prop · G403146 · 1980-12-31 00:00:00 — När det har gällt all upplösa ettaktiebolag med sä obetydliga lillgångar alt de inle ens har räckt till för atttäcka kostnaderna för ett avvecklingsförfarande, torde en fattigkonkurs och enfattiglikvidation ha framstått som i det närmaste likvärdiga alternativ.Fatligkonkursens många brister har letl till atl detta syslem har ersatts meden ny och effektivare ordning för handläggning av mindre konkurser. Detta i sinlur gör del nödvändigt att även se över systemet med fatliglikvidation.Underlåts delta finns det, som arbetsgruppen har framhållit, en överhänganderisk för att bestämmelserna används för alt dölja ekonomisk brottslighet. 1 ochför sig är del tänkbart att bygga ul reglerna om fattiglikvidation iaktiebolagslagen så att de motsvarar vad som gäller i fråga om mindre konkurser.Detta skulle emellertid göra lagstiftningen alltför komplicerad. Liksom deallra fiesta remissinslanserna anser jag i stället alt fatliglikvidationernabör avskaffas. Ellavskaffande av falliglikvidationerna aktualiserar frågan hur bolagets upplösningbör ske i hithörande fall. En ny ordning kan i och för sig utformas på olikasätt. Ettalternativ är all lagstiftaren avstår från all anvisa någon särskild ordningnär det vanliga likvidationsförfarandel inte kan fullföljas av brisl på pengar.Eftersom man bör kunna räkna med all elt bolag som omfattas av reglernaom fatliglikvidation är på obestånd, oavsett likvidationsgrunden, sä torde inormalfallet delta alternativ leda till att bolagsupp- 1980/81:146 13 lösningensker genom konkurs. Man kan emellertid också tänka sig att likvidationsbolagetinte avvecklas ulan hålls vid liv . En sådan ordning ärsjälvfallet inte önskvärd. Jag kan alltså inte förorda detta alternativ. Etl annat alternafiv äratt som arbetsgruppen har föreslagit ersätta fatliglikvidalionen med en ordningsom innebär en skyldighet för likvidator som finner att bolaget är på obeståndatt försätta bolaget i konkurs. Likvidatorn skulle alltså i princip varaskyldig att agera så snart en konkursanledning kan föreligga. Förmin del anser jag liksom konkurslagskommittén atl del kan ifrågasättas om intearbetsgruppens förslag går alltför långt. Den generella konkursplikt somföljer av förslaget kommer att omfatta även fall då bolaget visseriigen har tillgångarsom täcker likvidationskoslnaderna men skulder som överstigertillgångarna. Jag anser det viktigt att den nya ordningen i sådana fall inlelägger hinder i vägen för en smidig uppgörelse inom likvidationsförfarandetsram. F.n. förekommer det att bolagets fordringsägare i en ackordsliknandeuppgörelse går med på att deras fordringar sätts ned. En sådan ordning torde iåtskilliga fall vara fördelaktigare för fordringsägarna än en konkurs. Denföreslagna generella konkursplik-len torde alltså kunna medföra försämringarför fordringsägarna utan att den är motiverad av andra skäl. Jagkan på gmnd av det anförda inte förorda del av arbetsgruppen föreslagnaalternativet. Dennaturligaste lösningen är enligt min mening att begränsa likvidatorns skyldighetalt försätta bolaget i konkurs till de situationer som täcks av de nuvarandebestämmelserna om fattiglikvidation, dvs. fall då bolagets lillgångar inteläcker likvidafionskostnaderna. Detla alternativ har ocksä förordats avkonkurslagskommittén. Man kan på goda gmnder anta atl man med en sådan ordningskulle nå flertalet av de situationer där det typiskt sett finns anledning atlmisstänka sådan brottslighet som det här är fråga om. Jagvill särskilt betona atl man med den nu behandlade lösningen inte fråntarlikvidatorn möjligheten att frivilligt försätta bolaget i konkurs i andrasituationer. Vidare har både kronofogdemyndigheten och andra borgenärermöjlighet att under likvidationsförfarandets gång ansöka om bolagetsförsättande i konkurs. Sammanfattningsvisföreslår jag alltså atl bestämmelserna om fatliglikvidation i 13 kap. 15 §tredje stycket aktiebolagslagen upphävs och ersätts med en ordning som innebäratt om likvidatorerna finner alt elt bolag är på obestånd och inte kan betalalikvidationskostnaderna, så skall de ansöka om att bolaget försätts i konkurs. I91 § lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar finns bestämmelser som ihuvudsak molsvarar bestämmelserna om fatliglikvidation i aktiebolagslagen.Enligt min mening saknas det anledning atl i detta sammanhang 1980/81:146 14 föreslånågra ändringar i fräga om likvidalionsförtarandel för ekonomiska föreningar.Frågan om sådana ändringar bör anstå i avbidan på all ställning tas till en nylagstiftning om ekonomiska föreningar (se prop. 1979/80:144 S.42). Fråganom statsverkels kostnader för etl ökat antal konkurser i anledning av den nuföreslagna ändringen i aktiebolagslagen kommer jag all behandla i etl följandeavsnitt (se avsnitt 2.7). 2.2Kvalificerad revision i likvidationsboiag Ettbeslut att ell aktiebolag skall träda i likvidation innebär inte attrevisorernas uppdrag upphör. Bestämmelserna i 10 kap. aktiebolagslagen omrevisorer och revision gäller också under likvidationen. Vissa slörre bolag ärskyldiga atl ha kvalificerad revision, dvs. en auktoriserad eller godkändrevisor. Enligt en beslutad ändring i 10 kap. 3 § aktiebolagslagen,som träder i kraft (se SFS 1980:1104), gäller vidare ell kravpå kvalificerad revision om bolaget är i riskzonen på del sättet alt fulltäckning inte finns för bolagels registrerade aktiekapital (se prop.1979/80:143 s. 88). Arbetsgmppenföreslår nu att ett krav på kvalificerad revision införs även för bolag som äri likvidation. Remissinstansernasinställning till förslaget är splittrad. Jaghar i prop. 1979/80:143 (s. 80) gjort del principuttalandel att kvalificeradrevisor på sikl bör krävas i alla aktiebolag (se också LU 1980/81:4 s. 34-36,rskr 39). Jag har för avsikt att återkomma i denna fråga sedan kravet på etlaktiekapital om . har slagit igenom. kommer jag även allse till att underlag tas fram för en bedömning av lillgången på kvalificeraderevisorer . Frågan om införandel av kvalificerad revision ialla aktiebolag får sedan avgöras med beaktande av tillgången på kvalificeraderevisorer i förhållande lill antalet aktiebolag. Enligtmin mening finns det anledning att i avbidan på denna större reform nogaöverväga om det verkligen är lämpligt alt nu göra ylterligare skärpningar avgällande bestämmelser om revision. Enligt1944 års aktiebolagslag upphörde revisorernas uppdrag när ell bolag trädde ilikvidation och i deras ställe skulle bolagsstämman utse särskildalikvidationsrevisorer. Gällande aktiebolagslag utgår däremot från att det ärlämpligast att de tidigare revisorerna, som kan antas vara väl insatta ibolagets förhållanden, fortsätter sin verksamhet under likvidationen (se prop.1975:103 s. 507). Åven jag anser det mindre lämpligt med elt byte av revisoreri elt så sent sladium som när beslut om likvidafion fattas. Det kan också varasvårt för ett bolag i likvidation alt engagera en kvalificerad revisor. Jaganser alltså att arbetsgruppens förslag om kvalificerad revision i Prop.1980/81:146 15 likvidationsbolaginle bör genomföras utan all man bör avvakta att ett sådant krav införs i allaaktiebolag. Arbetsgruppenhar i samband med sina överväganden i fråga om fattiglikvidationerna ocksålagt fram förslag till vissa ändringar i det vanliga likvidationsförfarandel. Enligtarbetsgruppen är likvidatorerna skyldiga alt undersöka om skadeståndstalan kanriktas mot bolagsledningen för tiden före likvidations-beslutet. Dennaundersökningsplikt som nära överensstämmer med konkursförvaltarens skyldighetatt pröva återvinningsmöjligheter behöver enligt arbetsgruppens mening intelagfästas. Däremot anser arbetsgruppen det vara nödvändigt att regleralikvidators skyldighet alt anmäla vissa grövre brott i bolagets verksamhet somhan upptäcker vid fullgörandet av sill uppdrag (jfr i fråga omkonkursförvaltarens motsvarande skyldighet LU 1978/79:19 s. 83). I enlighethärmed föreslår arbetsgruppen en bestämmelse i 13 kap. 10 § aktiebolagslagensom innebär att om likvidatorerna finner skälig anledning misstänka attgäldenärsbrott eller annat brott som inte är ringa har förekommit i samband medbolagets verksamhet, så skall de ofördröjligen underrätta allmän åklagare däromoch därvid ange grunden för misstanken. Arbetsgruppen föreslår vidareskärpta krav i fråga om likvidalors kvalifikationer. F.n. gäller sammakvalifikationskrav som för styrelseledamöter (13 kap. 7 § fjärde stycketjämfört med 8 kap. 4 § aktiebolagslagen). Arbetsgmppen föreslår all 13 kap. 7 §aktiebolagslagen kompletteras med en motsvarighet till bestämmelserna i 44 §konkurslagen (1921:225) om konkursförvaltare (se prop. 1978/79:105 s. 156 och267). En likvidalor skall alltså enligt arbetsgruppens förslag ha den särskildainsikt och erfarenhet som uppdraget kräver, åtnjuta borgenärernas förtroendesamt även i övrigt vara lämplig för uppdraget. I kravet på lämplighet liggerenligl arbetsgruppen att likvidatorn skall stå fri i förhållande till bolagetsägare och tidigare ledning, vilket innebär att till likvidator inte får utsespersoner ur den tidigare bolagsledningen. Enligt 13 kap. 7 §aktiebolagslagen är det den bolagsstämma eller domstol som beslutar att ettbolag skall träda i likvidafion som skall utse en eller fleralikvidatorer. Arbetsgruppen föreslår att nämnda bestämmelse ändras så atl detalltid är rätten som utser likvidator. Som skäl härför åberopar arbetsgruppenatt de föreslagna kvalifikationskraven är så allmänt hållna att del finns riskför att deras syften inte tillgodoses om rätten alt utse likvidator ligger kvarhos bolagsstämman. För att tillgodoseaktieägarnas önskemål i fråga om likvidator föreslår arbetsgmppen dessutom enbestämmelse om atl rätten kan förordna en av bolagsstämman utsedd medlikvidalorall med övriga likvidatorer delta i förvaltningen under likvidationen. 1980/81:146 16 Föratt ge likvidatorerna ett ekonomiskt incitament att försätta bolaget i konkursförordar arbetsgruppen slutligen att 10 § förmånsrättslagen (1970:979) ändrasså att likvidationskoslnaderna får samma förmånsrätt i en konkurs somkonkursansökningskostnaderna. Vidremissbehandlingen har arbetsgruppens förslag om underrättelseskyldighet,kvalifikationskrav, rätt att utse likvidator och medlikvidalor samt förmånsrättgett upphov till starkt delade meningar. Flertalet remissinstanser haravstyrkt eller ställt sig tveksamma till förslagen. Åvenjag känner av flera skäl tveksamhet inför arbetsgruppens förslag. Enligtmin mening bör en bolagsupplösning genom likvidation enligt aktiebolagslagenliksom vara en avvecklingsform som i princip ligger i aktieägarnashand, även om likvidationen i vissa fall påtvingas bolaget. Flertaletlikvidationer som det här är fråga om torde genomföras utan all fordringsägarnalider någon skada. Arbetsgruppen har inle heller påvisat alt den nuvarandeordningen har medfört några nackdelar av belydelse. Enligt min mening kan manmed hänsyn härtill med fog ifrågasälla behovel av etl likvidalionsförfarandesom i stora drag stämmer överens med förfarandet i konkurs. Jag harpå grund av det anförda kommit till den slutsatsen alt arbetsgruppens förslagi fråga om del vanliga likvidationsförfarandel inle bör genomföras. Jagförordar i stället att den nuvarande ordningen bibehålls. Jagvill här också ta upp ett förslag om arkivering av ett likvidationsbolagsbokföring. Arbetsgruppen föreslår en ny bestämmelse i 13 kap. 15 a §aktiebolagslagen om att likvidatorerna skall svara för att bolagets räkenskapsmaterialbevaras efter dess upplösning i enlighet med bestämmelserna i 22 §bokföringslagen om arkivering, dvs, under . Förslagelhar tillstyrkts eller lämnats utan erinran av flertalet remissinstanser. Föregen del anser jag att del saknas behov av den föreslagna bestämmelsen,eftersom likvidatorerna torde ha en arkiveringsskyldighet av angivet innehållredan enligt gällande beslämrnelser (se 8 kap. 6 § andra stycket och 13 kap. 7§ första stycket sisla meningen aktiebolagslagen). Jag kan alltså inte förordaatt arbetsgruppens förslag genomförs. 2.4Tingsrätts sammansättning i ärenden om likvidation Enligt6 § lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden (ärendelagen) är enunderrätt vid sin handläggning av ärenden domför med en lagfaren domare. Vidden slutliga handläggningen av ett ärende skall rätten emellertid bestå avminst tre och högst fyra lagfarna ledamöter, om ärendet är tvistigt, om deteljest finns särskild anledning till det eller om ärendet angår bl. a.nedsättning av etl bolags aktiekapital eller gmndfond, tillstånd tillvinstutdelning i bolag, skyldighet för bolag eller förening att träda ilikvidation, förordnande eller enfledigande av likvidator eller tillstånd till 1980/81:146 17 försäljningav egendom under hkvidation eller lill fusion (se 6 § andra stycket 3ärendelagen). Enligtarbetsgmppen är ärenden om skyldighet alt träda i likvidation i de allra flestafall av enkel beskaffenhet och avser oftast endast prövning av vissa formellakriterier. Vid en jämförelse av ärenden av denna enkla beskaffenhet med mångaandra mål och ärenden av kvalificerad beskaffenhet som får avgöras av endasten domare framstår det enligt arbetsgmppens mening som befogat att förenklaförfarandet. Arbetsgmppen föreslår att ärenden som avses i 6 § andra stycket 3i fortsättningen handläggs av en lagfaren domare. Arbetsgmppensförslag har lämnats utan erinran av remissinstanserna. anser dockatt underlag för en ändring saknas i fråga om andra ärenden än förordnandeeller entledigande av likvidator. anser atl ensamdomarebör vara behörig även i tvistiga likvidationsärenden. Enligtmin mening saknas del anledning atl alltid ha en sammansättning med minst tredomare i likvidafionsärenden. Flertalet sådana ärenden är som arbetsgmppenframhåller av enkel beskaffenhet och avser en prövning av formell karaktär. Omtvist uppkommer i ett likvidationsärende bör dock liksom i andradomstolsärenden tre domare delta i avgörandet. Jagförordar alltså att ärendelagen ändras så alt likvidafionsärenden som inle ärtvistiga får avgöras av en domare. Jag är däremot inte beredd att förorda ensådan ordning när det gäller de andra ärenden som anges i 6 § andra stycket 3,nämligen nedsättning av bolags aktiekapital eller gmndfond eller tillståndlill vinstutdelning i bolag eller till fusion. Beträffande dessa ärenden börnuvarande ordning bibehållas. 2.5Inlösen av aktier i dotterbolag Omett moderbolag äger mer än 9/10 av aktierna i ett dotterbolag, har moderbolagetenligt 14 kap. 9 § aktiebolagslagen rätt att av de övriga aktieägarna i dotterbolagetlösa in återstående aklier. Dessa aktieägare har å sin sida rätl alt begära attmoderbolaget löser in deras aktier. Tvister om rätt eller skyldighet lillinlösen och om lösenbeloppel prövas av skiljemän. I normalfallet blirmoderbolaget ägare till minoritetsaktierna genom att dessa överlämnas motbetalning av lösenbeloppet. Om aktierna inte överlämnas, fullgörsbetalningsskyldigheten genom att del fastställda lösenbeloppel sätts ned hoslänsslyrelsen. Moderbolaget kan också förvärva äganderätten lill aktiernainnan lösenbeloppet är fastställt, om bolaget ställer säkerhet för kommandelösenbelopp. Omett aktiebrev inte har överlämnats från det att moderbolaget blevägare till aktien, kan enligl 14 kap. 13 § andra stycket aktiebolagslagendotterbolagets styrelse utfärda etl nytt aktiebrev, som är ställt till 2 1980/81. Prop.1980/81:146 18 moderbolaget.I förarbetena nämns som exempel att aktiebrevet har förkommit (se SOU 1971:15s. 371 och prop. 1975:103 s. 539). har i en skrivelse fill justiliedeparte-mentet (se bilaga 3) föreslagitatt 14 kap. 13 § andra stycket akfiebolagsla-gen ändras så atl elt nyttaktiebrev skall kunna utfärdas redan när moderbolaget har blivit ägare fillaktien. Förslaget innebär alltså att ellårsliden slopas. Dennuvarande ordningen får den konsekvensen atl en aktieägare som Iredskas ellerförhåller sig passiv och inte lämnar in sina akliebrev till moderbolaget underelt helt år kan hindra moderbolaget att sälja eller pantsätta akfierna.Moderbolaget kan inle heller utöva rösträtt för aktierna på dotterbolagetsstämma, eftersom moderbolaget inte kan föras in som ägare i akfieboken förtånnya aktiebrev har utfärdats. Jagdelar värdepapperscentralens uppfattning att dessa konsekvenser av nuvarandeordning är otillfredsställande. Ifrågavarande bestämmelse bör alltså ändras. Enligtmin mening är det mindre lämpligt att som värdepapperscentralen har föreslagithell slopa ettårstiden. En sådan ordning kan länkas leda till attdotterbolagets styrelse närmasl i onödan belastas med all utfärda de nyaakfiebrev som skall ersätta äldre brev. Minoritetsaktieägarna bör ges rimligamöjligheter att överlämna sina aktier fill moderbolaget, innan man tillgriperen så speciell ålgärd som att utfärda nya aktiebrev. Enligt min mening böremellerfid av en månad vara tillräcklig. Jag förordar alltså atl 14 kap.13 § andra stycket aktiebolagslagen ändras så alt ett nytt aktiebrev farutfärdas, oin inte det gamla aktiebrevet har överlämnats inorn en månad fråndet moderbolaget blev ägare fill akfien. 2.6Höjning av aktiekapitalet till Genomlagen (1973:303) om ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag höjdes gränsen förminsta tillåtna akfiekapital från . Lagändringen trädde ikraft . I övergångsbestämmelser föreskrevs sedermera alt den nyaaktiekapitalsgränsen efter viss övergångstid också skulle gälla för bolag somhade bildats före . Genom tillkomsten av den nyaaktiebolagslagen (1975:1385) upphävdes aktiebolagslag. Den nyaaktiebolagslagen, som trädde i krafl , innebär ingen ändringi fråga om aktiekapitalets storlek. I 4 § lagen (1975:1386) om införande avaktiebolagslagen (1975:1385) finns en erinran om de särskildaövergångsbestämmelser som gäller för aktiebolag bildade före . Enligt punkten 4 i dessasärskilda övergångsbestämmelser (senaste lydelse 1977: 320) skall bolag, varsregistrerade aktiekapital inte uppgår till . vid utgången av år 1981och som då inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, genomregislreringsmyndighetens försorg avföras 1980/81:146 19 Genom denna åtgärd skall bolaget anses upplöst. I motsatsfill vad som i allmänhet gäller i fråga om ändring av uppgifter iakliebolagsregislret skall uppgiften om att bolaget har avförts ur registretinte kungöras. Denökning av aktiekapitalet som behövs för atl en avregislrering skall undvikasfår ske i vanlig ordning med tillämpning av aktiebolagslagens bestämmelser.Kapitalökning kan således först och främsl ske genom nyemission. Bolagettillförs därvid medel genom alt nya aklier tecknas mot kapitaltillskottantingen kontant eller med apportegendom. Nyemission kan också genomföras pä såsätt alt en aktieägare kvittar bolagels fordran på tillskottsmedel med fordransom han har på bolaget. Nyemission beslutas av bolagsstämman eller, i vissafall, av slyrelsen. Beslutet skall anmälas för registrering inom sex månaderfrån beslutet. Beslutet om nyemission förfaller om registreringsmyndighetengenom lagakraflvunnet beslut vägrar registrering av beslutet eller avskriveranmälan. Aktiekapitalökningen sker i och med registreringen. Ökning avaktiekapitalet kan vidare ske utan samband med någol kapitaltillskott, dvs.genom fondemission. Fondemissionen sker genom överföring lill aktiekapitalet avdisponibla vinstmedel, genom överföring från uppskrivningsfond och reservfondeller genom uppskrivning av anläggningstillgångar. Det är alltid bolagsstämmansom skall fatta beslut om fondemission. Beslutet skall ulan dröjsmål anmälasför registrering och får inte verkställas före registreringen. Aktiekapitaletanses, liksom vid nyemission, ökat i och med registreringen. Omen nödvändig ökning av aktiekapitalet inte företas och bolagets registreradeaktiekapital vid utgången av är , kommersom nämnts bolaget automatiskt att avföras ur akliebolagsregislret och ärdärmed upplöst. När ett aktiebolag på detla sätt har avförts ur bolagsregistretinträder aktieägarna i bolagets ställe som part i alla de avtal som bolaget harslutit med tredje man. För bolagets förpliktelser i övrigt blir aktieägarna,styrelseledamöterna och verkställande direktören solidariskt ansvariga. Ombolaget enligt lag eller annan författning har varit skyldigt att vidta någonåtgärd eller lämna någon uppgift, skall denna skyldighet i stället fullgöras avslyrelsen. Del finns möjlighet för aktieägarna m.fl. att undgå det personligagäldansvaret genom all 31 mars 1981 ansökahos rätlen om tvångslikvidalion av bolaget. Även en borgenär, som inle villgodta utbytet av gäldenär, har rätt att få till ståndlikvidation. Likvidationsansökningen skall behandlas av rätlen tidigast inomtvå och senast . Om bolaget inte före avgörandet av ärendetvisar atl dess aktiekapital uppgår till , skall ansökningenbifallas och rätten underrätta regislreringsmyndigheten om beslutet(se punkten 3 i övergångsbestämmelserna). Bestämmelsernaom avregistrering av aktiebolag vid utgången av kan enligt punkten 5 iövergångsbestämmelserna frivilligt tillämpas dess- Prop.1980/81:146 20 En fömtsättning för detta är alt samtligaaktieägare och styrelseledamöter samt verkställande direktören begäravregislrering. Begäran måste ske före utgången av . Skälet fördenna tidsfrist är atl en senare begäran kan sägas vara meningslös, eftersombolaget likväl skall avregistreras vid utgången av . Till den frivilligaavregistreringen har knutils samma rältsföljder som gäller för denobligatoriska avregistreringen . En begäran om frivillig avregistrering skall ofördröjligenkungöras i Post- och . Avregistrering får ske tidigast enmånad efter det atl kungörandet har sketl. Själva uppgiften om att bolaget haravförts ur registret skall däremot inte, liksom inte heller är fallet vid denobligatoriska avregistreringen, kungöras. Anledningen till atl en begäran omfrivillig avregistrering skall kungöras är följande. Enligl 15 a § lagen(1966:454) om företagsinteckning har en innehavare av förelagsinleckning rätttill omedelbar betalning, om ell förelagsinlecknat aktiebolag upplöses enliglpunkt 4 eller 5 av övergångsbestämmelserna eller om det måste antas alt ensådan upplösning kommer att ske. Genom regeln om att ansökan om frivilligavregistrering skall kungöras tillförsäkras inteckningsborgenärerna informationom att en avregistrering är förestående och får skälig lid alt bevaka sin rätl.Nägon molsvarande regel om kungörelse har däremot inte införts då fråga är omden obligatoriska avregistrering som skall äga mm . Eftersomdenna avregistrering skall ske i anslutning till en på förhand bestämdtidpunkt, har borgenärerna möjlighet att bevaka sina intressen i lid även utanen föregående kungörelse. Bestämmelserna om personligt gäldansvar för aktieägarem.fl., liksom övergångsregleringen i övrigt, gör det möjligt för ägarna av ettrörelsedrivande aktiebolag, som inte genomför erforderlig kapilalhöjning, altefter upplösningen fortsätla rörelsen i annan förelagsform. Den civilrältsligaregleringen har kompletterats med lagen (1974:990) om den skattemässigabehandlingen med anledning av övergång från aktiebolag till annan förelagsform,m. Innebörden av dessa skatterältsliga regler är atl elt mindre aktiebolagsrörelse skall kunna övergå till annan företagsform utan nackdelar ur beskattningssynpunkt. Föreningen revisorer har i en skrivelse tilljustitiedepartementet (se bilaga 4) tagit upp frågan om tidpunkten förhöjningen av aktiekapitalet i bolag vars aktiekapital nu understiger 50000 kr.Organisationerna har i skrivelsen vänt sig mot övergångsbestämmelsen alt eltaktiebolag skall upplösas, om inte dess registrerade aktiekapital uppgår tillminst . vid utgången av . För att rättsförluster skall undvikasbör enligl organisationerna genom en lagsliftningsälgärd slås fasl allrättsverkan av elt beslut om kapitalhöjning knyts till det faktum att beslutetföre har anmälts hos regislreringsmyndigheten. Enligtorganisationernas mening bör alltså en anmälan om höjning av aktiekapitaletlill minst Prop.1980/81:146 21 som har diarieförts hos regislreringsmyndighetenföre medföra att bolaget undgår att automatiskt upplösas,även om registreringen av kapitalökningen inte sker förrän .