prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Denutveckling som skett i fråga om fisket med fasta redskap efter framförallt laxmen också efter ål kan inte fortsätta i oreglerade former. Detkan enligt styrelsens mening inle anses rimligt alt dessa naturresurser, somhar så stort allmänt inlresse, kan fritt få disponeras. Resonemanget är i likamän giltigt för enskilda fiskerältsägare. En parallell kan här för övrigt drasmed t. ex. Irålfiskel, som är förbjudet pä enskilt . En reglering enligtovan angivna riktlinjer bör därför genomföras. 9.3 : Utredningen redovisar förslag till utvidgning av fill- ståndsplikten vad gäller fiske med fast redskap till att omfatta allt sådant fiske på såväl allmänt som enskilt vatten längs kusterna och i de stora insjöarna. Enligl utredningen är emellertid den föreslagna tillständsplikten för sådant fiske i enskilt vatten inte avsedd alt begränsa möjligheterna lill fiske annat än i särskilda fall. I praktiken är tillständsphkten följakfiigenen anmälningsskyldighet. avstyrker alt en formell tillslåndsplikl införs på sådana grunder. De fiskevärdsintressen som utredningen anför som skäl för den föreslagna ordningen bör enligt planverket kunna lillgo- 1980/81:153 212 genom att tillständsplikt bara införs för områden, där den krävs, vilketkan ske genom särskilt förordnande därom. 9.4 i län:Länsslyrelsen delar läns fiskareförbunds och fiskenämndens uppfattningatt den föreslagna utvidgningen av tillståndsplikten inte är tillräckligtmotiverad och att den är ägnad att öka byräkrafin på fiskets område. Om delfinns behov av att registrera antalet fasta redskap pä enskilt vatten bör ettenkelt anmälningsförfarande vara tillräckligt exempelvis hosfiskenämnden/fiskerikonsulenlen. 9.5 i Södermanlandslän: De av utredningen framlagda förslagen lill åtgärder för atl slödja fritidsfisketpå olika säll torde medföra väsentligl ökade arbetsuppgifter förfiskenämndernas del. Den av ulredningen föreslagna personalförstärkningen med6-7 assistent- eller biträdesljänsler synes endast avse de begränsadearbetsuppgifter som rör tillståndsgivning för fiske med fast redskap. 9.6 Östergötlandslän: Bestämmelsen i 17§ av förslaget till lag om fiske avseende tillståndspliktför fasl redskap på enskilt synes alltför långtgående och vara en onödigbyråkratisering. Den av utredningen åsyftade överblicken borde kunnaåstadkommas på annat sätl. finns en återkommande fiskeriinventeringdär redskapens antal redovisas. ---- Beträffandetillstånden till fasta redskap synes ett överforande till fiskenämndernaav dessa vara ändamålsenligt. Detta bör dock direkt förut sättas i författningen och ej göras beroende av besläm mande. 9.7 Länsstyrelseni län: Ulredningen föreslår all - med ändring av nu gällande bestämmelser - tillståndslvång för fiske med fasl redskap i enskilt vatten skall införas. Fiske med sådana redskap är (ulom på västkus ten) förbehållna innehavaren av den enskilda fiskerätten. Detta innebär att vederbörande fiskerältsägare kan sätta ut fasl redskap pä de vatten som omfattas av fiskerätten och därför i praktiken ej kan vägras tillstånd. Tillstånd av denna lyp innebär därför enligt ulredningen närmasl en regi strering av redskapen. Ulredningens förslag i denna del kan leda lill elt omfattandeadministrativt arbele i flera kusllän bl.a. län. Länsstyrelsenavstyrker ulredningens förslag i denna del. 9.8 Länsstyrelseni : Vidare föreslår ulredningen under della avsnitt att tillstånd skall erfordras för att bedriva fiske med fast redskap på enskilt vatten. Som motiv för att införa sådan tillständsplikt anför ulred ningen att fiskenämnden därigenom erhåller god kännedom om antalet fasta redskap och bällre underlag för sina bedömningar huruvida åtgärder till skydd för beståndet eller utläggande av licensområden erfordras. Läns styrelsen anser atl utredningsförslaget i detta avseende innebär tillskapan det av en onödig byräkrafi och avstyrker därför förslaget. Det angivna syftel kan uppnås genom elt enklare utformat anmälningsförfarande. 9.9 Länsstyrelseni län: Nuvarande tillståndsprövning för fis ke med fasta redskap fungerar hell tillfredsställande och motiv saknas för att ändra denna på det sätt utredningen föreslagit. Utredningens motive ring för att utvidga tillständsplikten lill enskilda fiskevallen, alt det här 1980/81:153 213 främståsyftas en registrering av redskapen, ter sig stötande och står i uppenbarstrid mot pågående strävanden att söka minska krångel och onödig byråkrati inomförvaltningen. 9.10--------------------------- Länsstyrelseni : Vad gäller de fasta redskapen instämmer iutredningens uppfattning att nuvarande tillståndsplikt på allmänt vattenutvidgas till att omfatta även enskilt vatten. Härigenom möjliggörs en bättrekontroll av fiskeplatser och fångstuttag. tillstyrker ävenutredningens förslag att tillstånd till fasta redskap i fortsättningen skallmeddelas av fiskenämnden. 9.11 i län:Utredningen föreslår alt , alternativt fiskenämnd, skall meddelafillstånd till fiske med fast redskap. Enligt nu gällande lagstiftning ärlänsstyrelsen tillständsmyndighet (vad gäller utsträckning av sådant redskap iallmänt vatten). Skäl aU centralisera beslutsnivån till tordeinte föreligga. Länsslyrelsen förordar därför att tillståndsgivningenkvarligger inom samt att samråd med fiskenämnden skall föregålänsstyrelsens beslut. Sådanl tillstånd bör, säsom utredningen föreslagit,endast beviljas yrkesfiskare. 9.12 i län:Utredningen har föreslagil all fiske med fast redskap i havet saml i de storasjöarna generellt skall fordra tillstånd, således även inom enskilt vatten.Vederbörande fiskerältsägare har emellertid en rätt att sätta ut fasl redskapinom det område som omfattas av fiskerätten. Tillstånd kan därför inte vägras.Länsstyrelsen anser därför att den föreslagna tillståndsplikten inom enskiltvattenområde bör ersättas med en anmälningsplikt. Denna anmälningsplikt börendast omfatta slörre redskap av typen bottengarn och storryssjor. Alla detusentals småryssjor som används inom Vänerfiskel bör inle registreras då dettamedför en arbetskrävande administrativ verksamhet. 9.13 i län:Utredningen föreslår anmälningsplikt/ fillståndsplikt i fråga om alla faslaredskap pä enskilt vatten vid kusten och i de fem största sjöarna. Länsslyrelsenanser alt de minsta redskapen inle bör vara anmälningspliktiga. Förslaget börändras att avse redskap över viss storlek. 9.14 i Västmanlandslän: Det föreslagna kravel på fillstånd för utsättning av fasta redskap påenskilt vatten bör endast omfalla större fiskeredskap av typ storryssjor ochbollengarn med en angiven lägsta höjd, vilken bör sättas till 1,5 meter.Registrering av mindre redskap skulle medföra ett omfattande administrativtarbele, som inte tjänar någol praktiskt ändamål. 9.15 i län:De föreslagna bestämmelserna om tillstånd fill fiske med fast redskap är vadangår enskilt vatten en nyhet i förhållande till gällande bestämmelser. De skälsom anförts för de nu föreslagna bestämmelserna bör inte anses varatillräckliga för att dessa bestämmelser skall avse enskilt vatten i iJämtland. 9.16 1 Norrbottenslän: I Nortböttens kustområde är fisket med fasta redskap av stor betydelse föryrkes- och binäringsfiskel. Rätlen att sätta ut laxryssjor och laxfällor harunder senaste fid allt mer kommit 1980/81:153 214 atteftertraktas av de som bedriver ett deltidsfiske av mera hobbykaraktär.Förhållandet har resulterat i all den senare kategorin fiskare är beredda allbetala så stora arrenden att yrkesfiskarna inte kan konkurrera. I allt störteutsträckning sker därför upplåtelser av fasta fisken till andra än yrkesfiskare.En bidragande orsak härtill lorde också vara att fiskerättsägaren inte blirbunden av fiskearrendelagens bestämmelser om upplåtelser sker till annan änförvärvsfiskare. har påpekat att utvecklingen i viss mån äralarmerande, då möjligheterna för etl rationellt och ekonomiskt laxfiske föryrkesfiske härigenom minskar. Enligtlänsstyrelsens mening bör ätgärder vidtagas för att bryta denna utveckhng.Möjligheten att bedriva fiske efter lax med fasta redskap är i många fall avavgörande betydelse för att kunna upprätthålla yrkesfisket i skärgården. Entotal inlösen av återstående enskilt fiske efter kusten på sätt länsstyrelseninledningsvis ansett böra göras till föremål för förnyade överväganden, skullegivetvis skapa förutsättningar att styra över dessa fiskemöjligheter tillyrkesfiskarna. Även om en sådan inlösen inte kommer till ständ bör lagreglernautformas så atl en företrädesrätt ges yrkesfiskare dä flera konkurrerar omupplåtelse till fast fiske. Reglerna bör lämpligen utformas i analogi medreglerna om jordförvärvsprövning. Utredningenhar föreslagit atl tillstånd till fast redskap skall kunna vägras även inomenskilt vatten om det med hänsyn lill fiskets vård och bedrivande föreliggerskäl däremot. Här torde främst avses en begränsning av de fasta fiskena i älvmynningarnaför att trygga laxens lekätervandring. fiilstyrker utredningensförslag i denna del men vill i detta sammanhang underslryka vadfiskeriintendenten anfört, dvs. atl inskränkningarna av fiske efter lax iförsta hand bör göras i havsområdet i . En sädan åtgärd skulleinnebära en betydligt ökad lekätervandring av lax och på elt effektivt sälltrygga reproduktionen. Dessulom skulle laxfisket inom länet härigenom återfåsin tidigare betydelsefulla roll och bidra till en ökad och varaktigsysselsättning inom det norrbottniska fisket. 9.17 Hushållningssällskapens förbundoch : Utredningen föreslår i 17 § alttillstånd skall erfordras för fiske med fast redskap även för det fiske sombedrivs med stöd av enskild fiskerätt. Enligt utredningen (sid. 238) kommertillstånden i detla fall närmast atl innebära en registrering av redskapen.Bestämmelsen förefaller därför vara byråkratisk och bör utgå. 9.18 : skall endast yrkesfiskare få fiska med fasta redskap. Styrelsenanser för sin del aU utredningen - i den del som berör kustbefolkningens rätttill husbehovsfiske på traditionellt sätt - inte bör göras ull föremål förlagstiftning. Denna fräga bör utredas vidare. 9.19 : 17 §. Enligt SFR:s mening bör den anmälningsskyldighet somföreskrives i tredje stycket ej omfatta redskap med lägre höjd än 1,5 m. 1980/81:153 215 10 Tvångsupplåtelse och expropriation 10.1 Allmänt 10.1.1 Länsstyrelseni län: Då man tar ställning till dessa omfattande lagändringar bör man först fråga sig i vad mån det nu råder missförhållanden som kan tillskrivas hittillsvarande lagstiftning. Utred ningen synes underskatta de positiva erfarenheterna av denna liksom även de enskilda fiskeintressenlernas insatser för att medverka lill bättre fiske vård och ökade fiskemöjligheler för allmänheten. Enligt mening bör myndigheternas roll i vissa frågor mer inriktas pä att ge råd och stöd åt de olika fiskeintressenlerna än att gä in med tvångsbeslut. delar heltuppfattningen att det är angeläget att allmänheten erbjuds goda möjlighetertill fiske med handredskap. Särskild betydelse har härvid denfiskekortsförsäljning som sker genom de efterhand allt flera fiskevårdsomrädenai länet. Fiskeintressenterna har överlag visat sig positiva i detta hänseendeoch åtminstone här i länet har det inte framkommit några förhållanden sommotiverar de tvångsåtgärder mot fiskerättshavare, expropriation ochtvångsupplåtelse, som enligt utredningen nu erfordras. 10.1.2 i län: Iförslaget till lagändringar införs bestämmelser som innebär att kommuner skallkunna tvinga fram kortfiskeområden i enskilda vatten som är av stor betydelseför allmänheten och att fiskerätten i sista hand skall kunna exproprieras.Länstyrelsen anser det viktigt att dessa regler införs för att markerasamhällets rätt att besluta om utnyttjandet av den naturresurs som fiskevatlnenutgör, men anser hksom fiskenämnden att dessa medel skall användas endastundantagsvis och först sedan alla vägar fill frivillig uppgörelse prövats. 10.1.3 i Norrbottenslän: För att förverkliga målen har utredningen funnit det nödvändigt att detallmänna erhåller betydligt starkare styrmedel än då det gällerfisket. För att åstadkomma detla har utredningen bland annat föreslagit atl manskall gå vidare pä den hnje som inleddes med lagstiftning dvs. attutöka den frifiskerätt som då i varierande omfattning infördes för olikakuslslräckor och de . Utredningen har vidare föreslagit attexpropriation skall kunna ske av fiske som är av väsentlig betydelse förallmänhetens friluftsliv och att ett frän allmänhetens synpunkter attraktivtfiske med handelsredskap som inte upplåtes pä skäliga villkor skall kunnaupplåtas genom myndighets beslut. Även om finner dessa förslag isig positiva anser att andra mer generella åtgärder bort vidtagasför atl komma till rätta med de problem som har samband med fiskerättensnuvarande anknytning till markägandel.-------------- Enligtlänsstyrelsens uppfattning är det angelägel atl i detta sammanhang degmndläggande reglerna om fiskerätt ägnas ytterligare uppmärksamhet innan ettnytt lagförslag framlägges. ifrågasätter om motiven för attbehålla en fiskerätt med anknytning till de enskilda fastigheterna har sådanstyrka att de överväger de betydande nackdelar som detta medför för möjligheteratt utnyttja fiskeresurserna på ett rafionellt sätt både i avseende påfrifidsfisket och yrkesfiskel. känner sig inte övertygad om attett förslag som syftar till att skilja fiskerätten frän markägandel urkostnadsskäl skulle vara omöjligt att realisera. Fördelarna uppskattade i pengartorde enligt sannolikt betydligt överväga de kostnader somskulle behöva uppstå vid en realistisk ersättnings- 1980/81:153 216 niväi varje fall om man begränsar sig till en inlösen av fisket med rörligaredskap. 10.2.1 ,vattenöverdomstolen: Den föreslagna 37 § fiskelagen innebär att det allmännaskall kunna besluta om upplåtelse av sädant handredskapsfiske som bedömes varaav väsentlig betydelse för fritidsfisket om fiskeräUsägaren vägrar upplåtelseeller upplåter på osäliga villkor. Bestämmelsen medger också möjlighet attinskränka annat av Ivångsupp-lälelsen ej omfattat fiske. Tillägget i 2 kap. 9 §expropriationslagen innebär möjlighet all under i stort sett sammaförutsäitningar expropriera fiske. Mot bakgmnd av atl expropriationslagenmedger expropriation även för nyttjanderätt och kan begränsas för visst ändamålkommer de föreslagna reglerna att få ett delvis sammanfallandetillämpningsområde och således kunna användas parallelll. Den föreslagna 37 §fiskelagen innebär vidare atl del överiämnas åt administrativ myndighel allavgöra om upplåtelsevillkor i ett enskilt fall är skäliga eller ej. Eftersomgällande civilrältslig och marknadsrättslig lagstiftning gör det möjligt atl päolika vägar genom domstolsförfarande komma till rätta med avtalsvillkor sombedömes vara oskäliga, kan någol egentligt behov inle anses föreligga av ettsärskilt förfarande i fiskelagstiftningen. Det föreslagna tillägget till 2 kap.9 § expropriationslagen, mol vilkel hovrätten ej har nägon erinran, måstedärför vid sidan om annan lagstiftning anses ge tillräckliga möjligheter lilltvångsingripande för fritidsfiskets särskilda behov. Etl förfarande enligtexpropriationslagen är aft föredra också därför alt ianspråktagandet sker förstefter en mer nyanserad bedömning, där även fiskerättsägarens motståendeintressen beaktas. För det fall aU båda alternativen skulle bli aktuella anserhovrätten att regeln i 37 § fiskelagen bör ges en utformning som medger sådanaawägningsmöjligheler som berörts (jfr 2 kap. 12 § expropriationslagen). 10.2.2 Hovrätten för nedre Norrland:Förslaget är av expropriativ karaktär och möjliggör avsevärda inskränkningar ifiskerättsägarnas dispositionsrätt. Hovrätten ifrågasätter starkt behovel avinstitutet, särskilt mol bakgmnd av den ökning av antalet fiskevårdsomrädensom kan vänlas bU följden av andra förslag som ulredningen presenterar. Omförslaget ändå godtas, bör bestämmelsen kompletteras med ett stadgande somföreskriver aft skälig hänsyn skall las till fiskeräUsägarnas intressen vidprövningen av humvida beslut om tvångsupplätelse och andra inskränkningar skallmeddelas. Hovrätten fömtsätter därvid aft också bestämmelse, liknande den somupptas i 11 § naturvärdsförordningen, intas i fiskeförordningen. Detligger i sakens natur att svårigheter ofta kommer aU uppstå vid de förhandhngarsom alltid bör föregå ett tvångsbeslut. Svårigheter att finnaförhandlingsparterna på ägarsidan kommer förmodligen att tillhöra de mestkännbara, i vart fall om nägon form av samverkan inte etablerats dem emellan.En lämplig utväg kan då vara alt animera fiskenämnd eller kommun atl verka föralt etl fiskevårdsområde kommer lill stånd. Inför valet mellan, ä ena sidan entvångsmässig upplåtelse med risk för inskränkande föreskrifter även i andradelar av fiskevårdsområdel och, å andra sidan, en normal, till visstvattenområde och fångstmetod begränsad upplåtelse, torde majoriteten avdelägarna regelmässigt komma att föredra det senare 1980/81:153 217 alternativet.Ur processekonomisk synpunkl synes det emellertid spela föga roll omfiskerättsägama är anslutna till ett fiskevårdsområde eller ej. Området tordenämligen icke vara saklegitimeral i ersättningsfrågan. Bildandet avfiskevårdsområdet innebär ju inle i och för sig atl ägande- ellernyttjanderätten till fisket övergår fill associationen som sådan. 10.2.3 ;Förslaget i denna del har inte vunnit någon störte genklang hos remissinstanserna. Flera nämnder avslyrker, medan andra som inte avvisar förslaget erinrar om att bestämmelserna måste tillämpas mycket restriktivt och först då andra möjligheler är uttömda. Fiskeriinten denten i östra distriktet framför åsikten, att en fömtsättning för tillämpning av bestämmelserna bör vara att området hell saknar intresse för yrkesfis ket. bedömeratt det största värdet med den föreslagna regleringen torde ligga på detpreventiva planet. Tillämpningen av bestämmelsema omgärdas av sådanarestriktioner atl styrelsen anser sig kunna tillstyrka förslaget. Styrelsenanser det ocksä lämpligt att, såsom föreslagits, det upplåtna fisket börförvaltas av den primär- eller landstingskommun som den beslutande myndighetenbestämmer. 10.2.4 : uppfattning ger del av fiskevattensutredningen föreslagnatillägget i expropriationslagen tillräckliga möjligheter för samhället att vidbehov medverka till handredskapsfiskels utveckling. avstyrkerdärför §§ 37 och 38, som skulle ge kommuner rätt att utan rättslig prövning göraintrång i enskild fiskerätt. 10.2.5 i län:Utredningen föreslär här en möjlighet att genom myndighetsbeslul beredaallmänheten tillgång till handredskapsfiske genom tvångsupplåtelse av enskiltfiske. Detta är nägot som enligt svensk lag varit möjligt.Länsstyrelsen ifrågasäller att det allmänna intresset skulle vara sä stort alten så långt gående möjlighet till inskränkningar av den enskilda fiskerättensom den föreslagna ordningen erbjuder verkligen är befogad. I vart fall börlagstiftningen förses med starkare garantier för att institutet endast kommertill användning i de undantagsfall det här kan vara fråga om. 10.2.6 i län:Länsstyrelsen delar de invändningar som reservanten framhållitmot att det tillskapas möjlighet till inskränkning i fiske utanför området därfisket upplåtils genom myndighetsbeslut (37 § 3 st förslag lill lag om fiske). 10.2.7 i län:Förslaget innebär belydande ingrepp i den enskilda fiskerätten i syfte att inomvissa områden åstadkomma upplåtelser av handredskapsfiske fill allmänheten. Länsstyrelsenanser att etl tvängsvis avhändande av fiskerätten kan komma att skapamotsättningar mellan vattenägare, myndigheter och fritidsfiskare. Utredningenssyfte skulle lättare uppnäs genom de ändringar som föreslås i lag omfiskevårdsområden § 9. 37 § bör därför i sin helhet utgå ur författningstexten. Om utredningens förslag idenna del kommer till stånd, vill framhålla, att en fömtsättningför genomförandet då måste vara att de områden som upplåts tillhandredskapsfiske helt skall sakna intresse för yrkesfisket. Dessutom börenligt förmenande paragrafens 1980/81:153 218 En inskränkning i angränsande fiskevatten för att åstadkomma ettallmänhetens fritidsfiske framstår som obefogat. 10.2.8 i län:Länsstyrelsen har tidigare i detta yttrande framhållit den vitala belydelsefiskevården har för erhållandet av ett gott fiske nu och . Vidarehar framhållits nödvändigheten av samverkan mellan alla av fisket berördaintressen för att åstadkomma en sådan fiskevård. sätter därvidstor tilltro fill att utredningens förslag till ny lag om fiskevårdsomrädensom, i kombination med aktiva insatser från samhällels sida i form av ökadöversiktlig planering på fiskets område och ökade stimulansåtgärder förbildande av fiskevårdsomräden, bör leda till ett avsevärt ökat och välorganiserat utbud av frilidsfiskemöjligheler för allmänheten. Länsstyrelsenanser därför att det bör framgå av lagtexten alt beslut om tvångsupplätelseinte får meddelas förtån det visats att det för del akluella området varilomöjligt all få till stånd upplåtelse av fritidsfiskemöjligheter genom bildandeav fiskevårdsområden. 10.2.9 i län:I första hand bör syftet att åstadkomma upplåtelse av fiske lill fiskande, somsaknar eget fiske, åvägabringas genom villkorsbundna statsbidrag. Eftersomfrågorna om upplåtelse enligt NLOFO avgöres av fiskevårdsområdenasförvaltningsorgan kan möjligen tvångsinlösen av fiske med handredskap som etlyttersta påtryckningsmedel vara motiverad. Ivissa fall torde genomförandet av beslut enligt frågavarande lagmm vidkomplicerade fiskerättsförhållanden - starkt splittrad fiskerätt - nödvändiggörabildandet av såväl fiskevårdsområde som samfällighelsförvaltning för att fåtill ständ en förhandlingspart. Fiskevårdsomräde torde i sädant fall få bildasmed fillämpning av 9 § andra stycket NLOFO. Ennegafiv effekt fär tvängsförfarandet då komun vid förhandling med motpart måsteta hänsyn till kostnaderna för förfarandet. Detla kan medföra alt förhandhngarunder hot om inlösen höjer nivån på ersättningarna för upplåtelser. 10.2.10 Länsstyrelseni : Utredningen föreslår att fiske med handredskap av väsenllig betydelse för allmänheten efter beslut av länssty relsen eller regeringen skall kunna upplåtas fill allmänheten om det inte upplåts frivilligt eller på oskäliga villkor. Utredningen föreslår vidare att fiske inom elt område skall kunna inskränkas lill förmån för ett frivilligt upplåtet fiske inom annat område. Ingripandenav nämnda art innebär betydande ingrepp i den enskilda äganderätten. Enligtlänsstyrelsens mening bör utredningens förslag i detta avseende inte bifallas. 10.2.11 i Västmanlandslän: anser att bestämmelsema i 37 § lag om fiske skall tillämpasrestriktivt och endast i de fall frivilliga överenskommelser visat sigomöjliga. Samma gäller den föreslagna ändringen av expropriationslagen. 10.2.12 i Kopparbergslän: Inget tyder pä att fiskerättsägama såvitt berör ärovilliga att upplåta sin fiskerätt till allmänheten. Tvärtom visar det storaantalet fiskevårdsföreningar att fiskerättsägama inom länet, där fiskethuvudsakligen är samfällt, visat intresse att upplåta sina fiskevatten tillfritidsfiskarna. Även den verksamhet som pågår för att bildafiskevårdsomräden tyder pä detta. 1980/81:153 219 Ävenmot bakgmnden av vad ovan sagts kan det givetvis inte uteslutas att situationerkan uppstå där det måste framstå som angelägel att kunna meddela beslut iantydd riktning. fiilstyrker därför förslaget i denna del.Däremot ställer sig tveksam till den föreslagna befogenheten attkunna föreskriva inskränkningar i annal fiske som kan inverka menligt pä fiskevarom beslut om tvångsupplåtelse sålunda fattats. 10.2.13 i län:I 37 § förslagel lill lag om fiske ges möjlighet till beslut om tvångsupplätelseav fiske inom visst omräde fill allmänheten. Motsvarande bestämmelse bör gällaäven fill förmån för yrkesfisket. 10.2.14 i Västernorrlandslän: Förslaget, som inte har någon motsvarighet, är mycket långtgåendeoch oklart i väsentliga delar. Sålunda diskuteras inte alls de problem, som kanuppstå i en sådan situation där t. ex. kommunen förvaltar handredskapsfiskeloch fiskerätts-ägaren övrigt fiske.