prop · G403175 · 1980-12-31 00:00:00 — 1980/81:175 Regeringens proposition Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagils upp i bifogade utdrag avregeringsprotokollet ovannämnda dag. Ipropositionen föreslås att möjligheten att utfärda förenklad dom i brottmålutvidgas. Förenklad dom får f.n. användas endast när den tilltalade har erkäntgärningen och påföljden bestäms till böter. Enligtpropositionen skall förenklad dom få användas - under förutsättning attgärningen har erkänts - när påföljden bestäms till annal än fängelse eller tillfängelse . Till skillnad från vad som gäller f.n. skallförenklad dom få användas utan hinder av att skadeståndstalan förs i brottmålet.Förutsättning härför är dock att den tilltalade har medgett anspråket ellersaken är uppenbar. Denya reglerna föreslås träda i kraft . 1 1980/81. 1980/81:175 2 Lag om ändring i Härigenomföreskrivs att 6 kap. 1 § och 30 kap. 6 § skall ha nedanangivna lydelse. 6 kap. 1 §' Protokoll skall föras för varje mål särskilt. Överhandläggning, som företages av lagfaren domare ensam eller av tjänsteman viddomstolen och ej sker vid sammanträde för förhandling, vare förande avprotokoll ej erforderligt. Vid måls avskrivning, som ej sker i samband medförhandling, erfordras ej heller protokoll. / mål, som rör allenast ansvar för När dom i brottmål vid underrätt kap. 6 § får i stället för protokoll föras anteckningar enligt de närmare föreskrifter, som meddelas av regeringen. brott,må, om den tilltalade erkänt utfärdas i förenklad form enligt 30 gärningenoch annan brottspåföljd än böter ej ådömes, i stället för protokoll förasanteckningar enligt de närmare föreskrifter, som meddelas av regeringen. 30 kap. /mål, som ror allenast ansvar för brott, må, om den tilltalade erkänt gärningenoch annan brottspåföljd än böter ej ådömes, domen utfärdas i förenklad form.Dom, varigenom högre rätl fastställer lägre rätts dom, må ock utfärdas iförenklad form. Har dentilltalade erkänt gärningen och bestäms brottspåföljden till annat än fängelseeller tdl fängelse , får domen utfärdas i förenklad form. Dom,varigenom högre rätt fastställer lägre rätts dom, får också utfärdas iförenklad form. Förs imålet talan om enskilt anspråk i anledning av brott, gäller vad som sägs iförsta stycket första meningen endast om den tilltalade medger anspråket ellerom rätlen finner saken vara uppenbar. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1974:573. 2 Senaste lydelse 1969:101. Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , Åsling,Söder, Krönmark, Burenslam , , , , , , ,, , , Föredragande: statsrådet omförenklad domskrivning Inom har upprättats en promemoria(Ds Ju 1980:6) om förenklad domskrivning. I promemorian föreslås utvidgademöjligheter att utfärda brottmålsdomar i förenklad form i tingsrätt.Promemorian har föranletts bl.a. av en skrivelse av lagmännen i ,och tingsrätter med förslag till förenklingar i fråga omdomskrivning i brottmål. Promemorian - som också innehåller en redogörelse förgällande rätt - bör fogas lill prolokollet i detta ärende som bilaga 1. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställningav remissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 2. Enligt rätlegångsbken (RB) skall domar avfattasskriftligen och i skilda avdelningar ange - förutom vissa uppgifter om bl.a.domstolen och parterna - domslutet, parternas yrkanden och de omständigheterdessa grundas på och slutligen domskälen med uppgift om vad som är bevisat i målel(17 kap. 7 § och 30 kap. 5 § RB). I vissa fall får domar i tingsrätt utfärdas iförenklad form (förenklad dom). En förenklad dom innehåller inga egentligadomskäl. I tvistemål får tredskodomar och domar genom vilka kärandens talanbifalls på grund av svarandens medgivande utfärdas i förenklad form (17 kap. 8§ RB). För förenklad dom i brottmål krävs alt målel rör endasi ansvar för brottoch inte även t.ex. en skadeståndsfråga, all den tilltalade har erkänt Prop.1980/81:175 4 gärningen och all annan brottspåföljd än böter inle döms ul(30 kap. 6 § RB). Även en dom varigenom högre rätt fastställer lägre rätts domfår utfärdas i förenklad form. Regeringen har utfärdat föreskrifter som innebär alt deflesta domar skall skrivas på blankett. Regeringen har också fastställt vilkaformulär som skall användas i olika fall och för olika delar av domen. I en skrivelse till juslitiedepartementet har lagmännen iStockholms, och tingsrätter tagit upp en del frågor angåendedomskrivningen i tingsrätt såvitt gäller brottmål. Enligt lagmännen finns detmöjligheter att på olika säll begränsa domskrivningen i brottmål. Lagmännenframhåller att redovisningen av den tilltalades, målsägandens och vittnenasberättelser ofla görs alllför vidlyftig. Här bör en ändring ske, så att man istället går direkt på en värdering av uppgifterna. Vidare skulle ulrymmet förförenklade domar enligt 30 kap. 6 § RB kunna ökas, t.ex. genom alt låtaregleringen omfalta fall där påföljden beslutas till villkorlig dom,skyddstillsyn eller ett kortare frihetsstraff. Mest skulle emellertid vara allvinna med en ordning där skriftliga domskäl redovisades endasi på begäran. Vidavkunnande av dom skulle domslutet och domskälen redovisas muntligen förparterna på samma sätt som . En fullständig dom med domskäl skulle emellertidskrivas endast om någon av parterna inom från avkunnandet begärdedetta. Med begäran om fullständig dom skulle likställas ett överklagande inom enveckasfrislen.Den angivna ordningen skulle inte tillämpas i vissa grövre brottmål. Med anledning av främsl lagmännens skrivelse har ijustitiedepartementet upprättats promemorian (Ds Ju 1980:6) Förenkladdomskrivning. Enligt promemorian kan mot lagmännens förslag om begränsningar avden skriftliga redovisningen av domskälen resas invändningar av bådeprincipiell och praktisk natur. Bl.a. framhålls att den skisserade ordningenskulle komma att försämra de praktiska möjligheterna för allmänheten att följaden dömande verksamheten. Vidare kan svårigheter uppkomma när domen överklagasoch några domskäl inte har redovisats i domen. Enligt promemorian tordeförslaget inte heller komma att medföra så slora rationaliseringsvinster somlagmännen antagit. I promemorian föreslås i stället att tillämpningsområdetför förenklad dom i brottmål i tingsrätt utvidgas. Grundförutsättningen skallalltjämt vara att gärningen har erkänts. Förenklad dom skall få användas närpåföljden har bestämts till - förutom böter - villkorlig dom, skyddstillsyneller fängelse i högsl eller till disciplinstraff för krigsmän.Detsamma skall gälla när rätlen förordnar att någon av angivna påföljder skallomfatta ett nytt brott. Vidare föreslås den nyheten att talan om enskiltanspråk i anledning av brott inte skall utesluta förenklad dom. Det förutsättsdock att den tilltalade har medgett anspråket eller att saken befinns varauppenbar. 1 promemorian tas också upp frågan huruvida det är befogatatt utvidga möjligheten till förenklad dom även i tvistemål. Prop.1980/81:175 5 någon sådan utvidgning inle göras f.n. Nästanalla remissinsianser avvisar i likhet med promemorian tanken på alt domskälefter avkunnande av dom skulle skrivas endast på begäran. En majoritet godlartanken på en utökad möjlighet atl utfärda brottmålsdomar i förenklad form.Några remissinstanser anser alt man därvid kan gå längre än promemorian. Flerainstanser anser tvärtom att man inte bör gå fullt så långt. Några, ett pardomstolar och , avstyrker förslagel helt. Oavsett vilkeninställning de har till promemorieförslagel är de flesta inslanser eniga om attdetta inte medför särskilt stora rationaliseringsvinster och att verkligavinster får sökas på andra vägar, främst genom information och ulbildning ifråga om domskrivning. För vill jag försl underslryka att alla tillfällen lill besparingar inomdomstolsväsendet måste tas till vara. Det är också från allmänna synpunkterangeläget att domstolsförfarandet är så snabbi och effektivi som möjligt. Altdetta inte får ske på bekostnad av rättssäkerheten är självklart. Jag villemellertid påpeka att det är etl rättssäkerhelsinlresse att målen blir snabbtavgjorda och att balanser undviks. Domskrivningen upptar f.n. en stor del avdomstolspersonalens arbetstid och utformningen av domarna är därför etl områdesom naturligt kommer i blickpunkten vid rationaliseringssträvanden. Frågan vilka möjligheter del finns att förenkla ochförkorta domskrivningen har tilldragit sig betydande uppmärksamhet på senaretid, inte minsl inom domarkåren. Bl.a. har lagmännens skrivelse gett upphovtill en livlig debatt. Vad som lill en början har diskuterats har varit möjlighelernaatl - utan några författningsändringar- skriva kortare domar genom atl referatav tilltalades och andra i målet hörda personers utsagor görs mindre utförliga. Det böremellertid, som framhålls i promemorian, uppmärksammas atl etl kort ochkoncentrerat skrivsätt inte utan vidare medför tidsvinst för domaren. Ävenbedömningen av vad som skall tas med i domen tar sin lid. Vitlnesberättelser o.d.skrivs vidare inte så sällan ut av prolokollföraren varefter de ulan nämnvärdredigering tas in i domen. Redovisningen medför i så fall inte så stort arbeteför domaren. Långa redovisningar av utsagor tar däremot betydande arbetstid ianspråk för andra personalkategorier. Utan tvivel står därför en hel del att vinna med ett kortskrivsätt t.ex. genom begränsning av redovisningen av utsagor. I princip bör idomen inte tas in mer än som behövs för atl parter och andra som läser denskall kunna bilda sig en riktig uppfattning om hur domstolen resonerat. Det äruppenbart all en inriklning mot ett kortare skrivsätt inle i första hand är enfråga för lagstiftningen. Vad det gäller är snarare att söka ändra altityderinom domarkåren saml hos åklagare, advokater och andra som har intresse av altla del av domarna. Jag noterar med tillfredsställelse atl f.n. undersöker vilka vinster som kan erhållas genom kortarereferat i domarna. Del sagda innebär emellertid inte att man inte skullekunna nå vissa 1980/81:175 6 resultat även genom lagstiftning. Lagmännens skrivelseinnehåller flera förslag i den riktningen. Såvitt gäller förslaget allskriftliga domskäl i slor utsträckning skulle redovisas endast på begäran ärdet emellertid som också framhålls i promemorian troligt attrationaliseringsvinsterna inle skulle bli särskill stora. Framför allt kan detemellertid resas invändningar mot förslaget av både principiell och praktisknatur. Jag delar på den punkten de bedömningar som har gjorts i promemorian ochsom har bilrätts av en stor majoritet av remissinstanserna. Jag är sålunda inleberedd alt föreslå atl lagmännens förslag genomförs. Däremol kan jag ansluta mig till tanken på en vissutvidgning av möjligheten till förenklad dom i brottmål. Promemorians förslaghärom har föranlett positiva reaktioner från en majoritet av remissinslanserna.Jag är medveten om att de rationaliseringsvinster som följer med en sådanutvidgning blir ganska måttliga oavsett hur stor utvidgningen blir. De domarsom skulle komma all beröras skrivs redan nu i allmänhet kortfattat eller eftermall. Besparingseffekterna skall å andra sidan inte underskattas. De avserfrämst kostnaderna för utskrift, kopiering och arkivering. Jag vill här nämnaatt resultatet av en inom företagen undersökning -redovisad i tingsrättens remissvar- visar atl en ganska betydande andel avbrottmålsdomarna skulle kunna meddelas i förenklad form om promemorieförslagetföljs. Jag förordar därför atl möjlighelen lill förenklad dom ibrottmål ulvidgas. Enligt min mening bör man därvid kunna gå något längre änpromemorieförslaget. Till den lagtekniska utformningen återkommer jag iföljande avsnitt. Alla remissinstanser delar uppfattningen i promemorian altmöjlighelen till förenklad dom i tvistemål inte f.n. bör vidgas. Även jagansluter mig lill denna bedömning. Flera remissinstanser anser alt frågan om ytterligareförenklingar i domskrivningen bör utredas närmare. Jag anser dock att det f.n.inte finns anledning att ta inilialiv i den riktningen. Jag vill erinra om allrättegångsförfarandet vid allmän domstol f.n. ses över av rättegängsutredningen(Ju 1977:06). När resultatet av utredningens arbele föreligger kan det finnasanledning att ta ställning till om några ytteriigare lagstiftningsåtgärder ärpåkallade på detta område. Jag vill också på nytt understryka betydelsen av dendiskussion som redan förs inom domarkåren och som kan väntas la ylterligarefart när domareförbundet har slutfört sitt undersökningsarbete. Att förenkla domskrivningen är naturligtvis bara en avflera tänkbara insatser för att rationalisera domstolarnas verksamhet. Jag villhär särskill nämna att rättegängsutredningen i en skrivelse tilljustitiedepartementet har lagt fram vissa förslag i syfte all komma tillrättamed del i promemorian berörda förhållandel att bl.a tilltalade och vittnen istigande 1980/81:175 7 grad underlåter alt efterkomma kallelser lill domstol. Förenklad dom i brottmål Nästan alla remissinstanser godtar promemorieförslaget attsom grundläggande förutsättning för alt utfärda en dom i förenklad formalltjämt skall gälla att den tilltalade har erkänt gärningen. Även jag anslutermig till förslagel på denna punkt. I elt remissyttrande föreslås atl förenkladdom därutöver skall kunna komma i fråga när den tilltalade har avgettnöjdförklaring. Enligt min mening lalar emellertid övervägande skäl för altdomskälen även i fortsättningen skall redovisas skriftligen när någon döms motsitt nekande. Remissinslanserna är mera splittrade i frågan vilkapåföljder som möjligheten till förenklad dom bör få omfatta. Åtskilligaremissinstanser godtar den avgränsning som har gjorts i promemorian, nämligenalt förenklad dom skall kunna ifrågakomma om påföljden bestäms till - förutomböter - villkorlig dom, skyddslillsyn, fängelse i högsl ellerdisciplinstraff för krigsmän. Det finns emellertid också en del remissinsiansersom anser alt förenklad dom inte bör användas vid domar på fängelse resp. vidvillkorlig dom eller skyddstillsyn. En remissinstans, , förordar atlnågon begränsning till vissa påföljder inte skall anges utan att domstolenskall få fritt bestämma i vad mån förenklad dom skall få användas i erkändafall. För egen del anser jag alt förenklad dom inte lämpligenbör få användas när påföljden besläms till fängelse . Iövriga fall bör det kunna överlämnas lill domstolen atl avgöra om domen skallutfärdas i förenklad form eller inte. Detta innebär den skillnaden iförhållande till promemorieförslaget att förenklad dom i och för sig blirmöjlig även när påföljden bestäms till överlämnande till särskild vård. Del äremellertid tydligt att domstolarna i de flesta fall bör ange skälen lill altden påföljden väljs. Jag återkommer till den frågan i specialmotiveringen. Del kan i sammanhanget nämnas att regeringen har föreslagil(prop. 1980/81:76) att påföljden internering skall avskaffas fr.o.m den 1 juli1981. Enligt förslaget i promemorian skall förenklad dom fåanvändas vid vissa angivna påföljder, om inte särskilda skäl lalar mot det.Några remissinstanser menar alt detta ger intryck av all del skulle råda en presumtionför förenklad dom, vilket skulle strida mol förslagets syfte. Jag håller meddessa remissinstanser om all regleringen inte lämpligen bör ge uttryck för vilkelalternativ som bör vara huvudregel. Syftel med den förordade reformen är atl förenkladomskrivningen i brottmål i de fall då parter eller andra inte har någotbefogal intresse av att få en fullständig dom. Härav följer all det förförenklad dom i allmänhet måste 1980/81:175 g krävas att brottmålet är av jämförelsevis enkelbeskaffenhet och atl den valda påföljden inte avviker från vad som normaltbrukar utdömas. Slor belydelse bör tillmätas den inställning parterna kan antasha till den valda påföljden och i vad mån den framstår som väntad för dem. Detbör understrykas att en påföljd som från dom.stolens synpunkl kan te sig somtämligen självklar inte alls behöver vara det för den tilltalade. Är deltroligt alt domen kommer all överklagas, bör förenklad dom inle användas. Flera remissinstanser har framhållit atl domar ibland börutfärdas i fullständig form av det skälet att domskälen kan ha belydelse förkriminalvårdens olika organ och vid senare eventuell lagföring. Jag kan hållamed om att fullständiga domskäl från denna synpunkt kan ha sitt värde. Värdetbör emellertid inte överdrivas. Viktigare är i allmänhet den utredning om dentilltalades person som finns tillgänglig i akten i målet. Man bör alltså inteav detta skäl avstå från förenklad dom, om förutsättningarna i övrigtföreligger. Möjligheten till förenklad dom vid trafiknykterhetsbrottenhar diskuterats av flera remissinstanser. Det påpekas bl.a. att möjlighelen lillförenklad dom just i dessa mål är av stor praktisk betydelse. Ett par avinstanserna är tveksamma till om förenklad dom kan användas när gärningenbestår i att den åtalade haft en alkoholhalt i blodet som överstiger en visspromille (promillebrolt). Det är enligl dessa remissinstanser diskutabelt omman över huvud taget kan erkänna etl överskridande av en promillegräns. När detgäller domens betydelse från körkortssynpunki i dessa fall pekar någrainstanser på atl en förenklad dom inle behöver ange den exakta alkoholkoncentrationsom den dömde har haft i blodet. Detta kan vara till nackdel t.ex. förbedömningen av om den tilltalade skall få behålla sitt körkort. Någraremissinstanser framhåller att villkoriig dom och skyddstillsyn vidrattfylleri ofta behöver motiveras. Vad försl gäller frågan huruvida förenklad dom bör kunnaanvändas vid promillebrolt, anser jag det för min del befogat att tala omerkännande om den tilltalade medger de faktiska omständigheterna och godtaranalysresultatet. Förenklad dom bör alltså kunna användas även i sådana fall. I körkortsfrågan vill jag i likhet med en remissinstansframhålla att det visserligen är önskvärt att åklagarna igärningsbeskrivningarna anger alkoholkoncentrationen i blodet när det ärmöjligt. Körkorlsfrågor skall emellertid prövas självständigt av länsrätten,som kan få tillgång till de handlingar som anger promillehalt och tidpunkt förblodprovstagningen. Körkortsprövningen utgör alltså inte något hinder motförenklad dom. Blir påföljden för ett irafiknyklerhetsbroll villkorligdom eller skyddslillsyn, bör påföljdsvalet i regel motiveras. I dettasammanhang kan erinras om den nya regeln i 6 § lagen (1951:649) om straff förvissa trafikbrott. Regeln, som träder i kraft (SFS 1980:976),innebär att rätten vid påföljdsvalet har möjlighet att ta hänsyn till ettförväntat beslul om körkortsåterkallelse. Prop.1980/81:175 9 Förenklad dom får f.n. inle användas om del i brottmåletsamtidigt handläggs en fråga om enskilt anspråk i anledning av brott. Förslageti promemorian innebär alt möjlighet till förenklad dom införs även när talan omenskilt anspråk har förls i målet. Det förutsätts dock enligt förslagel all dentilltalade har medgett anspråket eller att saken annars är uppenbar. Promemorieförslaget har i denna del tillstyrkts ellerlämnats utan erinran av nästan alla remissinstanser. Även jag ansluter mig tillförslaget. Att som en remissinstans har varit inne på införa en möjlighet tillförenklad dom även när prövningen grundats på enklare skälighetsbedömningar är,främst med hänsyn till gränsdragningsproblemen, däremot inte tillrådligt. En remissinstans har pekat på all möjligheten altunderlåta att föra protokoll i brottmål och i stället föra anteckningar f.n. omfatlaralla de fall där förenklad dom utfärdas (6 kap. 1 § tredje stycket RB och 8 §protokollskungörelsen 1971:1066). Det förordas atl delta samband får bestå.Jag delar denna uppfattning. Förslagel förutsätter ändringar i de bestämmelser som ärfogade till cirkuläret (1973:749) till hovrätter och tingsrätter om avfattningav dom och slutligt beslul i brottmål. Även i övrigt behövs en delförberedelsearbete. Med hänsyn härtill föreslår jag atl den nya lagstiftningenskall träda i krafl . I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprältats förslag till lag om ändring irättegångsbalken. Förslaget bör fogas till protokollet i detta ärende sombilaga J.' 6 kap. 1 § RB Paragrafens tredje stycke har fått en ny lydelse. Enligtnuvarande lydelse får i stället för protokoll föras anteckningar i mål som rörendast ansvar för brott, om den tilltalade har erkänt gärningen och annan brotlpåföljdän böter inte ådöms. Lydelsen ansluter hell till nuvarande lydelse av 30 kap. 6§ RB. Enligt 8 § prolokollskungörelsen (1971:1066) gäller att anteckningar fårföras i stället för protokoll när förenklad dom utfärdas enligt 30 kap. 6 § RB. Som anförts i avsnitt 2.2 bör den nuvarande samordningenmellan 6 kap. 1 ' Bilagan har uteslulils här. Förslaget är likalydandemed det som är fogat till propositionen. Prop.1980/81:175 10 § och 30 kap. 6 § RB kvarstå. Delta har föranlett ändringav förstnämnda paragraf. Den nya lydelsen överensstämmer med nuvarandeföreskrift i 8 § i protokollskungörelsen och innebär alt anteckningar i ställetför protokoll får föras när förenklad dom enligt 30 kap. 6 § meddelas.Bestämmelsen är fakultativ. Den nya lydelsen av förevarande paragraf föranlederändringar! 8 § i protokollskungörelsen. 30 kap. 6 § RB Paragrafen anger förutsättningarna för förenklad dom ibrottmål. Första stycket svarar mot paragrafen i dess nuvarande lydelse. Ensärskild bestämmelse angående enskilt anspråk har lagits in som ett nytt andrastycke i paragrafen. Genom en ny lydelse av första stycket första meningen ges möjlighelall använda förenklad dom även när påföljden bestäms till annat än böter.Regleringen innebär att förenklad dom får utfärdas när den tilltalade harerkänt gärningen och brottspåföljden bestäms till annal än fängelse eller tillfängelse . Möjligheten lill förenklad dom omfatlar lill en början - ulöverde situationer då påföljden blir fängelse - de fall dåpåföljden bestäms till böter eller till villkorlig dom eller skyddstillsyn, ibåda fallen eventuellt i förening med böter (27 kap. 2 § och 28 kap. 2 §brottsbalken), eller till skyddstillsyn i förening med fängelse (28 kap. 3 §brottsbalken). Möjlighelen lill förenklad dom omfatlar även de fall närnågon överlämnas lill särskild vård enligl 31 kap. . Vidareomfattas disciplinstraff för krigsmän enligl 32 kap. . Förenkladdom är möjlig också när någon med tillämpning av 1 kap. 6 § andra stycketbrottsbalken döms lill böter för ett eller flera brott jämte annan påföljd,dock ej fängelse , för brottsligheten i övrigt eller närnågon med tillämpning av samma lagrum döms till fängelse, högsl ,för vissa brott och till villkorlig dom eller skyddslillsyn för annanbrottslighet. När bestämmelserna i 34 kap. omsammanträffande av brott och förändring av påföljd lillämpas är förenklad domutesluten endast i fall då vid tillämpning av 34 kap. 1 § första stycketbrottsbalken den påföljd som skall omfatta även det nya brottet är fängelse merän eller när en särskilt ådömd påföljd resp., vid undanröjande aven äldre påföljd, den nya påföljden, är fängelse mer än . Denomständigheten alt villkorligt medgiven frihet förklaras förverkad vidtillämpning av 34 kap. 1 § utesluter i och för sig inle förenklad dom. Den föreslagna bestämmelsen är fakultativ och innebäralltså inte atl förenklad dom skall användas i alla fall då formell möjlighet lillförenklad dom föreligger. Domstolen skall i slällel i varje enskilt fall prövai vad mån en fullständig dom behövs. Det är emellertid givel alt bötesdomarnaliksom f.n. 1980/81:175 I) vanligen bör utfärdas i förenklad form. När del gällerandra påföljder bör möjlighelen lill förenklad dom närmast utnyttjas i brottmålsom är av jämförelsevis enkel beskaffenhet. Som exempel kan nämnas mål omerkända stölder, enkla former av bedrägeri eller förskingring, tillgrepp av fortskaffningsmedel,misshandel samt våld mot tjänsteman i fall då brottet inte framstår somsärskilt kvalificerat ulan att likväl kunna betraktas som ringa.