prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — I tredje stycket anges att om inteckning iluftfartyg omfattar även reservdelar, nägon av de pä viss plats förvaradereservdelarna inte får tas i mät särskilt för sig utan inleckningshavarenssamtycke. Principen i första stycket att tillgångar som hör samman sävittmöjligt inle bör skiljas är enligt beredningen tillämplig även i fall som avsesi tredje stycket. Det innebär alt inleckningshavarens samtycke till att vissreservdel utmäts inte befriar förrättningsmannen frän att pröva huruvida denlämpligen bör utmätas för sig. Förslaget innehåller lika litet som gällande rättnågot särskilt förbud mot att reservdelar utmäts utan alt luftfartyg som ärgemensamt intecknat med 1980/81:8 4 kap. 7 § 366 reservdelarnautmäts eller mot alt luftfartyg utmäts utan att reservdelar somomfattas av samma inteckning utmäts . Beredningen framhåller allprincipen i första stycket av paragrafen dock gäUer även i dessa fall. Därvidmåste beaktas de särskilda förhåUanden som kan föreligga beträffandereservdelar, bl.a. alt ett reservdelslager kan vara avsett för fleraluftfartyg. Detta kan exempelvis leda till att vid utmätning av ett avluftfartygen några reservdelar inte tas med. Beträffande bestämmelsen i 78 8 andra meningen ULrörande avkastning av fast egendom som tillkommer nylQanderättshavare anförberedningen att regeln utgår frän att avkastningen i sädant fall alkjämt utgörtillbehör fill fastigheten (se 2 kap. 1 8 JB). Vad som uttalas genom bestämmelsentorde enligt beredningen gälla utan särskild föreskrift, eftersom nytQanderättinte gäma kan spaltas upp i olika delar som skulle kunna angripas var för sig.Bestämmelsen kan möjligen molsättningsvis föranleda ett oriktigt antagande attandra delar än rätten tiU blivande avkastning kan brytas ut ur nytGanderätt ochutmätas för sig. Beredningens förslag upptar därför inte nägon motsvarighettill nämnda föreskrift. framhåller attmeningen inte torde vara att mot gäldenärens vilja mera skaU utmätas än sombehövs för att betala utmätningsfordringen. Skulle försäljning av endast en delav tiUgångar, som i och för sig hör samman, vara tiUräcklig, bör gäldenären harätt alt motsätta sig utmätning av ytteriigare egendom, även om detta ledertill ett från renodlat ekonomiska synpunkter sämre resultat. Bestämmelsen iförsta stycket bör enligt hovrätten utformas sä att det framgär att den ärdispositiv till förmån för gäldenären i den mån sökandens stäUning intepåverkas härav. Med anledning av vad hovrätthar anfört har lydelsen av första stycket i paragrafen Jämkats nägot. Del sägssålunda att tillgångar som hör samman inte bör skiljas ulan särskilda skäl.Denna lydelse avser att läcka säväl fall då del i praktiken inte är möjligt atthälla samman delarna som fall då gäldenären begär att endast viss del skaU tasi anspråk. Det är emellertid inte utan vidare säkert att en sådan begäran frångäldenären skall efterkommas, även om utmätning av delen skulle varatillräcklig för att tillgodose sökandens fordran. Om t.ex. gäldenärenunderskattar den värdeförstöring som skulle bli följden av att endast en delutmäts, bör hans begäran kunna lämnas utan avseende Qfr beträffande en i vissmån likartad situation 5 kap. 15 8). Andra och tredje styckena i paragrafen motsvarar,med en mindre jämkning i andra stycket, beredningens förslag. 78 Denna paragraf, som saknar direkt motsvarighet i beredningens förslag, behandlar frågan i vad mån s.k. skrivbordsutmätning av lös egendom ärtillåten. Utmätning av lös egendom skall enligt UL säkerställas genomde åtgärder som för olika slag av egendom är föreskrivna i 67 c 8 I mom. och73-76 88. Lösöre skall sålunda omhändertas eller märkas som utmätt, bevis omutmätt fordran omhändertas, sekundogäldenären denuntieras osv. Finns egendomeni tredje mans besittning, skall förbud meddelas innehavaren att utlämnaegendomen. Först när dessa åtgärder har vidtagits anses utmätningen fullbordad.Den medför dä enligt 77 8 I mom. UL förmånsrätt enligt vad som sägs iförmånsrättslagen. Utmätning av här i riket registrerat skepp eller luftfartygeller inlecknade reservdelar tUl sådant luftfartyg medför dock enligl 77 8 2mom. förmänsrätt redan när beslutet om utmätning meddelas. Reglerna om utmätning av lösöre (inbegripet fartygoch luftfartyg m.m.) utgår från att den egendom som skall utmätas finnsfillgänglig för förrättningsmannen. Av 77 8 2 mom. UL följer emellertid attutmätning av här i riket registrerat skepp eUer luftfartyg kan ske även om detbefinner sig på resa eller ligger i utländsk hamn (distansutmätning). Detförutsätts emellertid att utmätningen säkerställs senare, om inte egendomenblir utmätt i annkl land. Motsvarande gäUer i fräga om intecknade reservdelartill svenskt luftfartyg. För utmätning av fordran eller rättighet som ärgrundad pä löpande förbindelse eller annan handling vars företeende utgörvillkor för fordringens utkrävande eller rättighetens utövande förutsätts atthandlingen i fråga finns tillgänglig för förrättningsmannen och genast kanomhändertas av denne. Vad nu har sagts är i princip tillämpligt även näregendomen är i Iredje mans besittning, även om säkerställandet av utmätningeni allmänhet då sker på annat sätt. Beredningen föreslår i 7 kap. 1 8första stycket en bestämmelse att utmätning av lös egendom skallsäkerställas genom åtgärder som föreskrivs i kapitlet. Därav följer enligtberedningen att utmätning av sädan egendom inte får beslutas och genomförasutan att de ätgärder som lagen föreskriver kan vidtas i direkt anslutning tilluimätningsbeslutet, om inte undantag är medgivet. Ett undantag från principen att egendomen skallfinnas tillgänglig vid utmätningen följer av 7 kap. 5 8 jämförd med 4 8 förstastycket beredningsförslaget. 1 sistnämnda bestämmelse anges de åtgärder försäkerställande som skall vidtas vid utmätning av lösöre, inklusive skepp ochluftfartyg. Egendomen skaU las i förvar eller utmärkas som ulmätt och, om delär lämpligt, förseglas. Enligt 7 kap. 5 8 skall emellertid bestämmelsen i 4 8första stycket inte hindra utmätning av här i riket registrerat skepp ellerluftfartyg som inte är tillgängligt. Beredningen erinrar om att föreskriften i77 8 2 mom. UL också omfattar intecknade reservdelar till registrerat svensktluftfartyg. Skulle reservdelarna förvaras utom riket, bör emellertid utmätninginte ske i . Reservdelarna mäste i sä fall föras hit för försäljning ochvidare åtgärder i ärendet. En sädan flyttning låter sig dock knappast genomföratvångsvis. Alt flytta reservdelarna synes beredningen inle heller förenligt med1948 års konvention rörande 4 kap. 7 § 367 1980/81:8 4 kap. 7 § 368 intemationellterkännande av rätt lill luftfartyg. Reservdelar som kan bli föremål för svensk utmätningkan därför förutsättas vara upplagda här i riket. Den föreslagna 5 8 nämner pågmnd härav inte intecknade reservdelar tUl luftfartyg. Beredningen framhåUer att gäldenären enligt vaderfarenheten visar genom alt undanhålla bankbok har kunnat hindra utmätning avbanktillgodohavande som är känt för kronofogdemyndigheten. Han kan helt franktvägra att tala om var motboken finns eller sanningslöst uppge att den harförkommU. Att utmätning kan hindras på ett så enkelt sätt kan enliglberedningen inte gäma godtas. Beredningen föreslår därför i tredje stycket av 7kap. 2 8 en bestämmelse som möjliggör utmätning trots att boken inte anträffas.Tillräcklig anledning att begränsa bestämmelsen till motböcker hos bank hardock inte ansetts föreligga. Bestämmelsen avser alla sådana handlingar somnämns i första och andra styckena i paragrafen, dvs. löpande skuldebrev ochandra presentationspapper saml pantbrev och skuldebrev som är intecknat iluftfartyg. En fömtsättning för utmätning är enligt förslaget att det kan antasatt handlingen undanhålls eller har förkommit. Om utmätning i sädant fallbeslutas, skall enligt förslaget förbud meddelas sekundogäldenär eller annanförpliktad att fullgöra sin förpliktelse tUl annan än kronofogdemyndigheteneller den som myndigheten anvisar. Gäller utmätningen pantbrev som inte ärbelånat, kan sådant förbud givetvis inte meddelas. Enligt beredningen bör emellertidutmätningen antecknas hos inskrivningsmyndigheten. RSV ifrågasätter om inteskrivbordsutmätning bör kunna göras i större utsträckning än vad beredningenhar föreslagit. Sådan utmätning bör i fråga om annan lös egendom än fordringaroch rättigheter kunna företas om tillföriitlig förteckning av egendomen finnsatt tillgå och värdet kan uppskattas samt en besiktning av egendomen inte fyUerannan funktion än att konstatera att egendomen är i gäldenärens besittning.Sådant konstaterande torde kunna ersättas av gäldenärens skriftliga förklaringpä heder och samvete att han äger den aktuella egendomen och har den i sinbesittning. Postbanken är tveksam till förslaget att utmätningfår äga rum av fordran som grundas på bankbok eller annat presentationspapperutan hinder av att fordringsbeviset inte påträffas. Banken påpekar attpostverket har över 5.000 serviceställen och att det finns över fem miljonerpostsparbanksböcker. De spärrlistor som har upprättats som skydd mot förlustergenom kriminell verksamhet riktad mot banken måste med hänsyn tiU kassaarbetetvara lätlöverskädliga och har därför begränsat utrymme. Det skulle medförastora praktiska svårigheter om spärrlistoma skulletyngas med uppgifter även om här avsedda konton. Med hänsyn till den speciellastmkturen av postverkets betalningsförmedling synes den föreslagna ordningen innebärarisk för att borgenärens betalningsanspräk flyttas över på banken. 1980/81:8 4 kap. 7 § 369 motboksägare som har boken i sin besittning kan användaden för uttag inte bara i utan även i de nordiska grannländerna.Postbanken anser för sin del all de nuvarande reglema om utmätning av bankbokbör behållas tills vidare. torde det emellertid, troligen inom entioårsperiod, bli möjligt alt genom anskaffning av kassaterminaler skapa etteffektivare spärrsyslem och kanske även all göra saidokontroll"on-line" av flertalet kassalransaktioner. Frågan kan då komma i ettannat läge, åtminstone i vad gäller transaktioner inom riket. Även bankinspektionen, som godtarberedningens förslag, pekar pä de komplikationer som den ömsesidigabelalningsQänslen mellan de svenska bankerna inbördes och mellan bankema iSverige och de övriga nordiska länderna för med sig. För utmätning avlösöre förutsätts enligl UL alt egendomen finns tillgänglig för förrättningsmannen.Utmätning av här i riket registrerat skepp eller luftfartyg m.m. får emellertidbeslutas trots att skeppet eller luftfartyget befinner sig i främmande landeller på resa (distansutmätning). När det gäller fordringar och rättigheter iallmänhet går det inle all tillämpa principen att egendomen skaU finnastillgänglig vid utmätningen. Beträffande fordran eller rättighet som grundarsig på löpande skuldebrev eller annat bevis, vars företeende utgör vUlkor förfordrans utkrävande eller rättighets utövning, gäller emellerfid att bevisetskall finnas tillgängligt. Beredningen har inle funnit någonanledning till ändring av den nuvarande principen all lösöre som skall utmätasmäste vara tillgängligt för förrättningsmannen. För denna principtalar också flera skäl. TUI en bönan kan framhåUas att det för bedömningen avom gäldenären skall anses som ägare lill viss egendom ofta är av betydelse attbesittningsförhållandena klarläggs Gfr 4 kap. 17-19 88). Risken för misstag påden punkten skulle öka betydligt om förrättningsmannen var helt hänvisad tilluppgifter av gäldenären eller annan. Vidare skulle svårigheter senare kunnauppstä all identifiera egendomen. Del skulle t.o.m. kunna visa sig att uppgivenegendom i själva verket inte existerar. Även om tillförlitliga uppgifter idessa hänseenden föreligger skulle en utmätning av egendomen ändå vara lämligenmeningslös om inle egendomen förr eller senare kan tas om hand för försäljning. Det är givetvis ocksä av vikt allsäkerstäUande av utmätningen kan ske . 1 annat fall ökar risken föralt gäldenären eller annan efter utmätningsbeslutet förfogar över egendomen påsådant sätt att den rätt som utmätningssökanden har vunnit går förlorad.Säkerställandet syftar även lill alt ge publicitet åt utmätningen. Brister deti fråga om publiciteten kan annan borgenär, som senare har fått utmätning iegendomen, räka ut för att den förmånsrätt han har fält genom sin utmätning iefterhand visar sig sakna värde. Vidare bör åtminstone en preliminär uppskattningav egendomens värde såvitt möjligt företas i omedelbar anslutning till utmät- 1 saml Nr 8. Prop.1980/81:8 4 kap. 7 § 370 för all förrättningsmannen skall kunna avgöra hur mycket egendom sombehöver tas i anspråk. Jag vill erinra om alt en avsikt meddepartementsförslaget är att förhör med gäldenären skall ingå som ett normaltled i utmälningsförfarandet. Gäldenären skall också vara skyldig att lämna deuppgifter om sina tillgångar som kronofogdemyndigheten behöver. Även tredjeman skall i viss utsträckning vara skyldig att lämna upplysningar. De nyareglerna om upplysningsplikt för gäldenären och tredje man torde skapa bättreförutsättningar än nu för att utan hembesök eller motsvarande undersökning fåfram ell tillförlitligt underlag för utmätning, låt vara att sådana uppgifterofta inte är en tillräckligt säker grund för beslut om utmätning. Det finns fall där risken för ett felaktigtulmätningsbeslut är jämförelsevis liten och där man av den anledningen skullekunna frångå kravet på att egendomen skall vara tillgänglig. Detgäller främst egendom som är föremål för registrering. På den punkten harberedningen i anslutning lill gällande rätt föreslagit att utmätning skallkunna äga rum av här i riket registrerat skepp eller luftfartyg som inte ärtUlgängligt. Även när registreringen inte är av lika kvalificerat slag somt.ex. skeppsregistreringen torde man ofta med goda skäl kunna anta all den somär upptagen som ägare i registret ocksä är den verklige ägaren. Om uppgifter ibilregistret eller båtregister som avses i 2 8 sjölagen Qfrbåtregistreringslagen 1975:604) kompletteras med förhör med gäldenären t.ex. omvar egendomen förvaras och dess närmare beskaffenhet torde tillräcklig grundför ulmätningsbeslut beträffande sådan egendom inte sällan kunna vinnas ulanatt egendomen är tillgänglig vid förrättningen. Som ett annat exempel kan nämnas att egendomenredan är utmätt för annan borgenärs fordran. 1 allmänna mål inträffar emellanåtatt samma egendom gång efter annan utmäts för restförda skatter och attutmät-ningama dessemellan hävs därför att gäldenären betalar den gamla skatteninnan ny reslföring har skett. Ocksä här bör uppgifter från gäldenären iförening med vad kronofogdemyndigheten tidigare känner lill kunna läggas fillgmnd för beslut om utmätning. Även i andra fall kan uppgifter från gäldenärenundantagsvis bedömas som så tiUförlitliga att ett besök pä platsen knappastskulle ge något ytterligare underlag för uimätningsbeslutet. Frågan har ytterligare en aspekt som hänger sammanmed önskemålet om en mer tidsenlig ordning för handläggningen av utmätningsmål.Bl.a. är del angeläget att de rutinmässiga hembesöken slopas. Jag skallåterkomma till den frågan i anslutning till 14. I första hand bör uppgifterom gäldenärens tillgångar skaffas fram genom andra åtgärder än hembesök,främst genom kontroU av tillgängliga register och förhör med gäldenären. Endastom målet inle kan slutföras genom sädana åtgärder blir förrättning i gäldenärensbostad aktuell. En sädan bör l.ex. hällas om det vid förhör kommer fram attgäldenären har utmätningsbar egendom. Kan då inte beslut om 1980/81:8 4 kap. 7 § 311 utmätningfattas genast i samband med förhöret, finns risk för att gäldenären innanförrättning äger rum i bostaden förfogar över egendomen till skada försökanden. sådant förfogande skulle inte innebära nägon lagstridighandling, eftersom något beslut om utmätning med därav följandeförfogandeförbud ännu inle har fattats. Med hänsyn lill det anförda anser Jag att man iviss omfattning bör kunna mjuka upp det principiella kravet att lösöre somskall utmätas också måste finnas tillgängligt förförrättningsmannen. Om denne pä annat sätt än vid besök på platsen, t.ex. isamband med förhör med gäldenären, får fram uppgifter om utmätningsbar egendomvilka framstår som tillförlitliga, bör beslut om utmätning genast kunnameddelas. Därefter bör vid behov hembesök eller motsvarande kontroll göras, delsför besiktning och värdering av egendomen, dels för omhändertagande avegendomen eller försegling eller märkning av den. Visar del sig alt deuppgifter som låg lill grund för uimätningsbeslutet var felaktiga, fårkronofogdemyndigheten själv rätta beslutet Qfr 33 och 34 88). När det gäller fordringar och rättigheter som inteär föremål för besittning i vanlig mening mäste för utmätning krävas attegendomen kan identifieras med tillräcklig säkerhet och att den är åtkomligför vidare exekutiva åtgärder i form av indrivning eller försäljning.Beträffande fordran eller rättighet som grundas pä löpande skuldebrev eUerannat presentationspapper bör som huvudregel gälla att handlingen finnstillgänglig för förrättningsmannen. Jag delar emellertid beredningensuppfattning att gäldenären inle bör få hindra utmätning av banktillgodohavandeeller annan liknande tillgång genom att undanhålla bankboken eller handlingen.Beredningens förslag att utmätning av sådan egendom skall vara tillåten om detkan antas att beviset undanhålls eller har förkommit har också godtagils av deallra flesta remissinstanserna. Motsvarande bör gälla utmätning av pantbrev iskepp eller fast egendom eller inteckning i luftfartyg eller reservdelardärtill. Kravet att lösöre och presentationspapper i principmåste finnas tillgängliga vid förrättning för att utmätning skall få äga rumhar inte kommit lill direkt uttryck i beredningens förslag. Kravet framgår dockindirekt av den i 7 kap. 1 8 första stycket föreslagna bestämmelsen att utmätningav lös egendom skall säkerställas genom de ätgärder som föreskrivsi kapitlet. Kan dessa inte vidtas i omedelbar anslutning tiU uimätningsbeslutetföljer därav att utmätning inte får ske. Huvudprincipen kan ocksä sägas framgåav de uttryckliga undantag som anges i 7 kap. 2 8 tredje stycket och 5 8. För egen del anser jag att frågan i vad mänskrivbordsutmätning är tillåten bör regleras uttryckligen. En bestämmelse iämnet bör inte inskränkas till egendom som kan vara föremål för besittningulan göras generell. Den bör dock inle gälla fast egendom. Somframgär av del anförda är del endast i fräga om lösöre (inbegripet 1980/81:8 4 kap. 7 § 372 skeppoch luftfartyg) och presenlationspapper som man kan tala om all egendomen skallfinnas tillgänglig vid utmälningsbeslutet. När det gäller annan lös egendom färmotsvarande krav uttryckas på annat sätt. Bestämmelsen bör vidare utformas säalt del i enlighet med vad Jag har anfört blir möjligt alt i vissafall frångå kravet på tillgänglighet. Det synes emellertid inte nödvändigt atti detta sammanhang i detalj ange vad som skall gälla i olika fall. Entillräcklig precisering kan i stället, i linje med beredningens förslag, uppnäsgenom en anknytning lill reglema om säkerställande av utmätning i 6 kap. 1 enlighet härmed sägs i första stycket avparagrafen alt lös egendom får utmätas endast om egendomen är tillgänglig vidförrättning eller om egendomen ändå på grund av registrering, upplysningar vidförhör eller annan utredning kan identifieras och hinder inle kan antas mötamot säkerställande av utmätningen enligt vad som sägs i 6 kap. Bestämmelsen innebär att lösöre som är tillgängligtvid förrättning alltid får utmätas, förutsatt givetvis att gäldenären är ellerskall anses vara ägare av egendomen och att övriga villkor angåendeutmätningsordningen och beneficium är uppfyllda. Lösöre som inte finnstillgängligt vid förrättningen får också utmätas, men då krävs särskildutredning om egendomen. Uppgifter mäste föreligga om egendomens art ochhuvudsakliga beskaffenhet sä att den är möjlig alt identifiera. En åtminstoneungefärlig uppskattning av värdet bör också vara möjlig. Som framgår av paragrafen skall frågan huruvidautmätning får ske av egendom som inte är tillgänglig i första hand bedömas medledning av uppgifter i register eller vad som framkommer i samband med förhör.Även annan utredning får godtas, l.ex. uppgifter frän gäldenären eller iredjeman utan samband med förhör, om de bedöms som trovärdiga. Som ytterligare förutsättningför utmätning i fall då egendomen inte är tillgänglig gäller i princip attutmätningen kan säkerställas enligt reglerna i 6 kap. Egendomen måste alltsåkunna tas om hand efter utmätningsbeslutet eller förseglas eller märkas somutmätt. Detta gäller även om föreskriven åtgärd för säkerställande fårunderiåtas i det särskilda fallet Gfr 6 kap. 4 8). Som Jag skall återkomma lilli anslutning till 6 kap. skall säkerställande-åtgärder som regel vidtas utandröjsmål. Även del kravet mäste sålunda i princip kunna uppfyllas. Full visshetom att säkerstäUande verkligen kan äga rum behöver emellertid inte föreligga.Uppger gäldenären att han äger viss närmare beskriven egendom men vägrar atttala om var den finns, fär som regel hinder mot säkerställande anses möta.Egendomen får då inle utmätas förrän den har påträffats. 1 fräga om fordran eller rättighet finns ofta bevisom fordringen eller rättigheten att tillgå. 1 andra fall kan fillräckligutredning vinnas genom förhör med gäldenären eller upplysningar frånsekundogäldenären. I samtiiga fall krävs även här att hinder inte kan antasmöta mot säkerställande av utmätningen. När det gäller säkerställande avutmätning av Prop.1980/81:8 4 kap. 8 § 373 banktillgodohavandeoch andra fordringar samt rättigheter som grundas pä presenlationspapperföreslås i 6 kap. en bestämmelse att säkerställandet får ske genom denuntiationtill sekundogäldenären eller motsvarande förpliktad, om beviset inte påträffasoch det kan antas att det undanhålls eller har förkommil. Utmätning fär intebeslutas om hinder mot en sådan subsidiär åtgärd kan antas möta. När det gäller utmätning av här i riket registreratskepp eller luftfartyg som inle är tillgängligt kan kravet på att utmätningenskall säkerställas utan dröjsmål inte uppfyllas om t.ex. skeppet ellerluftfartyget befinner sig på resa. Distansulmätning av sädan egendom börernellertid vara möjlig även i fortsättningen. I sådana fall bör säkerställandeske sä snart egendomen blir tillgänglig. Vid förrättningen kan det emellertidframstå som ovisst om utmätningen kan säkerställas . 1paragrafens andra stycke sägs därför att utmätning av egendom som är i frågafär ske även om hinder mol säkerställande kan antas föreligga. I likhet medmotsvarande bestämmelse i beredningens förslag omfattar den nu föreslagnaregleringen inte inlecknade reservdelar till luftfartyg. Utmätning av lön och andra förmåner som avses i 7kap. är av speciellt slag och följer särskilda bestämmelser. Förevarandeparagraf torde i praktiken sakna betydelse vid sådan utmätning. Under denna rubrik har tagits upp en delbestämmelser om själva förfarandet i mål om utmätning, nämligen om behörigkronofogdemyndighet, kronofogdemyndighetens efterforskningsplikl, tidsfrist förhällande av utmätningsförrättning, gemensam utmätning när två eller flera harsökt utmätning mot samma gäldenär, underrättelse till gäldenären och dennesutevaro från utmätningsförrättning. 88 Paragrafen, som motsvarar 5 kap. 9 8 beredningens förslag, reglerarkronofogdemyndighetens lokala kompetens. Enligt 56 8 1 mom. första meningenUL skall utmätning sökas där gäldenären har sitt hemvist. 1 andra meningen gesbestämmelser om vilken ort som skall anses som gäldenärens hemvist. i 56 8 får utmätning av egendom, som finns på annan ort än gäldenärenshemvist, också sökas där egendomen är eller, i fråga om fartyg eller luftfartyg,på den ort dit det väntas. I fräga om fartyg får utmätning även sökas päfartygets hemort. Utmätning av fordran i pengar får också sökas där denförpliktade är, även om fordringen skall anses finnas på annan ort.