prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Den svenska raffineringskapaciteten motsvarar av förbrukningen av oljeprodukter inom landet. De olika anläggningarnaredovisas i tabell 7.2. milj. ton/år raffinaderier i ochMalmö producerar huvudsakligen asfalt. ägdes från starten år 1975gemensamt av () och . förvärvadedet statliga Svenska av aktierna i . Samma årförvärvade av BP-raffinaderiet i . Utnyttjandet av raffineringskapaciteten har undersenare år varierat starkt. då priserna påRotterdammarknaden var låga kunde import av färdiga produkter ske till lägrekostnad än import av råolja till kontraktspriser och raffinering i Sverige.Detta ledde till ekonomiska svårigheter för raffinaderiföretagen och ett lågtkapacitetsutnyttjande. och delvis även harförhållandet varit omvänt. I tabell 7.3 redovisas den inhemska raffineringensandel av tillförseln av de viktigaste produkterna. Av tabellen framgår att behovet av bensin till catvä tredjedelar täcks genom raffinering i . För eldningsoljor ärimportbehovet betydligt störte. Detta gäller särskilt lägsvavlig tjockeldningsolja beroende på de svenska bestämmelserna om högsta tillåtensvavelhalt. Med nuvarande råoljeimport och raffinaderistruktur kan mindre änhälften av behovet av sådana eldningsoljor tillgodoses genom raffinering inomlandet. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet Tabell 7.3 försörjning med oyeprodukter ring i % av lillförsel Övriga lätt- och mellanoljor Dieselbrännolja och eldningsolja 1 Eldningsolja 2-5 asfalt, smöriolja, gasol etc. Av betydelse förförsörjningsmönstret är inte bara oljans geografiska ursprung ochproduktsammansättningen utan även de vägar på vilka den tillförs den svenskamarknaden. svarade de internationella oljebolagen med verksamhet iSverige delvis också för leveranser av råolja och produkter till både störteoch mindre svenskägda företag. Därjämte köpte dessa företag i betydandeutsträckning färdiga oljeprodukter frän olika västeuropeiska raffinaderier ochfrån , i allmänhet till priser som var anknutna tillRotterdamnoteringarna. Vissa storförbrukare importerade eldningsoljor på sammavillkor. Det svenska beroendet avspotmarknaden för produkter ökade , då produktpriserna varlåga och då raffinering av råolja i visade dålig lönsamhet. Vissaberäkningar tyder på att beroendet är 1977 kan ha uppgått till i genomsnitt ca30%, medan andelen för lägsvavlig tjock eldningsolja var . Parallelltmed det ökade spot-marknadsberoendet minskade flera av de stora internationellaoljebolagen sina marknadsandelar. En motsvarande ökning skedde för ett antalmindre produktimporterande företag med regional distribution av främst eldningsoljor. Denna utveckling mot ökande köp päspotmarknaden bröts . Som tidigare redovisats utlöste krisen i Iranhösten en omsvängning av det internationella marknadsläget med storaprishöjningar i första hand på spotmarknaden. Regeringen införde prisstopp, senareersatt med högst-priser, för flertalet oljeprodukter. Prisregleringen fick tillföljd att de oljeföretag som baserade sin verksamhet på köp av produkter tillspotmarknadspriser riskerade stora förluster vid anskaffning av produkter förförsäljning i . Några av de internationella oljebolagen skar ned leveransernatill sina svenska kunder. För flera av de mindre svenskägda oljeföretagenuppstod akuta svårigheter. försämrades detsvenska försörjningsläget snabbt beroende bl. a. på en onormalt kall vinter.Ett antal kommuner och industriföretag drabbades av begränsade eller inställdaoljeleveranser. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 142 delns lager minskade under föreskriven beredskapsnivå,särskilt för tunn eldningsolja. I syfte att nå en anpassning till marknadslägetoch därmed trygga försörjningen höjde regeringen successivt högstpriserna.Anpassningen underlättades av att marknaden stabiliserades,vilket tog sig uttryck i ett minskat gap mellan spotmarknadspriser ochofficiella råoljepriser. arbetade SvenskaPetroleum på att i möjligaste män ersätta bortfallet av leveranser från andraoljeföretag. Detta lyckades i betydande utsträckning genom att bolaget fickleveranser av råolja från olika oljeproducerande länder. Raffinering av oljankunde till stor del ske i med utnyttjande av kapacitet i bl. Som jag har nämnt förvärvade Svenska Petroleumsenare andelar i dessa raffinaderier. Även bidrog verksamt till attförbättra försörjningsläget genom ökad räoljeimport och raffinering. Utvecklingen fickvissa återverkningar på den svenska oljemarknadens struktur. Den sedan mittenav pågående minskningen av de internationella oljebolagensmarknadsandelar fortsatte. Ett fätal produktimporterande mindre företag föllbort, medan andra företag i denna kategori lade om sin varuförsörjning tillSvenska genom fleråriga leveransavtal. Import av produkter pä spotmarknadsvillkorkom härigenom att ersättas med import av råolja och raffinering inom landet. Dessa strukturförändringaråterspeglas i tabell 7.4. I tabellen har oljeföretagen delats in i tre grupper,dels svenskägda raffinaderiföretag, dels utlandsägda integrerade företag medraffinaderier inom eller utom landet, dels övriga företag. Tabell7.4 Oljebolagens marknadsandelar, % , Fina,Mobil Som framgår av tabellen harmarknadsandelarna för de internationella företagen och för kategorin övrigaföretag minskat , medan 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 143 OKoch särskilt har ökat sina andelar. Den ökade råoljeimportenoch raffineringen inom landet har inneburit ett minskat beroende avspotmarknaden. Detta gäller särskilt beträffande tunn eldningsolja, medandäremot spotmarknadsberoendet alltjämt är starkt beträffande lägsvavlig tjockeldningsolja. Utvecklingen under är 1979 medförde en betydandeförbättring av det ekonomiska resultatet för raffinaderiföretagen i ,även om förbättringen till stor del utgjordes av lagervinster till följd avprishöjningar. Företagen har dock inte till fullo kunnat kompensera sig förföriusterna . synes en resultatförsämring pänytt ha skett för flera av företagen beroende på låga spotmarknadspriser underen del av året. Oljebranschen i har sedan början av1970-talet arbetat pä en stagnerande och efter hand krympande marknad. Dennaför branschen negativa utveckling kan väntas fortsätta under hela 1980-talet.Ett problem för mänga företag är att distributionssystemet i form av depåer,tankbilar och bensinstationer m. m. är överdimensionerat i förhållande tillnuvarande och än mer till kommande behov. Inom branschen söker man komma till rätta med dessaproblem genom raUonalisering, ofta i samverkan mellan flera företag. Exempelhärpå är samarbetet mellan BP och i lagrings- ochdistributionsledet inom ramen för (). Som redanhar framgått samarbetar med BP även i raffineringsledet,medan de tre företagen OK, och gemensamt ägerScanraff. När det gäller råoljeinköp förekommer ett visst samarbete mellan detre svenskägda företagen OK, och . Slutligen kan nämnas att , och det norska statsägda företaget har företagit en gemensamstudie av möjligheterna att samarbeta rörande marknadsföring av bensin ochandra oljeprodukter i . Bakgrunden till studien är Statoils planer påökad raffinering och försäljning av oljeprodukter på grundval av norska råoljetillgångar.De tre företagen avser att ta ställning till om det finns underlagför att inleda ett samarbete. Frågan har ett nära samband med de pågåendeöverläggningarna om ett svenskt-norskt industri- och energisamarbete. Oljeprisernas uppgång har i höggrad påverkat världsekonomins och därmed även den svenska ekonominsutveckling. För vår del har höjningen av oljeprisnivån vållatstabiliseringspolitiska problem i form av ökad inflation och försämrad externbalans. Jag har redogjort härför (kapitel 3). De starka variationernai oljeprisernas utveckling och den splittring i flera prisnivåer som tidvishar uppstått har också 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 144 hafteffekter pä försörjningssäkerheten, bl. a. genom att mönstret för oljetillförselntill den svenska marknaden har ändrats. Dessa frågor har varitföremål för diskussion inom i en interdepartementalarbetsgrupp, den s. k. oljemarknadsgruppen. Syftet har varit att klargöra måloch medel för den svenska oljemarknadspolitiken. Diskussionen har sammanfattatsi en promemoria (bilaga 1.7). Som utgångspunkt för mina överväganden omoljepolitiken skall jag nu lämna en kort redogörelse för innehållet ipromemorian. I promemorian anges tre mål föroljemarknadspolitiken, nämligen minskat oljeberoende totalt sett, inriktningav tillförseln på långsiktigt säkra leveranskällor samt en jämnare inhemskutveckling av oljepriserna. Det framhålls att den allmänna energipolitikeninnefattar en rad medel som syftar till att nå dessa mål. I promemoriankoncentreras emellertid diskussionen till de olika ekonomisk-politiskainstrument som mera direkt påverkar skeendet på oljemarknaden. Därvid betonasprisbildningens avgörande betydelse för oljemarknadens funktion. I promemorian framhålls att den i hittillstillämpade oljeprispolitiken har bidragit till en relativt låg prisnivå övertiden. har den emellertid lett till ett ökat beroende avspotmarknaden och minskad försörjningstrygghet. I perioder av överskott påvärldsmarknaden med låga spotmarknadspriser har den förda prispolitikenmissgynnat oljeföretag med långsiktigt säkra leveranskällor. I knapphetslägenmed höga spotmarknadspriser har dessa företag genom prisreglering hindratsfrån att till fullo kompensera sig. I första hand är det de internationellaoljebolagen och svenska företag med raffineringskapacitet som har missgynnatsav denna prispolitik. Det påpekas i promemorian att den minskning avspotmarknadsberoendet som skedde , bl. a. genom ökad räoljeimport ochinhemsk raffinering, var en följd av de speciella marknadsförhållanden sområdde detta är. Det finns alltjämt risk för förnyad konkurrens från spotmarknadenför färdiga produkter mot den på råoljekontrakt och raffinering baseradetillförseln om spotmarknadspriserna åter kommer att liggaunder kontraktsnivän. Mot denna bakgrund bör enligt promemorianavvägningen mellan intresset av en låg prisnivå och försörjningstrygghetförskjutas i försörjningstrygghetens favör. Prisreglering i form avhögstpriser bör i princip tillämpas endast i det fall att oljepriserna iSverige tenderar att klart överstiga den prisnivå som etableras på andrajämförbara marknader. Genom en friare prissättning bör en långsiktigt säkrarebas för oljeförsörjningen skapas. I promemorian redovisas också andra, mera ambitiösasystem för utjämning av kostnaderna för olika slag av oljeimport som hardiskuterats inom oljemarknadsgruppen. Exempel på sådana system är ettreferenspris byggt på en prisformel, en av staten garanteradförsöijningsagentur och ett Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 145 monopol på oljeimporten av det slag som finns i m.fl. länder. Med utgångspunkt i svenska förhållanden har emellertid gruppenfunnit att alla dessa system skulle innebära olägenheter av olika slag. I promemorian anges vidare som ettviktigt mål för oljemarknadspolitiken att oljepriset så långt möjligt hållsstabilt kring en långsiktigt stigande trend även i perioder av konstanta ellerfallande internationella realpriser på olja. Som skäl härför anförs attfluktuationerna i den inhemska prisnivån dels har drivit på inflationen ochdärmed ytterligare har försvårat för stabiliseringspolitiken, dels harinneburit ett osäkrare underlag för investeringsplanering och energisparande.Det påpekas att beskattning redan har använts som instrument för att motverkaen väntad sänkning av den inhemska oljeprisnivån, senast vid den höjning avenergiskatten på olja som skedde (prop. 1980 U; 1, SkU 1980 U: 2,rskr 1980 U: 2). Slutligen framhålls att ävenoljelager eventuellt skulle kunna användas för att stabilisera den inhemskaoljeprisutvecklingen. Frågan utreds f. n. av oljelagringskommitté (H1980:01). 7.2.4 Medel för den statliga oljepolitiken De ändrade förhållandena på deninternationella oljemarknaden har utgjort bakgrunden till den statligaoljepolitik som har utformats i . Målet föroljepolitiken är att nå ökad säkerhet i oljeförsörjningen på både kort och långsikt. Medlen för att nå detta mål är bl. a. statlig beredskapslagring av oljaför s. k. fredskriser, stöd till svenska företags deltagande ioljeprospektering och oljeutvinning samt det statliga oljebolaget . I samband med beslut omenergipolitiken uppmärksammades särskilt de grundläggande strukturproblemeninom den svenska oljeindustrin. I sin redovisning av dessa problem pekadeföredraganden (prop. 1978/79:115 bil. I s. 137) bl. a. på de svenskägdaoljeföretagens osäkra råoljeförsörjning, den svaga lönsamheten vid raffineringi och det ökande beroendet av spotmarknadenför färdiga produkter. Det framhölls att dessa strukturproblem borde angripasav staten och de olika marknadsparterna i samverkan. Denna samverkan bordegrundas på en klar rollfördelning. Statens egen verksamhet borde såledesinriktas främst på att skapa sådana allmänna villkor för oljeindustrin attdenna kan uppfylla rimliga krav på trygghet i försörjningen. hadeintet att erinra mot vad föredraganden hade anfört (NU 1978/79:60, rskr1978/79:429). I nämnda proposition anmäldes ocksåatt överläggningar pågick om en närmare samverkan mellan staten och vissaoljeföretag. Dessa överläggningar övergick sedan till förhandlingar, i vilkastatens kommersiella intressen företräddes av . Resultatet avdessa förhandlingar utgjordes av avtal mellan dels ochSvenska BP, dels , och . Dessa avtal innebar bl. a.att 11 1980/81. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 146 förvärvade andelar i BP-raffinaderiet iGöteborg resp. i . Därmed skapades förutsättningar för ettbättre utnyttjande av raffinaderikapaciteten i landet. Genom beslut avriksdagen (prop. 1979/80:33, NU 1979/80:25, rskr 1979/80:134) tillfördesSvenska nytt kapital för att genomföra förvärven. Överläggningarnaom samverkan ledde vidare till avtalet mellan de tre svenskägda oljeföretagenNynäs , och om samordning av företagenslångsiktiga anskaffning av råolja och produkter från oljeproducerande länder. De oljepolitiskaställningstagandena i samband med beslut om energipolitiken fick sinprägel av de allvarliga störningarna pä oljemarknaden till följd av krisen iIran. Som jag har redovisat tog sig störningarna uttryck i bl. a. storaskillnader mellan de officiella råoljepriserna och priserna på spotmarknadenför råolja och raffinerade produkter. Försöken att genom prisreglering hindraden höga prisnivån på spotmarknaden från att slå igenom i ledde tillett bortfall i tillförseln, som återhämtades i full utsträckning först sedanden internationella marknaden hade stabiliserats. De negativa effekterna påtillförseln till av prisregleringen kunde dock i viss mån uppvägasgenom att de svenskägda raffinaderiföretagen, framför allt Svenska Petroleummen även OK, ökade råoljeimporten genom direkta kontrakt med vissaoljeproducerande länder. Ett antal mindre distributörer av färdiga produkter,som tidigare hade baserat sin försörjning på import på spotmarknadens villkor,kom i stället att anknytas till och försörjningssystem. Den förda prispolitiken komdärigenom att få konsekvenser också för marknadsstrukturen i . En ökandeandel av oljetillförseln baseras nu på direkta avtal med oljeproducerandeländer. Det tidigare starka beroendet av spotmarknaden för färdiga produkterhar minskat. Från försörjningssynpunkt kan denna utveckling anses som positiv.Samtidigt kan emellertid strukturändringarna ha inneburit en viss fortsattminskning av de internationella oljebolagens marknadsandelar. Mot bakgrund av de senaste årenserfarenheter har den s. k. oljemarknadsgruppen analyserat den internationellaoljeprisutvecklingens effekter på svensk ekonomi och svensk oljemarknad.Särskild uppmärksamhet har ägnats åt de problem som följer av de olikaprisnivåerna för kontraktsba-serad råolja och för färdiga produkter påspotmarknadsvillkor. Gruppen har funnit att den förda prispolitiken under1970-talet har missgynnat de företag som baserar sin verksamhet på långsiktigförsörjning, dvs. de internationella oljebolagen och svenskägda företag medraffinaderikapacitet. Genom att prisreglering har införts under två periodermed mycket höga spotmarknadspriser. 1973-1974 och 1978-1979, har dessaföretag hindrats från att kompensera sig för förluster med lågaspotmarknadspriser och fri prissättning i . På grundval av en analys avolika medel för att lösa dessa problem förordar gruppen en återhållsam 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 147 användningav prisreglering med höga spotmarknadspriser. Efter samråd med cheferna för ekonomi- ochhandelsdepartementen vill jag anföra följande. De oljeföretag i sombaserar sin verksamhet på långsiktig försörjning har haft enoförmånlig konkurtenssi-tuation, bl. a. som följd av den förda prispolitiken.Enligt min mening är det inte minst från försörjningssynpunkt angeläget attdessa företag i fortsättningen kan nä en godtagbar lönsamhet för sinverksamhet. Detta gäller såväl de utlandsägda som de svenskaföretagen. Jag-änser det önskvärt att en viss balans kan upprätthällas i densvenska oljeförsörjningen genom att båda dessa kategorier av företag arbetarpå marknaden. De svenska dotterbolagen till de internationella oljebolagen hargenom sina moderbolag alltjämt tillgång till ett diversifieratförsörjningssystem. Tillförsel genom dessa företag kan därför innebära mindrerisker för störningar till följd av politiska beslut än tillförsel direkt fränproducentländer. De internationella bolagens fortsatta närvaro i Sverigeförutsätter emellertid att de kan arbeta här pä villkor som är jämförbara meddem som de möter på andra marknader. Dessa bolag kan inte i samma utsträckningsom tidigare kompensera sig för förluster i marknadsledet genom stora vinster iråoljeledet. Som har framgått av min tidigare redovisning måsteman emellertid räkna med att producentländerna kommer att styra en ökande delav sin oljeexport till nationella oljeföretag i konsumentländerna. Dettainnebär för del att sådana företag kan komma att få ett allt störreansvar för den svenska oljeförsörjningen. Dessa företag har redan nu begränsadefinansiella resurser i förhällande till de ekonomiska risker som de löper i sinverksamhet. Marginella ändringar i anskaffningskostnaderna för råolja iförhållande till importpriserna för raffinerade produkter kan få storaåterverkningar på företagens resultat. Beroendet av räoljeavtal med ett fåtalländer innebär också försörjningsrisker. En förbättrad lönsamhet som germöjlighet till konsolidering skulle kunna ge dessa företag bättre förutsättningaratt planera råoljeförsörjningen med hänsyn till långsiktig trygghet genomriskspridning. Jag anser vidare att en friare prispolitik skullekunna bidra till att mildra försörjningsproblemen avmarknadsstörningar med knapphet på olja. Enligt min mening bör emellertid enfriare prisbildning under sådana perioder inte heller tillåtas leda tillprishöjningar, som innebår markanta avvikelser från prisbilden i andrajämförbara länder. Regeringen har fortsatt ansvar för att så inte blir fallet.Regeringen kommer därför att uppmärksamt följa utvecklingen på oljemarknadenoch dess effekter på såväl priser som marknadsstruktur i . Som nämnts har beroende av spotmarknadenunder minskat. Svenska raffinaderiföretag har en stordel av den inhemska marknaden och deras försörjning är till övervägande delbaserad på råoljekontrakt. Enligt vad jag har erfarit erbjuder några av dessaföretag 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 148 återförsäljareoch störte kunder fleråriga leveranser till priser som i huvudsak baseras påde faktiska kostnaderna för råoljeanskaffningen. Därmed kan köparna i vissutsträckning gardera sig mot prishöjningar, även om de får avstå frånmöjligheterna till inköp på spotmarknadsvillkor när detta är fördelaktigare.Jag anser det särskilt önskvärt att storförbrukare inom den offentliga sektornoch industrin utnyttjar möjligheterna att teckna sädana kontrakt. Därmedminskar riskerna för att höjningar i spotmark-nadspriserna slår igenom i denallmänna prisnivån, som säkerheten i den svenska oljeförsörjningenförbättras. Jag har berört huvudsakligenprissättningen som medel i den statliga oljepolitiken. I arbetet med att gesvensk oljeförsörjning tillräcklig långsiktighet och bredd förfogar staten ävenöver andra oljepolitiska medel. Jag har nämnt stödet till oljeprospekteringoch oljeutvinning m.m. i form av bidrag och kreditgarantier. Dessa stödsystemsyftar till att underlätta de svenska oljeföretagens strävanden efter attskaffa sig en säkrare råoljebas i form av egen produktion. Stödsystemen bör nuförstärkas. Jag återkommer till denna fråga (avsnitten 7.2.5 och 7.2.6). Av skäl som jag har redovisat är direktaförbindelser med oljeproducerande länder ett nödvändigt inslag i svenskoljepolitik. Regeringen har tagit ett antal initiativ påområdet. Därvid har bl. a. beaktats intresset av att bredda den nuvarandeförsörjningen, som är starkt beroende av import från , genom ökad tillförselfrån och andra områden. Initiativen har haft olika karaktär beroende påförhållandena i resp. producentland. Prioritet har getts åt strävandena attsäkra långsiktiga oljeleveranser från inom ramen för ett brett samarbetemellan de två länderna på industri- och energiområdena. Överläggningar i fråganpågår pä regeringsnivå. Det är enligt min mening önskvärt att ett sådantsamarbete kan komma till stånd. Jag vill också peka på vikten av att flerasvenska energi- och oljeföretag har möjlighet att delta i samarbetet. Visskommersiell försäljning till svenska företag av norsk råolja och produkterfrån norska raffinaderier sker . Som jag har nämnt förs även diskussionermellan svenska och norska oljeföretag om samarbete vid marknadsföring avoljeprodukter i . , som är det andra storaproducentlandet i Nordsjöområ-det, spelar en betydande roll för svenskoljeförsörjning. Detta sker som ett resultat av såväl brittiska företagsengagemang på den svenska marknaden som kommersiella avtal mellan svenska ochbrittiska företag. Därtill kommer att svenska företag i betydande omfattninghar lyckats förvärva koncessioner för oljeletning på brittisktkontinentalsockelområde. Huvuddelen av den svenska prospekteringsinsatsenväntas komma att ske där med ekonomiskt stöd av svenskastaten. Regeringen har tagit initiativ till samarbete ävenmed andra oljeproducerande länder. Det finns anledning att särskilt peka påMexico, som är på Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 149 väg att bli en betydande råoljeexportör. Inom ramen förett åtagande av mexikanska regeringen att ställa till förtbgande enråoljekvantitet av 3,5 milj. ton har OK och nyligentecknat kontrakt med det nationella oljebolaget om vissa leveranser tillSverige. Jag har tidigare berört de strukturförändringar som pågårpå den svenska oljemarknaden. De sker inom ramen för en krympande totalmarknad, där konsumtionen förskjuts från tyngre till lättareoljeprodukter. En liknande utveckling pågår i . Det program föroljeersättning som jag har redovisat (kapitel 6) siktar till en snabbminskning av oljeanvändningen i med särskild inriktningpå tjock eldningsolja, som lättast kan ersättas med inhemska fasta bränslen ochkol. som oljeförbrukningen internationellt och iSverige förskjuts mot lättare produkter minskar den relativa tillgängen pålätta och svavelfattiga råoljor. Jag har (avsnitt 7.1) berört denutbyggnad av raffinaderikapaciteten i som pågår med syfte att ökautbytet av lätta produkter. I pågår studier av frågan om en anpassningav de svenska raffinaderierna till de ändrade förutsättningarna i fråga omtillförsel och marknad. Som jag redan framhållit är en för vårt land specifikfaktor de svenska bestämmelserna om högsta tillåtna svavelhalt i eldningsoljor,som ställer krav på antingen en mycket hög andel lägsvavlig råolja vidraffineringen eller ändringar i raffinaderiernas nuvarande utformning. I syfte att ge ett allmänt underlag för en bedömning avdessa frågor utreder statens industriverk f. n. förutsättningarna för Sverigesförsörjning med råolja och oljeprodukter . Resultat fränutredningen väntas komma att bli redovisade . Även på företagsnivåpågår studier av dessa frågor.