prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Jag vill i sammanhanget erinra omatt regeringen har bemyndigat mig att tillkalla en särskildutredare för att analysera möjligheter att tillgodose sina behov avimporterad energi mot bakgrund av utvecklingen på de internationellaenergimarknaderna. En viktig uppgift för den nya myndighetsorganisation inomenergiområdet som jag kommer att föreslå i det följande (kapitel 11) blir attfölja den internationella utvecklingen och tillhandahälla underlag i dessaavseenden för energipolitiska beslut. I de allmänna riktlinjer förenergipolitiken som statsmakterna har fastställt (prop.1979/80:170. NU 1979/80:70, rskr 1979/80:410) understryks att energipolitikenmåste utformas i fullt medvetande om de stora problem som väriden står införinom energiområdet samt att vi 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 7 befinner oss i en helt ny energisituation jämfört med densom rådde under 1950-och 1960-talen. I flertalet prognoser rörandevärldens energisituation pä läng sikt dras likartade slutsatser. Energibehovenkommer att växa, inte minst i u-län-derna, även om tillväxten sker i långsammaretakt än före åren 1973-1974. Utvinningen av olja kommer pä siktinte att ske i en takt som tillgodoser de väntade behoven. Produktionen avenergi från andra energikällor kommer sannolikt inte att bli tillräcklig föratt negativa konsekvenser i form av höjda reala priser pä olja och därmedockså lägre ekonomisk tillväxt skall kunna undvikas. Skillnaden mellanförväntad efterfrågan och förväntat utbud på energi iframtiden uttrycks ofta som ett teoretiskt "gap" mellan utbud ochefterfrågan på olja. som ett efterfrågeöverskott pä detta energislag vidett givet pris. Världen står inför en betydande omställning inomenergiförsörjningen där huvudinslaget måste bli en minskad oljeandel.1970-talets oljekriser, den ökade medvetenheten oni de långsiktigaenergiproblemen samt de under det senaste årtiondet begynnande strukturellaförändringarna i energisystemet utgör vändpunkter i detta avseende. Det liggeri hög grad i intresse att omställningen sker smidigt och successivtoch att balans pä oljemarknaden inte skapas genom snabba ökningar i realprisetpå olja. Det ligger därför också i hög grad i vårt intresse att andra länderbegränsar sitt oljeberoende, hushållar med energitillgångarna samt utvecklarandra energikällor och nya energisystem. Den svenska politiken måstesjälvfallet utformas i enlighet med dessa krav som vi verkar för i internationellasammanhang. Jag avser att i det följande kortfattat redovisahuvuddragen i den energipolitiska utvecklingen i vår omvärld, med utgångspunktframför allt i en sannolik utveckling av energisituationen inom olikaländergrupper . Jag avser också, på grundval avdenna redovisning, ytterligare något diskutera de slutsatser som bör dras häravpå lång sikt, både ur global synvinkel och för svenskt vidkommande. 2.2.2 lEA'-länderna Risken för störningar ioljetillförseln, de kraftiga höjningarna av oljepriset samt utsikterna när detgäller priser och tillgång på olja pä lång sikt har lett till attindustriländerna gett ökad prioritet åt åtgärder inomenergipolitiken. Huvudmålet för åtgärderna är att minska beroendet av olja,främst importerad olja. Den vikt som fästs vid en målmedveten och förstärktenergipolitik får ses mot bakgrund av den betydelse som utveck- lEA har upprättatsinom ram för att genomföra det s. k. internationella energiprogrammet,lEP. beslöt att godkänna anslutning till lEP(prop. NU 1975:29. rskr 1975: 180). lEA har numera 21 medlemsländersedan anslutit sig till organisationen . De OECD-ländersom står utanför lEA är . 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 8 lingeninom energiområdet har för uppnåendet av ekonomisk-politiska mål om ekonomisktillväxt, full sysselsättning, balans i utrikesbetalningar och prisstabilitet. Inriktningen av de åtgärder som i-ländernakoncentrerat sig på illustreras bäst av de principer för energipolitiken somantogs vid ett ministermöte inom det internationella energiorganet lEA ioktober 1977. Vid samma tillfälle antogs ett s. k. gruppmål för begränsning avmedlemsländernas samlade oljeimport . Deenergipolitiska principerna kan sammanfattas i följande punkter: - fortsatt utveckling av energipolitiken i varjemedlemsland med så preci serade mål som möjligt för en begränsning av oljeimporten genom hushållning, oljeersättning samt utveckling av inhemska energikällor; - beaktande av aspekter rörande miljö, hälsa ochsäkerhet, samt frågor rörande regional balans och beredskap; - energipriser på en sådan nivåatt hushållning och utveckling av alternativ till olja uppmuntras; - kraftigt förstärkta åtgärderrörande energihushållning i syfte att begränsa ökningen i efterfrågan påenergi i förhållande till den ekonomiska tillväxten; - gradvis ersättning av olja ifjärrvärmenät och i industrisektorn m. m. samt för produktion av elkraft; - kraftiga satsningar på ökadkolanvändning och kolhandel; - koncentration av användningenav naturgas till kvalificerade ändamål; - kontinuerlig expansion avkärnkraft"; - kraftiga satsningar påforskning, utveckling och demonstration; - skapandet av ett gynnsamtklimat för energiinvesteringar; - formuleringen av alternativastrategier i energipolitiken som inte innebär ökad oljeanvändning; - samarbete med andra i-länder och samtmed internationella organisationer. Den allmänna inriktningenav energipolitiken inom lEA-länderna som dessa principer är ett uttryck för harbekräftats vid en rad tillfällen i både nationella och internationellasammanhang. Vid antogs nationella mål fören begränsning av oljeimporten är 1985. sänktes det s.k. gruppmåletför oljeimporten till 26,2 milj. fat per dag (inkl. bunkers),motsvarande I 290 milj. ton . Vid ett följande ministermöte i maj 1980överenskoms att oljeimporten borde ligga väsentligt under denna nivå,samt att det borde vara möjligt att minska oljans andel i lEA-ländernas totalaanvändning av energi frän till . lEA-ländernasoljeimport -Formuleringen i principen om kärnkraft fick en sådan utformning att ochflera andra länder anmälde reservationer vid beslutets antagande. 1980/81:90 Bilaga! låg på ca 24,5 milj. fat per dag (1208 milj. ton).Grupperis oljeimport beräknas ha sjunkit till 21,7 rhilj. fat per dag(I 069 milj. töri). ökade lEA-Jändernasenergianvändning i ungefär samma takt som ökningen i bfuttönationalproduktenidvs. Användningen av olja ökade med péf år undersamma period. ökade dessa länders energianvändningmed endast 0,årligeh; De hade en äriig ekonomisk tillväxt på2,. Öljekörisumtionen ökade med endast 0,per är. Prognoser över tillväxten i lÉA-läiidernas efterfrågan päenergi fram till är 1990 hai" kontinuerligt revideratsunder dé , främst som en följd av att förväntningarna sänktsrörande den ekonomiska tillväxten och som en följd av ehergiprishöjningarnasefterfrägedäm-pade effekt. Det förutses att högre energipriser och åtgärder föratt använda energi mer effektivt kommer att leda till en väsentlig förändringi det traditionella sambandet mellan ekoriorhisk tillväxt och tillväxt ienergianvändning. Vid i niäj 1980 gjordes bedömningen ättdet borde vara möjligt att minska förhållandet mellan tillväxt i energikonsumtionoch tillväxt i bruttonationalprodukt till 0,6. Med engenomsnittlig årlig ekonomisk tillväxt av exempelvis 3,skulle detta innebäraen årlig ökning av den totala energikonsumtionen med 2*. Vid en lägre årlig ekonomisktillväxt än skulle tillväxten i energiföfbruk-ningen bli ännu lägre -kanske ned mot 1,per är under l98Ö-talet. Elanvändningen kan dock väntas ökasnabbare än den totala energianvändningen, bl. a. eftersom minskningen ioljeanvändningen delvis sker genom ökad elanvändning. Osäkerheterna när det gäller utvecklingeh avenergianvändningen inom olika samhällsektorer är givetvisstora. Det förefaller dock sannolikt och möjligt att lEA-ländernasoljeanvändning inom industrin kan ligga kvar på ungefär oförändrad nivå framtill för att därefter sjunka. Oljeanvändningen inom"övrigsektorn" förutses kunna minskas relativt kraftigt. Utvecklingeninom transportsektorn är mer osäker -medlemsländerna själva förutser en ickeoväsentlig ökning men mycket talar för att prognosen kan komma att revideras.Användningen av olja för att generera elektricitet förväntas minska under1980-talet och oljans relativa andel i lEA-ländernas totala elproduktion kansjunka frän till . Totalt kan lEA-ländernasoljeanvändning förutses komma att minska långsamt , möjligen inågot snabbare takt under den senare hälften av årtiondet än under den förra. förutseslEA-ländérnas produktion av kärnkraft och kol komma att öka medannaturgasproduktionen förväntas ligga kvar på ungefär samma nivå som . Oljeproduktionen inom lEA-ländernauppgick till ca 704 milj. ton och kan väntas sjunka till ca 650 1990, främst till följd av en Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 10 sjunkande produktion i . Att finna nyaoljetillgängar inom lEA-länderna är en utomordentligt angelägen uppgiftom medlemsländernas oljeproduktion skall kunna upprätthållas . Kol svarar för avlEA-ländernas energiförsörjning. En stark vilja att öka utnyttjandet av kol isyfte att minska oljeberoendet har uttalats frän samtliga lEA-länders sida.Efter de senaste två årens höjningar av oljepriset har det också blivit alltmer ekonomiskt att använda kol i stället för olja. Omfattande åtgärder harvidtagits i snart sagt samtliga lEA-länder i syfte att ersätta olja med kolinom olika användningsområden, att ta fram miljömässigt mer acceptablakolteknologier och att effektivisera produktions- och distributionsleden.lEA-länderna förfogar över av världens tekniskt och ekonomisktutvinningsbara kolreserver. Prognoserna för utbyggnaden avkärnkraft inom lEA-länderna har kontinuerligt reviderats . Såsent som uppskattades att medlemsländerna skulle ha enkärnkraftskapacitet pä 410 GW medan en bedömning ger en sannolik siffrapä kanske 250 GW. Även denna kapacitet representerar dock en kraftig ökningjämfört med de 102 GW som fanns tillgängliga i 162 kärnkraftverk i slutet av år1979. Kärnkraftens andel i lEA-ländernas elproduktion skulle med en sådanutbyggnad öka från till ' . Kärnkraften inom lEArepresenterar en energiproduktion motsvarande 125 milj. toe och kanväntas representera 315 milj. toe . En viktig del av den energipolitiksom lEA-länderna har formulerat har varit kraftigt ökadesatsningar på forskning, utveckling och uppförande av demonstrationsanläggningar.Anslagen för dylika ändamål har i reala termer ökat under perioden1974-1979 och satsningar på förnybara energikällor spelar härvid en viktigroll. förutses att bidragen till energiförsörjningen frän förnybaraenergikällor (sol, vind, geotermisk energi, biomassa och minivattenkraft)endast kan bli marginella - kanske någon procent av lEA-ländernastotala energibehov. Enligt lEA-sekretariatets bedömning torde denna andelkunna komma att öka och möjligen nå . Analyser av lEA-ländernas aktuellaprognoser när det gäller utbud och efterfrågan pä energi ger vid handen attlEA-länderna som grupp skulle ha ett behov av importerad olja är 1985 som någotöverskrider det s.k. gruppmål på 26,2 milj. fat per dag som jag harredogjort för. har dock medlemsländerna enligt lEA-sekretariatetsuppfattning sannolikt varit alltför optimistiska i uppskattningarna av deframtida ekonomiska tillväxten, något som kan ha lett till en överskattning avimportbehoven. lEA-sekreteriatet har uppskattat att det borde vara möjligt,med hänsyn härtill och till ytterligare möjliga energipolitiska åtgärder, attbegränsa gruppens oljeimport till 22,9 milj. fat per dag . Vad gäller har lEA-sekretariatet ansett detmöjligt att minska 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet II gruppens oljeimport till ca 20 milj. fat per dag, eller 1000 milj. ton per är. Summan av medlemsländernas egna prognoser av importbehovetdetta år ligger f. n. väsentligt högre, eller pä 26 milj. fat per dag. 2.2.3 (exkl. OPEC) Energikonsumtionen i u-ländernautgör en liten del av världens totala energikonsumtion men har växt i mycketsnabbare takt än denna. Enligt kan användning avkommersiell energi väntas öka äriigen . Underperioden före är 1973 växte energianvändningen i snabbare än derassamlade bruttonationalprodukt. Det finns skäl att förmoda att samma relationkommer att gälla även . Kategorin som inte tillhörOPEC innefattar länder med mycket skilda förhållanden i energihänseende och iekonomiskt hänseende. I gruppen finns ett antal länder som är betydandeoljeproducenter, t. ex. . av de icke OPEC-anslutnau-ländernas oljeproduktion är 1979 pä ca 5 milj. fat per dag härrörde från nioländer. Gruppen innehåller emellertid främst ett stort antal mycket fattigaländer som för sin försörjning med kommersiell energi och för sin utvecklingär höggradigt beroende av importerad olja - flertalet till . Dessa länder har drabbats utomordentligt hårt av desenaste årens prishöjningar pä olja. Kostnaden för de oljeimporterandeu-ländernas oljeimport har nästan tio-dubblats i reala termer under1970-talet. Den utveckling av den globala energisituationen som ter sigsannolik ger anledning till allvarliga farhågor för de oljeimporterandeu-ländernas möjligheter att uppnå sina ekonomiska och sociala mål, om intemassiva insatser görs för att utnyttja energi mer effektivt och för attutveckla inhemska energikällor. står det klart att varje åtgärd somvidtas någonstans i det internationella energisystemet för att minskaoljeanvändningen och därmed minska efterfrågetrycket på olja ligger i deoljeimporterande intresse. De icke OPEC-anslutna u-ländernasnettoimport av olja var 2,4 milj. fat per dag (120 milj. ton). Dennasiffra döljer dock omfattningen av oljeimporten och oljeberoendet hos flertaletländer inom gruppen eftersom en betydande oljeexport till frän ett litet antal icke OPEC-anslutna oljeproducerande u-länder.Omfattningen härav var ca 2 milj. fat per dag. Oljeproduktionen i de sominte tillhör OPEC väntas öka frän ca 5 milj. fat per dag till kanske8-9 milj. fat per dag och mer än 10 milj. fat per dag är 1990.Huvuddelen av denna produktion väntas fortfarande äga rum i ett begränsat antalländer, även om förutsättningarna finns för ett antal "nya"oljeproducenter att minska sitt importberoende avsevärt eller t. o. m. blinettoexportörer. Övriga kanske ett 90-tal - är i huvudsak hänvisadetill OPEC-olja. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 12 De icke OPEC-anslutna u-lähdernas samladeefterfrågan på olja under 1980-tälét väntas, som jag har konstaterat i detföregående, växa snabbt, dock möjligen inte fullt så snabbt som produktionen idessa länder. En viss föfbättrihg i gruppens försörjningssituation bedömsdärför som möjlig un-def detta årtionde, jag vill dock återigen understryka attdet överväldigande flertalet väntas förbli i stor utsträckninghänvisade till inipöttérad olja och att de däfined befinner sig i enutomordentligt besvärlig situation genom de förändringar som förväntas äga rumnär det gäller priséi" och tillgäng på detta energislag. har uppskattat att de oljeimporterandeu-ländernas behov äv importerad olja kommer att växa från 4,5 milj. fat per dagår 1980 till kanske 7 milj. fat per dag . En sådan ökning skulleinnebära en avsevärd belastning för dessa länders ekonomier, med en kostnad föroljeimporten i fasta priser som skulle öka från är 1980till det dubbla . I ett längre perspektiv - och därefter finns det anledning att förmoda att mycket stora energibehov pågrund av befolkningsökning, urbanisering och behov av ekonomisk tillväxtkommer att utgöra det allt överskuggande globala energiproblemet. (WEC) har följandetabell tagits fram för att illustrera möjliga utvecklingstendenser rörandebefolkning, total energikonsumtion samt energikonsumtion per capita i i-länderoch och . Tabellen bygger på antaganden om en årligtillväxt av energianvändningen i om och i i-länder om . Av tabellen framgår att energikonsumtionen percapita i trots en relativt snabb tillväxt i den totalaenergianvändningen fortfarande förväntas bli mycket låg, eller ca 1,5 toe percapita. Denna siffra kan jämföras med t. ex. energikonsumtionen ii-länderna pä i genomsnitt ca 4,4 toe per capita och i på ca 6 toe. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 13 är världens störstaoljeproducent med en produktion pä 572 milj. ton (11,44 milj. fat perdag). Av den sammanlagda exporten detta är på 160 milj. ton gick ca 70 milj.ton till de övriga SEV-länderna' medan återstoden exporterades till , i ett globalt perspektiv ärSEV-ländernas framtida situation i oljeför-sörjningshänseende av stortintresse. Officiella sovjetiska siffror som har redovisats i enrapport från FN:s ekonomiska kommission för (ECE) tyder pä enoljeproduktion på 620700 milj. ton, vilket med ett antagande om eninhemsk konsumtion på 534 milj. ton ger en exportpotential pä 86-166 milj. ton.Om exporten till de europeiska SEV-länderna antas ligga kvar på en nivå kring80 milj. ton skulle 6-86 milj. ton återstå för export till övriga länder. Vissa bedömare har emellertid gjortgällande att den sovjetiska oljeproduktionen kommer att nå en topp på kanske600 milj. ton för att sedan gradvis minska. En sådanutveckling skulle ha betydelsefulla konsekvenser för läget på deninternationella oljemarknaden. De östeuropeiska ländernas problempä energiområdet är desamma som lEA-ländernas och samma typer av åtgärder äraktuella för båda länder-grupperna. Hög prioritet har av de östeuropeiskaregeringarna givits ät åtgärder för att främja en effektiv energihushållningoch för att utveckla till oljan alternativa energikällor. Fortsatta satsningarpå kol och en mycket kraftig expansion av kärnkraft är enligt de östeuropeiskaregeringarna väsentliga inslag i en strategi för att möta de framtidaenergibehoven. En kraftig ökning av den sovjetiska gasproduktionen ochgasexporten väntas äga rum . oljeproduktion uppgick är1979 till ca 110 milj. ton varav ca 16 milj. ton exporterades. Betydandeosäkerhet råder om den framtida exportpotentialen men de tidigare mycketoptimistiska bedömningarna synes nu ha reviderats, bl. a. pä grund av växandebehov av olja för internt bruk och ökande problem med den inhemskaenergiproduktionen. Vissa bedömare förutser att kan komma att blinettoimportör av olja . Den utsträckning i vilkenOPEC-länderna kan och vill producera och exportera olja är av avgörandebetydelse för världens situation i energiförsörjningshänseende och för läget ivärldsekonomin. OPEC svarar för av världens oljeproduktion och förca av världshandeln med olja. ' = Rådet för ömsesdigl ekonomiskt bistånd. Följandeländer är aktiva medlemmar i : , , . Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 14 OPEC:s oljeproduktion uppgick år1979 till 31,5 milj. fat per dag. Härav exporterades 28,7 milj. fat per dag.Produktionen uppskattas till 26,6 milj. fat per dag. OPEC:soljeproduktion uppskattas till ca 24,5 milj. fat perdag, bl. a. till följd av kriget mellan och . prognoser rörande OPEC:soljeproduktion tydde på en icke oväsentlig ökning fram till perioden 1985-1990.Dagens bedömningar ger vid handen att möjligheten är stor att OPEC aldrig merkommer att producera och exportera sä mycket olja som man gjorde . Det finns flera anledningar till denna förändring i synenpå omfattningen av OPEC:s framtida oljeproduktion. Den viktigaste är kanske atthänsyn tagits till OPEC-regeringarnas växande oro inför vad som har uppfattatssom en alltför snabb utvinningstakt med hänsyn till långsiktiga nationella ochekonomiska intressen, kombinerat med ett allt starkare inflytande frånOPEC-regeringarnas sida över oljeproduktionen och oljehandeln. Planeringen förden tid då oljetillgångarna sinar är för många OPEC-länder en realitet.Eftersom oljan är dessa länders viktigaste, i många fall enda, naturresurs samteftersom uppgiften att bygga upp en diversifierad ekonomi och att åstadkommaen social anpassning härtill är tidskrävande och förenad med stora problem, ärdet naturiigt att man kan vilja föredra en mer utsträckt produktionsperiod meden långsammare utvinningstakt. Dessa tendenser har givetvis förstärkts genom desenaste två årens drastiska höjning av oljepriset. Sedan slutet av harråoljepriset genomsnittligt gått upp med och en lägre produktionkrävs alltså för att finansiera ett importbehov. För vissa s. k.lågabsorberande OPEC-länder som dessutom på det hela taget är de som har destörsta reserverna tillkommer att man har svårt att av infrastrukturella skältlnna lönsamma investeringsobjekt för de inkomster som oljeförsäljningengenererar samt att de överskott som man placerar i i-länderna tenderar atturholkas av inflationen. För dessa länder kan det framstå som mer lönsamt attbegränsa produktionen och behålla oljan i marken än att skaffa sig finansiellatillgångar som bedöms ge sämre avkastning. De s. k. högabsor-berandeOPEC-länderna, vilka i princip har ett intresse av ökad export och högrepriser, är också i stor utsträckning de som har relativt småreserver. I dessa länder är också den inhemska konsumtionen av olja snabbtväxande. Fysiska möjligheter till högreproduktion än den som ägde rum finns dock pä sikt ochkapacitetstillskott kan tänkas ske i t.ex. och . I denrapport rörande OPEC:s långsiktiga strategi, som har diskuterats inomorganisationen , sägs emellertid att OPEC:sproduktionskapacitet kommer att vara ca 35 milj. fat per dag och att enökning av denna siffra är osannolik. Hur mycket olja som OPEC kommer att producera i framtidenbestäms dock som jag har antytt i det föregående i många fall i mindreutsträckning Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 15 av den tillgängliga fysiska produktionskapaciteten. Istället spelar viljan att producera mot bakgrund av överväganden av den typsom jag här har redovisat - en alltmer framträdande roll. En annanbetydelsefull faktor att beakta vid uppskattningar av OPEC:s framtidaoljeproduktion är också effekterna av politiska kriser och förändringar, såsomhar illustrerats av revolutionen i och kriget mellan och . Dethar hävdats att det finns en risk att viss del av OPEC:s produktionskapacitetpermanent kan komma att vara "utslagen" av dylika orsaker.Ytteriigare en aspekt att beakta i ett längre perspektiv är möjligheten attviss prioritet ges åt andra när det gäller oljeleveranser från OPEC. Även om osäkerheterna är betydandesynes det mot denna bakgrund realistiskt och klokt för oljeimporterande länderatt räkna med en sjunkande oljeproduktion inom OPEC jämförtmed nivån är 1979. Minskningen av OPEC:s export torde bli ännu snabbare pågrund av de växande behoven att tillgodose inhemsk efterfrågan. OPEC:s inhemskakonsumtion uppgick till ca 2,3 milj. fat per dag. Nivån kankomma att ligga kring 5,4 milj. fat per dag. Hur mycket OPEC:s export kommer attminska är naturligtvis omöjligt att förutsäga. Vissa bedömare har angett att enminskning från 28,7 milj. fat per dag till ca 23 milj. fat per dag år1990 och ca 17 milj. fat per dag är sannolik. 2.2.6 Den globala energisituationen Varje prognos över den globalaenergisituationen pä sikt är förenad med osäkerheter. Den redovisning som jagnu har lämnat torde dock medge att vissa allmänna slutsatser dras vilka utgören utgångspunkt för den svenska energipolitiken. Utvecklingen under senare delen av1970-talet har inneburit att en period av omställning mot minskad oljeandel ivärldens energiförsörjning har inletts. Prognoser över ger dock vidhanden att de åtgärder som har vidtagits inte är tillräckliga och att det finnsen risk att de väntade energibehoven med en rimlig utveckling av energiprisernaoch med en rimlig ekonomisk tillväxt inte helt kommer att kunna täckas motmitten av årtiondet. Övervägande skäl talar för att resten av kommeratt karakteriseras av en tilltagande knapphet på energi och av en tilltagandekonkurrens om begränsade tillgångar på olja. Därmed är sannolikheten stor förfortsatta ökningar av oljepriset med åtföljande effekter pä betalningsbalanseroch på världsekonomin. För att en sådan situation skallkunna undvikas är beslutsamma åtgärder nödvändiga i alla länder för att minskaoljekonsumtionen, främja effektiviteten i energianvändningen, ersätta olja medandra energikällor och utveckla till oljan alternativa energikällor.