prop · G4033 · 1980-12-31 00:00:00 — Om perspektivet - att kontrollera handeln med begagnade bildelar -har några polistjänstemän, som arbetar på fältetpå hithörande område, yttrat att "det orkar vi inte med".Utredningen är övertygad om att detta yttrande har giltighet intebara för de till antalet relativt begränsade polisgrupper som äravdelade för godsspaningen utan även för detfall att en rätt betydande förstärkning sattes in. Om man skulle föreskrivaen kontroll av handeln med bilar och bildelar enligt den av utredningen föreslagnaförordningen om handel med begagnade varor, skulle med stor sannolikhet- utan att några påtagliga vinster gjordes i fräga ombilarna och bildelarna - åtskilliga andra spaningsuppgifter bli eftersatta pä områden därinsatser lönar sig. Detta skulle innebära enuppenbar fel användning av de tillgängliga personalresursernainom polisväsendet. Medhänsyn till ä ena sidan det förmodligen ringa antal stulnabilar som passerar genom den etablerade yrkesmässiga handeln och å andrasidan de uppenbara stora svårigheterna att lägga en meningsfull kontrollav här avsett slag över handeln med begagnade bilar och bildelar upptarutredningen alltså inte begagnade bilar och bildelar i sitt förslagtill reglering av handeln med begagnade varor. Ansesbilhandeln böra regleras särskilt bör det ske i annan ordning. Utredningen vill isammanhanget erinra om de ovan angivna förslagen av hemförsäljningskommittén (SOU1977:32). 1980/81:3 221 skall utredningen inte behandla frågorsom rör pantläneverksamhet. Skulle emellertid utredningen finnaatt också denna verksamhet kräverny eller förändrad reglering föratt det allmänna syftet med skrothandelsförordningenskall uppnås skall detta anraälastill regeringen, varefter ställning fär tas till orautredningsuppdraget bör utvidgas. Pantlåneverksamhetenär reglerad i lagen (1949:722) om pantlånerörelse. Fördrivande av sädan verksamhet fordras tillståndav . Tillståndfär meddelas bara om behov av sädankan anses föreligga. Tillståndskall företrädesvis lämnas antingenkommuner eller bolag eller ekonomisk förening som har tillsyfte att driva rörelsen pä villkor, fördelaktigaför låntagarna och utan rättför delägare eller annan att njuta del av vinst. Enskildperson fär beviljas tillståndendast om han gjort sig känd för redbarhet och ordentlighet och i övrigtanses lämplig. Tillstånd meddelas päviss tid, högst tio är. Länsstyrelsenfastställer läneavgifter och meddelar ordningsföreskrifter.Över pantlänerörelseskall föras bok (pantbok). Lagen innehållernoggranna föreskrifter om hur pantbok skall föras.Utövare av pantlänerörelseär skyldig att låtapolismyndighet undersöka lokaler samt granska pantbok. Prop.1980/81:3 222 Den som utövar pantläneverksamhet utan att vara därtill berättigaddömes till böter. Enligt uppgifter frånpolisen i har antalet pantbanker stadigt sjunkit . Förnärvarande () finns knappt trettio pantlånekontor i hela landet. Hälften av dem finns i . De övriga ärbelägna i större städer. Vid utredningens kontakter med polismän i , som har hand om kontrollen avpantbanker, iiar det framkommit att pantlänerö-relser generellt skots på ett tillfredsställandesätt. har med stöd av lagen ålagtrörelseidkaren skyldighet att omgående underrättapolisen om de varor som mottagits. Underrättelsesker på fastställda formulärsom polisen tillhandahåller tillsammans med portofriaadresserade kuvert. Detta system fungerar bra liksom kontrollen i övrigt av pantlåneverksamheten.Några önskemål om förändring avlagen på detta område finns inte frånpolisens sida. Inte heller har önskemål i sådan riktningframförts vid utredningens kontakter medandra polisdistrikt. Eftersom kontrollen överpantlåneverksamheten är tillfredsställandeur den synpunkt utredningen har att beakta nämligenatt avsättningen av tjuvgods i möjligaste mänskall motverkas och försväras, saknas anledning att överväga förändringar av lagen om pantlånerörelse isammanhang med översynen av skrothandelsförordningen. 1980/81:3 223 23 SPECIALMOTIVERING TILL FÖRFATTNINGSFÖRSLAGEN 23.1 Lag om handel med skrot och handel med begagnade varor Regeringenbemyndigas att föreskriva att handel med järn- ochannat metallskrot får drivas endast efter tillstånd avmyndighet samt att för sådan verksarahet skall, när det är påkallat,finnas ansvarig föreståndare sora är godkänd av myndighet. Regeringenbemyndigas vidare att föreskriva att handel med begagnade varor, i denomfattning som regeringen närmare bestämraer, skall vara underkastad registrering hosmyndighet. Deerforderliga bemyndigandena för regeringen att föreskriva tillståndstvång förskrothandeln och registreringssystem för handeln raed begagnade varor har upptagits ilagens 1 §. I bemyndigandet har medtagits också föreskriftom ansvarig föreståndare som skall godkännas av myndighet; detta hargjorts för att straffbestämmelsen i 4 § förstastycket, som bör avse ocksådrivande av handel utan godkänd föreståndare där sådan skallfinnas, skall bli förståelig. Regeringeneller, i den raån regeringen bestämmer det, myndighet får meddelaävenandra föreskrifter än som anges i 1 § för handelmed skrot och handel raed begagnade varor till förebyggande av att stuleteller eljest olovligen åtkommet sådant gods avsätts inom handeln och till underlättande avpolisens efterspaning härav samt till tryggande av att handeln med skrot i övrigtdrivs med iakttagande av gällande författningar. Idenna paragraf anges uttryckligen huvudsyftena med regleringarna avseendehandeln med skrot och handeln raed begagnade varor, I direktiven för dennautredning har angivits att utredningen 1980/81:3 224 bör precisera syftet medregleringarna. Så har skett i den allmänna motiveringen. Men utredningen anser att det är av värdeatt huvudsyftena anges också ilagtexten. Detta kan bidra till att underlättaför tillämpande rayndigheter och för handeln att lösauppkoramande tolkningsspörsraäl. Upplysning i självalagtexten om lagstiftningens syften kan ocksåvara ägnad att rent allmänt öka förståelsen för regleringarnas innebörd men också deras begränsningar. För tillgodoseende av de i 2 § angivna ändamålen eller eljest för tillsynen över efterlevnaden av de föreskrifter som har meddelats enligt denna lag är handlare, sora har tillstånd til! handel raed skrot eller som efterregistrering driver handel raed begagnade varor, skyldig att efter anraodan låta polismyndighet undersöka hans lokaler och lager och granska hans bokföring. Sådanskyldighet åvilar även annan näringsidkare,om polismyndigheten har anledning att antaga att denne driver tillståndspliktig handel med skrot utan att ha tillstånd till det eller registreringspliktig handel medbegagnade varor utan att vara registrerad. Bestämmelserna i denna paragraf är närmarebelysta i den allmänna motiveringen. De har sådant innehållatt de grundlagsenligt skall ha sin plats i lag. De gäller såsomocksä förut angivits, skrothandlare med tillständ och registrerad handlare med begagnade varor men också annan näringsidkare,om polisen har anledning att anta att han driver olovlig skrothandel ellerhandel med begagnade varor utan att vara registrerad. I förordningarna (20 §resp. 15 §) finns relativt utförliga hänvisningartill dessa lagbestämmelser for att underlätta tillämpningen.Det må erinras om att innebörden av bestämmelsenora polisens rätt att granska bokföringen avser bådeden gängse bokföringen enligt bokföringslagen (1976:125) och den särskildabokföringen i form av anteckningar på inköpsnotor m.m.som åvilar skrothandlare och registreradehandlare på grund av förevarande regleringar. Polisen har således rättatt ta del av alla noteringar i den rörelsesora granskas. Prop.1980/81:3 225 Densora driver handel raed skrot utan att vara berättigad till det eller utangodkänd föreståndare där sådan skall finnas döms till böter ellerfängelse . Densora bryter mot 3 § döms till böter. Somframgår av avsnittet ora sanktioner (avsnitt 17.2) i den allraännamotiveringen har utredningen i betydande utsträckning "avkriminaliserat"förseelser mot förordningen om handel raed skrot och i stället förordatatt raan skall söka komma till rätta med oegentligheter inomskrothandeln med hjälp av en ordning med omsorgsfull tillståndsgivning,effektiv tillsyn och ett förnuftigt användande av möjligheterna till varning och återkallandeav tillstånd m.m. För vissa fall är emellertid straffsanktionen den enda möjliga,framför allt vid olovlig skrothandel dvs. handel som drivs av den som intehar tillstånd. Härmed bör likställas handel utan godkänd föreståndare, där sådan skallfinnas. För dessa fall har utredningen bl.a. raed stöd avuppgifter som lämnats utredningen under arbetets gång funnitatt straffskalan bör skärpas så, att ocksä fängelse - - får ingå däri. Inteheller förseelse mot 3 §, som begås av annan än skrothandlare raed tillständ, kan mötas medreaktion i form av varning eller återkallelse. En straffbestäramelse är alltså erforderligsom sanktion. Den bor då avse samtliga fall, alltså också förseelser avskrothandlare. Näringsidkare ansvarar för gärning somavses i 4 §, om den har begåtts i hans rörelseoch han har haft eller bort ha vetskap ora gärningen. Den nuvarande skrothandelsförordningen innehåller en bestäramelse om företagares ansvar för anställdas förseelser. Utformningen är emellertid ganska ålderdoralig. Utredningen anser atten bestämmelse av här avsett slag bör finnas för att inte de materiella föreskrifterna i regleringen alltför lätt skall kunna kringgås utan reaktion. Bestämmelsen i förevarande paragraf har utformats raed53 § förfogandelagen (1978:262) och 48 § ransoneringslagen 15 1980/81. Prop.1980/81:3 226 (1978:268)som förebilder. Motsvarande bestämmelse finns upptagen i 19 § förslagettill förordningen om handel med begagnade varor. Dennalag träder i kraft den Genomlagen upphävs förordningen (1949:723) angåendehandel med skrot, lump och begagnat gods och kungörelsen (1949:725) med vissaföreskrifter angående tillämpningen av nämnda förordning. Regeringen bemyndigas meddela övergångsbestämmelser ianslutning till föreskrifter som utfärdas raed stöd av nyalagen. övergångsbestäraraelserna i utredningens förslagtill förordningar innebär att garala tillstånd till handel raed skrotskall gälla också i fortsättningen och att garala tillstånd tillhandel med begagnade varor skall anses motsvara registrering enligt nya förordningenom handel med begagnade varor. Utredningenhar ansett det följdriktigt att i övergångsbestäraraelsernatill lagen ta upp ett bemyndigande att meddela föreskrifter av nämnt slag.i förordningarnas övergångsbestämraelser. 23.2 Förordning ora handel raed skrot Denna förordning är tillämpligpå yrkesmässig handel med järn-ocliannat raetallskrot och tackor av raetallskrot. Handel raed skrot omfattar också verksamhet, i vilken skrot som har förvärvats från annan änfast handlare sora avses i 3 § ellerindustriföretag, utnyttjas industriellt. I fråga ora definition av begreppetskrot har utredningen haft överläggningar med representanter för , som har utgivitAvfallsordlista, Nordiska termer med definitioner på svenska och engelska, 1977. Ordlistaninnehåller bl.a. definitioner på "skrot" m.m. Dessa överensstäm-raerinte i alla delar med det språkbruk soraanvänds inora skrothandeln. Utredningen har inte ansett det erforderligt att söka 1980/81:3 227 närmare avgränsa eller definiera begreppet skrot. Detta begrepp måste fattas i vid mening. Ordet har gamraal hävd i lagstiftningen och nägra tolkningssvårighetertorde inte vara att befara. Inom nordisk skrothandel skiljer man av traditionmellan järnskrot och metall skrot; raedmetall skrot avses då skrot av andra metaller än järn.Utredningen har därför ansett det lämpligt att i förordningen uttryckligen ange att den gäller handeln med järn-och annat metallskrot; raed raetall förstås då ärane sora kemiskt är att anse som raetall, även exempelvis kvicksilver. Enligt förordningen hänförs tillhandel också verksamhet där förvärvat skrot utnyttjas industriellt i sådana fall därförvärvet skett frän annan än fast skrothandlare eller industriföretag. Som exempel på sådan verksamhet kan nämnas affinerier, vilka frän olika hållköper upp skrot av ädla metaller, som efter rening används vid framställningav halvfabrikat m.m. för guldsmedsändamål. Driver affinerietverksaraheten så att det gör uppköpav skrot också från andra än fasta skrothandlare eller industriföretag fordras alltså tillstånd för verksamheten. Som framhållitsi den allmänna motiveringen (avsnitt 20.3.2)blir guldsmeder, antikvitetsaffärer m.fl.,som säljer guldskrot och liknande i storutsträckning till affinerier, i regelinte fasta handlare enligt den nya skrothandelsförordningen, utan de blir registrerade handlare enligt förordningen om handel raed begagnade varor. Utredningen erinrar också om vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 20.3.2) om tandteknikeroch dentallaboratorier. Säljer de bara eget raetallavfalltill affinerier eller andra, anses de rimligen inte som skrothandlare. Men köper de upp skrot av ädla metaller från kunder och andra och säljer det vidare, torde de otvivelaktigt, både enligt den gamla och den nya förordningen, böraanses driva skrothandel, och tillståndtorde alltså vara erforderligt. Den nuvarande skrothandelsförordningen avser med handel ävenrörelse i vilken förvärvat godsavyttras efter reparation, nedsmältningeller raindre bearbetning. Någon bestämmelse av raotsva- 1980/81:3 228 randeinnebörd har inte ansetts erforderlig i fortsättningen och har därför inteupptagits i förslaget till ny förordning. Eraellertidomfattar förslaget - i likhet med nuvarande förordning- även handel med tackor framställda av raetallskrot; också tackor ivilka ingår, förutom skrot, vissa mängder jungfrulig metallinbegrips. I de fall skrot bearbetas på olika sätt, bl.a. för att få hanterligare format, är godset även efterbearbetningen att bedöma som skrot. Somnärmare utvecklas i avsnittet ora begagnade bilar och bildelar (avsnitt21) faller handeln raed bilskrot i egentlig mening under förslagettill förordning. Dennuvarande förordningen undantar från tillärapningsorarådet handelpå marknad. Skrot torde väl knappast eller i varje fall endast i mycketringa orafattning säljas på marknader och i den mån så skersaknas anledning att undanta handeln från regleringen. Utredningen har alltså slopatundantaget. För handelmed skrot gäller även de föreskrifter sora är tilllämpliga på drivandeav handel i allmänhet eller vissa slag av handel. Exempelpå föreskrifter som avses i paragrafen är föräldrabalkensbestämmelser om behörighet att idka näring, byggnadslagens bestämraelser oraupplag och miljöskyddslagstiftningens bestämraelsertill skydd för railjön. Även bokföringslagen (1976:125) gäller, soraredan frarahållits i den allmänna motiveringen (avsnitt16,1), för skrothandlare. Handelsom avses i denna förordning får drivas endast efter tillstånd. Tillstånd gestill verksarahet som fast handlare eller som uppköpare. 1980/81:3 229 Medfast handlare förstås den som har fast inköpsställe för rörelsenoch med uppköpare annan skrothandlare. Tillstånd tillhandel med skrot skall avse verksamhet som fast handlare eller som uppköpare;dubbla tillständ skall inte förekomma. Istor utsträckning torde inköp ske på skrotgårdar.Dessa är då att bedöma som fasta inköpsställen ochtillstånd till fast handel krävs för verksamheten. Inom skrothandeln användsuttrycket skrivbordsgrossister för en typ av handlare som gör affärer pertelefon eller brevledes från sitt kontor men som inte har upplagsplatser ochinte lager. En sådan handlares rörelse drivs alltså frånkontoret och han får anses ha fast inköpsställe där.Skrivbordsgrossisten bör alltså bedömas som fast handlare. Skillnadernamellan bestämraelserna för fast handlare och för uppköparebehandlas bl.a. under 8 och 10 §§. Tillstånd färbeviljas enskild person som har gjort sig känd förredbarhet och även i övrigt finnes lämplig att driva den avsedda verksamheten. Tillstånd får ävenbeviljas juridisk person som finnes lämplig för verksamheten. Tillstånd tillhandel med skrot kan beviljas såväl enskild som juridisk person. Med hänsyn tillarten och omfattningen av uppköpares arbete torde det naturliga vara att verksarahetendrivs, inte i bolagsform, utan av enskild person och att tillståndet ges åt dennepersonligen. I undantagsfall kan möjligen uppköpar-verksamhet tänkas bedrivas av bolag ellerannan juridisk person och utredningen har inte funnit skäl att föreslå något författningsmässigthinder däremot. Beträffanderedbarhets- och lämplighetsprövningen som skall föregå tillståndsgivningenhänvisas till avsnitt 15 i den allmänna motiveringen. 1980/81:3 230 Fråga omtillstånd för svensk medborgare, svensk juridisk person ellerutlänning som är bosatt här i riket och som har permanent uppehållstillstånd eller ärmedborgare i , , eller prövas avpolismyndigheten i den ort där verksamheten huvudsakligen skall bedrivas. Fråga omtillstånd för annan utlänning eller för utländsk juridisk person prövas avden myndighet som har att pröva fräga om tillstånd för utlänning eller utländskt företag atthär i riket idka näring i allmänhet. Bestäramelserom utlännings rätt att bedriva näring återfinnsi lagen (1968:555) ora rätt för utlänning och utländskt företag att idka näring här iriket. Utlänning sora är bosatt i riket och som har permanent uppehållstillstånd eller ärmedborgare i , , eller är likställd raedsvensk medborgare i detta hänseende. Annan i riket bosatt utlänning är likställd med svenskmedborgare beträffande rätten att idka vissa angivna näringar;skrothandel ingår inte bland dessa. Iövrigtfär utlänningidka näring endast efter särskilt tillstånd (näringstillstånd). För utländskt företag krävs också tillstånd. Närmarebestämmelser om rätt att idka näring återfinns i kungörelsen (1968:556) om näringstillstånd m.m.Enligt denna prövas fråga om näringstillstånd av komraerskollegium och fråga oratillstånd för utländskt företag att idka näring i landet av regeringen.Ansökan ora tillstånd skall i båda fallen göras hos i det län därverksamheten huvudsakligen skall bedrivas. Densom ansöker ora tillstånd som fast handlare skall lämnauppgift om var rörelsen skall utövas och skrotet förvaras. Sökes tillständ somuppköpare skall sökanden ange det område inom vilket uppköpsverksamhetenavses skola bedrivas. Avser sökanden att förvara inköpt skrot på egen upplagsplats, skall detta anges. Vid ansökningshandlingenskall fogas välliknande fotografi av sökanden.- Ansökan görs på blankettenligt formulär som fastställs av . Prop.1980/81:3 231 över ansökan bör tillståndsmyndigheten, i den mån det behövs, inhämtayttrande, förutom från andra myndigheter, även frånrepresentativt gemensamt organ för skrotbranschen, om sådantfinns inrättat. Dennaparagraf reglerar vad ansökningar om tillstånd skall innehålla. Deuppgifter som anges sammanhänger med bestämmelserna i senare paragrafer om tillståndetsinnehåll och utformning. Isista stycket av paragrafen ges några anvisningar för remissbehandlingen av ansökningar.Som utredningen utvecklat i avsnitt 14.4 bör som regel Skrotbranschens närand höras, så länge dennabedöms vara ett representativt gemensamt organ förskrotbranschen. Omjuridisk person har fått tillstånd till handel, skall ansvarig föreståndarefinnas för verksamheten. Driverfast handlare sin rörelse även genom filial med fast inköpsställe,skall för verksamheten där finnas ansvarig föreståndare. Föreståndare somanges i första eller andra stycket skall godkännas av tiUståndsmyndigheteneller, i fall sora avses i 5 § andra stycket, av polisrayndigheten i orten. Därvid äger 4 § förstastycket motsvarande tillämpning. Ansvarigföreståndare godkänd av myndighet bör finnas inte bara förverksamhet som drives av bolag eller annan juridisk person utan också förverksamhet vid filial med fast inköpsställe, oavsett om det är en juridisk eller enskildperson som har skrot-handelstillståndet. Härigenom vinnes vissa garantier för att verksarahetensköts på ett korrekt sätt. Föreståndareskall sora regel godkännas av tillståndsrayndigheten. Är tillståndshavarenutlänning eller utländskt företag och tillståndet därför lämnats avkommerskollegium eller regeringen, bör eraellertid beslutanderätten i fråga ora föreståndaretillkomma polismyndigheten i orten. 1980/81:3 232 Innan polismyndighet prövarfråga ora godkännande av föreståndare förfilial, sora ligger utanför myndighetens distrikt, bör den samrådamed polisrayndigheten i filialorten. Sistnärandarayndighet torde i allmänhet ha den bästa lokal- och personkännedomen. Det är vidare den myndigheten som i fortsättningen har den faktiska tillsynenöver filialens verksamhet. I fråga om godkännande av föreståndare skall bestämmelsernai 4 § om redbarhets- och lämplighetsprövningvid beviljande av skrothandelstillståndäga motsvarande tillämpning. Föreståndare förbolags eller annan juridisk persons verksamhet eller för verksaraheten vid filial skall alltså fylla sedvanliga krav på redbarhet och lämplighetför föreståndarskapet. Den nuvarande förordningeninnehåller föreskrift att polisen kan godkänna vikarie vid förfall för tillståndshavaren eller den ordinarie föreståndaren. Utredningenhar inte funnit det nödvändigt att ta med en motsvarighet härtill i sitt författningsförslag. Polisen torde utan stöd av särskildförfattningsbestämrael-se däromkunna lärana sådant godkännande,om det skulle vara påkallat. Tillstånd sorafast handlare gäller tills vidare. Om särskildaskäl föreligger, får det tidsbegränsas. Tillstånd somuppköpare skall gälla , högst . Det skall avse visst eller vissa polisdistrikt,där uppköpsverksamheten får bedrivas. Regelmässigtskall enligt utredningens förslag tillständ till fast handel liksom nu gälla tillsvidare. Förhållandena kan dock i ett enskilt fall vara sådana atttillståndet bör tidsbegränsas. Utredningen har ansett att denna raöjlighetuttryckligen bör framgå av förordningen. En tidsbegränsningkan medföra stora problem för tillståndshavaren,bl.a. med hänsyn till de inte obetydliga investeringar som är förbundnamed anläggandet av skrotgård m.m. Möjligheten att tidsbegränsa etttillstånd för en fast handlare bör därför användas medförsiktighet. 1980/81:3 233 Aandra sidan må framhållas att den omständigheten att ett tillstånd tillfast handel meddelats att gälla tills vidare inte innebär att detgäller för evigt. Om tillståndshavaren inte sköter sig,kan tillståndet återkallas. Bestämraelsen därorafinns i 21 §. Se även avsnitt 17.2 i den allraännamotiveringen. För uppköpare bör gälla atttillstånden begränsas såväl tidsmässigt som geografiskt. Därigenom får polisenriralig möjlighet att kontrollera och övervakadenna mycket heterogena företagargrupp. Tillstånd skall sålundaalltid avse , högst tre är. Området inom vilket uppköparverksaraheten skallbedrivas skall avse visst eller vissa polisdistrikt. Det bör inte göras så stort så atttillsyn och kontroll omöjliggöres. Meddelar en polismyndighet tillstånd för uppköparverksamhetutanför det egna distriktet bör polisen i övriga berörda distrikt underrättas ora beslutet. Innebörden avden geografiska begränsningen är att uppköparen får göra uppköp av skrot endast inom det område soratillståndet avser. Däremot står det honom fritt att vidareförsäljaskrotet till annan skrothandlare eller avnämare utanför uppköparområdet. Ommeddelat tillstånd utfärdas särskilt bevis enligt formulär somfastställs av . Bevis skall innehållauppgift om fillståndshavarens registreringsnummer för mervärdeskatt. Tillständsbevisför uppköpare skall vara försett med välliknandefotografi av tillståndshavaren. Beviset skall raedföras för att kunnaföretes under dennes yrkesverksamhet. Det skall på begäranuppvisas för polisman. Ifall som avses i 5 § andra stycket skall tillståndsrayndighetenunderrätta polismyndigheten i den ort, där verksamheten huvudsakligen skall bedrivas, om detmeddelade tillståndet. När tillståndmeddelas för verksamhet som fast handlare eller som uppköpareskall bevis härom utfärdas. Beviset skall, sora närmareutvecklas i den allmänna motiveringen, innehållauppgift om tillståndshavarens mervärdeskattenuramer. Prop.1980/81:3 234