prop · G403183 · 1980-12-31 00:00:00 — Härigenom förbättras möjligheterna att använda enbartregisterbearbetningar av fastighetstaxeringsregistret för redovisning avfrifidshusbebyggelse. 9.6 De primära rekreationsområdena Rapportens behandling av de primära rekreationsområdenafår uttryckligt stöd i yttrandena från beredningen för planering ochsamordning av stathga insatser för rekreation m. m.. Lantbrukarnas riksförbundoch samt menar att det är värdefulU att områden har avsatts som primärarekreationsområden. Styrelsen understryker dock att dessa inte får innebära attrekreationsanläggningama nära tätortema försummas. Olika undersökningar harenligt visat att många människor på gmnd av bristande ekonomi,arbetsförhållanden etc. inte har möjlighet att utnyttja anläggningar på såstort avstånd från större befolkningscentra som de primära rekreationsområdena.Även statens råd för byggnadsforskning tar upp avståndsproblematiken. Rådetanser att om bil- och levnadskostnaderna fortsätter att stiga så återverkar deti hög grad på möjligheterna att ägna sig åt Qärrekreation liksom att ha ettavlägset lokaliserat fritidshus. i framhåller att det behövsen precisering av inriktningen av rekreations- och fritidsboendepolitiken.Länsstyrelsen anser bl.a. att turistnäringen i väsentligt högre grad änfritidsboendet tillgodoser den fysiska riksplaneringens och regionalpolitikenskrav, och 1980/81:183 166 därförbör prioriteras i de delar av länet som har goda förutsättningar för turistiskutveckling. och framhåller atl turistsatsningarna inte får bli för stora, ochnämner som etl dåligt exempel satsningarna i Åre. Skälet till förbundens inställningär framför allt hänsyn till den bofasta befolkningen. Man bör istället salsa pådet genuina svenska landskapet och den svenska kulturen. Förbunden menar att enökad satsning bör ske på bygdeturism, vilken också bör bli billigare änstorsatsningar på vissa orter. En sädan satsning bör också förbättrasysselsättning och service i glesbygderna. Uppfattningenom bebyggelsens förmer i de primära rekreationsområdena varierar, framför alltvad gäller inslaget av enskild fritidsbebyggelse. i länanser atl en fortsatt kraftig exploatering av de primära rekreationsområdenabör undvikas. i menar att en fortsatt kraftiglillväxl av fritidshus inom vissa av landets primära rekreationsområden innebärett hot mot områdenas natur-och rekreafionsvärden. Kumlu kommun menar althuvudmålet för fritidsboende och turism är en för alla medborgare likvärdigtillgång till fritidsbostäder och turistanläggningar i attraktiva områden.Samhället bör därför enligt kommunen verka för att utbyggnaden av anläggningarför friluftsliv och turism i attraktiva områden inriktas på att kollektivaboendeformer prioriteras framför enskilda fritidsbostäder. LO framhåller attkollektiva rekreationsanläggningar måste ges företräde i de primärarekreationsområdena framför de privata och kommersiella intressen som snabbthåller på att etablera sig. Ennågot mer positiv uppfattning när det gäller enskild frifidsbebyggelse iprimära rekreationsområden redovisas av ett par kommuner. kommunanser det angeläget att tillkommande fritidsbebyggelse i det primärarekreationsområdet vid sker i form av stugbyar. Kommunen anseremellertid att det finns möjlighet att på lämpliga ställen inom Mälarområdelplanlägga för fritidsbebyggelse av begränsad omfattning. Krum-fors kommunhänvisar till utredningen om , och framhåller att en utbyggnad avfrifidsbebyggelse, eventuellt kopplat till andra former för fritidsboende ochrekreation, skulle kunna berika landskapsupplevelser och vara en fillgång förturism och friluftshv, och innebära hushållning med markresurserna. Ett10-tal remissinstanser understryker behovet av statliga insatser för attförverkliga syftet med de primära rekreationsområdena. Rekreationsberedningenanser att ett statligt investeringsstöd för anläggningar i de primärarekreationsområdena är en helt nödvändig åtgärd för att klara genomförandet avområdenas utvecklingsprogram. i framhåller att sålänge finansieringsmöjligheterna för olika former av anläggningar är dåligatorde få konkreta projekt komma till stånd i de primära rekreationsområdena.Det fordras därför enligt någon form av statligt stöd fill deprimära rekreationsområdena. 1980/81:183 167 angelägetär det enligt med etl statligt stöd för byggande av regionalaleder för vandringar etc. Landstingei i Göieborgs och län framhåller attdet måste skapas klarhet när det gäller vilket statligt stöd som kan utgå tillde anläggningar som föreslås i planeringen. Särskilt framhåller landstingei atldet måsle vara naturligt atl staten engagerar sig i de primärarekreationsområdena, där utvecklingen av turism och rekreation är ettriksintresse. anser det naturligt atl slaten bidrar medmedel för uppbyggnad av turistanläggningar som vandrarhem och stugbyar i deprimära rekreationsområdena, med hänsyn till alt staten har tagit initiativtill planeringen av dessa. kommun anser all statsmaktemas engagemangi de primära rekreationsområdena är för svagt. Statsmakterna mäste enligtkommunen ge stöd till verkställighetsätgärder. 1 annat fall lägger kommunenned sin planering. Del krävs högre statsbidrag till uppförande av anläggningar,driftstöd, stöd till upprustning av vägnätet, högre belopp tillmarkförvärvsfonden samt ätgärder för att stimulera korttidsuthyrning avfritidsstugor. LO anser det angelägel att medel ställs till förfogande för attutveckla anläggningar i de primära rekreationsområdena som medverkar till attde sociala målen för rekreationspolitiken uppfylls. Mångasynpunkter har lämnats på urvalet och avgränsningen av de primärarekretationsområdena. Ofta föreslås ändringar i gränsdragningen. 10 Skydd och utnyttjande av sötvattenresurser Remissinstansemauttalar sig genomgående positivt till all vatlenplane-ringsfrågor ges en ökadbetydelse i den fysiska riksplaneringen. Irapporten påpekas att de slora anspråken på vatten kommer från industri ochkommuner men att industrins anspråk minskal under senare Malmöhusläns landsting anför, att efter en period med kraftig ökning av hushållens ochindustrins vattenförbmkning har en stagnation inträtt under senare år.Vattentillgångarna i länet räcker därför f. n. till för dessa ändamål. Undersenare tid har emellertid nya krav ställts på länets vattentillgångar. a. krav på bättre och jämnare vattentillgång för fisket och naturvården ochönskemål om mindre variationer i sjöarnas vattenstånd. Därtill kommer ökadeanspråk för bevattning till växtodlingen. EnligtVattenvärnets uppfattning bör utvecklingen ledas i riklning mol en förbättradhushållning med vattenresurserna. Destora sjöamas mycket stora betydelse för försörjning med konsumtionsvattenframhålls av länsstyrelserna i , , Värm- Prop.1980/81:183 168 lands och län, läns lundsting, Slockholms,, och kommuner m.fl. Flera remissinsianser, bl.a.länsstyrelsen i . anser alt skyddet av vattentäkter behöverförbättras. För de behövs enligt vissa remissinsianser en bättrereglering av fartygstrafiken med fariigt gods. Frägor kring jordbrukets ökade användning av vatten förbevattningsändamål behandlas av relativt mänga remissinstanser.Lantbruksstyrelsen anför atl bevattning inom jordbruket har slor ekonomiskbetydelse i områden där nederbörden och jordarnas vattenhållande kapacilel ärför liten för atl täcka växternas vattenbehov. Styrelsenanför att uttag ur vattendragen lokalt kan medföra olägenheter. Genom olikaåtgärder kan enligt slyrelsen variationerna i del naturliga vallenflödetutnyttjas för att öka tillgången på vatten . menar att jordbmkets anspråk påbevattning kommer att öka och att detta kan leda till konflikter med andrainlressen. Enligt förbundet bör det vara möjligt all möta den förväntadeökningen av jordbmksbevattning genom att anlägga dammar. Fiskenämnderna i , och och Malmöhuslän, länsstyrelserna i och , tekniska högskolan iStockholm, och fältbiologiska ungdomsföreningpekar på de problem som jordbmkets anspråk på sötvatlenresur-serna medför.Främst \issa fiskenämnder men även länsstyrelserna i ,och Hullanäs län pekar på den intressekonflikt med främst fiske somett ökat uttag för konstbevattning medför. Särskilt framhålls riskerna för devattensystem som hyser värdefulla havsöringsbestånd. i fömtsätter att en planeringsom innebär kontroll och tillståndsgivning vad gäller jordbrukets vattenuttag idagvattentäkter kommer till stånd. Åven andra remissinstanser anser att jordbmketsvattenanvändning bör planeras och regleras bättre än vad som sker f n. Överbefälhavaren anser att försvarets verksamhet och behovinle ägnats särskild uppmärksamhet i rapportens avsnitt om sötvatten.Överbefälhavaren framhåller nödvändigheten av att försvarets ohka grenar kanutnyttja riskområden över vatten för skjutfält, skjutplatser och skjutmål. Vattenöverdomstolen ifrågasätter det berättigade i attdriva fram utbyggnaden av känsliga mindre vattendrag och inta enreslrikfiv hållning till fortsatt utbyggnad av större vattendrag, därutbyggnaden relativt sett gör mindre skada och ger större energiutvinning fillmindre kostnad. Under alla förhållanden bör enligt vattenöverdomstolensamordningen av utbyggnad av mindre vattendrag och bevarandeintressenaytterligare belysas under det fortsatta planeringsarbetet. Även anser att samhället på lämpligt sätt måste skaffa sigkontroll över byggandet av s. k. minikraftverk, bl. a. därför att det i mångafall är osäkert om utnyttjandet av en fallsträcka fordrar domstolsprövning. Prop.1980/81:183 169 och i Kristiunstudslän tar avstånd från rapportens resonemang om utspädningsanspråk.Naturvårdsverket anför att genom att frångå en utspädningsfilosofi och istället gå in för rening av avloppsvatten har en avsevärd förbättring avförhållandena i vattenmiljön erhåUits. Tekniska högskolan i påpekar att försurningen ochdess följdeffekter f. n. är ett av de svåraste regionalavattenkvalitetsproblemen. Denna synpunkt delas av ett stort antalremissinstanser. Utlakningen av näringsämnen från i första hand jordbmksmark ärett kvalitetsproblem som påtalas av flera remissinstanser bl.a.vattenöverdomstolen. Särskilt har riskerna för påverkan av gmndvattenkvahtetenbl. a. i form av höga nitrathalter kommenterats av remissinstanserna. I rapporten konstateras att i jämförelse medflertalet andra länder i har mycket stora vattentillgångar. Vattnetsojämna geografiska fördelning liksom också fördelningen över årstiderna samtde olika anspråk som riktas mot vattenresursema medför dock vattenhushållningsproblemi vissa områden. anför att tillgången tillsötvatten såväl för industriella ändamål som för bebyggelse i många områden, t.ex. på , har visat sig vara en knapp resurs och att detta förhållandeinte har uppmärksammats tillräckligt i flera fall. Det är därför enligt akademienviktigt att dessa frågor har lyfts fram i rapporten. Behovet av förbättrat underlagsmaterial och utökadekunskaper om sötvatten framhålls särskilt av meteorologiska ochhydrologiska institut, i län. Svenska naturskyddsföreningenoch SACOISR. meteorologiska och hydrologiska institutframhåller vikten av att den hydrologiska datainsamlingen förbättras och attett hydrologiskt kartmaterial anpassat för planeringsändamål tas fram.Institutet påpekar vidare att arbete har inletts vid institutet meddatoranpassad presentation av hydrologisk information lämpligt att ingå i enFRP-data-bank. Vattenvärnet,länsläkarorganisationen i län och understryker behovet av en omfattande inventering ochkartläggning av gmnd vattenförhållandena. i länframhåller värdet av hydrologiska prognosmodeller för att beräkna riskerna förhöga vattenflöden i översvämningsbenägna vattensystem. 10.3 Ansvarsfrågor och former för vattenplanering De remissinstanser som kommenterar frågorna instämmer istort i rapportens bedömning att planering för vård och utnyttjande av vattenbör samordnas med markanvändningsplaneringen. Prop.1980/81:183 170 län, fiskenämnden i , forskningsrådsnämnden.Vattenvärnet och i län anser att en bättresamordning behövs mellan mark- och vattenplanering. Enligt iMalmöhus län är vattenresursanvändningen i sä intimt sammankopplad medmarkanvändningsfrågorna att en mera integrerad form av"naturtesursplanering" bör utvecklas. , ochDegerfors kommuner, fiskenämnderna i och län påpekar attinventering och planering av sötvattentillgångarna bör ingå som en del ikommunernas översiktliga planering. i menar attett sätt att få problemen överskådliga och hanterbara är att koncentreraplaneringsarbetet på kvantiletsfrågor. Beträffande ansvar för vattenplaneringen finns mycketolika uppfattningar mellan remissinstanserna. Vattenvärnet anser det nödvändigt att samhället skyndsamtskaffar sig inslmmenl för en effektiv vattenplanering. Det erfordras enligtVattenvärnet en ändamålsenlig lagstiftning för att reglera och fördelavattenflödet. För att få till stånd ett konstruktivt arbete beträffandevattenplanering är bildande av vattenförbund en vikfig del anser bl.a.vattenöverdomstolen och i län. i anser alt möjlighelernaatl fä med alla intressenter utefter störte vattendrag måste förbättras.Svenska kommunförbundet, och kommuner skriveruttryckligen att ansvaret för vattenplaneringen bör ligga hos kommunerna.Enligt i är primärkommunerna endast iundantagsfall den lämpligaste huvudmannen. I allmänhet torde särskildaflodområdesvisa planeringskommittéer behöva bildas där de olikavatlenanvändningsintres-sena är företrädda. i länoch kommun anser att vattenplaneringen bör ske i nära samarbetemellan länsstyrelser och kommuner. Ansvaret för vattenplaneringen börhuvudsakligen ligga hos anser i Uppsalu län ochLidköpings kommun. 10.4 Behov av planmässig vattenanvändning I rapporten konstateras att det i merparten av landelsavrinningsområden inte finns sådana problem aU särskilda planeringsåtgärder ärmotiverade. Inom vissa områden är dock vattenproblemen så komplicerade attlångsiktiga och planmässiga åtgärder för vård och utnyttjande av vattenresursemaär angelägna. I rapporten behandlas ett antal områden där vattenproblemenförefaller särskilt svåra. I avvaktan på vattenplaneringsutredningens betänkande tarflertalet remissinstanser inte definitiv ställning till behovet avvattenplanering. Remissinstanserna instämmer dock preliminärt i behovet avvaUenplanering för de områden som anges i rapporten. Behov av vattenplaneringäven för områden som inte behandlas i rapporten påtalas av remissinstanserna. 1980/81:183 171 Vattenöverdomstolen,lantbruksstyrelsen, , geologiska undersökning.Svenska , SACOI SR, Vattenvärnet och instämmer i rapportens bedömningar av planeringsarbetet. inslämmer i rapportens förslag om atl långsiktiga och planmässigaåtgärder vidlas och att dessa föregås av etl ål-gärdsprogram som samordnas medden regionalpolitiska och fysiska riksplaneringen. Statens naturvårdsverkanser att ett generellt uppdrag om åtgärdsprogram för de områden som anges irapporten bör vänta i avvaktan på behandlingen av vattenplaneringskommitténsförslag. menar att problemen i ett begränsat anlalområden är av sådan art och omfattning att ett planeringsarbete syns nödvändiglredan nu. anser därför det vara befogal atl länsslyrelserna iberörda län ges uppgiften att närmare precisera behovel av vattenplanering. Lantbruksstyrelsenpåpekar att de områden som angivits i rapporten täcker de områden därplaneringsbehovet frän lantbrukssynpunkt är störst. Vattenvärnel anser alt deti första hand behövs en vattenplanering för landets stora jordbruksområden.Länsstyrelsen i finner det specielll vikfigt atl planeravattentillgångarna nära de större tätorterna. Fiskeristyrelsendelar inte rapportens bedömning av planeringsbehovet och anser med stöd iflera fiskenämnders och fiskeriinlendenlers yttranden att de allra flesta avlandets vattenavrinningsområden kräver en hushållningsplanering för att lösabefintliga problem och för atl säkerställa erforderliga fiskemöjligheler iframtiden. Rapportensförslag avstyrks uttryckligen endasi av Näringslivets byggnadsdelegation, somanser att problemens mångfald och svårighetsgrad i sig inte motiverarytterligare planeringsarbete. Delegationen framför all intressekonflikter börregleras inom ramen för befinllig speciallagstiftning. Lundsuniversitet anser alt det finns skäl atl diskutera vilka målsättningar somtänks bli vägledande för vattenvårdsarbetel i de delar av landel därplaneringsbehoven inte har bedömts vara särskilt stora. anföratt det i många fall torde vara lämpligt att - där en omfattandevattenresursplanering inte kommer i fråga - inrikta arbelel mot en s.k.vattenkvalitetsplanering. Somalternativ fill en omfattande vattenplanering - för vilken konkreta metoderännu ej föreligger - hänvisar vattenöverdomstolen till möjligheten atl genomvattenförbund samordna tillåten vattenanvändning och minska skadeverkningarnaav denna. Vattenöverdomstolen påpekar att lagstiftningen inom området bör göraseffektivare. Prop.1980/81:183 172 1 rapporten påpekas att områdena med vattenproblem kandelas in i större områden där problemen ofta är knutna till markanvändningen,sjöar av stor betydelse för dricksvattenförsörjningen och vattendrag med lokaltsärskilt uttalade problem av skilda slag. Till den första kategorin hör , och Gotland.Inom den andra kategorin återfinns , , , ,ström och . Till den tredje kategorin räknas bl.a.Fyrisån, Svartån-Kumlaån, , , Viskan och Mörmmsån. I rapporten påpekas att behovet av vattenplanering närmarebehöver preciseras med hänsyn till den komplicerade vattenresurssituationen iSkåne och att eventuella samband med arbetet med markhushållningspro-grammetdärvid bör beaktas. , och kommuner, , fiskenämnden i län, länsstyrelserna iKristianstads och och inslämmer i stort irapportens bedömning av vattenplaneringsbehoven för . i län påpekar all det inomvissa delar av länet råder stor konkurrens om vattenfillgångarna. Särskiltuttagen för lantbmksbevattning har ökat starkt . Under torrårmedför uttagen stora problem särskilt i de mindre vattendragen. En överexploateringav gmndvattentillgångarna innebär bl.a. grundvattensänkning samt ökadföroreningsrisk. Områden med särskilt uttalade problem är Kristianstadsslätten,och Skräbeåns avrinningsområde. anser attvaltenproblemen inom länel lorde vara av den omfattningen att åtgärds- ochhushållningsprogram bör upprättas för samtliga huvudvallen-drag och flertaletbiflöden. Av länets åar anser att problemen är störst beträffandeVegeån och Rönneån. Enligt i ärvattenresursanvändningen i så intimt sammankopplad medmarkanvändningsfrågorna att någon form av naturtesursplanering bör utvecklasoch atl interkommunal samverkan är angelägen i en sådan utveckladplaneringsverksamhet. och iKristianstads län anser atl del är nödvändigt att få en bättre bedömning avvattentillgångarna i länet, särskilt ifråga om gmndvatten och att säkrarebehovsprognoser utarbetas. De mindre vattendragens betydelse somreproduktionsområden för fisk framhålls av flera remissinstanser. I rapporten påpekas att behoven av planering behövernärmare preciseras för avrinningsomräde och eventuella samband medplanering av Hanöbuklen belysas. Prop.1980/81:183 173 och kommuner, i Blekingelän, lantbruksnämnden i och instämmer i rapportensbedömning av behovet av vattenplaneringen för . i anför att vattenproblemen iBlekinge län torde vara av den omfattningen att även andra vattendrag fordraren planering för ett rationellt utnyttjande. Denna planering är även väsentligför utnyttjande av skärgårdsområdena. i påpekar att det inte finnsnågon samlad plan för vattenutnyttjandet inom Mörmmsåns avrinningsområde, menatt förhållandena i Mörmmsån är relativt väl kända bl.a. tack vare den verksamhetsom bedriver . i län påpekar att de problem sompåtalas i rapporten har uppmärksammats av kommunema ochlänsstyrelsen. anför att en följd av den bristandevattentillgången på och en ökande odling av sådana specialgrödor somkräver bevattning har blivU att det nu byggs dammar för att ta tillvaraytavrinningsvatten och borras bmnnar för att få upp gmndvattnet. Detta harblivit ett så stort problem att enligt någon form avtillståndsplikt bör införas. Bevattningsföretagen måste samordnas inbördes ochmed andra anspråk som ställs på de begränsade sötvattenresursema. kommun noterar att kommunen under de senasteåren arbetat med vattenförsöijningsproblematiken och att detta arbete har varitframgångsrikt. Vattentillgången har härvid enligt kommunen konstaterats varabetydligt bättre än vad tidigare utredningar visat. Kommunen är medlem iSydostvatten AB som arbetar för att överföra vatten från fastlandet tillÖland. De möjligheter som ligger häri bör enligt kommunen helt klart medtagasvid en bedömning av vattensituationen på . , fiskenämnden i ochfiskeriintendenten i östra distriktet instämmer i förslaget i rapporten attbehovet av vattenplanering för behöver preciseras. påpekar att en framträdande fråga iGotlands framtida vattenförsörjning kan bli transport av vatten mellan olikadelar av ön för olika ändamål samt anläggande av dammar för uppsamling avytvatten. Kommunen framhåller att en långsiktig planering med avseende tillgångoch behov av sötvatten är särskilt angelägen på . Fiskeriintendenten iöstra distriktet påpekar att bevattningsbehovet innebär storakonfliktrisker med fiskevårdsintresset. Särskilt uttalat är detta på ,som har ett antal skyddsvärda och synnerligen känsliga åar och bäckar medbestånd av havsöring. 1 den pågående vattenplaneringen vid länsstyrelsenstuderas olika intressenters behov av vatten. 1980/81:183 174 Mälardalen- , , Fyrisån, Kolbäcksän, , Kumlaån, Täljeän,Svarta Irapporten påpekas att en planering för utnyttjande och vård av Mälarensvattenresurser i första hand behöver värna om som läkt förhushållsvatten. Vidare konstaleras att inom vissa avrinningsområden iMälardalen finns akuta problem bl. a. Fyrisån. Arbete med vattenplanering förMälarens avrinningsområde har påbörjats av Mälarkommillén i samarbete mellanberörda länsstyrelser och kommuner. , och Västeråskommuner, luntbruksnåmnden i , länsstyrelserna i ,, och samt Fyrisåns vattenvårdsförbundtillstyrker uttryckligen förslaget i rapporten att behovet av vattenplaneringför Mälarområdel behöver preciseras. Enköpingskommun anser alt del är myckel angeläget att en planering av Mälarensvattenresurser utförs och att denna i första hand tar hänsyn till somleverantör av hushålls vatten. läns landsting framhåller att Mälarensvattenresurser kommer att bli av stort intresse för både Uppsalaoch de södra länsdelarna. Länsstyrelseni påpekar, att trots stora ansträngningar att minska utsläppenav organiska ämnen och närsalter till och innerskärgården ärbelastningen av avloppsvatten av stor omfattning. menar att somunderiag för ställningstaganden till vilka miljövårdskrav som bör ställas påenskilda utsläpp bör målsättningar om miljökvaliteter fastläggas för olika delområden.Ett sådanl arbete bör ingå som en del i den planering för ochskärgårdsområdet som föreslås i rapporten. Behov av reglering av fartygstrafikmed miljöfarligt gods påpekas av bl.a. generaltullstyrelsen och iStockholm. framhåller att transportema i böruppmärksammas på motsvarande sätt som skett belräffande . Länsstyrelseni anser att farhågorna om att skulle vara ettbristområde under torrare perioder förefaller något överdrivna. Länsstyrelsenanser dock att en vattenförsöijningsplan för hela länet bör utarbetas. Länsstyrelseni och kommun påpekar att avrinningsområdeockså bör betraktas som ett område med stort planeringsbehov. de skador som uppstår till följd av åns översvämningar. iVästmunlands län påpekar att Mälarkommillén som ett led i att närmareprecisera behovet av vattenplanering har genomfört en probleminventering avHedströmmens avrinningsområde i samråd med berörda intressenter. Ett liknandearbete berör Fyrisån. Länsstyrelsenoch i län samt anser detnödvändigt att åtgärdsprogram upprättas för vattensystem med hänsyntill de stora anspråk som riktas mot vatten. anser ocksåatt planmässiga åtgärder är aktuella för 1980/81:183 175 norraoch östra delarna av länel inom vilka tillgångarna redan nu är intecknade.