prop · G403107 · 1980-12-31 00:00:00 — Merilpoängenligl andra befordringsgrunden tillgodoräknas för betyg i den ämnsteoretiskadelen av utbildningen och för studier efter lärarutbildningen. Meritpoängenligt tredje befordringsgrunden tillgodoräknas dels för ijänslgöringslid somlärare och motsvarande, dels för annan yrkesverksamhet. Följandeexempel visar hur poängsystemet i princip fungerar. Förlärartjänstgöring tillgodoräknas I meritpoäng per termin. Betygsgradernai lärarskicklighel inom alla här akluella lärarutbildningar är 1, 2 och 3.Betyget I, som är det lägsta betyget, skall vara normalbety-get. Betygen 2 och3 är alltså kvalitetsbetyg. 1980/81:107 209 Meritpoängen för de tre betygen är 3, 6 resp. 9 (33, 36resp. 39 för lärare 16, 153 m.fl.). Skillnaden i merilpoäng mellan tvänäraliggande betyg är alltså 3 poäng. Delta motsvarar en skillnad itjänstgöringstid som lärare på tre terminer. För kvalitetsbetyg i ämnesteori tillgodoräknas exlrapoängpå följande sätt. Lärare 16, 153 m.fl. som erhållit betyget väl godkänd påen 20-poängs-kurs i ett av tjänstens ämnen tillgodoräknas en extra merilpoäng(som alltså är ekvivalent med en termins lärartjänstgöring). Om två lärare genomgåttsamma studiekurser om sammanlagt 120 poäng (den behörighets-givandeutbildningen) och den ene erhållit betyget väl godkänd på samtliga kurser,medan den andre erhållit betyget godkänd på samtliga, tillgodoräknas den förresex meritpoäng mer än den senare (svarande mot tre läsårs lärartjänstgöring). 1.3 Tillsättning av andra tjänster än lärartjänster Den metod som lillämpas vid tillsättning av lärare igrundskolan och gymnasieskolan, dvs. tillsättning i stort sett på basis av framräknademerilpoäng, är unik inom förvaltningen. På andra områden inom offentlig förvaltning, liksom inomnäringslivet m. m. sker tillsättningen av tjänster i allmänhet på grundval av a) de sökandesinsända handlingar b) under handinförskaffade upplysningar om vissa av de sökande c) anställningsintervjuermed vissa av de sökande samt ibland också d) resultatet av provljänstgöring. Instrument c) har särskilt fått enframträdande roll. För icke-lärartjänster inom skolan använder man ocksåoftast denna metod. Del gäller I.ex. skolledare, vaktmästare, kontorspersonal,kuratorer och syokonsulenter. Del förhållandet atl man inom lärarområdel har ansett sigkunna tillsätta tjänster utan all använda instrumenten b)-d), torde främsl beropå följande tvä omständigheter: 1) De flestalärare som söker en viss tjänst har likartad utbildning. 2) De handlingar,som de sökande bifogar sina ansökningar till tjänst, kan på grund av sin allsidighelväl ligga till grund för en objektiv poängmässig bedömning av de sökande, såvälvad gäller deras förtjänst som deras skicklighet. 1.4 Behovet av ett poängmässigt meritvärderingssystem Myndigheter, som har all tillsälta lärartjänster, liksomberörda lärare ser i allmänhet positivt på förekomsten av elt poängsystem somgrundval för meritvärdering vid lärartillsättning. Man menar atl ett sådant skapar största möjligarättvisa. 1980/81:107 210 Del torde också utan anvisningar för meritvärdering ellerannan central service vara mycket svårt för tillsättande lokala myndigheter om dessa inte förfogar över specialister pä området - all Jämföra sökande medutbildning från olika tidsperioder på grund av de ändringar i utbildningen ochbetygsättningen som gång efter annan skett, särskilt under . Behovet av etl poängsystem för meritvärdering vidtillsättning av lärartjänster hänger också samman med det slora anlal tjänsterdel är frågan om och del stora antalet sökande som anmäler sig. 2 Diskussionen om betyg i lärarutbildningen Frågan om del skall finnas betyg eller inte ilärarutbildningen har diskuterats . Med betyg avses då kvalitelsbetyg,dvs. Alt det skall vara möjligt atl sältaunderkänd har aldrig ifrågasatts. De som blir underkända får emellertid inlelärarexamen och kan därmed aldrig konkurrera om fasta lärartjänster. 2.2 Arbetsgruppen BUL och dess förslag Som en följd av de protester mol betyg i lärarutbildningen- särskilt lärarskicklighetsbelygel - som förevarit från de studerandes sidatillsatte SÖ är 1970 en arbetsgrupp med uppgift alt analysera och utredabehovet av betyg i lärarutbildningen, betygsättningens funktioner, formerna förbetyg-sättningen saml effekterna på utbildningen. Arbetsgruppen antog namnet BUL(Betygsällning och utvärdering i lärarutbildningen). BUL:s arbete resulterade ielt stort antal rapporter, som innehöll dels redogörelser för omfattande gjordaenkäter, dels förslag till olika ätgärder inom de olika lärarutbildningarna.Dessa rapporter kom . BUL ansåg all de skäl som lalar för betyg vägde tyngre ände skäl som lalar mot sådana. Betygen borde alltså enligl BUL i princip varakvar. Dock borde anlalel ämnen, i vilka betyg skulle sättas, reduceras i vissalärarutbildningar. BUL var dock inle helt enig i sin bedömning. Den starkt differentierade betygsskala som fanns i fleralärarutbildningar (A, a etc.) borde enligt BUL ersättas med de betyg som fannsvid lärarhögskolorna. 2.3 SÖ:s synpunkter på BUL:s förslag BUL:s olika förslag behandlades av ochresulterade i en skrivelse lill regeringen. I frågan om kvalitelsbetyg i lärarutbildningen önskadestyrelsen avvakta 1980/81:107 211 resultatet av arbetet i den tillsatta ulredningenLUT74 och därför t. v. inte la ställning. Styrelsen ansåg emellertid allbetygssystemet i de lärarutbildningar som hade kvar de gamla betygsgraderna (A,a etc.) skulle ändras. Samma betygsgrader skulle användas som vidlärarhögskolorna, såväl i lärarskicklighel (betygen I, 2 och 3) som iämnesteori (betygen godkänd och väl godkänd). Den nämnda ändringen kom till stånd i och med 1977 årshögskolereform. 2.4 Utredningen 74 och dess förslag samtremissinstansernas syn punkter LUT fick bl. a i uppdrag all syssla med frågan om betyg ilärarutbildningen. 1 tilläggsdirektiv lill LUT74 fick ulredningeni uppdrag alt skyndsamt och med förtur arbeta med frågan om belygsättningen ilärarutbildningen. LUT 74 överlämnade en skrivelse i frågan.Ulredningen föreslog där all alla kvaliletsbetyg i lärarutbildningen skulleslopas. Be-lygsgraderna skulle endast vara Godkänd och Underkänd. Utredningenvar inte enig. Två av utredningens ledamöter reserverade sig. De ansåg altkvalitetsbetyg borde finnas i den ämnesteoretiska delen av utbildningen. De flesta remissinsiansertillstyrkte LUT74:s förslag. /SR ansåg dock atl differentieradegodkändbetyg skulle finnas kvar i ämnesutbildningen. 2.5 Regeringens åtgärder med anledning av LUT74:sförslag Sedan LUT74:s förslag sålunda remissbehandlatsöverlämnades ärendet till UHÄ som hade all vidta de åtgärdersom ankommer på ämbetet. I uppdraget erinrade regeringen om de särskilda merilvärderingsreglersom tillämpas vid tillsättning av statligt reglerade tjänster i skolväsendet.Del föreskrevs alt förändringar av belygsätlningssystemet inte fick träda i kraflförrän meritvärderingsreglerna i förekommande fall anpassats tillförändringarna. Det sistnämnda ålåg SÖ. 2.6 SÖ:s arbete med ett meritvärderingssystem Under /79 utarbetade SÖ ell merilvärderingssystemsom byggde på förulsällningen atl kvalitelsbetyg inte skulle finnas ilärarutbildningen. SÖ konstaterade emellertid alt del inte var möjligt atlutifrån den nämnda förutsättningen konstruera elt system som skulle kunnafungera på samma sätt som det nuvarande, nämligen så. att tjänstetillsättningari stort sett skulle kunna ske på basis av framräknade merit- 1980/81:107 212 De sökandes skicklighet gick inle att få med ipoängsumman vid avsaknad av dokument som berörde denna. SÖ presenteradeemellertid för personalorganisationerna etl förslag lill poängmässigmeritvärdering som byggde på att kvalitelsbetyg inle skulle finnas ilärarutbildningen. I SÖ:s förslag som diskuterades medpersonalorganisationerna, ingick därför som en viklig del följande: Vid tillsättning av lärartjänst skall hänsyn emellertidinte tas enbart till merilpoänglalet utan också till redovisade meriter, sominte poängmässigl värderats, samt lill kännedom eller upplysningar om desökande. Elt meritvärderingssystem, som inte kunde grundas också påbetyg, måste således, enligt SÖ:s mening, leda lill all den s. k. Ijärdebefordringsgrunden måste få större belydelse än vad den enligt praxis nu har. Från SL:s sida hade som diskussionsunderlag framförts ellförslag, enligl vilket studier, lärartjänstgöring och viss annanyrkesverksamhet skulle värderas lika och ingenting annal än lid ingå i poängunderiaget.Det skulle betyda alt den verksamma tiden skulle ensam vara avgörande, dvs. imänga fall levnadsåldern. 2.7 LUT 74:s slutbetänkande och remissinstansernassynpunkter på detta m.m. LUT74 tog i sitt slutbetänkande (SOU 1978:86) Lärare förskola i utveckling åler upp frågan om betyg i lärarutbildningen. Utredningenhar här samma inställning som i den tidigare refererade skrivelsen. Kvaliletsbetygbör inte finnas i lärarutbildningen. Även nu reserverade sig två ledamöter. LUT74:s slutbetänkande har varit föremål för en meraomfattande remiss än dess skrivelse . Även om det finnskritiska synpunkler pä LUT74:s förslag i betänkandet, liksom det finns gentemotskrivelsen , är alldeles övervägande antalet remissinstanserpositiva. Sedan överläggningarna mellan SÖ ochpersonalorganisationerna t. v. avbrutits och LUT74:s slutbetänkandeförelåg återtogs uppdraget till UHÄ. Frågan om betyg i lärarutbildningen hardärefter handlagts inom med LUT74:s och SAK:s betänkanden. Prop.1980/81:107 213 Sammanfattning av SAK-gruppens promemoria (PM4,) angående personal för pedagogiska arbetsuppgifter inom denstatliga skoladministrationen () har i sitt betänkande (SOU 1980:5) Förenklad skoladministration- principer för ny organisation (s. 237) föreslagit att man i en fortsattöversyn prövar den statliga skoladministrationens behov av särskilda tjänstermed tidsbegränsade förordnanden och därvid analyserar den nuvarandegymnasieinspektionen samt skolkonsulent- ochfortbildningskonsulentorganisationerna. Ensådan prövning har utförts av den arbetsgrupp inom (SAK-gruppen)som haft i uppdrag atl i avvaktan på ställningstagande tillkommande regeringsförslag, interimistiskt bereda frågor kring en förändradstatlig skoladministration. SAK-gruppenöverlämnade till statsrådet en promemoria medförslag till Ijänstekonstruktioner för den personal som i framliden skall svaraför vissa pedagogiska arbetsuppgifter inom den slalliga skoladministrationen.Under utarbetandet av denna promemoria har SAK-gruppen haft överläggningar med SÖ:sverksledning, representanter för berörda arbetsenheter på SÖ och de lokalaarbetstagarorganisationerna vid SÖ, länsskolnämnderna ochfortbildningsavdelningarna. Här följer ett kort sammandrag av innehållet inämnda promemoria. Denöversyn som pågår syftar bl. a. till att förenkla och effektivisera denstatliga skoladministrationen. Härtill kommer kraven i SAK:s direktiv om enminskning av den lotala statliga skoladministrationen, Detla kräver bl. a. enbättre samordning av nuvarande resurser samt en ökad decentralisering och delegeringinom den statliga skoladministrationen. Ensådan bättre samordning förutsätter också, vilket många remissinstanserframhållit med anledning av SAK:s betänkande, att SÖ och länsskolnämnderna kanfungera inom ramen för en statlig skoladministration. Detta kan innebära delsett ökal gemensamt arbete inom olika områden, dels en viss specialisering tillden centrala resp. regionala nivån. Specialiseringen skall syfta till ettbättre resursutnyttjande och förhindra dubbelarbete. Utgångspunkten för ensådan specialisering bör vara att SÖ har det centrala myndighetsansvaret föratt skoladministrationen i hela landel fungerar så att statsmaktens intentioneruppfylls. 1980/81:107 214 skallframför allt fungera som den statliga skoladministrationens fältorganisation.De skall därvid på olika sätt stödja lokalt utvecklingsarbete och medverka löpande utvärdering av skolverksamheten. Detta innebär att SÖ:s uppgifter ihuvudsak bör vara av övergripande karaktär. De löpande arbetsuppgifterna bör sålångt möjligt föras lill länsskolnämnderna. Dennuvarande skolkonsulentorganisationen, som tillkom i samband med att SÖ ficksin organisation , omfattar f.n. 64,5 tjänster vid SÖ. Dentotala lönekostnaden för skolkonsulenterna för /81 är beräknadtill 10,4 milj. kr. Skolkonsulentförordnas för högst . Den som innehaft tjänst som skolkonsulent i sex årkan få fortsatt förordnande för av högst . Stationeringsort ärStockholm, såvida inte anställningen gäller än . Deflesta skolkonsulenterna arbetar inom ett visst ämnes- eller yrkesområde. Skolkonsulenternadeltar i pedagogiskt utvecklingsarbete såsom läroplansarbete, ger råd ochservice till bl.a. skolpersonal och fullgör vissa administrativa uppgifter. RRVutförde under /71 en förvaltningsrevisionen studie av SÖ(projektrapport , Dnr 547). Denna studie kompletterades senare med enanalys av skolkonsulentorganisationen (projektrapport , Dnr 1972:6).Syftet var att kartlägga konsulentverksamheten och peka på eventuellaproblemområden. Däremot hade man inte till uppgift att föreslå alternativ tillkonsulentorganisationen. Material till kartläggningen insamlades genom fleraenkätundersökningar inom SÖ. Enkäter tillställdes samtliga skolkonsulenter ochvissa chefspersoner. RRVkonstaterade, atl skolkonsulentorganisationen i stort sett fyllde de syften denvar avsedd för men ansåg atl de administrativa uppgifterna borde begränsas ochalt kortsiktiga, avgränsade uppgifter borde överiåtas åt experter. Vidare ansågRRV att man borde överväga alt inrätta ett antal fasta tjänster i stället för skolkonsulenttjänsterför sådana uppgifter som krävde kontinuitet och uppföljning. Ifebruari 1979 kontaktade SAK ett antal skolkonsulenter för att få en bild avhur skolkonsulenlernas arbetssituation förändrats sedan den lid då RRV:sundersökning gjordes. Därvid framkom bl.a. alt fältbesöken minskat bl.a. beroendepå bristande tid, begränsade reseanslag och gymnasieinspektörernas verksamhet. 1980/81:107 215 3.3 Synpunkter i remissyttranden över SAK I remissyttrandena över SAK:s betänkande har flera länsskolnämnderframfört synpunkter på den nuvarande skolkonsulentorganisationen. Länsskolnämndernai , och framhåller bl.a. atl skolkonsulenlernaskontakter med verksamheten på fältet minskal och att skolkonsulentresursenbör fördelas på länsskolnämnderna. i tar dock inteställning till behovet av skolkonsulenter vid SÖ för handikappfrågor. Länsskolnämndeni föreslår att vissa delar av skolkonsulenlernas arbetsuppgifterdecentraliseras lill länsskolnämnderna. 3.4 Överväganden och förslag Utöver att tillföra SÖ pedagogisk sakkunskap har skolkonsulentorganisationensyftat till alt på olika sätt tillgodose SÖ:s behov av direkta kontakter medfältet. Genom konstruktionen med tidsbegränsade förordnanden harorganisationen även ansetts bidra till att kunskap om och erfarenhet av SÖ:sarbete kunnat föras ul i den direkta skolverksamheten. RRV:s studie av skolkonsulentorganisationen visadeatt organisationen i huvudsak svarade mot det syfte som avsågsdå den inrättades. Skolkonsulenlernas direkta fältkontakter har dock sedan desssuccessivt minskat. Så har i.ex. gymnasieinspektörerna kommit att alltmeröverta vissa uppgifter för gymnasieskolan. En liknande utveckling har skettinom , där bl. a. länsskolnämndernas resurser kommit all utnyttjasalltmer för rådgivning till länels skolor. RRV:s påpekanden om alt administrativa och förvaltningsmässigauppgifter i möjligaste mån borde skötas av annan personal än skolkonsulentermed en ämnesmetodisk inriktning äger fortfarande aktualitet. Som närmarekommer alt behandlas i avsnitt 7, synes emellertid skolkonsulenlernas nuvarandespecialisering på ämnen och ämnesområden inte längre stämma överens med den allmännautveckling som skett inom skolväsendet . Nuvarande tjänstekonslruktion för skolkonsulenter innebäratt SÖ har svårigheter att rekrytera skolkonsulenter. Del beror bl. att personer, som inte bor iStockholmstrakten, i allmänhet inte vill flytta utan står inför valet atlantingen pendla mellan hemorten och eller tillfälligt bo borta frånfamilj och hemmiljö, att anställningen är tidsbegränsadoch att bedömningen av meritvärdet avanställning som skolkonsulent är olika vid ansökan till skolledartjänster(tjänstgöring som skolkonsulent har inte alltid meritmässigt Jämställts med i.ex.tjänstgöring som skolledare). 1980/81:107 216 Elt särskilt problem innebär den tidsbegränsadeanställningen när befattningshavare med icke-statlig botlenljänst skallförordnas som skolkonsulent. I allmänhet kan sådan befattningshavare intebeviljas tjänstledighet från bottenljänslen än ungefär ell år. Deltaförhållande är mest markerat inom vårdutbildningarna, där botlentjänsterna iallmänhet är kommunala. Denna omständighet skapar naturligen instabilitet iverksamheten och problem vid rekryteringen. Ett annat problem vid anställning av skolkonsulenter, som inleredan är stationerade i , är de höga kostnaderna för anståndmed omstationering (resor och traktamenten) . Dessakostnader belastar normalt SÖ:s reseanslag, vilkel i sin tur innebär atlutrymmet för andra kontakter mellan SÖ och fältet minskar. Som framgår av det har den tidsbegränsade tjänslekonstruk-tionenför skolkonsulenter en rad nackdelar. Erfarenheterna visar också på attkonstruktionen inte ger en sådan systematisk personalrörlighet inom skoladministrationensom ursprungligen avsågs. Därför bör nuvarande konstruktion med tidsbegränsadeförordnanden som skolkonsulenter upphöra. Den specialisering påämnen/ämnesområden som f. n. utmärker konsulentorganisationen synes inteheller numera vara ändamålsenlig. SÖ bör därför ha dels ett anlal fastanställda befattningshavare för övergripande pedagogiska arbetsuppgifter, delsmedel för korttidsanställning av experter, bl.a. med ämnesspecifik inriktning.Därmed skulle avsevärda fördelar kunna uppnås, såsom ökad kontinuitet ochstabilitet i den pedagogiska verksamheten. Tjänsterna skulle också bli lättare atlrekrytera med kvalificerade sökande. Uppgifter och inriktning för en sådanpersonalorganisation ges i avsnitt 7. Gymnasieinspektionen som inrättades i samband medriksdagens beslut om reformering av de gymnasiala skolorna (prop. 1964: 171, SäU1964: I, rskr 1964:407), omfatlar f.n. 32 tjänster vid SÖ. Den lotalalönekostnaden är för /81 beräknad till 5,7 milj. kr. Resekostnadernaför gymnasieinspeklörerna bestrids från SÖ:s anslagspost för reseersättningaroch uppgår lill ca 1 milj. kr. Av de nuvarande gymnasieinspektörerna är 13 förordnade . Av dessa är tre anställda på halvtid. Tre gymnasieinspeklörer ärförordnade på två eller . Förordnade är tolv gymnasieinspeklörer,därav tre på halvtid. Sex gymnasieinspeklörer har en förordnandetid på ca entermin. Vidare finns etl anlal korttidsanställda inspektörer. Stationeringsortenvarierar och fastställs av SÖ i varje enskilt fall. Gymnasieinspektörerna arbetar i regel inom ett visstämnes- eller yrkes- Prop.1980/81:107 217 område.Vidare finns bland de korttidsanställda inspektörerna avnämarre-presentanter.Som avnämare betraktas högskolor, branschorganisationer,arbetsmarknadsorganisationer samt . Gymnasieinspektionen harbåde en rådgivande och en utvärderande funktion. Till den sistnämnda hör bl. a.att vid de skolbesök som utgör en stor del av inspektörernas arbetstid, medlärare och skolledning diskutera betygsättningen sä atl gymnasieskolelevernasprestationer bedöms efter likartade bedömningsgrunder i hela landet. RRVbedriver f. n. en granskning av SÖ:s utvärdering av skolan. Därvid har RRVundersökt och bedömt gymnasieinspektionen främst ur ulvärde-ringssynpunkt. Irapporten - gymnasieinspektionen (,Dnr 1979:531) sammanfattas resultaten av denna undersökning. RRV:s undersökning, som ärrelativt omfattande och den enda gjorda om gymnasieinspektionen,bygger bl.a. på material från intervjuer med gymnasieinspektörer, tjänstemänvid SÖ och länsskolnämnder, skoldirektörer, skolledare, lärare och elever. Vidarehar RRV studerat gymnasieinspektörernas rapporter och derapportsammanställningar som SÖ åriigen ger ut. EnligtRRV var det en allmänt spridd uppfattning att effekterna avgymnasieinspektionen var tämligen ringa. Representanter för länsskolnämndernaoch skolstyrelserna var mest kritiska. RRVhar i sin undersökning bl.a. funnit alt av gymnasieinspektionens bådahuvudfunktioner rådgivning och uppföljning/utvärdering är det rådgivningen somfungerar bäst. Rådgivning, stimulans och slöd åt skolans personal har ocksåkommit att allt mer dominera gymnasieinspektörernas verksamhet. En avanledningarna till detta är att gymnasieinspektionen i hög grad svararför den direkta kontakten mellan den statliga skoladministrationen och deenskilda gymnasieskolorna. Skolkonsulenlernas fältkontakter har successivtminskat och till en del övertagils av gymnasieinspektionen. Vidare är länsskolnämndernaskontakter med gymnasieskolan fortfarande begränsade. Inspektionenanses dock inte i sin nuvarande form vara elt tillfredsställande instrumentför utvärdering av gymnasieskolan. Detta beror enligt RRV på många faktorer.RRV anser bl.a. att insamling, bearbetning och presentation av information omgymnasieskolan är alltför osystemalisk och atl användningen på SÖ avinspektionens resultat är bristfällig. Möjligheterna till samordning avinspektionens iakttagelser med övrig utvärdering av gymnasieskolan tas inleheller till vara. Enligl RRV borde inspektionens utvärderande arbete därförsamordnas bättre än f.n, med SÖ:s övriga utvärdering av gymnasieskolan, främstekonomisk och organisatorisk utvärdering, liksom med den pedagogiskaforskningen, 15 1980/81. Prop.1980/81:107 218 RRVkonstaterar vidare alt gymnasieinspektionen kan anses motsvarasådana krav på en åtgärdsinriktad kontroll av gymnasieskolan, som låg tillgrund för inspektionens inrättande. Undersökningen visar bl. a. atl betydelsenav gymnasieinspektionens insatser för en belygsekvivale-ring inte fårövervärderas. RRVföreslår att SÖ omprövar gymnasieinspektionens inriktning, uppgifter ochorganisation. Därvid kan en uppdelning av gymnasieinspektionenshuvudfunktioner bli nödvändig. Oberoende av om en grundlig översyn kommer tillstånd eller inte bör vissa förbättrande åtgärder vidtas. RRV lämnar i rapportenen rad förslag till sådana åtgärder. 4.3 Synpunkteri remissyttranden över SAK Länsskolnämndeni anser att fortbildningskonsulenterna vid länsskolnämndernabör utvidga sitt arbetsområde till gymnasieskolan och vuxenutbildningen.Tjänsterna som gymnasieinspektör kan därmed avvecklas och resurserna tillföras länsskolnämnderna.Länsskolnämnden i framför liknande åsikter. iKronobergs län anser det knappast rimligt att gymnasieskolans inre utvecklingskall ledas från SÖ och föreslår alt vissa delar av gymnasieinspektörernasarbetsuppgifter decentraliseras till länsskolnämnderna. Länsskolnämndeni län framhåller de goda erfarenheterna med s. k. avnämarinspektörermen föreslår att en slor del av gymnasiein-speklörsresursen överförs från SÖtill länsskolnämnderna. LObetonar behovet av atl de fackliga organisationerna får reella möjligheter attmedverka i den förändringsprocess som påbörjats med ökad anknytning mellanskolan och arbetslivets företrädare. Härvid pekar LO bl. a. på möjligheler tillutökad gymnasieinspektion. Gymnasieinspektionenkan karaktäriseras som en till SÖ knuten fältorganisation med i princip tvåhuvudfunktioner en rådgivande och en kontrollerande (utvärderande) funktion.Dess ursprungliga anknytning till gymnasiets tre- och fyraåriga linjer finnsinte längre. Den omfattar numera hela gymnasieskolan och har - om än ibegränsad omfattning - utsträckts till den kommunala vuxenutbildningen. Den gymnasialautbildningen har , då gymnasieinspektionen tillkom, byggts utkraftigt. Kommunerna har också ålagts etl uppföljningsansvar för alla ungdomarupp . Den kommunala vuxenutbildningen har byggts ut. Detta - ikombination med etl ökal kommunalt ansvar även för gymnasieskolan- innebär attkommunernas behov av stimulans och stöd för den gymnasiala utbildningen är avannat Prop.1980/81:107 219