad ellerannan anläggning utförd på annans mark, rätt att utnyttja vattentäkt och att haledning över annans mark. Det är här oftast fräga om faslighelsägare i glesbygdoch sannolikl i slor utsträckning äldre personer. Det är känt för samfundet atlälskilliga rättighetsinnehavare av denna kategori underlät alt begära förnyelseenligt 1968 ärs preklusionslag och drabbades av rättsförlust. Orsakerna härtillär flera. Rättighetens existens framgår inte av gravationsbevis avseende denegna fastigheten. Informationen om den nya lagsliftningen kan ha varilotillräcklig eller inte nätt fram till de berörda. Del finns veterligen ingenutvärdering av effekterna av 1968 ärs lag och det är därför svårt all bedöma ivilken omfattning enskilda drabbats av rättsförluster. Betänkligheterna mot en preklusionslagsliftning skullebortfalla om det allmänna åtog sig atl i skälig omfattning ersätta deekonomiska skador lagen kan medföra för vissa rättsinnehavare. Om riskerna förrättsförluster är ringa pä gmnd av lagstiftningens utformning ochinformationens omfattning skulle det allmännas kostnader för ersättningar bliblygsamma. Om lagstiftaren gör bedömningen att kostnaderna skulle blioacceptabla för det allmänna, bör den föreslagna lagstiftningen enligtsamfundels uppfattning inte genomföras. föreningsbankers förbund: Förbundet att stora rationaliseringsvinster står att vinna omden av föreslagna lagsliftningen genomförs. Prop.1980/81:147 38 Förbundet vill dock framhålla alt en preklusionslagsliftning- även om stora vinster kan uppnås - ej får uppfattas som en kränkning avrättssäkerheten eller som en för stor belastning för den enskilde. Förutsättningenför lagstiftningen måsle vara att den utformas sä att bestående rättsförhållandeninte päverkas i vidare mån än vad som är moliverat med hänsyn lill de fördelarsom står atl vinna. Mol den nu föreslagna lagstiftningen kan också i och försig anföras, från principiella utgångspunkter och rättssäkerhetssynpunkter,samma invändningar som framfördes vid genomförandet av 1968 ärs preklusionslagsliftning.Med hänsyn lill den utformning som denna lagstiftning då fick, ansåg sig bl.a. dåvarande () dockkunna tillstyrka den dä aktuella preklusionslagstiflningen. De skäl som dä anfördes av förbundel, övriga tillstyrkanderemissinstanser samt departementschefen medför enligt förbundels mening altövervägande skäl ocksä denna gäng talar för att den föreslagna preklusionslagstiflningenbör genomföras både vad gäller preklusion av inskrivningar som är mer än 50 ärgamla som de i stamfaslighet inskrivna servitut och nylljanderätler som finns iföre den avskild mark. Sistnämnda lagstiftning skulle i och för sighögst betydligt utvidga det angivna området för preklusionslagstiftningenmen bör trots delta enligt förbundets mening genomföras med hänsyn till bl. a.de vinster som slär atl vinna och den ringa eller ingen betydelse som dylikainskrivningar i avstyckade fastigheter i flertalet fall äger. De skäl som 1968 talade för genomförandet av en preklusionslagsliftningtalar för övrigt - mot bakgrund av enligt förbundets mening de enbartpositiva erfarenheter som preklusionslagsliftning givit - måhända i änhögre grad för genomförandet av nu föreslagen lagstiftning. Sammanfattningsvis vill förbundet säledes som sin mening -med utgångspunkt från de synpunkter förbundel har alt beakta - i sin helhettillstyrka alt förslag görs lill föremål för lagstiftningsåtgärder. : har inte nägot alterinra mot de i framställning upptagna förslagen. : Föreningen har inget alterinra mot framställning. : De föreslagna preklusionsreglernatorde, såvitt kommunerna angår, innebära alt pä dessa som innehavare av inskrivnanyttjanderätter och servilul för främsl rätt alt anlägga och bibehållaledningar för eldistribution samt för vatten och avlopp övervältras ett inleobetydligt utredningsansvar. Det bör sälunda noteras att den bevakningsberedskapsom de föreslagna reglerna nödvändiggör kan komma atl hårt belastaledningsinnehavarnas utredningsresurser, vilkel torde innebära viss risk förrättsförluster. Å andra sidan kan antagas all del erforderliga ulredningsarbetelresulterar i den önskvärda konsekvensen all ledningsinnehavaren bringarklarhet i rådande nyttjanderätls- och servitutsförhål-landen, vilket blandannat medför fördelen atl underlätta för ledningsinnehavaren att för framtidensäkerställa rätt att bibehålla ledning genom att utnyttja det moderna ledningsrätlsinslitulet. Vad särskill angår risken för rällsföriust är detuppenbart att misslag vid bevakningen kan medföra atl rättighet upphör genomall faslighet överlåtes till godtroende förvärvare. - Emellertid träffar preklusionsreglernai huvudsak inskrivningar i äldre avslyckningar där inskrivningarna endastundantagsvis reellt belastar avslyckningen saml såvitt gäller nylljanderät- Prop.1980/81:147 39 ter sädana som inte längre gäller, vartill kommer altupplåtna rättigheter består oberoende av inskrivning, sä länge fastigheten är iupplätarens hand. Godtrositualionen torde därför sakna slörre praktiskt inlresse. Slyrelsenfinner fördelarna med förslagel överväga påtalade olägenheter, varför styrelsenför sin del lillslyrker förslagel. : LRF vill inledningsvis påtala alt framlagt lagförslag i sina delar har olika rätlsföljder vid underläten förnyelse av meddelad inskrivning. I frägan om den generella regeln om preklusion av inskrivning meddelad före är 1933 gäller att endast själva inskrivningen förfaller vid underläten förnyelse. Den eventuella rättighet som ligger till grund för inskrivningen päverkas däremot inle. Annoriunda förhäller det sig med frågan om underlåtenhet att förnya inskrivning som gäller i avskild mark till följd av inskrivning meddelad i stamfaslighet. Vid underlåten förnyelse av inskrivningen förfaller inle endast inskrivningen utan också den eventuella rätl som kan finnas i den avstyckade eller avsöndrade fastigheten.--- LRF delar domstolsverkels uppfattning att det ärotillfredsställande alt inskrivningsmyndigheternas fastighetsböcker i inleringa omfattning innehåller inskrivningar för rättigheter som inte längrebeslår eller i vart fall ej reellt belastar samtliga de fasligheler i vilka definns inskrivna. Förhållandena torde i hög grad orsaka att, som domstolsverketupplyser, ej ens hälften av landets inskrivningsmyndigheter för närvarandeklarar av atl hålla den lagstadgade expeditionstiden . Förekomstenav oriktiga inskrivningsuppgifler medför för övrigt ej endast olägenheter förinskrivningsväsendet ulan ocksä för arbetet vid t.ex.fastighetsbildnings-myndighet. Enligt 23 kap. 6 § jordabalken harinskrivningsmyndighet viss möjlighet alt, efter vederböriigutredning, avföra onyttig inskrivning från fastighetsbok. Del måsteemellertid, med hänsyn till uppställt utredningskrav, betecknas somorealistiskt all förvänta sig alt erforderlig sanering av fastighelsböckernaskall kunna genomföras av inskrivningsmyndigheterna med slöd av sagda lagrum.LRF finner därför att starka skäl talar för ett genomförande av domstolsverketsförslag i vad del avser införandet av en ny preklusionslag som gör det möjligtall avföra onyttiga inskrivningar frän inskrivningsmyndighets faslighetsböcker. Föreliggande lagförslag har i vad del avser preklusion avinskrivning meddelad utformats i överensstämmelse med 1968 ärs preklusionslag. LRF noterar all framställning inleinnehåller nägon redogörelse för effekterna av lagstiftning. mening hade del varil av storl värde om konstaterade för- ochnackdelar av lagstiftningen åtminstone i någon mån redovisats. Till grundför lagstiftning låg ell förslag av den s.k. inskrivningskommitlén ompreklusion av inskrivningar som beviljats . I lagen kom tidpunktenatt flyttas tillbaka till är 1918. Anledningen härtill var den remisskritik somriktats mot lagförslaget frän främst verk och institutioner som pä grund av sinverksamhel innehade mängder av inskrivna servitut och nyttjanderätter.Remisskritiken gick väsentligen ut pä att en preklusionslagsliftning avseendeinteckningar beviljade ända fram skulle leda till mycketomfattande och komplicerade utredningsarbeten med risk för rättsförluster somföljd. Vid utarbetandet av propositionen till lagen företogs en avvägningmellan ä ena sidan rationaliseringsvinsten och ä andra sidan deutredningsarbeten som ålades rätlighetsinne-havarna och risken förrättsförluster. Prop.1980/81:147 40 LRF utgår från att en eventuellt ny preklusionslagsliftningkommer atl fä sin närmare utformning efter en avvägning mellan motstående inlressenliknande den som föregick lag. Domlolsverkels framställning innehållerdock inget material som kan läggas till grund för en dylik avvägning. i detla yttrande har pälalals atl domstolsverketsframställning i vad den avser en generell preklusion av inskrivningar beviljadeföre endast innebär att inskrivningen, men ej denbakomliggande rättigheten, förfaller vid underiålen förnyelse. Atl en befinlligrättighet består innebär att en "ny inskrivning" av rättighetenoftast kan meddelas även om den ursprungliga inskrivningen förfallit.Domstolsverket har med hänvisning lill nu anmärkta förhållanden framhållit attföreslagen preklusion av inskrivning inte medför den risk för rällsföriust somett ytligt betraktande av lagförslaget kan ge intryck av. LRF delar i stortdomstolsverkets bedömning härvidlag. Förbundel vill dock underslryka nödvändighetenav atl, som domslolsverket ocksä föreslår, en eventuell preklusionslagsliftningkombineras med ett effektivt informationsprogram. Informationsprogrammet mäslehärvidlag utformas pä ett sätt som gör all den enskilde medborgaren färupplysning i frägan om han har att vidla någon åtgärd för att fulll ut bevaraen honom tillkommande nyttjande-, servituts-eller avkomsträtt. Sammanfattningsvis finner LRF skäl för att i princip tillstyrkadomstolsverkets förslag i vad det avser införande av en generell preklusionsregelför äldre inskrivningar. Som redan angivits saknas enligl förbundels mening erforderiigtmalerial för en närmare bedömning av lämplighelen av i lagförslaget valdatidpunkter, respektive utgången av är 1982. Förbundel avstår därförfrän att uttala sig i dessa delar. LRF övergår härefter lill all redovisa sin syn pådomstolsverkets förslag om preklusion av inskrivning i avstyckad elleravsöndrad fastighet som meddelats i stamfaslighet. Den principiella skillnaden mellan lagförslagen i dennadel och del ovan behandlade förslaget till en generell preklusionsregel föräldre inskrivningar har tidigare redovisats. All risken för rättsförlusterökar när ej endasi inskrivningen utan också själva rättigheten upphör atl gällavid underiålen förnyelse finner LRF uppenbart. Dessulom torde domstolsverkelsförfaringssätt att koppla rättighetens giltighet till inskrivningens beståndstrida mot vad som i allmänhet gäller. Genom att inskriva en nyttjande- ellerservitutsrätt erhåller rällighelsinnehavaren ell sakrättsligl skydd. För förhällandetmellan de avtalsslutande parterna saknar inskrivningen däremot betydelse. Ennyttjanderätt som är lokaliserad lill etl visst omräde av en stamfaslighetgäller dessutom alltjämt utan inskrivning om området i fråga överlåts till nyägare efter avslyckning och den nye ägaren av omrädel är medveten omrättigheten. Mol bakgrund av del sagda vill LRF ifrågasätta om domstolsverketslagförslag i här aktuell del står hell i överensstämmelse med jordabalkensregler belräffande nyttjanderätt och servitut. Vad gäller preklusion av inskrivningsansvar i fastighetsom bildats av samfälld mark drar paralleller med 1970 ärs lagom preklusion av penninginteckning i sädan fastighet. LRF vill framhålla alten sådan jämförelse är föga adekvat, eftersom penninginleckning i den avskildafastigheten endasi medför etl subsidiärt ansvar, medan en nyttjande-ellerservitutsrätt som belastar den avskilda fastigheten innebär primärans varighet. Prop.1980/81:147 41 Domstolsverkethar i sin framställning understrukit att det i inskrivningsmyndigheternasfastighetsböcker finns ett myckel stort antal fastigheter tillkomna genom avstyckningeller avsöndring i vilka rättigheter är inskrivna ulan att nägon reellbelastning föreligger. LRF är väl medvetet om att saneringsproblemen mångagånger är svårast att lösa just där fråga är om fasfighel som tillkommit genom avstyckningeller avsöndring. Förbundet ifrågasätter dock nödvändigheten av att, som skeri förslag, angripa själva rältighetertlas bestånd. Avseddrationaliseringseffekt på inskrivningsväsendets Oltiråde torde fullt ut uppnåsom endast inskrivningen förfaller vid underlåten förnyelse. Motbakgrund av vad ovan upptagits finner LRF inle atl domstolsverketsframställning ger tillräckligt underlag för att förbundet skall kunna tillstyrkanågot av verkets alternativa förslag till preklusion av inskrivning berörandegenom avstyckning eller avsöndring avskild mark. Avslutningsvisvill LRF framhålla atl det vid framställning fogade förslaget lilllagtext innehåller belydande oklarheter. Av § 1 följer alt sådan inskrivningsom förnyats enligt lagstiftning nu ånyo skall förnyas. Detta torde ejvara rimligt. 2 § hänvisar till de lagar som tillämpats vid avskiljandet avberörda fastigheter.