prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — Dessa bör knytas till GIC genom avtal om viss jour.Kemisterna bör lära känna såväl brandförsvarets som arbetssituation.Kostnaden beräknas till . För sädana A~och B-kemikalier som ofta sjötransporteras i bulk bör särskildsakkunskap på hantering och skyddsutrustning kunna förmedlas. Jagföreslår att giftinformationscentralen förstärks medviss jourtjänst för specialister på rådgivningvid kemikalieolyckor. 5.11 Förbättrad statistik över miljöfarligasjötransporter (ref bil 2) Statistiskacentralbyråns (SCB) sjöfartsstatistik är bådeofullständig och oenhetlig. Den baseras pä administrativa uppgifter avsedda för skilda ändamål. Enkoppling saknas mellan uppgifter om fartygsrörelser och uppgifter omlastat och lossat gods. Denallvarligaste bristen i underlaget är att en generell standardklassificering saknas för varorsmiljöfarlighet. En gemensam internationell standardklassificering börutarbetas, som kan tillämpas på varuproduktion, avfallsproduktion,varutransporter med alla transportmedel, varulagring och varudistribution. Enutveckling av statistiken bör leda till ett in-formationsssytem över sjöfartensmiljörisker, vilket så långt som möjligt baseras på existerande administrativasystem och på sådana administrativa rutiner som kan komma att införas imiljöskyddssyfte. 1980/81:119 Bilaga 1.1 36 Grundenför systemet bör vara SCBs nuvarande statistik övertransportsätt kopplad till en utbyggd information om fartygsrörelser.Transportsättsstatistiken bör ocksåkompletteras med en miljöfarlighetskod vad gäller olja och kemikalier. Vidarefinns behov av en förpackningskod som bör vara skild från miljöfarlighetskodenoch som talar om t ex om en vara transporteras i bulk eller i förpackadform. För varjefartyg som anlöper en hamn registreras fartygetsidentitetsbeteckning i fartygsregistren, last av farligt gods med uppgift ommiljöfarlighet och förpackningskod samt närmast föregäende anlöpshamnoch nästa destination. För denutrikes trafiken finns vissa av dessa uppgifter . Beträffandeinrikes fart finns endast uppgift om lossade och lastade varor men inte omfartygen och fartygsrörelserna. Klarasekretesskydds- och behörighetsregler måste utarbetas så att manfår en rimlig avvägning mellan miljöskyddsintressena ochuppgiftslämnarnas affärsmässiga intressen. Dethär statistiksystemet kan väntas leda till minskade miljöskadoreftersom förebyggande och bekämpande åtgärder kanplaneras och genomföras på bättre faktaunderlag. Bättre underlagerhålls också för transportplanering. Jagföreslär att SCB fär i uppdrag att inom kostnadsramen en halv milj krredovisa ett detaljerat program för utveckling och förnyelse av sjöfarts-och varusta-stik som tillgodoser miljövårdens informationsbehov. Samråd bör ske medbl a utredningen om transport av farligt gods (K 1979:1), ,, miljödatanämnden. , arbetarskyddsstyrelsen,och sjöfartsnäringen. 5.12 FoU-program för oljebekämpningsteknik (ref bil 8) Behovetärstort av forskning och teknisk utveckling avseende system, metoder och teknik för bekämpningoch sanering av olja och kemikalier. bekämpningsresurserhar byggts upp och omfattar delar som dimensionerats för andrauppgifter t ex tulljakter. Resurserna behöver förnyas och bl a anpassas ännu bättre tilldet internationella samarbete som kommer att öka kraftigt under de närmaste åren.Samarbete är särskilt angeläget vad avser bekämpning av mycket stora utsläpp, för vilkadelvis helt nya system mäste tas fram. 1980/81:119 Bilaga 1.1 37 Detsenaste årets erfarenheter påvisar välkända men ändåallvarliga begränsningar i tekniken. Det avancerade fjärrövervakningssystemsom byggt upp kan inte avslöja olja under vattenytan.Bekämpning av olja i is, särskilt utspridd olja, erbjuder oöverstigligasvårigheter. Upptagning av olja som befinner sig under vattnet har intekunnat ske effektivt. Sanering av olja pä stränder mäste kunna ske med bättre teknik och redskap. Det är angeläget attstörre möjligheter skapas till fältmässigutprovning av nya konstruktioner och system. Marknadsbedörmiingaroch exploateringsrådgivning är annat som många uppfinnare och konstruktörer behöverassistans med. Styrelsenför teknisk utveckling (STU) har på initiativ av MIST i samråd medoljeskyddskommittén tagit fram en programutredning för bekämpnings-och saneringsteknik. Den utgör ett bra underlag för ett stort STU-projekt(insatsområde) med hög prioritet. STU bör ges i uppdrag attomedelbart förbereda ett insatsområdebaserat på en remissbehandling av programutredningen. Ettslutligt program och en genomförandeorganisation bör upprättasunder 1979. bör uppdragsformuleringen, utveck-lingsinitierandeinformation, internationella kontakter, marknadsanlyser m m göras. Visssamplanering bör ske med verksamheten inom det av Svenska Varv ABetablerade projektet (). Jag anserdet synnerligen angeläget att SEPS utvecklas med inriktning främst på exportoch u-hjälp i form av bl a kompletta oljebe-kämpningsssystem.Med hänsyn till den betydelse oljebekämpningsmateriel kan ha för sysselsättningenvid varven bör kontakter också hållas medkommittén för alternativ varvsproduktion som bör kunnamedverka i produktionsfasen. Samplanering bör vidare ske med övriganordiska länder. Vidplaneringen av insatsområdet bör berörda fackmyndigheters FoU-ansvar särskiltbeaktas. Sålunda bör samarbetet mellan och SvenskaRymdaktiebolaget fortsätta avseende fjärranalyssystem, närmast förutveckling av teknik för att upptäcka olja som finns under vattenytan. Jagföreslår att ett insatsområde enligt ovan etablerasvid STU med en kostnadsram på , varav finansieras inomramen för det av mig föreslagna handlingsprogrammet. Resterande del bör ingå i STUsordinarie budget. En skrivelse med förslag om detta har sänts av MIST till industridepartementetden . Prop.1980/81:119 BUaga 1.1 38 5.13 Forskning om miljöeffekter av olje- och kemikalieutsläpp (refbil 1) Forskningom miljöeffekter av olje- och kemikalieutsläpp ska ökakunskaperna om skadeverkningarna . Kunskaperna är nödvändigadels för att ge säkrare underlag för att bedöma miljöriskernavid utsläpp och sjötransporter, dels för att bekämpningoch sanering ska kunna dimensioneras och inriktas så att miljöskadornaav inträffade utsläpp minimeras. Forskningsinsatsernabör nu inriktas dels på fasta undersökningsprogram vid akut oljeförorening,dels på att öka kunskaperna om de långsiktigamiljöeffekterna av olje- och kemikaliespill både i havetoch de stora insjöarna. Hittillshar undersökningar av miljöeffekter vid oljeutsläppplanerats och organiserats först när en olycka inträffat, i den mån de överhuvudtaget utförts. Personal, utrustning och finansiering harinte varit förberedd. Om undersökningarna ska ge önskvärt utbytemåste de påbörjas sedan ett utsläpp skett. För att möjliggöra dennasnabba insats krävs att plan och organisation gjorts upp i förväg.Internationell samordning pågår för att en jämförbarhet ska uppnås. Ett svenskt program bör avsedels stora eller principiellt viktiga utsläpp, dels mindre utsläpp vidvilka undersökningarna kan begränsas. De främstasyftena med undersökningarna är att fastlägga miljöeffekterna och att ge underlag för en samhällsekonomiskvärdering. Visst underlag finns i det tidigare uppdrag som ,och petroleuminstitutet lagt på luftvårdsforskning (IVL). Programmetbör omfatta bakgrundsdata, undersökningar under akutfasen av ett utsläpp ochuppföljande forskning. Basdata om miljön bör tasfram inom det program för övervakning av miljökvalitet (PMK) och de samordnaderecipientkontroller som administrerar. I akutfasen klarläggs bl aoljans spridning, oljans akuteffekter på flora och fauna samt inlagring i organismer ochsediment. Den uppföljande forskningens omfattning avgörs från falltill fall. Både det större ochmindre programmet bör uppta metoder för undersökningarna,provtagningsmateriél, provtagningspunkter, uppgift om institutioneroch personer samt uppgift om administration och organisation av undersökningarna.Regionalt anpassade undersökningsprogram som ska fogas till de i avsnitt 5.1föreslagna länsvisa beredskapsplanerna, upprättas också. 1980/81:119 Bilaga 1.1 39 Huvudansvaretför programarbetet bör ligga hos ,som bör biträdas av en ledningsgrupp i vilken kan ingårepresentanter för , , , IVL mfl. Inom bör personal utses som har huvudansvaret föroljeskyddsfrågor. Det finns flera marinbiologiska laboratorier,som bör ges områdesansvar för provtagning och medverka i uppföljningsprogrammet.Provtagningsmateriél och metoder måste standardiseras ochutiyckningsberedskap upprätthållas. Programmet måste också övas, företrädesvis isamarbete med . Kostnaderna för personalberedskap,materiel, programutveckling m m bör delvis täckas av särskilt anslag, delvis ses som en del av bekämpnings-och saneringskostnaden. Jagföreslår att ges i uppdrag att upprättaundersökningsprogram för oljeutsläpp och beräknar kostnaden för den redovisade uppläggningentill . Härutöver belastas varje bekämpningsoperationmed de direkta kostnaderna i anslutning till denna. Långsiktigforskning av grundläggande karaktär Detärav stor betydelse att klarlägga om de ökande oljehalterna längs våra kusterresulterar i bestående effekter på fauna och flora. Bl a börforskning ske kring ökningen av oljehalterna i mjukbottnarna runt om vårakuster. Ettannat viktigt område att studera är om undvik-ningsreaktionerhos fisk och fiskens födodjur kan observeras i samband med akuta oljespillsamt i områden som drabbats av en kroniskt förhöjdoljehalt i sedimenten. Likaså är detviktigt att öka kunskaperna om huruvida det sker en ökning avsjukdoms- eller parasitangrepp på fiskar som lever i kroniskt oljeförorenadeområden. Den indikerade ökningen av miljögiftsacku-mulering iorganismer som lever i oljekontaminerade sediment börytterligare klarläggas. Demätningar som tidigare skett av oljehalterna i bottensediment ochorganismer har visat på förhöjda halter pä många ställen runt våra kuster. Det är av stor betydelse att enfortsatt registrering av dessa oljekoncentrationer sker så atteventuella förändringar kan observeras. -forskning rörande återhämtningsförlopp hos olje-skadade ekosystem () Prop.1980/81:119 Bilaga 1.1 40 - forskningom ekologiska effekter av olja i sedi ment (1,per är under två är) - forskning och kartering rörandehalter av oljeföroreningar i vatten, sediment och organismer runtvåra kuster () - prognos och förväntadeeffekter av sjötransporte-rade kemikalier () - laboratorietest av miljöeffekterfrån särskilt farliga kemikalier (under treär) Mälet för dessa långsiktigastudier bör vara att kvantifiera effekterna och utvärderaderas ekologiska betydelse för det systemet i stort. Ett mål för sådanaundersökningar är även att ge underlag för en utvärdering iekonomiska termer så att en avvägning mot andra samhällsmål kanske. Jagföreslår att ges i uppdrag att utarbeta program ochbudget för forskningen om de långsiktiga miljöeffekterna. För undersökningsprogrampå länsnivå och särskilda undersökningar i samband med utsläpp bedömer jagatt ca bör reserveras under en femårsperiod.För det långsiktiga forskningsprogrammet bedömer jagatt ca bör reserveras . Prop.1980/81:119 Bilaga 1.1 41 6 Ätgärder för attutnyttja resurserna 6.1 Ny statlig organisation av kust- och sjöfartsverksamhet (ref bil 9) Ettgemensamt mål för och är attverka för god sjösäkerhet. Den splittring av arbetsuppgifter och ansvarsom finns mellan dessa myndigheter medger inte en effektiv planering avoch avvägning mellan förebyggande och bekämpande åtgärder.Enligt min mening finns det ett intimt samband mellan dessa typer av åtgärder,vilket också bör återspeglas i organisationen. Ensärskild arbetsgrupp, i vilken och varitrepresenterade, har inom kommittén övervägt frågan om en sammanslagning av sjöfartsverketoch till en ny myndighet. Gruppen föreslår en sådansammanslagning. Förutom förbättrad övergripande planering innebär förslagetenligt arbetsgruppen ett effektivare resursutnyttjande som bl a leder till bättretillsyn av farledsanordningar, intensifierad besiktningsverksamhet ochsamordnade insatser vid olje- och andra katastrofsituationer. Sammanslagningenmedger också en ökad satsning på forskning och utveckling liksom investeringar iavancerad teknisk utrustning för sjöövervakning. Arbetsgruppenhar inte funnit att en utbrytning av innebär några avgörandenegativa effekter för övriga verksamhet. Arbetsgruppenhar redovisat sin syn på hur grunddragen i den nya organisationen bör se ut. Denomfattande operativa verksamheten i det nya verket är avgörande för att enregional nivå bör finnas. Regionerna bör - för att få enslagkraft både operativt och planeringsmässigt - fä en starkställning i det nya verket. Till regionerna börsamtliga operativa uppgifter - förutom sjökartläggning och isbrytning som av resursskäl ledscentralt - samlas, dvs farledsverksamhet inkl lotsning, sjöbevakning,bekämpning och sjöfartsinspektion. Detta för att organisationenskall kunna ha ett samlat grepp om de Prop.1980/81:119 Bilaga 1.1 42 Dessa arbetsuppgifter innebär också att manpä fältet måste skaffa sig en samlad bild av sjöfartens förhållandevarmed avses inte bara t ex hamn- och farledsfrågor utan ocksågeografiska förutsättningar för en bekämpningsaktion m m. Den delegering som detta innebär är enligtmin mening eftersträvansvärd i statsförvaltningen. Regionernas verksamhet är av sådanomfattning och bredd att arbetsgruppen förordar en lösning som innebär att regionerna direktunderställs generaldirektören i den nya myndigheten. Underregionerna sorterar den lokala organisationen, dvs de av sjöfartsverketföreslagna farledsområdena, de nuvarande kustbevakningsområdena ochsjöfartsinspektionsdistrikten. samordning av de föreslagnafarledsområdena och nuvarande kustbevakningsområdenatorde vara möjlig med en ökad effektivitet som följd. Dencentrala förvaltningen bör ha en policyskapande och stödjanderoll gentemot regionerna och lokalförvaltningen. Detta behöver i ochför sig inte hindra att man inom organisationen kan finna det lämpligtmed central operativ ledning då det gäller större övervakningsinsatser av principiell natur liksom vidstörre eller mer komplicerade räddningstjänst-insatser. Organisationen kännetecknasav en strävan att hålla samman förebyggande och bekämpande åtgärder.Inom centralförvaltningen bör således de sjöoperativa verksamhetsgrenarna hållassamman inom en huvudenhet. Dessa verksamhetsgrenar ärlotsning, övrig farledsverksamhet, bekämpning,sjöbevakning och sjöräddning. Av de skäl som framfördes isamband med omorganisation 1969 och som även prövats iden genomförda organisationsöversynen inom sjöfartsverketbör sjöfartsinspektionen utgöra en egen huvudenhet.Vidare föreslås en särskild huvudenhet för teknisk utveckling. Dennaenhet ska ansvara för forskning och utveckling inom såväl det förebyggandesom det bekämpande området och måste arbeta intimt samman med övrigahuvudenheter. Jagansluter mig till arbetsgruppens förslag. Jagvill särskilt understryka fackmyndighetens FoU-ansvar. De viktigasteFoU-insatserna på sjöfartsområdet utförs av transportforskningsdelegatio-nen,statens skeppsprovningsanstalt och styrelsen för teknisk utveckling. Det är angeläget attdessa insatser förs vidare och samordnas, bl a genom ett heltäckandeFoU-program, av den nya myndigheten. Ens.aii\manslagning av och är en storförändring som tar relativt lång tidatt genomföra. 1980/81:119 Bilaga 1.1 43 dettaslag är av stor vikt för att öka säkerheten i sjötransportsystemet, varför en sådan förändring bör kommatill stånd möjligt. Dessutom har sjöfartsverketunder en lång följd av är varit föremål för olika utredningar, senast en intern organisationsöversynsom rapporterades till regeringen . Om förutsättningarnanu ändras för detta förslags genomförande bör verket och personalen snabbt få beskedom detta. Attlyckosamt kunna genomföra en organisationsförändring kräver aktivmedverkan från personalen både i utredningsarbetet och genomförandet. Först då får man igång denprocess som leder till att all kunskap tas till vara och att utformningen avorganisationen knyter an till förhållandena i det dagliga arbetet. Jagföreslår att regeringen tillsätter enorganisationskommitté som får i uppdrag att utforma en ny statlig organisationför kust- och sjöfartsverksamhet i enlighet med den principlösning somarbetsgruppen angett. Jag föreslår att kommittén tillsätts omgående och att personalorganisationerna ges erforderligrepresentation. Beträffandedet förslag till förändringar i organisation som redan föreliggerbör, enligt min mening, de delar genomföras som inte hindrar ensammanslagning med . 6.2 roll (ref bilaga 10) Länsstyrelsenhar vid större bekämpningsoperationer en något oklarroll till följd av att den endast kan ingripa under vissa förutsättningar.Till sjöss har det riksomfattande bekärapningsansva-retmedan berörd kommun har det direkta ansvaret till lands. Enutredning om huvudmannaskapet för räddningstjänsten till lands genomförspåriksdagensbegäran. Jag bygger min diskussion på rådande ansvarsfördelning nämligenatt det räddningsledningsansvar som länsstyrelsenhar enligt brandlagen vid större olyckor (nödläge) på land inte motsvaras av ett liknande ansvar tillsjöss. Enligtmin uppfattning är det väsentligt att som samhällets samlande regionalaorgan ges möjlighet att påverka bekämpningsaktioner till sjöss. Dettakan ske t ex genom en anvisningsrätt för gentemot . Det finnsofta anledning att redan till sjöss vidta vissa dis- Prop.1980/81:119 Bilaga 1.1 44 positioneri bekämpningsarbetet eftersom det kan komma att kraftigt påverka möjligheternaatt skydda särskilt känsliga områden och att sanera ilandfluten olja. Detta kräver att länsstyrelsernahar någon form av ständig beredskap, som vid en olycka är väl övad sä att denomgående kan samverka med och vidta lämpliga åtgärder, tex överta bekämpningssamordning och räddningsledningpä land. Någon sådan organisation har inte länsstyrelsenidag. Inte heller är brandlagens 12 och 13 §§ enligtmin mening tilllämpliga för en sådan lösning. Där förutsätts nämligen att nödläge skall ha inträffat för att länsstyrelsenskall kunna agera. Enligt min uppfattning har behov av att kunnaagera långt innan nödläge inträffat och med hög handlingsberedskap följa händelseutvecklingenvid ett olje- eller kemikalieutsläpp. En ändring avbrandlagens 12 och 13 §§ så att får räddnings ledningsansvar för bekämpningenäventill sjöss anser jag inte vara ändamålsenlig. Istället bör man genom en särskild författningskapa möjlighet till förbättrad planering och beredskap på länsstyrelserna.En förebild kan här hämtas ur lagen om skyddsåtgärder vidolyckor i atomanläggningar m m (1960:331), även vad gällerianspråktagande av materiel, uttagning av personal, jourtjänst m m.Jag föreslår därför att länsstyrelserna vid kusterna, ochGöta älv - i särskild författning åläggs att upprätta beredskapsplaner för samhällets insatsermot olje- och kemikalieutsläpp även till sjöss och att med berörda parter - bl a kommuner,och - öva dessa planer. Innehållet i sådanaberedskapsplaner behandlas i avsnitt 5.1, där också kostnadenför dessa åtgärder anges. Jag föreslår också atterforderlig författningsreglering sker av länsstyrelsernasansvar och uppgifter vid större olje-och kemikalieolyckor. 6.3 Samarbetsorgan (ref bilaga 1) Miljö- ochnaturvårdsintressena har små möjligheter att påverka det förebyggandeoch bekämpande arbetet i önskvärd utsträckning. I den akuta bekämpningssituationenärtillgång till naturvårdskunskap nödvändig. kan inte besitta en ingående sådankunskap. Istället gäller det att utveckla samrådet mellanoperativt ansvarig myndighet och naturvårdsintressenterna. förekommerunderhandskontakter mellan dessa. Ivissa länder har man byggt in miljövårdskunskapen i bekämpningsorganisationen. Såväl i USAsom i har bekämpningsmyndigheten under självainsatsen Prop.1980/81:119 Bilaga 1.1 45 tillgång tillmarinbiologisk och annan miljöexpertis. I tar vid störreolyckor en grupp med en av naturvärdsmyndigheten utsedd ordförande överledningen av bekämpningen. Detärangeläget att även i skapa utrymme för ettmera formbundet samarbete mellan mijövårds- och bekämpningsmyndigheter. Ett sådantsamarbete avser såväl beredskapsplanering som rådgivningvid den enskilda skadeplatsen. Jag förslår därför att detta samarbete formaliseras på såväl centralsom regional nivå. Jag föreslår att det på den centrala nivån bildas ett särskiltsamarbetsorgan under ledning av och medrepresentanter för och sjöfartsverket- eller den föreslagna sammanslagna myndigheten. harviktiga uppgifter avseende havsmiljön m m liksom avseende fisket varför dessatvä myndigheter bör ingå i samarbetsorganet. Vidare bör i dettaorgan även diskuteras bekämpning av ilandfluten olja och samordning med bekämpningtill sjöss varför statens brandnämnd börrepresenteras liksom kommunerna genom . Dettasamarbetsorgan ska utarbeta en långsiktig policy för hur bekämpningska bedrivas i vårt land och upprätta riktlinjer för länsstyrelsernasberedskapsplanering. Gruppens direkta medverkan vid mycket stora oljeolyckor bör övervägas.Samarbetsorganet bör också behandla utbildningsfrågor för bekämpningspersonaloch informationsplanering för bekämpningsoperationer. Ett annat viktigt inslag iorganets arbete är att diskutera teknisk forskning och utveckling på området. Detkan knytas som referensgrupp till styrelsen för teknisk utveckling ochtill den huvudenhet för teknisk utveckling, som jag skisserat i tidigareavsnitt angående en ny statlig organisation av kust- och sjöfartsverksamhet. Också på regionalnivå bör finnas ett på förhand utsett särsltilt samarbetsorgan, som vid oljebekämpningsoperationerbiträder ledningsorganisationen. Landet bör härvidliksom i mitt förslag till ny organisation för kust-och sjöfartsverksamhet indelas i fyra regioner. I var och en av dessa fyraregiongrupper bör ingå representanter för den nya kust-och sjöfartsmyndigheten,berörda länsstyrelser och statens naturvårdsverk.De regionala organen bör få i uppgift att bl a behandla och vidta erforderliga åtgärderutifrån de miljöatlaser som behandlas i avsnitt 5.2. De regionalagrupperna bör även få till uppgift att diskutera bekämpningsmaterielenslokalisering och vilken typ av materiel som är lämplig iregionernas olika delar. Dehär föreslagna samarbetsorganens relationer till den tillindustriverket knutna Prop.1980/81:119 Bilaga 1.1 46 godsförutsätter jag övervägs av den särskilde utredan för transport av farligt gods(K 1979:01). Kostnadenför samarbetsorganen beräknas till och för naturvårdsverketssamordningsuppgifter till . 6.4 Bemanning längs våra kuster Antaletstatligt anställda tjänstemän med stationering längs kusterna har under en läng följd av ärminskat. har denna reduktion varit särskiltmarkant. Sjöfartsverkethar på uppdrag av regeringen i samarbete med naturvårdsverketoch utrett frågan om huvudmannaskapet och kostnadsfördelningenför den fortsatta bemanningen av Kullens fyr. I sin skrivelse tillregeringen anmäler att man med nämndamyndigheter utarbetat en rapport om ett tiotal utsjöplatsersbemanning. måste en fullständig kartläggning göras av bl a statliga myndigheters bemanning längskusterna. Detärfrämst , och försvaretsom har personal placerad längs kusterna. Dessutom har kommunala myndigheteroch vissa organisationer verksamhet där. Den genomgripande tekniska rationaliseringen avfyrväsendet, som inleddes och medgivit centraliserad drift och övervakning,har kraftigt minskat behovet av personal vid fyrarna. 1979 finns endast 10bemannade fyrplatser kvar. Sjöfarten har alltmer, delvis som en följd av störrefartyg, koncentrerats till ett mindre antal hamnar med minskat behov av spriddlotsservice som följd. Principen om lotsfrihet har inneburit att enallt större del av den s k linjetrafiken upphört att anlita lots, vilket ikombination med den allmänt vikande sjöfartskonjunkturen medfört ettminskat behov av lotsar och därmed även båtmän. Antalet anställda utmed kusterna i sjöfartsverkethar därmed minskat kraftigt . Tullverketskustbevakning har å andra sidan undergått en betydande utvecklingunder den senaste tioårsperioden.