prop · G403130 · 1980-12-31 00:00:00 — Stödet fördelas av flera olika organ, bl.a. nämnden förenergiproduktionsforskning, statens råd för byggnadsforskning och STU, Stödtill prototyper och demonstrationsanläggningar inom energiområdet kan lämnasgenom det nya stödsystem för åtgärder för att ersätta olja eller spara energisom har fattat beslut om (prop. 1980/81:49, NU 1980/81: 19,rskr 1980/81: 100). Vid sidan av vad jag nu har nämnt förekommer i Sverigeliksom i andra länder statliga beställningar av utvecklingsarbete, vanligtvisinom försvarsområdet och för energiförsörjningen. Staten har också gjortsärskilda insatser inom dataområdet och för den civila flyg- och rymdindustrin. 8.5 Det särskilda forskningsavdraget Inom alla industrialiserade länder griper staten in ochstöder industrins forsknings- och utvecklingsverksamhet. sker säväl genomselekliva stöd som genom mer generella stimulansåtgärder. Ett stöd av generell natur är det särskildaforskningsavdraget enligt lagen (1973:421) om forskningsavdrag vid taxeringenlill statlig inkomstskatt. Bestämmelserna är tidsbegränsade och gäller endastkostnader för forsknings- och utvecklingsarbete . För atlsärskilt forskningsavdrag skall kunna medges krävs att företaget bedriverindustriell tillverkning. Avdraget baseras pä sädana kostnader för teknisktoch naturvetenskapligt forsknings- och utvecklingsarbete som kan få betydelseför rörelsen. Det särskilda avdraget består av ett basavdrag och ettökningsavdrag. Basavdraget utgör och ökningsavdraget av underlaget förresp. Utgångspunkten för beräkning av underlaget är summan av femtredjedelar av lönekostnaderna för den del av företagets personal vars arbetetill övervägande del utgörs av forsknings- och ulveck- Prop.1980/81:130 87 lingsarbete,vad företaget har gett ut i bidrag för sådanl arbete utanför företaget och kostnaderför förvärv av forsknings- och utvecklingsresultat. Frän denna summa frånräknasdels vad företaget har erhållit i bidrag för forsknings- och utvecklingsarbete,dels de inläkter som har erhållits genom försäljning av forsknings- ochutvecklingsresultatet. Forskningsskattekommitténhar gjort en översyn av det särskilda forskningsavdraget och lämnat förslagtiil åtgärder för att främja forskning och utvecklingsarbete (bilaga 8).Utredningsförslaget har remissbehandlats (bdaga 9). Forskningsavdraget har,enligt vad som har redovisats i forskningsskattekommitléns betänkande,knappast påverkat forsknings- och utvecklingsbudgeten i företagen. Som skälhärför har angetts att ett förelags budget ularbelas utan att hänsyn tas tillskatteeffekten. Ett annat skäl är att möjlighet saknas att utnyttja avdraget omföretaget inle har någon redovisad vinst. Ett tredje skäl är attskattelättnaden inte är tillräcklig för att nyanställa forsknings- ochutvecklingspersonal, eftersom en anställning i allmänhet medför ettkostnadsåtagande framåt medan skattelättnaden huvudsakligenbegränsas till . Andra argument som haråberopats mot avdraget är att små företag missgynnas genom bestämmelsen attendast kostnader för personal som till övervägande del har arbetat medforsknings- och utvecklingsverksamhet är avdragsgilla. En utgångspunkt förutredningens arbete har varit att söka finna former för att stimuleraföretagens forsknings- och utvecklingsverksamhet genom generella åtgärder påskatteområdet. Utredningen föreslär isill betänkande att del nuvarande systemet med elt särskilt avdrag vidbeskattningen ersätls av ett system i vilkel ett generellt forskningsstödlämnas som skattefria bidrag. Del föreslagna systemet avser - i likhet med detnuvarande systemet - teknisk och naturvetenskaplig forskning ochutvecklingsverksamhet hos företagen. Forskningsstödet skall enligt förslagetbestå av dels ett bassiöd som beräknas efter av totalkostnaden förforsknings- och utvecklingsarbetet för det aktuella året, dels ett ökningsstödsom lämnas för ökningsåret och vart och ell av de två följande åren perår av kostnaden för den ökade forsknings- och utvecklingsinsatsen. Somförutsättning för att ökningsstöd skall lämnas för de två senare åren skall gällaatt den kostnadsnivå som ökningen har lett till vidmakthålls.Beräkningsunderiaget enligt förslaget överensstämmer i stort sett med vad somgäller enligt det nuvarande systemet. Regeln om att endast kostnad för personalsom till övervägande del har utfört forsknings- och utvecklingsarbete skallbeaktas mildras genom att kravet på arbetsinsats begränsas till minst enfjärdedel i forsknings- och utvecklingsverksamhet. En annan ändring är attlönefaktorn räknas upp med 2,5 i stället för med fem tredjedelar. Bidragenföreslås betalas ut av efter beslut i taxeringsnämnden. 1980/81:130 88 1 ett särskilt yttrande hävdar tvä sakkunniga iutredningen att andra och mer effektiva former för stöd borde övervägas. Somallernaliv åberopas ökad användning av offentlig teknikupphandling samtforskning som bedrivs vid statliga institutioner. Remissinstansernaär eniga om att etl samhälleligt stöd till företagens forsknings- ochutvecklingskostnader är nödvändigt för att bibehålla konkurrenskraften gentemotföretag i utlandet och för atl upprätthålla en hög levnadsnivå. En grupp av remissinstanserna betonar vikten av generellaåtgärder. Den består av IVA, /SR, KF, Svensk industriförening.Näringslivets skattedelegation. En annan grupp anser att stöd till forsknings- ochutvecklingsarbete bör läggas på projektstöd. Hit hör SIND. länsslyrelserna iMalmöhus län, samt , LO,och . En tredje grupp med RRV, kammarrätten i ,, , STU och Industrijönden anser att tillräckligtunderiag för en bedömning av effekterna av ell generellt stöd av föreslagen typsaknas. 1 fråga omavvägningen av ett generellt verkande stöd godtas kommitténs förslag om eltkombinerat bas- och ökningsstöd av bl.a. IVA, Lantbrukarnas skattedelegation,KF. TCO och SHIO-Familjeföretagen. LO förordar - fördet fall att etl generellt stöd skall finnas - ett ökningsstöd av måttligomfattning. anser att ökningsstödet börulvidgas i förhållande till kommittéförslaget. Allmänna ombudet förmellankommunala mål ifrågasätter om ökningsstimulansen har någon effekt.Konjunkturinstitutet befarar att förslaget kan medföra att forsknings- ochutvecklingsverksamheten pä sikt blir ryckigare. Institutet betonar faran avatt forsknings- och utvecklingsinsatserna i företagen efter en god effekt av stödeti starten planar ut . SIND anser att ökningsstödet framstår somtvivelaktigt eftersom det gynnar företag med varierande resursinsatser. Dettaskulle medföra snedvridning av resursanvändningen. Industrifonden uttalar siglill förmån för ett realt beräknat ökningsstöd med hänsyn tagen tillinflationseffeklen. Kommitténs förslag om ordning för beslut ochtillgodoförande av stödet har i stort sett godtagits av remissinstanserna.Förslaget om beslutsmyndighet har godtagits av organisationerna men möttkraftig kritik från myndighetshåll. För egendel anser jag i likhet med kommittén och remissinstanserna att statligt stödbör lämnas till företagens forsknings- och utvecklingsarbete. Som framgår avmin redogörelse är också statens insatser härför omfattande. Som jagnämnde i avsnittet om former och motiv för statligt stöd är jag dock kritiskmot de föreslagna formerna för etl mer renodlat generellt stöd av följandeskäl. Prop.1980/81:130 89 Deförsök lill utvärderingar som har gjorts beträffande det särskildaforskningsavdraget har indikerat atl stödet har varit i det närmaste verkningslöst.Det ligger emellertid i sakens natur att avdragets direkta stimulanseffektinle är så lätt att fastställa. Även med beaktande av detla torde dock denekonomiska effekten av stödel för företagen kunna bedömas vara mycketbegränsad. satsade företagen ca 5000 milj. kr. på forskning ochutvecklingsarbete medan den ekonomiska effekten av det särskildaforskningsavdraget var mindre än 200 milj. kr. Huvuddelen av avdraget harmedgetts för företagens totala forskningsvolym, s. k. basstöd. Det av kommittén lämnadeförslaget innebär vissa förbättringar i förhållande till del nuvarandesystemet. Genom att avdraget ersätts av ett bidrag kan även företag som interedovisar vinst tillgodogöra sig stödet. Ett bidragssystem innebär också attförelagen på förhand kan fastställa effekten av det statliga stödet vilketmedger alt forskningsbidraget kan kalkyleras in redan i budgetarbetet ochdärmed få den stimulanseffekt som eftersträvas. Eftersom kravet på andelenforsknings- och utvecklingsarbete för bidragsgrundande personal föreslåssänkas till minst en fjärdedel kan även mindre företag i större utsträckning fåstöd. Genom att ökningsstödet höjs i förhållande till basstödel och lämnasunder tre är vid bibehållen forskningsvolym kommer stödet bättre att motsvaradet kostnadsåtagande som nyanställning av forskningspersonal innebär och därmedverka stimulerande pä ökningen av sådana insatser. Ser man till stödetsenskilda delar innebär ett basstöd att storleken av stödet helt bestäms avförelagets forskningsvolym. Basstödet blir störst i forskningsintensivaförelag. Ett renoldat basstöd är en helt generell stödform och omprocentsatsen sätts tillräckligt högt är det rimligt att tänka sig att stödetskulle ge effekt. Kostnaden för ett bassiöd är emellertid mycket hög iförhållande lill kostnaden för ett ökningsstöd. Relationen är att en enhetbasstöd kostar ca tio enheter ökningsslöd. Om syftet med stödet är attstimulera företagen att öka forsknings- och utvecklingsvolymen tordeökningsstödet vara det mest ändamålsenliga. Detta stöd premierar enbartökningen av forsknings- och utvecklingsinsatserna utan hänsyn lill den tolalaforsknings- och utvecklingsverksamhetens omfattning. Det av kommitténföreslagna ökningsstödet ligger dock på en så relativt låg nivå ur företagenssynvinkel att det förmodligen inle har annat än en marginell effekt. Eftersom basstödet innebärden avgjort största belastningen på statskassan, skulle enbart ettökningsstöd, men ett relativt kraftigt sådant, kunna ge en påtagligstimulanseffekt och kunna kombineras med önskemålet om att inte ökastatens utgifter jämfört med nuvarande ordning. En ensidig inriktning på etthögt ökningsstöd blir emellertid alltför känslig för manipulation ochanpassningar hos företagen i syfte att uppnå ett mer omfattande stöd. Kraven påkontroll kommer alt öka. Länsslyrelserna, som lämpligen får administrera etteventuellt forskningsbidragssystem. 1980/81:130 90 kommeratt behöva personalförslärkningar för alt kunna klara dessa uppgifter. Attbygga upp en ny offentlig kontrollapparat för alt dela ut ca 200 milj, kr, iforskningsbidrag förefaller tveksamt. Kostnaden för det avkommittén föreslagna alternativet med ett kombinerat bas-och ökningsstödskulle för bli ca 285 milj. kr., vilket är ca 100 milj. kr. mer änkostnaden för det nuvarande avdragssystemet. Kostnaden är med hänsyn till denosäkerhet som finns om effekten av stödet statsfinansiellt svårmotiverad. Del hittillsvarandesyslemel med forskningsavdrag utlöper som jag nämnde med utgången av år1981. Det finns enligt min mening skäl att ytteriigare överväga behovet ochutformningen av ett ev. stöd av denna art. Regeringen har mot bakgrund av denredogörelse som här lämnats inte slutgiltigt behandlat det förslag somforskningsskattekommittén framlagt och därmed inte heller tagit ställning tillhuruvida en förlängning av forskningsavdraget bör beslutas. STU:suppgifter är att främja och stimulera teknisk-industriella innovationer samtatt stödja kunskapsuppbyggande teknisk forskning för näringsliv och samhälle.STU:s operativa medel för att genomföra sina uppgifter och bidra till att målenför samhället nås är planerings- och utredningsverksamhet, stöd till tekniskaforsknings- och utvecklingsprojekt, biträde till uppfinnare, förmedling tillexploatering av resultat av forskning och utveckling, industriellserviceverksamhet och internationell kontaktverksamhet. STUhar i de av statsmaklerna fastställda riktlinjerna för STU:s verksamhet (prop.1977/78:111, NU 1977/78:75, rskr 1977/78:361) givils tre roller. Den förstainnebär atl med hjälp av tillgänglig eller ny teknik främja utvecklingen inomolika samhällssektorer - samhällssektorrollen (S-rollen). En andrahuvuduppgift är att främja industrins innovationsverksamhet och tekniskakvalitet - industrirollen (1-rollen). STU:s tredje huvuduppgift är att inomden lekniska forskningen höja den vetenskapliga nivån och öka kunnandet inomskilda områden - forskningsstödjande rollen (F-rollen). Verksamhetenvid STU är uppdelad pä program. Stöd till utvecklingsarbete baserade på STU:sS-roll och 1-roll kanaliseras via program 1. Industriellt och samhällsinriktattekniskt utvecklingsarbete medan F-rollen huvudsakligen uppfylls genomprojektstöd från program 2. STUhar i sin anslagsframställning för /82 lämnat förslag till planför verksamheten för budgetåren 1981/82-1983/84 (bilaga 6). Anslagsframställningenhar remissbehandlats (bilaga 7). Prop.1980/81:130 91 som IVA efteriyser i sina remissyttranden enprecisering av STU:s S-roll. menar att STU i alltför hög gradsom argument för flera av STU:s engagemang anför sektor-och industripolitiskaskäl blandade. Förbundet anser atl bedömningsmöjligheterna skulle förbättrasför mänga projekt, om del klarare kunde anges vilka motiv som kan återförastill STU:s S-roll resp. Jagdelar i stort remissinstansernas uppfattning att STU tydligare bör ange vilketmotiv som är vägledande för insatserna under olika delprogram. ärjag väl medveten om problemen med att hålla isär dessa motiv. Stöd tillutvecklingsprojekt kan i flertalet fall motiveras av såväl samhällssektorskälsom industripolitiska skäl och en nödvändig förutsättning för att ensektormotiverad insats skall bli framgångsrik är ofta atl den också resulterari företagsekonomiskt lönsam tillverkning i företag. Det var också dennabakgrund som föranledde statsmaklerna att i de nämnda riktlinjerna förSTU:s verksamhet avstä från att skilja insatsen utifrån S- och I-rollen i olikaprogram. Jag finner inte skäl att ändra pä denna ordning. Det ankommeremellertid pä STU att i ökad utsträckning söka klargöra vilka effekter som kanväntas av föreslagna insatser och hur dessa fördelar sig på resp. roller. Ilikhet med vad framhåller bedömer jag att det skulleunderlätta STU:s dialog med omväriden och möjliggöra en bättre avstämning avSTU:s insatser mot olika intressenters behov. Som underlag för sinainsatser bedriver STU en omfattande planerings-, utrednings-, uppföljnings- ochutvärderingsverksamhet. Uppföljningen görs löpande och rutinmässigt medan merkrävande utvärderingsinsatser enligt STU mäste begränsas till områden därförändringar och omprioriteringar övervägs. STU:s uppgifter ställer stora kravpå kontakter med omvärlden. STU har därför inrättat ett industriellt och ettvetenskapligt råd, vilka biträder verksstyrelse och verksledning med förslagoch synpunkter. För biträde vid planering och styrning av den löpandeverksamhelen har STU inrättat ett slorl antal grupper i anslutning till olikaprogram-aktiviteter. Remissinstansernaär genomgående positiva i sina kommentarer av STU:s planerings-, utrednings-,uppföljnings- och utvärderingsverksamhet. Flera remissinstanser framhållerdock att STU i ökad utsträckning bör engagera internationell expertis vidutvärderingen av sina insatser. IVA menar att alla viktigare programinslag iSTU:s verksamhel bör göras till föremål för en sådan granskning. IVA föreslärvidare atl nya programakli-vileter etappindelas med klart angivnabeslutspunkter för att härigenom underlätta för utomstående atl följa ochbedöma verksamheten. För att bättre kunna bedöma balansen och riktigheten iolika prioriteringar föreslår UHÄ att STU i störte utsträckning redovisarplanerade insatser även inom icke-prioriterade områden. Industrifonden understrykervikten av att induslrin i ökad utsträckning engageras i styrningen avinriktningen av insatserna inom program Kunskapsutveckling. 1980/81:130 92 Jagfinner STU:s planerings-, utrednings-, uppföljnings- och utvärderingsverksamhetvara ett nödvändigt instrument för att skapa underiag såväl för statsmakternasbeslut om verksamhetens inriktning och omfattning i stort som för myndighetensegen detaljplanering och styrning av verksamheten. En ökad användning avinternafionell expertis utöver användning av inhemsk expertis vidutvärderingsarbetet bedömer jag som värdefull. Det bör ge ökad möjlighet attjämföra forsknings- och utvecklingsinsatsernas inriktning och kvalitet iSverige med molsvarande insatser i andra länder. Det ankommer på STU attbesluta om utvärderingens närmare uppläggning. Detär väsentligt att industriintressen på olika sätt ges möjlighet att påverkaplanering och inriktning av STU:s insatser. STU är etl industripolitisktinstrument och STU:s insatser vad gäller såväl utvecklingsprojekt som projektför kunskapsuppbyggnad bör anpassas efter industrins långsiktiga behov ochmöjligheter. Jag vill i detta sammanhang erinra om de problem som uppkommer isamband med avvägningar mellan insatser inom etablerade områden och insatser inomnya områden där såväl den vetenskapliga som industriella verksamheten ärbegränsad men där utvecklingsmöjligheterna för framliden är slora. Deetablerade områdena har i allmänhet starka och inflytelserikapåtryckningsgrupper medan företrädarna för nya områden vanligen inle harhunnit organisera sina intressen eller fått fotfäste i etablissemanget. Detankommer på STU att aktivt söka motverka denna obalans. Medtanke på att STU:s verksamhet äger rum i olika former och under olika programkan det vara svårt att överblicka STU:s insatser inom olika områden. Jag kommeratt i annat sammanhang föreslå regeringen all uppdra åt STU att ifortsättningen i sin anslagsframställning göra en sammanställning över merbetydande satsningar inom insatsområden, teknikområden och kunskapsområden. Ensädan sammanställning bör omfatta såväl prioriterade som icke prioriteradesatsningar. STUhar inom industripolitiken uppgifter som avser långsiktig och strategisktviktig kunskapsutveckling. Det gäller främst STU:s stöd till forskningen inomhögskolesystemet och inom de bransch- eller teknikoriente-rade kolleklivaforskningsinstituten. STU har även uppgifter som mer direkl underlättar ochpåverkar innovaUonsprocessen i näringslivet. Del gäller stödet lill innovationsprojeklhos uppfinnare, tillverkande företag och utvecklingsbolag. STU:sprogram för kunskapsuppbyggnad innebär ett indirekt stöd för företagensutvecklingsarbete på . Här avses, vid sidan av stödet till kollektivforskning. STU:s finansiering av högskoleforskning som ocksä haråterverkningar pä en till forskningen knuten högre teknisk ulbildning. För detekniska högskolorna och fakulteterna är stöd från STU det mest betydanderesurstillskottet vid sidan av basresurserna. 1980/81:130 93 STUföreslår en lyngdpunktsförskjulning av insatserna mol program 2.Kunskapsutveckling. Motivet härför har varit behovel av en förstärktkunskapsbas inom ett anlal för industrins framtida konkurrenskraft strategisktviktiga områden och att STU har en unik möjlighet att snabbi driva fram enangelägen uppbyggnad av för landet gemensamma forskningsresurser inom sådanaområden. STU:sslöd till kunskapsuppbyggnad är särskilt betydelsefullt för de störteföretagen. Dessa satsar betydande resurser pä tekniskt utvecklingsarbete menhar i allmänhet inte möjlighet att bedriva den breda kompetensuppbyggandeforskning som är en nödvändig bas för industriell utveckling. Industriförbundettillstyrker också STU:s förslag att STU:s insatser förskjuts mol ökat stöd tillkunskapsuppbyggnad. Det är enligt ansvarinom forsknings- och utvecklingsområdet alt långsiktigt garanterakonkurtenskraftig kunskapsutveckling inom landet. Även IVA framhållersamhällets ansvar för atl den kompetensuppbyggande forskningen fär tillräckligomfattning. Enligt IVA:s uppfattning är STU:s F-roll den grundläggande och mestbetydande av STU:s roller. STU:s program för kunskapsutveckling ulgör enligtlVA:s uppfattning ett värdefullt tillskott till den kunskapsuppbyggnad som ären av högskolesystemets grundläggande uppgifter och det utgör ett viktigt stödför kompetensuppbyggnad särskill inom nya teknikområden. STU:s stöd tillutveckling inom industri och olika samhällssektorer är däremot enligt IVAvisserligen betydelsefullt men marginellt i relation till de totalautvecklingsinsatserna där. som IVA framhåller dock denstora betydelsen av STU:s stöd för innovationsverksamheten i små och medelstoraföretag. ÄvenUHÄ tillstyrker en förskjutning av STU:s insatser mot stöd tillkunskapsutveckling. UHÄ framhåller emellertid behovet av balans mellan den typav flexibla rådsresurser som STU lämnar och fasla basresurser. STU:s resurserför kunskapsuppbyggnad är enligt UHÄ av en sådan storleksordning attdenna balans svårligen kan upprätthållas. Industrifondenmotsätter sig att kunskapsutveckling prioriteras framför industrielltutvecklingsarbete. Fonden menar att i del läge där svensk ekonomi f. n.befinner sig måste STU:s induslriroll prioriteras. De små och medelstorainnovationsföretagen har dragit störst nytta av STU:s stöd tillutvecklingsarbete inom induslrin. Dessa företag är dock dåligt representeradebland remissinstanserna, vilka oftast främst beaktar storföretagens eller forskningsinstitutionernasintressen. Fonden påpekar att STU är det enda organ bland desmåföretagsinriktade stödorganen som besitter tillräcklig kompetens för altbedöma nya projekt av högteknolo-gisk karaktär. Jagvill för min del gärna framhålla betydelsen av STU:s stöd till kunskapsuppbyggnad.STU har bred kompetens och god överblick över vad som händer i såväl industrioch samhälle som högskolevärlden. Prop.1980/81:130 94 därigenomspela en viktig roll för att rikta högskolans uppmärksamhet pä och genom direktstöd stimulera till forskning på problem som är angelägna för industri ochsamhälle. STU kan vidare pä olika sätl underiätta att forskningsresultatnyttiggörs inom industrin. STU:s program för kunskapsutveckling bör emellertidanvändas som en röriig resurs för tidsbegränsade och målinriktade insatser föratl bygga upp ny kunskap och förslärka kompetensen inom nya och eftersattaområden av betydelse för svensk industris framtida konkurrenskraft. Ävenom uppbyggnad och vidmakthållande av kunskapsbasen är viktigt och förvissonödvändigt för den industriella utvecklingen är detta inte tillräckligt förindustrins förnyelse och konkurrenskraft. Kunskaperna måste omsättas i nyaprodukter, processer och system genom utvecklingsarbete. Huvuddelen av dettaarbete utförs i företagen. Behovetav projektstöd från STU till tidiga faser av riskfyllda utvecklingsprojekt sominitieras av mindre företag och enskilda innovatörer är uppenbart. Dessagrupper har små resurser för att finansiera utveckling och exploatering av nyteknik och mycket svårt att sprida riskerna till flera utvecklingsprojekt. STUfinansierar uppskattningsvis en tredjedel av det forsknings- ochutvecklingsarbete som utförs i företag med mindre än 100 anställda. STU:sfinansiella stöd till de större förelagen motsvarar av företagensegna satsningar pä forsknings- och utvecklingsarbete. STU:s roll som finansiärav de störte företagens forsknings- och utvecklingsarbete är således mycketmarginell. Erfarenheter visar emellertid att STU:s stöd till projekt vid slörreförelag bidrar till att satsningar pä potentielU betydelsefullautvecklingsprojekt särskill i tidiga och riskfyllda faser kommer lill stånd. Motdenna bakgrund har jag inte funnit skäl lill några större relativaförskjutningar i fördelningen mellan insatser för industriellt och samhällsinriktatutvecklingsarbete ä ena sidan och kunskapsutveckling å andra sidan. För denärmaste åren kan det dock finnas skäl till en viss särskild förstärkning avinsatserna för kunskapsuppbyggnad för att snabbt få till stånd enkompetensuppbyggnad inom vissa strategiskt viktiga områden. Jagvill i detta sammanhang beröra frågan om avgränsning av STU:s insatser riktademot högskoleforskning gentemot andra insatser på detta område. 1 enlighet medstatsmakternas beslut (prop. 1979/80: 100 bil.