prop · G403127 · 1980-12-31 00:00:00 — Syftet varatt bryta isolering och utestängdhet och att skapa förutsättningar för envidare gemenskap. De grupper som borde uppmärksammas särskilt var bl. a. barn,handikappade, institutionsvårdade, invandrare samt människor i glesbygd. Folkrörelsernasbetydelse för att genomföra denna politik betonades starkt. Ettav de viktigaste inslagen i den nya kulturpolitiken var åtgärder för attförbättra människors möjligheter till egen skapande aktivitet. En rad förslagför att stimulera amatörverksamheten lades fram. Amatörverksamhetenbedrevs till stor del av studiecirklar. Därför tog många av reformerna sikte påatt intensifiera cirkelaktiviteterna. Anslagen till studiecirkelverksamhetenökades och bidraget höjdes. Vidare ändrades bestämmelserna omstudiecirklarnEis arbete för att underlätta den praktiskt inriktadeamatörverksamheten. Möjligheternatill expert- och fackmannamedverkan i studiecirklarna ökades och ersättningenhöjdes, bl.a. för att underlätta kulturarbetarnas medverkan. Anslagen tillstudieförbundens centrala verksamhet ökades. Härigenom fickfolkbildningsorganisationerna bl. a. möjlighet att intensifiera kursverksamhetoch cirkelledarutbildning med tanke på uppgifter på kulturområdet. Decentrala amatörorganisationerna, t.ex. körförbunden och olika orkesterorganisationer,fick sitt sammanlagda årliga bidrag höjt. 3 Behovet av reformer på folkbildningens område Jagkommer inledningsvis att kortfattat redovisa dels folkbildningsutredningensförslag, dels komvux-utredningens förslag i delbetänkandet . Arbetsfördelning och samråd, dels remissyttrandena överförslagen. Därefter kommer jag atl presentera mina egna förslag i målfrågorsamt utgångspunkterna för mitt förslag till bidragssystem. 1980/81:127 14 Enligtdirektiven till folkbildningsulredningen skulle de mål som utgjorde grund förstatsbidrag till folkbildningsarbetet fortfarande gälla. Folkbildningsarbetetskulle alltså även behålla sin särart och sin folkrörelseförankringoch inte utvecklas i former som närmar sig det allmänna skolväsendet eller påannat sätt inslilutionaliseras. Kommitténs förslag i målfrågor skulle endastavse preciseringar och avvägningar mellan mål som kan stå i konflikt medvarandra. Tyngdpunkteni utredningsuppdraget låg på dels frågan om gränsdragningen mellanstalsbidragsberättigad studiecirkelverksamhet och annan studieverksamhet förvuxna, dels statsbidragsfrågor. Kommittén skulle undersöka hur gällandebestämmelser om gränsdragning hade tolkats och tillämpats i praktiken och prövaom de borde förändras eller förtydligas. Vidare skulle den pröva om gällandekonstruktion av statsbidraget till studiecirklarna var ändamålsenlig. Försöklill förenklingar av statsbidragssystemet skulle göras. Kommittén skullevidare belysa konsekvenserna av att samhället lar ansvar för fullkostnadsläckning för verksamheten. De tilläggsdirektiv som kommittén erhöll år1978 ändrade inte den huvudsakliga inriktningen av utredningsuppdraget. Ienlighet med direktiven utgår förslagen från de fastlagda målen för folkbildningsarbetet.Man understryker att folkrörelseanknytning är myckel viktig, både för denverksamhet som bedrivs inom eller i nära samarbete med medlemsorganisationernaoch för den verksamhet som vänder sig lill en bredare allmänhet. Kommitténbetonar att deltagandet skall vara frivilligt och att den enskilde själv skallvälja studieförbund. Mål, innehåll och arbetsformer skall bestämmas avdeltagarna. Studieförbunden bör eftersträva atl bevara cirkelledarskapet somett förtroendeuppdrag. Folkbildningsutredningenföreslår delvis nya regler för gränsdragningen mellan studiecirklar och annanverksamhet, delvis förtydliganden av redan existerande bestämmelser. Förslagenavser gränsdragningen mellan studieförbunden å ena sidan och kommunalvuxenutbildning, högskola och utbildning i företag å den andra. Vidare avserförslagen vuxenutbildning bland utvecklingsstörda resp. inom kriminalvården,samt studieverksamhet inom idrottsrörelsen. Slutligen diskuterarfolkbildningsutredningen vilken verksamhel som skall kunna genomföras medstatsbidrag och vilka aktiviteter som inte bör berättiga till bidrag enligtfolkbildningförordningen. Folkbildningsulredningensförslag till bidragssystem grundar sig på uppfattningen all staten på sikl börkunna ge bidrag som i princip men inte till varje krona ger fullkostnadstäckning för de kostnadsposter, som staten har atl ansvara för.Kommittén anser att nuvarande ämnesprioritering skall upphöra, men föreslårriktade tilläggsbidrag till verksamhet i glesbygd samt bland handikappade ochinvandrare. Prop.1980/81:127 15 ochlågmotiverade grupper koncentrerar kommittén till uppsökande verksamhet ibostadsområden och på arbetsplatser. Kostnadsfördelningen mellan stat ochkommun förändras enligt förslaget så att staten övertarbidragsgivningen till studieförbundsavdelningarnas instruktions- och administrationskostnader,medan kommunerna får svara för bidragsgivningen till studiematerial. Folkbildningsulredningensförslag till bidragssystem omfattar ett grundbidrag, framräknal medriksmedelscirkelns kostnader som underlag, samt en extra resurs, som utgår medviss procent av grundbidraget. Det nuvarande bidraget till kulturprogram inomföreningslivet vill folkbildningsutredningen omforma och utveckla till ettbidrag till vad som benämns annan bildningsverksamhet. Såväl bidragen tillinstruktions- och adminstrations-kostnader som bidragen till studieförbundenscentrala verksamhet föreslås få en schablonmässig utformning och beräknas påverksamhetsvolymen i studiecirklar och annan bildningsverksamhet. Tillstudieförbundens handikappverksamhet föreslås särskilda bidrag. Kommittén har föreslagitvissa förändringar i villkoren för statsbidrag till studiecirkel. Förslagen omen extra resurs och bidraget till annan bildningsverksamhet skulle enligtkommittén medföra att behovet av dispenser från statsbidragsvillkoren i storutsträckning bortfaller. Folkbildningsutredningenanser att en och samma myndighet bör vara tillsynsmyndighet förfolkbildningsarbetet i dess helhet, men föreslår inte vilken myndighet, som börfå det ansvaret. Kommittén föreslår vidare att studieförbunden själva skall fåett ökat ansvar för tillsyn och kontroll av verksamhelen och avdelar särskildamedel för detta. Kommittén tar slutligen upp vissa frågor om forskning ochutvecklingsarbete inom folkbildningens område. Motbakgrund av de mål för vuxenutbildningen som fastställts av , skullekomvuxutredningen analysera vilka slag av vuxenutbildning som det i första handborde ankomma på den kommunala vuxenutbildningen (komvux) att ta ansvar för.Utifrån dessa överväganden skulle kommittén framlägga förslag rörandegränsdragningen i förhållande till den verksamhet som bedrivs av studieförbunden.Vid behandlingen av gränsdragningsfrågorna skulle folkbildningsutredningen ochkomvux-utredningen samråda med varandra. Komvux-utredningenöverlämnade sitt delbetänkande Komvux och studieförbund.Arbetsfördelning och samråd (SOU 1979:92). Med utgångspunkt från de allmännamålen för vuxenutbildningen föreslår komvux-utredningen, efter samråd medfolkbildningsutredningen, en precisering av målen för den kommunalavuxenutbildningen. Olika möjligheter att prioritera utbildningar inom komvuxövervägs, liksom tänkbara 1980/81:127 16 principerför arbetsfördelning mellan komvux och studieförbund. Anord-narnas mål föreslåsvara utgångspunkten för en arbetsfördelning inom vuxenutbildningen. Som lösningpå gränsdragningsproblemen mellan komvux och studieförbunden föreslåi dels attkomvux till nyböijarundervis-ning i engelska skall rekrytera vuxenstuderandesom siktar på grundskol-kompetens, dels att yrkesinriktad utbildning inomkomvux även skall vara arbetsmarknadsirriktad och anordnas eftersamråd med arbelsmarknadens parter, dels alt skolstyrelserna skall åläggas attta initiativ till ett samråd mellan olika anordnare av vuxenutbildning ikommunen om det vuxenutbildningsutbud som planeras. Folkbildningsutredningensformuleringar av studiecirkelverksamhetens mål, innehåll och arbetsformertillstyrks av de remissinstanser som yttrat sig häröver. Kommitténs betoning avcirkelledarskapet som ett förtroendeuppdrag ifrågasätts dock i någrayttranden. Folkbildningsutredningensoch komvux-utredningens preciseringar av gränserna mellan studieförbund ochkommunal vuxenutbildning har accepterats av de flesta remissinstanserna,Avgränsningen mellan studieförbund och högskola tillstyrks också i de flestayttrandena. Däremot är flera instanser tveksamma till att sälta en övergångstidför de universitetscirklar som enligt förslaget skall föras över tillhögskolan. Övrigaförslag om arbetsfördelning och gränsdragning mellan studieförbund och annanverksamhet tillstyrks av de flesta remissinstanserna. Ifråga om folkbildningsutredningens förslag till bidragssystem är meningarnamer delade. Principen .att staten skall ge i princip fullkostnadstäckning för de statsbidragsberättigade kostnadsposterna tillstyrks avmajoriteten av remissinstanserna. Ett antal instanser, däribland tvåstudieförbund, anser dock inte att full kostnadstäckning bör uppnås ens påsikt. Nästanalla remissinstanser instämmer i kommitténs förslag till kostnadsfördelningmellan stat och kommun, men de anser nästan undantagslöst atl slaten bör taöver de lokala administrationskostnaderna i ett steg. Utredningsförslaget omett övertagande i två steg leder enligt dessa remissinstanser dels till enkraftig kostnadsövervältring på kommunerna, dels till slora administrativasvårigheter. Huvudprincipernai det föreslagna bidragssystemet tillstyrks av merparten av remissinstanserna,dels därför att det innebär en efterlängtad förenkling, dels därför attsystemet ger ersättning för kostnadsutvecklingen. Många remissinsianser anserdock att höga kostnader premieras i det föreslagna systemet, genom attstorleken av såväl den extra resursen som bidragen till instruktion ochadministration och till studieförbunden är knutna till de kostnader som är grundbidragsberättigade. 1980/81:127 17 Förslagettill bidrag till annan bildningsverksamhet tillstyrks av alla deremissinstanser som har anknytning till folkbildningen. Nästan alla instansersom tillhör kultursektorn anför tveksamhet till det nya bidraget, eftersom debefarar att del kommer att ge färre arbetstillfällen för professionellakulturarbetare. Mångaremissinstanser anser att flera bidragsposter är för små för att tillgodose deändamål som avses. Detta gäller framför allt den extra resursen och bidragettill annan bildningsverksamhet. Några remissinstanser med anknytning tillarbetarrörelsen anser att de föreslagna bidragsbeloppen ger så påtagligaförsämringar att de föredrar att man behåller nuvarande bidragssystem. Denbegränsning av behovet av dispenser som följer av kommitténs förslag hälsas medtillfredsställelse av flera remissinstanser. 3.5Folkbildningens mål och kännetecken direktiv till folkbildningsutredningen angav min företrädare som enutgångspunkt för de sakkunnigas arbete att de mål som utgör grund förstatsbidrag till folkbildningsarbetet fortfarande skulle gälla. De sakkunnigasuppgift borde vara att pröva om målen i vissa fall borde preciseras på elttydligare sätt. Också jag anser att de hittillsvarande målen för den slalligabidragsgivningen till folkbildningen bör gälla även . Samtidigtfinns det emellertid skäl alt inom ramen för dessa mål göra vissa förändringarav bidragsreglerna. Jag återkommer härtill i det följande. För atl motiveramina förslag därvidlag finner jag emellertid anledning alt inledningsvis göravissa kommentarer och markeringar beträffande min syn på syftet med de statligabidragen. Somjag i korthet har redovisat i del föregående växte det fria och frivilligafolkbildningsarbetet fram ur behov som tidigt gjorde sig gällande inomfolkrörelserna. Jagser studieförbundens förankring i folkrörelserna och deras idéer som envärdefull tillgång också för framliden. Jag vill betona, att ett av folkbildningenshuvudmål bör vara att utveckla och förverkliga idéer och värderingar somstudieförbunden och deras medlemsorganisationer står för och att lillgodosestudie- och utbildningsbehov som fortlöpande uppstår inom dessa organisationer.En av de viktigaste uppgifterna för studieförbunden är därvid att utbildaförtroendevalda, funktionärer och medlemmar inle bara för uppgifter inomorganisationerna utan också i mera allmänna frågor som rör samhälle ochkulturliv. Medlemsorganisationernasverksamhel utgår från skilda politiska, religiösa och humanistiskavärdesystem. Detta leder naturligtvis ytterst lill att målen för ochuppfattningarna om samhällets framtida utformning uppvisar stora skillnadermellan studieförbunden. Den mångfald som därigenom utmärker folkbildningenbetraktar jag som en tillgång. Härav följer, att jag 2 1980/81. Prop.1980/81:127 18 betraktarrätten till profilering - ideologiskt och på annat sätt - i enlighet medmedlemsorganisationernas grundläggande värderingar som en förutsättning föratt studieförbunden skall kunna fullgöra sina uppgifter. Detfolkrörelseförankrade folkbildningsarbetet är en viktig utvecklingskraft i vårtsamhälle. Folkbildningsarbetethar emellertid också en annan och vidare uppgift än att betjäna organisationerav olika slag. Jag syftar på uppgiften att åt en bred allmänhet erbjuda studierav den speciella karaktär som är kännetecknande för det fria och frivilligafolkbildningsarbetet. Viktigamål är därvid att ge korttidsutbildade möjligheter till överbryggande utbildning,att medverka till spridning av väsentlig information om och utbildning iaktuella samhällsfrågor samt att främja medborgarnas delaktighet i kulturlivetoch deras eget kulturella skapande. Dethar stundom funnits en benägenhet, även inom studieförbunden och derasmedlemsorganisationer, att anse förankringen i resp. folkrörelses ideologiskagrundvärderingar som något naturligt endast i den studieverksamhet som bedrivsinom medlemsorganisationerna eller i nära samverkan med dessa. Den verksamhetsom vänder sig till en bred allmänhet har däremot ansetts i mindre grad börapräglas av dessa värderingar. Den profilering varom jagnyss talat bör ses som en värdefull tillgång inte endast i den verksamhet somstudieförbunden bedriver inom och i samverkan med medlemsorganisationerna utanockså i den verksamhet som riktar sig till en bred allmänhet. För altytterligare markera rätten till ideologisk profilering bör gällandekrav på en objektiv och allsidig belysning av studieämnena utgå ur bestämmelsernaom statsbidrag för studiecirklarna. I likhet med folkbildningsutredningen anserjag att kravet på verksamheten inom det fria och frivilligafolkbildningsarbetet i stället bör vara att det skall präglas av saklighet ochen strävan till allsidig belysning av studieämnena. Folkbildningsarbetet skallbedrivas i en anda av tolerans och respekt för oliktänkande och på ett sådantsätt att självständigt tänkande och ställningstagande främjas. Istor utsträckning är de övergripande målen gemensamma för folkbildningen ochandra delar av vuxenutbildningen. Detta innebär inte att folkbildningen ocht.ex. den kommunala vuxenutbildningen kan ses som parallellaverksamhetsformer. De olika vuxenutbildningsformerna skiljer sig genom vissasärdrag från varandra och utgör kompletterande delar i ett vidarevuxenutbildningssammanhang. Folkbildningenär liksom övrig vuxenutbildning en del av det livslånga lärandel. Studiecirkelnär av gammalt ett viktigt instrumentet för ett reellt studiearbete som tarsikte på att utvidga och förnya kunskaper och färdigheter utan att varainriktad på yrkesutbildning. Folkbildningsarbetets syfte är att dellagarnautifrån egna livserfarenheter och behov skall möta andra människors motsvarandeupplevelser. I gruppstudier får individen möjlighet att tillsammans med andrakänna trygghet och uppleva gemenskap. 1980/81:127 19 Därvid kan den enskildes individuella egenskaperutvecklas. Deltagarna kan tillsammans med likasinnade tillvarata sina intressenoch arbeta för gemensamma idéer och värderingar. Folkbildningen kan verksamtbidra lill att bryta människors isolering, minska fördomar och ändra attityderoch på så sätt främja framväxten av ett mänskligare samhälle. En viktig uppgiftpå kulturområdet är att skapa och erbjuda allernaliv till ytliga ochkommersialiserade sysselsättningar. Enligt min uppfattning kommer studiecirkeln föröverskådlig tid att behålla en cenlral plats i folkbildningsarbetet. När denkompletteras med andra verksamhetsformer, är det angeläget atl också dessa främjarfolkbildningsarbetets allmänna syften, nämligen - att utveckla dellagarnas förmåga atl kommunicera,diskutera och argu mentera, -att utveckla deltagarnas förmåga till självständigttänkande, kritisk värdering, självinsikt och självförtroende, - att underlättaför deltagarna att skaffa sig orientering och överblick, att systematisera, attse sammanhang och konsekvenser samt att tillämpa sina kunskaper, - att stärkadeltagarnas vilja och förmåga att tillsammans med andra aktivt delta i ochpåverka utvecklingen av samhälle och arbetsliv, - alt getillfälle till skolning i praktisk demokrati genom gemensamt arbete undergemensamt ansvar, - att utvecklamänniskors estetiska och skapande förmåga. En av folkbildningens viktigaste uppgifter är, som jagtidigare framhållit, att nå de resurssvaga, de iitbildningsmässigt ochkulturellt eftersatta grupperna i samhället och erbjuda dem sludier i formersom svarar mot deras speciella behov och förutsättningar. Särskilt under detsenaste decenniet sedan medvetandet vaknat oiri den växande utbildningsklyftanmellan olika generationer och olika samhällsgrupper har denna uppgift kommitatt framstå som en huvuduppgift. Även i fortsättningen måste det vara en viktiguppgift för studieförbunden atl söka skapa gynnsamma studiemöjligheter förkorttidsutbildade och lågmotiverade. Det är särskilt viktigt att därvid inte lahänsyn enbart till den formella utbildning olika grupper erhållit eller saknar.Avgörande bör i stället vara i vad mån de utbildningsbehov kunnat tillgodosessom ger medborgarna reella möjligheter att fungera både i arbetslivet och idet demokratiska samhället. Elt utmärkande kännetecken för folkbildningsarbetet ärdess karaktär av fri och frivillig verksamhet. Det är enligt min mening avutomordentlig belydelse att denna karaktär bibehålls. Givetvis måsle del finnas regler för under vilka villkorsamhällets bidrag får användas, men inom denna ram skall verksamheten bedrivasoberoende av direktiv från statliga eller kommunala organ, men också frånorganisationer, företag eller enskilda. Häri ligger bl. a. att varken avsamhällsorgan, organisationer eller företag fastställda läro- eller kursplanerfår styra 1980/81:127 20 verksamheten.Inle heller får skolmässiga prov eller betyg förekomma i cirkelverksamhelen.Folkbildningsarbetet skall fritt kunna utvecklas efter behoven ochförutsättningarna hos de människor som det vänder sig till. Deltagarna skall hamöjlighet att själva påverka studiernas inriktning och utformning, atl tainitiativ och gemensamt ansvar och att fatta beslut. Studiecirkeln blirdärigenom en tillämpning av demokrati i praktiken. Verksamhelenskall vara öppen för alla och deltagandet skall vara frivilligt. Verksamhetsom bygger på obligatoriskt deltagande är inte fritt och frivilligt folkbildningsarbete.Siirskilt vill jag betona vikten av att den enskilde deltagaren fritt kan väljastudieförbund efter sina egna värderingar och önskemål. Detta förutsätter attdet i all information om cirkelverksamhet och övriga aktiviteter klart och tydligtframgår vilket studieförbund som är anordnare. Beteckningar som kan vara ägnadeatt ge missvisande eller ofullständig information om vem som är anordnare ellerom verksamhetens ideologiska utgångspunkter bör inte förekomma. Det är viktigtatt studieförbundets officiella namn användes i all information om studieverksamheten. Under1970-talet har studieförbunden genomfört flera statligt initieradestudiekampanjer, som syftat till att föra ut information i aktuella samhällsfrågorlill medlemsorganisationernas medlemmar. Det måste vara studieförbundens sakatt självständigt avgöra om och i vilka former de skall dellaga i sådanastudiekampanjer. Om studieförbunden väljer att medverka i sådana kampanjer,skall varje studieförbund äga full frihet att planera sitt eget dellagande, t.ex. svara för materialproduktionen och cirkelledarutbildningen samt förverksamhetens uppläggning och genomförande. Undersenare år har förekornnit flera exempel på att primär- och landstingskommunervänt sig till studieförbund och infordrat anbud på genomförandet av planeradutbildningsverksamhet. Anbudsförfarande och liknande verksamhet som inkräktarpå deltagarnas frihet att välja studieförbund efter sina egna värderingar är,som SÖ tidigare fastslagit och som folkbildningsulredningen understrukit,oförenligt med ett fritt och frivilligt folkbildningsarbete. Sådan verksamhetbör därför inte berättiga till statsbidrag. Folkbildningensvillkor, präglade av frihet och frivillighet, möjliggör stor följsamhet tillkrav på snabba förändringar. Det är viktigt atl slå vakt om denna frihet ochundvika en institutionalisering av verksamheten. a. av detta skäl måstefolkbildningsarbetet även framledes till stor del baseras på insatser avförtroendemän och av deltagarna själva. Det statsbidragssystem som jag kommeratl föreslå är så uppbyggt att det stimulerar studieförbunden atl satsa på encirkelverksamhet där ledarskapet i största utsträckning är eltförtroendeuppdrag och i huvudsak fullgörs som en frilidssyssla. Ideellt engagemangoch frivilliga insatser måste också för framtiden utgöra en i detfria och frivilliga folkbildningsarbetet. 1980/81:127 21 3.6Utgångspunkter för ett förändrat bidragssystem Jaghar understrukit betydelsen av att studieförbunden får möjlighel altbedriva sin verksamhet under största möjliga självständighet. Deras verksamhelbör utformas i enlighet med de värderingar och prioriteringar somorganisationerna själva ställer sig bakom. Det bör också innebära, att destatliga och kommunala bidragen utformas på ett sådant sätt atl de -även om denaturligtvis måste förknippas med villkor av mera generell natur - intedetaljreglerar verksamheten. Bidragsreglerna och bidragsvillkoren bör allisåge stor frihet åt studieförbunden att själva utforma sin verksamhet och altsjälva bestämma vilka typer av verksamhet som de framför allt vill prioriteraoch främja. Delär enligl min mening angeläget atl de kvalitetssträvanden som gör sig gällandeinom folkbildningsarbetet på olika sätt främjas och förstärks. Det kan skegenom en markering av de principer som måste gälla för gränsdragningen mellanstalsbidragsberätligad och icke stalsbidragsberättigad verksamhet. Del kanockså ske genom bidragssystemets utformning. Jagförutser atl medlemsorganisationernas och allmänhetens kvalitetskrav påstudieförbundens verksamhet successivt kommer att skärpas. Ocksåstudieförbundens egna ambitioner vittnar om ökat kvalitetsmedvetande. Dock hardetta motverkats av det nuvarande bidragssystemets icke avsedda effekter:kravet på volymtillväxt för att klara ekonomin har stundom kommitkvanlilelstänkandet att dominera på kvalitetens bekostnad. Det är angeläget attstudieförbunden får ökade möjligheter att i sin planering och sittverksamhetsutbud ge företräde åt sådana aktiviteter som har godaförutsättningar att engagera deltagarna på ett skapande och utvecklande sätt.En naturlig följd av en sådan utveckling bör bli att sådan verksamhet alltmerträder i bakgrunden som endast har till syfte att vara en förevändning förmänniskor att vara tillsammans eller är en mekaniskt utövad sysselsättning avnågot slag, t.ex. tillverkning av föremål utan möjlighel att i djupare meningengagera tankar, känslor och fantasi hos deltagarna. Jagåterkommer i ett senare avsnitt till de gränsdragningar som enligt minuppfattning effektivt bör kunna stödja kvalitetsträvandena inom folkbildningsarbetet. Medde angivna utgångspunkterna harjag strävat efter att utforma etlbidragssystem som skall öka studieförbundens handlingsfrihet.