prop · G403147 · 1980-12-31 00:00:00 — omförnyelse av vissa inskrivningar för nyttjanderätt och servitut; Regeringenföreslår alt antaga del förslag som har upptagits i bifogade utdragav regeringsprotokoll ovannämnda dag. Isyfte att förenkla arbelel hos inskrivningsmyndigheterna och att underlätta enövergång till automatisk databehandling inom inskrivningsväsendet föreslås ipropositionen att vissa inskrivningar för nyttjanderätt och servitut skallförfalla, om de inte förnyas senast pä sista inskrivningsdagen . Denföreslagna preklusionslagstiflningen avser fasligheler som före den 1 juli 1968har bildats av samfälld mark och endasi inskrivningar som har förts över tillden nybildade fastigheten frän en stamfastighet. Dennya lagen föreslås träda i kraft . 1 1980/81. 1980/81:147 2 Lagom förnyelse av vissa inskrivningar för nyttjanderätt och servitut 1 §Inskrivningar för nyttjanderätt och servitut, som har beviljats eller förklarats vilande i en stamfastighet lill en fastighet som har bildats av samfälld mark och avskilts före , förfaller sisla inskriv ningsdagen är 1982 i vad avser den nybildade fastigheten och andra fastig heter till vilka inskrivningen kan ha förts över från denna, om inte inskriv ningen förnyas. Vad som har sagts nu gäller dock endasi om den samfällda marken före fastighetsbildningen hörde till fastigheter med i övrigt skilda ägor. Förstastycket gäller också fastigheter som har bildats före genom altett område frän samfälld mark har sammanlagts med en fastighet ellerfastighetsdel. 2 §Anmälan om förnyelse skall göras hos inskrivningsmyndigheten se nast pä sista inskrivningsdagen . Anmälan får göras av rältighetsha- vare eller andra vars räll berörs. Den som gör anmälan skall lämna uppgift om inskrivningen och de fasligheter i vilka inskrivningen skall förnyas. Anteckningom anmälningen skall göras i faslighelsboken. 3 §Inskrivningar som har förnyats enligt lagen (1968: 278) om förnyelse av vissa inteckningar för nyttjanderätt, avkomsträtt och servitut behöver inte förnyas enligt denna lag. Dennalag träder i kraft den . 1980/81:147 3 vidregeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande,och statsråden , , , Åsling, Söder, Krönmark, , , , , , , , , Lagrådsremiss om förnyelse av vissa inskrivningar förnyttjanderätt och servitut Genom lagen (1968:278) om förnyelse av vissa inteckningarför nyttjanderätt, avkomsträtt och servilul ålades rättighetshavarna enskyldighet atl senast pä sista inskrivningsdagen är 1970 förnya sinainteckningar om de ville bevara dem i kraft (prop. 1968:89, 3LU 48, rskr 232).Krav på förnyelse uppställdes ocksä i fråga om penninginteckningar och avkomst-rätteri lagen (1970:997) om upphörande av inteckningsansvar i faslighet som bildatsav samfälld mark (prop. 1970: 145, 3LU 81, rskr 444; prop. 1971: 180, CU 29, rskr320, SFS 1971: 1038). har i en skrivelse tilljustitiedepartementet hemställt om en förnyad preklusionslagsliftningpå inskrivningsväsendets omräde. Skrivelsen har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogas dels domstolsverketsskrivelse som bilaga 1, dels en förteckning över remissinslanserna och ensammanställning av remissyttrandena som bilaga 2. 2 Allmän motivering 2.1 Allmänna synpunkter I 23 kap. jordabalken finns bestämmelser om inskrivning ifastighetsboken av nyttjanderätter och servitut som har upplåtits genom avtal.Genom inskrivningen stärks det s. k. sakrättsliga skyddet för rättigheten. Dellainnebär att den inskrivna rättigheten kommer att gälla även mol nya ägare avden belastade fastigheten. En inskriven rättighet står i princip kvar i faslighelsbokenlill dess den dödas (se 23 kap. 6 § jordabalken). Någon begränsning avinskrivningens giltighetstid finns inte och inte heller nägon skyldighet attförnya inskrivningen. 1980/81:147 4 Enförnyelseplikt för vissa äldre inskrivningar infördes däremot genom lagen(1968:278) om förnyelse av vissa inteckningar för nyttjanderätt, avkomsträttoch servitut (1968 ärs lag). Jag vill i det sammanhanget påpeka att termeninteckning före jordabalkens tillkomst avsäg bäde penninginteckningar ochinteckningar för nyttjanderätt och servitut. 1 jordabalken avses med inteckningendasi penninginteckningar medan för nyttjanderätter och servitut införtstermen inskrivning. Jag använder i fortsättningen den nya termen inskrivningäven när del gäller äldre förhållanden. 1968års lag innebar att inskrivningar för nyttjanderätt, avkomsträtt och servitutsom beviljats före den förföll, om inskrivningarna inteförnyades senasl pä sisla inskrivningsdagen , Det var i princip endasiinskrivningen som förföll vid underiålen förnyelse. Rättigheten påverkades barai den mån den för sin giltighet var beroende av att inskrivning förelåg (se prop.1968:89 s. 45 och 49 samt NJA 1972 s. 571). har i dennu akluella skrivelsen föreslagil en preklusionslagsliftning som efter mönsterav lag innebär att inskrivningar för nyttjanderätt, avkomsträtt och servilulsom beviljats före den skall förfalla, om inskrivningarna inteförnyas senast på sisla inskrivningsdagen . Förslaget innebär alltså en förnyelsepliklför inskrivningar som har tillkommit av (1918-1932). Domstolsverkethar vidare föreslagit en preklusionslagsliftning som innebär att inskrivningarför nyttjanderätt och servilul som härrör från en stamfastighet skall förfallai all mark som avskilts från stamfastigheten före , om förnyelseinte sker senast på sista inskrivningsdagen . I denna del föreslårdomstolsverket som en andrahandslösning atl preklusionsregeln endast skallgälla fasligheter som har avskilts från samfälld mark före . Bakgrunden till den avdomstolsverket föreslagna tidpunkten den är alt alla ien stamfaslighet inskrivna rättigheter fördes över fill den nybildadefastigheten utan någon prövning av om rättigheten verkligen belastade denna. Sedanden utreder emellertid fastighetsbildningsmyndigheterna ominskrivna rättigheter belastar en nybildad fastighet och lillställerinskrivningsmyndigheten etl intyg om den ändrade fastighetsindelningenseffekter pä inskrivningsbelaslningen (se prop. 1968:89 s. 51 och 62 saml 7 kap.27 § jordabalken). Frän tiden före finns alltså etl stort antalinskrivningar i avslyckningar m. m. som inte motsvaras av nägon reellbelastning. Somskäl för den föreslagna förnyade preklusionslagstiflningen åberopar domstolsverketden besvärliga arbetssituationen vid inskrivningsmyndigheterna samt behovet avatt underlätta överföringen av uppgifter från faslighelsboken till det . Remissinstansernadelar allmänt uppfattning om behovel av åtgärder för att fäbort betydelselösa inskrivningar för rättigheter. Prop.1980/81:147 5 Domstolsverketsförslag tillstyrks eller lämnas utan erinran av en majoritet av remissinslanserna. Förslagenavstyrks emellertid hell eller delvis av , , ,. Kritiken mot förslagenriktar sig främst mot den del som avser fastigheter som har avskilts före den Ijuli 1968. Fleraremissinsianser, bl.a. statens lantmäteriverk och ,anför atl visserligen belyser fördelarna förinskrivningsväsendet av en preklusionslagsliftning men att underiag saknas fören bedömning av de totala effekterna. De kriliska remissinstanserna åberoparfrämst det omfaltande utredningsarbete som förslagen medför för innehavare avkraft- och teleledningar. har lämnat följande uppgifter om utredningsarbetet. Verket harcirka 32000 kraflledningsservilul som har inskrivits före den 1 januari 1933.Utredningsarbetet berör cirka 7 500 blad av den ekonomiska kartan. Den egnaarbetsinsats som skulle behövas bedöms överslagsvis till 13 manår. Föregen del villjag framhålla att jag givetvis anser det angelägel att på olika sätlunderlätta både inskrivningsmyndigheternas löpande arbete och övergången lillautomatisk databehandling. Jag delar också uppfattningen atl del finns skäl atteftersträva att inskrivningar som saknar betydelse i största möjligautsträckning avförs ur fastighetsböckerna. Dessaönskemål till förmån för inskrivningsväsendel fär emellertid inte tillgodosespå bekostnad av rättssäkerheten eller genom atl enskilda rät-tighetshavarebelastas med kostnader som inte är motiverade av den rationaliseringsvinst somkan uppnås. Somhar framhållits vid remissbehandlingen finns det inte någon utvärdering aveffekterna av lag. Man vet alltså inte i vilken utsträckningförnyelse skedde och inte vilka rättsförluster som kan ha drabbat enskilda rätfighelshavarelill följd av underlåtenhet att förnya en inskrivning. Man har inte hellernågra uppgifter om omfattningen av del utredningsarbete som rättighetshavarnatvingades alt utföra för att inle riskera rättsförluster. Renl allmänt finnsdet emellertid fog för antagandet att lagen fungerade väl. Enligl min meningfinns det inte heller några hinder av principiell natur mol en ny preklusionslagsliftning. Fräganom avgränsningen bakåt i tiden övervägdes noga i 1968 ärs lagstiftningsärende.Inskrivningskommittén hade föreslagit den . ansåg emellertid atl starka skäl talade för att begränsa förnyelsepliklen(se prop. 1968:89 s. 44-51). Av avgörande betydelse var det omfattandeutredningsarbete som den av kommittén föreslagna tidpunkten skulle medföra ifråga om nyttjanderätter och servitut för ledningar och särskilt för kraftledningsservitut.Att tiden flyttades tillbaka fill hängde bl. a. samman medatt äldre kraftled- Prop.1980/81:147 6 ningsservitut i allmänhet kunde antas ha sakrättsliglskydd även ulan inskrivning. har ingenting inträffat som i nägon avgörandemån inverkar på den bedömning som då gjordes i fråga om avgränsningen bakåt itiden. Det är särskilt alt märka att ledningsrättslagen (1973:1144), som träddei kraft den , inte har infriat de förhoppningar man hade om altredan inskrivna rättigheter för ledningar skulle ersättas av ledningsrätl (jfr prop.1973:157 s. 119). Jag nödgas alltså konstatera att det inle är visat atlantalet onyttiga inskrivningar och den rationaliseringsvinstsom kan uppnäs genom att dessa avförs ur faslighelsboken är av sådan omfattningatt detta motiverar det utredningsarbete som rättighetshavarna, främst avseendeledningar, tvingas till för att bevaka sin rätt. Vad jag nu har sagt gör atl jag inle kan tillstyrkadomstolsverkets förslag till preklusionslagsliftning i fråga om inskrivningarunder . Jagövergår därefter lill alt behandla förslag till preklusionslagsliftningi fräga om avslyckningar m.m. frän tiden före den . Eftersomsamtliga inskrivningar i en stamfaslighet under den tiden fördes över till dennybildade fastigheten finns del ell myckel stort antal fastigheter i vilka serviluloch nyttjanderätter är inskrivna ulan alt det föreligger någon reellbelastning. har i sitt remissyttrande nämnt all erfarenhelernaefter lyder pä att av alla avslyckningar frän faslighelermed inskrivna servitut eller nyttjanderätter har kunnat hållas fria fråninskrivningar därför att rättigheten inle berör avslyckningen. Domstolsverketnämner i sin skrivelse för motsvarande fall . Erfarenheterna sedan är1968 visar enligt min mening mycket klart att antalet onyttiga inskrivningarfrån tiden måste vara mycket stort. Åven omdet alltså skulle innebära en betydande rationaliseringsvinst att fä bort dessainskrivningar medför den av föreslagna preklusionslagstiflningenbetydande risker för rättsföriusler när del gäller de inskrivningar som har enverklig betydelse. Det utredningsarbele som rättighetshavarna, särskilt när detgäller ledningar, skulle tvingas till för all gardera sig mol rättsförluster ärocksä omfattande och förhållandevis komplicerat. Det är enligl min mening interimligt all belasta rättighetshavarna med kostnaderna för dessa ulredningar.En avvägning mellan den tänkbara rationaliseringsvinsten och kostnaderna föratt uppnå denna leder enligt min mening även i denna del till att en preklusionslagsliftninginte kan accepteras. Det bör också understrykas att ifrågavarande inskrivningarmer utgör etl mängdproblem än något verkligt hinder för överföring till ADBsamt att de i etl ADB-system inte torde medföra några speciella problem. Prop.1980/81:147 7 Jagkan alltså inte heller förorda atl förslag till preklusionslagsliftningi fråga om vissa avslyckningar m. m. genomförs. Domstolsverkethar i andra hand föreslagit en preklusionslagsliftning som begränsas till avslyckningarm. m. frän samfälld mark. Situationen är här en annan i flera avseenden och jagföreslär att detta förslag genomförs. Jag återkommer lill frägan i följandeavsnitt. Ävenom jag inte kunnat acceptera nägon mera omfattande preklusionslagsliftning föratt underlätta saneringen av fastighelsböckerna vill jag understryka vikten avatt inskrivningsmyndigheterna utnyttjar alla tillfällen som ges till en sådansanering inom ramen för de regler som finns i övrigt. Jag vill i detsammanhanget erinra om all enligl 23 kap. 6S andra stycket jordabalken fär eninskrivning avföras om del är uppenbart att den inskrivna rättigheten inte gälleri fastigheten (se prop. 1970: 158). Jag förutsätter att ledningshavare ochandra rättighetshavare ställer sig positiva till alt efter initiativ avinskrivningsmyndigheten delta i ett sådanl saneringsarbete. Jag vill ocksäunderstryka det värdefulla i den praxis som i Väslernorrlands lännämner i sitt remissyttrande och som innebär att fastighelsbildningsmyndigheternai samband med fastighetsregleringar undersöker om inskrivna rättigheter berörfastigheter som har avstyckats från den fastighet som avslår mark. Pägrundval av intyg från fastighetsbildningsmyndigheten kan alltså i dessa fallbetydelselösa inskrivningar avföras ur fastighetsboken. Någraremissinsianser har fört fram tanken pä statliga insatser för att minska ledningshavareskostnader för all omvandla inskrivna rättigheter till ledningsrätler enligl ledningsrättslagen.Med hänsyn lill det slatsfinansiella läget kan jag emellertid inte f. n.förorda sädana stödåtgärder. 2.2Förnyelse av vissa inskrivningar som förts över från samfälld mark Somjag redan nämnt har som en andrahandslösning förordat en preklusionslagsliftningsom endast avser fastigheter som har avskilts från samfälld mark före den 1juli 1968. Detla förslag har i allmänhet lillstyrkts eller lämnats utanerinran även av de remissinstanser som är kritiska mot övriga förslag. Somförebild åberopar lagen (1970:997) om upphörande avinteckningsansvar i fastighet som bildals av samfälld mark (lag). Denlagen innebär att fastigheter som har bildats av samfälld mark genom avsöndringeller avstyckning inte efter sista inskrivningsdagen är 1976 svarar förinteckningar i en stamfaslighet för fordran, om inte inteckningen förnyas,Lagen gäller även inteckningar för avkomsträtt. Verkan av en preklusion enligt1970 års lag är alt de nybildade fastigheternas subsidiära ansvar försvinner.1 lagstiftningsärende framhöll ett par remissinstanser att vissa rafionaliseringsvinsterskulle kunna göras för inskrivningsväsendet och lantmäteriet om preklusionslagstiflningen 1980/81:147 8 gjordes tillämplig även pä nyttjanderätter och servilul.Föredragande statsrådet ansåg emellertid inte att del förelåg tillräckligaskäl för att genomföra en sådan utvidgning av lagstiftningen (prop. 1970: 145 s.286). 1 förevarande ärende har visats altinskrivningsförhållandena är mycket besvärliga i sådana fasligheler som haravskilts från samfälld mark före den . Sådana fastigheter belastasregelmässigt av elt myckel stort antal inskrivningar för nyttjanderätt och servitutsom har förts över frän stamfastigheterna. förhållande har pä många hällhårt ansträngt inskrivningsmyndigheternas resurser. Det är därför inte ovanligtatl man har underlåtit atl göra fullständiga inskrivningar i de avskildafastigheterna. I stället har man i faslighelsboken antecknat att den nybildadefastigheten belastas av samtliga inskrivningar för nyttjanderätt och servitutsom har beviljats i stamfastigheterna före dagen för fastighetsbildningen.Genom atl använda en sädan samlingsbeteckning har man skjutit upp detomfattande arbetet med atl ulreda den exakta inskrivningsrättsliga belastningen.En sädan ulredning måsle dock ske inför övergången lill automatiskdalabehandling pä inskrivningsväsendels område. Vid de inskrivningsmyndighetersom har berett fastighelsböckerna inför denna övergång har dessa utredningarvållat belydande svårigheter. Förhållandena kompliceras inle bara av all det ofta rörsig om etl stort antal inskrivningar i ell storl anlal slamfastigheler. Detförekommer ocksä alt den avskilda fastighetens ursprung inte har angivils som samfällighetentill vissa individualiserade fasligheler. Avslyckningen har i stället angivilsgjord från samfälld mark till viss by eller till visst skifleslag. I sådanafall kan inskrivningsmyndigheten tvingas att inhämta ulredning frän faslighets-regislermyndighetenför all fä klarhet i vilka fastigheter som är stamfastigheter. För dennamyndighet blir del därvid i många fall fråga om en mycket resurskrävandeutredning. Av det anförda framgår atl det föreligger betydandeproblem beträftande fastigheter som har bildats av samfälld mark och alt dessaproblem särskilt aktualiseras vid beredningen av fastighelsböckerna införövergången lill automatisk databehandling. Detta lalar starkt för all man härinför en preklusionslagsliftning. De invändningar som jag lidigare har redovisat mol en preklusionslagsliftninggör sig inte gällande lika starkt, när det gäller fastigheter avskilda fränsamfälld mark. Som framhölls redan i 1970 ärs lagstiftningsärende är det sälundaendasi i sällsynta undanlagsfall som en nyttjanderätt eller ett servitut kangälla i samfälld mark. .'Ml en inskrivning förfaller i en fastighet som haravskilts frän samfälld mark medför alltså myckel obetydliga risker för rättsföriusler.Della innebär också att en preklusionslagsliftning med föreslaget innehåll fördet slora flertalet rättighetshavare inte torde behöva medföra något nämnvärt ulredningsarbete. Av det anförda framgår all en preklusionslagsliftningskulle medföra betydande fördelar för inskrivningsväsendel och endast obetydligakostnader för rättighetshavarna samlidigl som riskerna för rättsföriusler ärmyc- Prop.1980/81:147 9 Jag förordar därför att en preklusionslagsliftning genomförs medden av föreslagna inriklningen. Föratt syftet med en sädan preklusionslagsliftning skall uppnäs räcker det enligtmin mening med all inskrivningen förfaller. I likhet med vad som gällde enligt1968 ärs lag bör däremot själva rättigheten päverkas bara i den mån den för singiltighet är beroende av atl inskrivning föreligger. Somjag redan har berört utreder fastighetsbildningsmyndigheterna sedan den 1 juli1968 vilka i stamfastigheten inskrivna rättigheter som har betydelse för ennybildad fastighet och som alltså bör föras över fill denna. Denna ordninginnebär alt betydelselösa inskrivningar inte kommer atl föras över. har föreslagil bör den nya preklusionslagstiflningen därförendast gälla fasligheter som har avskilts från samfälld mark före den I juli1968. Fränkravet pä förnyelse enligl den nu aktuella lagen bör undantas sådanainskrivningar som har förnyats enligt 1968 ärs lag. har föreslagit bör för förnyelse vara sistainskrivningsdagen . Därefter kan inskrivningsmyndigheten avföra deinskrivningar som inle har förnyats. 1968års lag gäller enligt 4 § inte vissa skogsfångs- och mulbetesservitul. Dettaundantag motiverades med att dessa servitut gällde oberoende av inskrivning ochalt del därför skulle verka vilseledande om en sådan inskrivning förföll pågrund av underiålen förnyelse, eftersom servitutet ändå skulle belastafastigheten. Domstolsverkethar föreslagit att skogsfångs- och mulbetesserviluten skall undantas även i denav föreslagna preklusionslagstiflningen avseende äldreinskrivningar och inskrivningar i avslyckningar m.m. Länsstyrelseni anser att ifrågavarande servitut inte bör undantas närdet gäller avslyckningar m.m. Enligt är endast en mycket litendel av de nybildade fastigheterna reellt belastade av servituten. (uttalar sig inle särskilt i fråga om avslyckningar m. m. fränsamfälld mark.) Föregen del villjag framhålla följande. Skogsfångs- och mulbetesserviluten har sakrättsliglskydd ulan inskrivning (se även prop. 1978/79:38). En preklusionslagsliftningfår alltså aldrig nägon inverkan på rättigheten som sådan. Inte heller synes ensådan lagsfiftning kunna medföra att fastighelsböckerna blir vilseledande,eftersom servitut endast i sällsynta undanlagsfall gäller i samfälld mark. Omen preklusionslagsliftning inte omfattade skogsfångs- och mulbetetsservitulenskulle detla vidare medföra atl inskrivningsmyndigheterna när faslighelsbokensaknar uppgift om den exakta inskrivningsrättsliga belastningen skulle tvingasatt undersöka om någon av inskrivningarna gäller ett skogsfångs- eller mulbetesservitul.Delta arbete skulle kunna bli betydande. Jag anser på grund av detanförda atl skogsfångs- och mulbetesserviluten inte bör undantas från den nuaktuella preklusionslagstiflningen. ti /81. Prop.1980/81:147 10 I enlighet med det anförda har inom justitiedepartementetupprättats etl förslag till lag om förnyelse av vissa inskrivningar förnyttjanderätt och servitut. Förslaget bör fogas lill prolokollel i delta ärende som bilaga3'. 1 § Inskrivningar för nyttjanderätt och servitut, som harbeviljats eller förklarats vilande i en stamfaslighet lill en fastighet som harbildats av samfälld mark och avskilts före , förfaller sistainskrivningsdagen är 1982 i vad avser den nybildade fasligheten och andrafasligheter till vilka inskrivningen kan ha förts över frän denna, om inteinskrivningen förnyas. Vad som har sagts nu gäller dock endast om den samfälldamarken före fastighetsbildningen hörde lill fastigheter med i övrigt skildaägor. Första stycket gäller också fasligheter som har bildatsföre genom alt ett omräde frän samfälld mark har sammanlagtsmed en fastighet eller fastighetsdel. Paragrafen har utformats efter mönster av 1 § i 1970 årslag. Första stycket första meningen i förevarande paragrafinnehåller i motsats fill lag inte nägon uppräkning av debestämmelser enligl vilka den nya fastigheten skall ha bildats för att lagenskall bli tillämplig. Det är emellertid samma typer av fasfighelsbildningsålgärdersom avses med uttrycket "avskilts", främst avsöndring och avstyckning.Den nya lagen omfattar emellertid också sädana speciella åtgärder som legalisering(se prop. 1971: 180 s. 104) och inlösen enligt lagen (1925:3.34) om rätt ivissa fall för nyttjanderättshavare atl inlösa under nyttjanderätt upplåtetområde (den s.k. ensittarlagen). Förnyelsekravet gäller endast inskrivningar som före den 1juli 1968 har beviljats eller förklarats vilande i en fastighet som har del isamfälld mark. För att tillgodose syftel med preklusionslagstiflningen krävsdel alltså förnyelse även för det fall att en inskrivning, som har förklaratsvilande före , har beviljats efter detta datum (jfr 3 § i 1968 ärslag). Förnyelsekravet gäller i princip endast för faslighelersom har avskilts frän samfälld mark och blivit rättsligen bestående (bildade)före . I fasfighelsbokens fastighelsspall finns angivet den dagdå en fastighet har bildals. Jag hänvisar till vad som har anförts i denallmänna motiveringen om valet av tidpunkt. Efter harinskrivningsmyndigheten i allmänhet möjlighet atl pä grundval av ett intygfrån fastig- ' Bilagan har uteslutits här. Förslaget är likalydande meddet som är fogat till propositionen. Prop.1980/81:147 II hetsbildningsmyndigheten endast föra över sädanainskrivningar som har betydelse för den nybildade fasligheten (se numera 7 kap.27 § jordabalken). Som harbeskrivits i den allmänna motiveringen är del inle ovanligt attinskrivningsmyndigheterna före har underlåtit all görafullständiga inskrivningar i de avskilda fastigheterna. 1 slällel har man i faslighelsbokenantecknat alt den nybildade fastigheten belastas av samtliga inskrivningar förnyttjanderätt och servitut som har beviljats i stamfas-tigheterna. Detförekommer ocksä all den avskilda fastighetens ursprung har angivits somsamfälld mark till viss by eller till visst skifteslag så att man inte ens färbesked om vilka slamfastighelerna är.