prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Intebara tillförseln utan även användningen av energi är föremål förstatsmakternas överväganden. Som mål sattes att energikonsumtionensökningstakt skulle begränsas till högst för perioden1973-1985 jämfört med en genomsnittlig årlig ökningstakt pä underefterkrigstiden. För tiden därefter skulle en ytterligare minskning avtillväxten eftersträvas så att om möjligt landets totala energikonsumtionskulle stabiliseras på en nivå omkring . Det uppställda måletberäknades motsvara en total slutlig energianvändning om ca och entotal energitillförselnivå om . Inom ramen för tväprocentmälet angavs dels som enrealistisk målsättning för industrins energianvändning en ärlig ökning med ca3 % t. o. m. , dels ett särskilt mål avseende elkonsumtionens ökning.Målet innebar en årlig genomsnittlig ökning av elförbrukningen under perioden1973-1985 med mot . Av tabell 4.1 framgår den totala slutligaenergianvändningen av el och bränsle . Uppgifterna itabellen bygger i huvudsak pä rapporten (SIND 1980: 17) Energi på 1980-taletfrån statens industriverk (SIND). Av tabell 4.1 framgår bl. a. att den totalaslutliga energianvändningen har ökat 1979 med endast 0,genomsnitt . Motsvarande ökningstal var . Användningen av el och bränslen utvecklades olikaunder . Sålunda uppgick den genomsnittliga årliga ökningen avelanvändningen till medan bränsleanvändningen praktiskt taget inteförändrades alls. Utvecklingenskiljer sig också åt mellan sektorerna. Medan den slutliga användningen avenergi inom industrisektorn har minskat med i genomsnitt undernämnda period har energianvändningen ökat med i genomsnitt inomtrcinsportsektorn. För sektorn bostäder, service m.m. är den genomsnittlig;aårliga ökningen . Om siffra korrigeras för det onormalt kallavädret under detta är kan den genomsnittliga årliga ökningen av energianvändningeni sistnämnda sektor beräknas till 0,och dengenomsnittliga 4 1980/81. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 34 Tabell 4.1 Energianvändningen i åren 1965, 1973och 1979 Genomsnittlig ärlig procentuell förändring' -1,1 Bosläder, service m. ni. Total slutlig användning varav el ' Avrundade värden. Värdena angivna exkl. oljeanvändningför icke-energiändamål och olja för beredskapslagring, men inkl. energi förbunkring för utrikes sjöfart och ' Preliminära värden. ' Beräknat efter avrundade värden. " Total tillförd energi vid normal temperatur underåret. ökningen av den totala slutliga energianvändningen till0,. Tillgängliga uppgifter tyder pä att enlageruppbyggnad av eldningsolja utöver det normala skedde hosenergianvändarna . Denna kan enligt uppgifter från Överstyrelsenför ekonomiskt försvar beräknas till motsvarande ca . Om hänsyn tas tilldetta blir den beräknade genomsnittliga ökningen av energianvändningen under perioden19731979 lägre än de uppgifter som jag har nämnt. Efter oljekrisen harsålunda ökningstakten i energianvändningen avtagit väsentligt. Orsaken till dettaär till stor del den svaga ekonomiska utvecklingen efter är 1973 jämfört medperioden före detta år, vilken jag har redogjort för.Bruttonationalprodukten ökade med i genomsnitt endast 1,medan ökningen var ca 3,under perioden 1965-1973.Samhällsekonomin är i obalans. Vi konsumerar mer än vad vi producerar.Industriproduktionen ökade med i genomsnitt under perioden1973-1979 jämfört med . Även strukturellaförändringar inom industrin, innebärande en minskad andel av produk- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 35 tionenfrån de energiintensiva branscherna, har bidragit till att industrinsenergianvändning har minskat . Dekraftiga realprisstegringarna på energi efter är 1973, särskilt på oljeprodukter,och de statliga styråtgärder som har satts in har medfört attenergihushällningsåtgärder har vidtagits i stor omfattning. Som exempel pådetta kan nämnas att de åtgärder som har genomförts inom näringslivet med stödav statliga bidrag lämnade beräknas medföraen årlig energibesparing och oljeersättning motsvarande sammanlagt ca 1,3 milj.ton olja. Energihushällningsdelegationen(Bo 1978:03) har i rapporten (SOU 1980:43) Program för energihushållning ibefintlig bebyggelse beräknat att de åtgärder som har genomförts i byggnader -exkl. näringslivets byggnader - med statligt ekonomiskt stöd lämnat leder till en årlig energibesparingmotsvarande närmare olja. Inomsåväl industrin som i byggnader tillkommer spareffekterna från åtgärder som harvidtagits utan statligt stöd. Inomsektorn bostäder, service m. m. torde förutom vidtagna hushäll-ningsåtgärderdet ringa nybyggandet ha bidragit till den lågaökningstakten av energianvändningen. Inomtransportsektorn har inte ökningstakten i energianvändningen minskat likamarkant som inom de båda andra sektorerna. Den upp-bromsning av ökningstaktensom ändå har noterats inom denna sektor torde hänga samman med en långsammareökning av godstransportvolymen än . De kraftigt höjdabensinpriserna torde också ha bidragit till den lägre ökningstakten. Jaggår nu över till att redogöra för det material som ligger till grund för minaöverväganden om den framtida energianvändningen. SINDbedriver fortlöpande prognosarbete inom energiområdet. Verket har i december1980, i rapporten , presenterat en prognos överenergiutvecklingen fram . En sammanfattning härav redovisas ibilaga 1.1. Verket har också medverkat i arbetet med den i december 1980presenterade långtidsutredningen 80 (SOU 1980:52) genom att beräkna energiutvecklingenfram i LU 80:s två huvudalternativ för ekonomisk utveckling. Detbör framhållas att karaktären av de beräkningar som SIND har gjort för åren1985 och 1990 skiljer sig åt. Beräkningarna för representerar sålundaen av verket bedömd sannolik utveckling mot bakgrund av dels kända politiskabeslut, dels bedömningar i LU 80 om den ekonomiska utvecklingen under hela1980-talet. Beräkningarna för utgör resultatet av en studie över hurenergianvändningen och energitillförseln kommer att bli vid de i LU 80presenterade tvä huvudalternativen för den ekonomiska utvecklingen. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 36 Bland de antaganden som har legat till grund förSIND:s prognos kan nämnas följande. Energipriserna ökar realtunder . Den genomsnittliga ärliga ökningen beräknas förråolja och oljeprodukter till realt . För kol, el och Qärrvärme ärmotsvarande siffra resp. , och . Uppgifterna avser priset hoskonsumenten. Kalkylerna i LU 80 visar att den inhemskaproduktionskapaciteten måste öka snabbt för att klara de uppsatta målen isamhällsekonomin. Det innebär bl. a. krav på en snabb ökning av näringslivetsinvesteringar och en minskad ökningstakt i såväl privat som offenfligkonsumtion. Näringslivets investeringar antas öka jämfört med under perioden 1970-1979.Den totala konsumtionens ökningstakt antas förändras från i genomsnittunder sistnämnda period till . Enligt LU 80 krävs alltså stora förändringar föratt balans skall kunna nås i den svenska ekonomin vid slutet av 1980-talet.Detta påverkar inriktning och omfattning av energianvändningen. SIND har räknat med att den specifikaenergiåtgängen, dvs. energianvändningen i förhållande till produktionen, perlägenhet etc. minskar bl. a. på grund av att hushällningsåtgärder kommer attvidtas. Verket har också räknat med att olja i ökad utsträckning kommer attersättas med andra bränslen som kol, flis och torv samt med el. Jag kommersenare (avsnitt 4.6) att behandla frågan om värt energibehov . 4.2,1Principer och inriktning Åtgärder för att minska oljeberoendet är enhuvuduppgift för vår energipolitik. Oljeberoendet kan minskas genomhushållning med energi och genom att ersätta olja med andra energislag. 1979/80: 170 om vissa energifrågor (NU1979/80:70, rskr 1979/ 80:410) har jag framhållit attenergihushällningsåtgärder inom samhällets olika delar bör samordnas, planerasoch avvägas i ett program för energihushållning. Jag framhöll att förslagrörande ett sådant program bör kunna läggas fram till /81 och attprogrammet bör ses som ett led i strävandena att minska oljeberoendet och attbegränsa ökningen i användningen av energi. Jagåterkommer till denna fråga. Jag har därvid samrått med cheferna förkommunikations-, ekonomi-, budget-, utbildnings-, jordbruks-, handels-,bostads- och industridepartementen. En rad åtgärder för att hushålla med energi harvidtagits . Våra kunskaper om effekten av och kostnaden förolika åtgärder för energihushållning har ökat under detta decennium. Samtidigthar insikten om att det är nödvändigt att hushålla med energi fått allt vidarespridning. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 37 Dessa kunskaper och erfarenheter ger oss en grund för attutforma ett energihushållningsprogram för 1980-talet. Målet för detta program bör varaatt med beaktande av samhälleliga mål och ekonomiska förutsättningar - nälägsta möjliga nivå på energianvändningen. Ansträngningarna bör särskiltriktas in på att minska oljeanvändningen. En riktpunkt bör - med de förutsättningarsom har givits - vara att inte överstiga de användningsniväer som jag kommeratt ange i det följande. Jag övergår nu till de principeroch riktlinjer som jag ansep bör tillämpas för energihushållningen under1980-talet. God tillgång till energi är en nödvändig förutsättning föratt nå angelägna samhällsmål som t. ex. god tillväxt, full sysselsättning ochregional balans. Energipolitiken och därmed hushällningsprogrammet som en deldärav - bör utformas så att uppnåendet av dessa mål underlättas. Vad jag nuhai" sagt innebär bl. a. att en ökad energianvändning för en ökadindustriproduktion för att t. ex. nå god tillväxt eller för regional balansinte står i strid mot våra strävanden för en god energihushållning. Hushållningsprogrammet bör utformasbl. a. under hänsynstagande till de svaga grupperna i samhället. Vidare böråtgärderna inom programmet medverka till bl. a. god miljö. Programmet för energihushållningbör omfatta åtgärder som syftar till att nödvändig energi utnyttjas sårationellt och effektivt som möjligt. Av grundläggande betydelse för enframgångsrik energihushållning är att utnyttja energislag anpassade för sinaanvändningsområden. En väsentlig princip för energihushållning är att så längekostnaden för att spara en enhet energi inte är högre än kostnaden för atttillföra en enhet bör sparande väljas före tillförsel. Inom energipolitikensram bör därför åtgärder för energihushållning avvägas mot åtgärder förtillförsel. Erfarenheter visar att det ofta kan kosta mindre att spara enenhet energi än att tillföra den. Därtill kommer att åtgärder för hushållningofta leder till snabbare resultat än tillförselätgärder. Avvägningen mellan åtgärder förtillförsel och hushållning måste i stor utsträckning ske med hänsynstagandetill de förhållanden som råder på lokal nivå. I kommunerna görs ocksåfortlöpande avvägningar av detta slag. Avvägning av hushållningsåtgärder i byggnader mot åtgärderför tillförsel kan vara aktuell t. ex. när möjlighet finns att utnyttjaspillvärme för uppvärmning av byggnader. Motsvarande kan gälla sparinsatser ibyggnader i sådana områden som försörjs eller kan väntas försörjas med fjärrvärmesärskilt när värmeproduktionen sker med kraft värme verk. Energihushållningsprogrammet bör omfattaenergianvändningen inom alla samhällssektorer. Det bör vidare omfatta både nyaoch befintliga byggnader, anläggningar m. m. Programmet bör också omfattaåtgärder för att ta fram och introducera ny teknik för energihushållning. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 38 Energihushällningssynpunkter bör också få en vidgadbetydelse för samhällsplaneringen i stort. Detta innebär bl. a. att vi börförsöka åstadkomma en sådan lokalisering av bostadsområden och arbetsplatseratt transportarbetet för arbets- och serviceresor blir sä litet som möjligtutan att detta inkräktar pä möjligheterna att få till stånd en god boendemiljöeller ändamålsenlig regional utveckling. Tyngdpunkten i hushållningsprogrammet bör motbakgrund av nödvändigheten att snabbt minska oljeberoendet ligga på åtgärdermed effekt på kort- och medellång sikt. Möjligheter till hushållning genomenkla åtgärder av drifts- och underhållskaraktär bör tas till vara. Dessamöjligheter är särskilt stora inom byggnader och näringslivets processer. De mest långsiktiga åtgärderna vidtas inom ramenför det statliga energiforskningsprogrammet för att ta fram ny energisnålteknik. Det är angeläget att de hushållningsåtgärder som genomförs under1980-talet underlättar möjligheterna att senare införa sådan teknik. En väsentlig del av hushällningsprogrammet bör varaatt nya byggnader, anläggningar, motorfordon m. m. uppförs eller tillverkasunder beaktande av de energihushållningskrav som ställs mot bakgrund avförutsedda kostnader för energi. Särskilt väsentligt är att detta arbetekommer igång snabbt beträffande byggnader och anläggningar, som har länglivslängd och som uppförs i stort antal samt där mera väsentligahushållningsresultat kan uppnås. Detta innebär att sådana åtgärder är särskiltbetydelsefulla inom sektorn bostäder, service, m. m. där energin huvudsakligenanvänds för uppvärmning av byggnader vilka i regel har en betydligt längre livslängdän anläggningarna m. m. inom andra sektorer. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar m.fl.myndigheter planerar de åtgärder som bör vidtas vid ett plötsligt avbrott i vårenergitillförsel. Dessa åtgärder, som har karaktären av krisåtgärder, ingårinte i det energihushållningsprogram som jag nu föreslår. Förutsättningarna för energihushållning inomanvändningssektorerna är olika. Detta bör beaktas vid utformningen avhushållningsprogrammet. Inom industrin och bostäder, service m. m. finns storamöjligheter till energihushållning. Tyngdpunkten i det samlade programmet bördärför -vad avser åtgärder med befintlig teknik - ligga på dessa sektorer. Deresurser som satsas bör givetvis sättas in där de får störst effekt. Inomtransportsektorn finns goda möjligheter att spara energi. Genom 1979 årstrafikpolitiska beslut har lagt fast riktlinjer för energihushållningeninom denna sektor. Jag återkommer senare (avsnitt 4.5) till dessa riktlinjeroch hur de bör utvecklas. Inom de olika användningssektorerna bör programmetinriktas mot följande områden. Möjligheterna att hushälla med energi inomnäringslivet är goda. Uppgifter från SIND tyder på att årsförbrukningen avolja kan minskas med ytteriigare 1 milj. ton fram till är 1985. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 39 Det är viktigt att nya byggnader och anläggningarinom industrin utförs så att god energihushållning uppnäs. Stora möjlighetertill ökad energihushållning finns vid byte av utrustning m. m. Det är därförav vikt att ny energisnål teknik tas fram och introduceras så att näringslivetkan öka energieffektiviteten i produktionsapparaten vid nyanskaffningar avutrustning. Erfarenheterfrän industriverkets rådgivningsverksamhet visar på stora möjligheter atthushålla med energi genom åtgärder av bl. a. drift- och underhållskaraktär.Arbetet för energihushållning inom industrin och näringslivet i övrigt börinriktas mot åtgärder som ger effekt på kort- och medellång sikt och mot att tafram och introducera ny teknik. Inomsektorn bostäder, service m. m. utnyttjas den huvudsakliga delen av den användaenergin för uppvärmning av byggnader. Oljeberoendet för hela sektorn är drygt70 %. För enbart uppvärmning är oljeberoendet ännu större. En viktig del avenergihushållningsprogrammet bör avse åtgärder för att säkerställa att nybebyggelse uppförs sä energisnål som möjligt. Flertaletav de byggnader som vi använder kommer att användas . Storamöjligheter att spara energi, särskilt olja, finns i det befintligabyggnadsbeståndet. Detta framgår av energihushållningsdelegationens rapportProgram för energihushållning i befintlig bebyggelse. En väsentlig del ihushållningsprogrammet bör därför gälla åtgärder i befintliga byggnader. Inomtransportsektorn är möjligheterna att genom investeringar minskaenergianvändningen mindre än inom övriga sektorer. Användningen av energi skerframför allt i personbilar och lastbilar, vilka jämfört med t. ex. byggnaderhar en relativt begränsad livslängd. Inom sektorn är huvudproblemet det nästanfullständiga oljeberoendet. Åtgärderna inom denna sektor bör mot bakgrundhärav inriktas på att minska transportarbetet genom bättre organisation avtransporterna och bättre planering av resandet, vilket kan resultera i bl. Åtgärderna bör också inriktas mot att begränsaenergianvändningen genom övergång till mer energieffektiva transportmedel samtbättre framförande och underhäll av fordonen. Vidare bör åtgärder vidtasavseende tekniska förändringar i fordonens drivsystem och utrustning. Olika styrmedel kan sättas in för att påverkaenergianvändningen. Styrmedlen kan delas in i fyra huvudgrupper, nämligen delsdirekt prispäver-kande medel som taxor, skatter och subventioner, delsadministrativa styrmedel som direkt eller indirekt reglerar resurstilldelningoch/eller resursanvändning, dels direkt statliga resursinsatser som t. ex.insatser för forskning och utveckling, dels informafion, utbildning ochrådgivning. Åtgärder som syftar till att förändra attityderverkar starkast på . Restriktioner och förbud beträffande bl. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 40 energianvändningkan användas som medel bl. a. för styrning pä kort sikt, exempelvis vidförsörjningskriser. Regleringar - i form av t. ex. normer -avseende byggnadersoch anläggningars energiegenskaper verkar också på kort sikt, menspareffekterna uppkommer framför allt pä allt eftersom andelenbyggnader m.m. som har uppförts enligt de nya reglerna blir större. Redan nedlagda resurser i byggnader, maskiner,apparater och transportmedel skapar bindningar. De medför att det inte lönarsig att göra omställningar vid prisändringar som betraktas som tillfälliga.Även anpassning till bestående förändringar i priser och produktionskostnadersker relativt långsamt. Prisstyrning inom energisektorn torde således påverkaenergianvändningen framför allt på medellång och lång sikt. årsundersökningar tyder emellertid pä att energiefterfrågans priskänslighet ärhögre än vad man har antagit. Internationellt anses antaganden om enpriselasticitet på 0,15 på kort sikt och minst 0,5 på som rimliga.Att priskänsligheten har ökat är också naturligt med hänsyn till attenergikostnadernas andel av de totala kostnaderna vuxit markant. Prisinstrumentetblir därmed ett viktigt medel i energipolitiken. En fördel med prisstyrning genom t. ex.skattebelastning är att energianvändarna får möjlighet att själva ta ställningtill om energihushållningsåtgärder skall vidtas eller inte och var eventuellaåtgärder skall vidtas genom att väga kostnaderna för åtgärderna mot värdet aveffekterna av dessa. De styrmedel, som har använts i ,har i huvudsak varit prispäverkande åtgärder - framför allt ekonomiskt stödtill energibesparande åtgärder statliga resursinsatser samt information. Enregleringsåtgärd har varit införandet av bestämmelserna om energihushållning iSvensk byggnorm (SBN 1975). De skatter som finns inom energiområdet varunder motiverade av andra skäl än energipolitiska. Under senare tidhar dock förändringar av energiskatten i allt högre utsträckning genomförts föratt stimulera hushållning med energi. Jag går över till att behandla de styrmedel somjag anser bör användas för energihushållningen . Det pris som energianvändarna får betala för att utnyttjaolika energislag har stor betydelse för benägenheten att vidtaenergihushållningsåtgärder. Därvid har förutom kunskap om dagens energipriserinkl. skatt -bedömningar av den framtida prisutvecklingen betydelse. Enligt min mening bör en viktig utgångspunkt förenergihushållningen vara att energianvändarna får betala ettpris för att utnyttja olika energislag vilket sä mycket som möjligt avspeglarde samhällsekonomiska kostnaderna för produktion och distribution av energin.Även sådana samhällsekonomiska kostnader för energianvändningen som intedrabbar användaren direkt bör så långt möjligt inkluderas. Det bör emellertidframhållas att det kan vara svårt att fastställa de samhällsekonomiskakostnaderna. Strävan bör dock vara att genomföra deenergihushållnings-åtgärder, som är samhällsekonomiskt motiverade. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 41 Ur energianvändarnas synvinkel är det naturligtvissumman av pris och skatt som är den relevanta kostnaden för energianvändningen.Underiag för beslut om energiskattens utformning och taxe- och prissättninginom energiområdet tas f. n. fram av två utredningar, nämligen utredningen (B1979:06) om beskattningen av energi och utredningen. (1 1980:07) om principernaför taxe- och prissättning inom energiområdet. Jag återkommer till dessafrågor i det följande (avsnitt 4.2.3). Under1980-talet bör enligt min mening priset användas mer medvetet för att uppnå engod energihushållning. Flera bedömare anser att vi måste räkna med engenomsnittlig ärlig real ökning av priset på energi, framför allt på olja,. räknar med en genomsnittlig realoljeprisstegring av . Motsvarande bedömning för el är I % . Jagfinner inte skäl att frångå denna bedömning. Av uttalanden i prop. 1979/80: 150med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för budgetåret 1980/81,m.m. I s. 20) framgår att regeringen avser att med hjälp av beskattningenåstadkomma en successivt höjd prisnivå på energi. Genom att energianvändarnainformeras om att energin successivt kommer att bli allt dyrare, oavsetteventuella tillfälliga variationer i t. ex. oljepriserna, skapas en stabilgrund för deras planering av fortsatta insatser för energihushållning. Jagkommer i det följande (avsnitt 7.2.5) att föreslå att den särskildaberedskapsavgiften på motorbrännolja, eldningsolja och bunkerolja höjs. Enligtvad jag har erfarit kommer också chefen för budgetdepartementet att i annatsammanhang föreslå höjning av den allmänna energiskatten på olja. Jag räknarmed att dessa höjningar stimulerar till ökad energihushållning och användningav andra bränslen än olja. Jag återkommer till frågan om skatten pä energi(avsnitt 4.2.3). Effekternapä energianvändningen av förändringar i priser och skatter på energi uppkommer,som jag har framhållit, framför allt på medellång och lång sikt. De storaprishöjningar som har skett pä framför allt olja sedan oljekrisen 19731974 harpåverkat energianvändningen och kan tillsammans med förväntadeframtida höjningar av priset väntas ge allt större effekt pä energianvändningenunder . Jaghar tidigare framhållit betydelsen av att nya byggnader, anläggningar,transportmedel m. m. utformas med beaktande av krav på god energihushållning.Detta utgör en viktig del av hushällningsprogrammet . Ettstyrmedel för att säkerställa detta - i de fall ökade priser inte kan väntas geerforderliga resultat - är någon form av reglering. Regleringen kan varatvingande eller t. ex. ske i form av frivilliga överenskommelser. Ny industriell verksamhet, liksom väsentligutvidgning av sådan verksamhet, är prövningspliktigockså från energihushäll-ningssynpunkt enligt 136 a § byggnadslagen (1947:385,paragrafen ändrad senast 1976:213). Staten kan enligt denna lag pröva bl.a.energihushållningen hos vissa större energianvändare vid nyanläggning ellerutvidgning Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 42 Även energiomvandlande anläggningar omfattas av prövningsplikten.I juli 1979 tillkallades en särskild utredare (1 1979: 13) för att se över deadministrativa styrmedlen rörande näringslivets energihushållning. a. att pröva och lägga fram förslag till en särskild lag förenergihushållning inom näringslivet. Om utredaren finner att en sådan lag börkomma till stånd bör enligt direktiven den nuvarandeenergihushällningsprövningen inordnas i denna lag. Enligt vad jag har erfaritplanerar utredaren att redovisa resultatet av sitt arbete under andra halvåret1981. En tvingande regleringsåtgärd för byggnader ärinförandet av bestämmelserna om energihushållning i SBN 1975. Dessa reglerträdde 1977. En regleringsåtgärd av frivillig karaktär är deriktlinjer om nya personbilars bränsleförbrukning varom fattadebeslut . Tran-sporträdet har med anledning härav fått regeringensuppdrag att inleda förhandlingar med personbilsleverantörer.