prop · G40392 · 1980-12-31 00:00:00 — 3.3.12 : Enligt utredningen bör tillsyns ansvaret överföras till hälsovårdsnämnderna. Inledningsvis föreslås att tillsynsansvaret begränsas lill icke förprövningspliktig miljöfarlig verk samhet och sädan verksamhet som prövas av efter anmälan. Sistnämnda ansvar skall hälsovårdsnämnd efter eget bedömande kunna över- 1980/81:92 240 låta till i länet avseende särskilt angivnaanläggningar. förordar i stället samma lösning som i byggnads- ochnaturvårdslagstiftningen. innebär att länsstyrelserna delegerar sinbefogenhel angående tillsyn och beslutanderätt i samband därmed lill dehälsovårdsnämnder som förfogar över erforderUg sakkunskap. 3.3.13------------------------- kommun: Fördelningenmellan fillsynsmyndigheterna av tUlsynsobjekten under en övergångstid om högsl fem årtiUstyrkes av kommunen som under denna lid hinner arbeta in en organisationför handläggande av samtliga miljöfarliga verksamheler som finns inomkommunen. 3.3.14 : Förslaget omsuccessiv övergäng av tillsynen från lill hälsovårdsnämndentillstyrkes. Förfarandet synes utgöra en praktisk lösning och bör göra dellättare för båda parter att planera, dimensionera och anpassa sin verksamhet. 3.3.15 kommun:----- generelltöverförande av lillsynsuppgifter som förprövals av synes någottveksamt. Viss speciell verksamhet med ett fåtal enheter inom länet börlämpligen ligga kvar hos . Hälsovårdsnämnder bör i sådana fall harätt all begära tillsyn från , varom beslul kan fallas i varjeenskilt ärende. För mindre kommuner med en eller två tjänstemän hoshälsovårdsnämnden kan viss tillsyn som kräver komplicerade mätningar bli ettproblem. Denna tillsyn bör för sådana nämnder kunna lösas, dels genomfortlöpande samarbele med länsslyrelsens personal, dels genom anlitande avkonsultfirmor. Angelägel i tillsynsarbetet är nära kontakter mellantillsynsorgan och förelag samt att om möjligt samma personal handläggerfrågorna. Detla bör kunna ske genom hälsovårdsnämndens arbete. Överlagandet av viss miljölillsyn anser kommunen varamöjlig i takt med att resurser stäUs till förfogande. För små kommuner som måste ett nära samarbete-- fortlöpande ske med länsmyndigheten. 3.3.16 kommun: Landetshälsovårdsnämnders resurser för att överta denna funktion är mycketolika. Del är därför rimligt all de kan överlämnatillsynsansvaret lill . Nämnderna bör emellertid i sin planeringverka för alt successivt kunna överta uppgiftema. Huruvida hälsovårdsnämndernapå skall kunna överta all tillsynsverksamhet är en fråga som i dagär svår alt ta slällning lill. Den ökade ekonomiska belastning somdetta.innebär för kommunerna måste lösas anlingen med direkta slalligasubventioner eller via något avgiftssystem. 3.3.17 kommun: Den möjlighetsom ges för kommunerna att efter lagändringenöverlåta delar av tillsynsansvaret på länsstyrelserna synes betänksam. Deltakan komma att nyttjas av de flesta 1980/81:92 241 Följden kan bli all länsslyrelserna i allt förhög grad fär arbeta med de mindre tiUsynsobjekten och därför ej får tillräckligtid över för de mera tidskrävande uppgifterna i fråga om slörre miljöslörandeverksamheter. Med avseende på ovan sagda synes det rättare attkommunerna om lillsynsuppgifter enhgt miljöskyddslagen skall överföras påhälsovårdsnämnderna fick ett anlal år på sig för all tillskapa resurserinnan lillsynsuppgifterna övertages. Som förslaget nu är utformat kan följdenbli all varken eller hälsovårdsnämnden känner sig skyldig allutöva tillsyn av vissa objekt. 3.3.18 :--- anser inle alt del ärnödvändigl alt i låtalänsstyrelsen svara för delar av den tillsyn som enligl utredningen föreslåsför hälsovårdsnämnder- 3.3.19-------------------------------------------- CentralorganisationenSACO/SR: Denna konstruktion på fördelningen av ansvar mellan länsstyrelse och kommunerkan starkt ifråga sättas. För att överföra den direkta tillsynen på hälsovårds nämnderna krävs i vissa fall myckel omfatiande resursförstärkningar vid nämnderna. För alt utföra tillsynen och de ytterligare arbetsuppgifter som tillsynsmyndigheten åläggs enligt utredningens förslag krävs ett ekologiskt och lekniskl kunnande som innebär en omfallande uibyggnad av nämnder nas personal. /SR anser alt den mesl ändamålsenliga fördelningen av tillsynsansvar mellan länsstyrelse och hälsovårdsnämnd sker genom delega tion på likartat sätt som i vissa frågor rörande naturvårdslagen . Del ta skulle innebära att på kommunens ansökan delegerar tillsyns ansvaret i den takl som hälsovårdsnämnderna byggs ul med nödvändig och kvalificerad expertis. 3.3.20 hälsovård:--- Moldenna uppläggning vill FAH invända och anser att hälsovårdsnämnden bör svaraför miljöskyddstillsynen i hela dess vidd, men alt tidpunkten för övertagandeav denna uppgifi skulle fastläggas lill förslagsvis tre lill efterriksdagsbeslut. Under denna fid skulle alla de ändringar som en omläggningkommer att innebära kunna utvärderas och planeras. En förbättrad tillsynförutsätter såväl kvalitativa som kvantitativa resurser, vilket från skildasynpunkter kräver en "inkubafionsfid" för alt skapa reella förutsättningar. 3.3.21 Svenska kommunförbundetslänsavdelning i : anser utredningens förslag, att kommunerna under en femårigövergångslid skall kunna överlåta tillsynsansvaret för vissa anläggningar tilllänsstyrelsen, realistiskt och väl anpassat till kommunernas möjUgheter attsuccessivt överta tillsynsansvaret. Länsavdelningen anser det särskiltpositivt, alt respektive 16 1980/81. 1980/81:92 242 kommun själv får avgöra vilka anläggningar som underövergångstiden skall ligga under länsslyrelsens tillsyn. Detta medger enpraktisk anpassning lill varje enskild kommuns förhållanden. 3.3.22 : delar utredningensuppfall ning om att hälsovårdsnämnderna bör ges tillsynsansvar enligt miljöskydds lagen. a. hälsovårdsnämndernas lokalkännedom lorde vara lill stor nylla i tillsynssammanhang. Anmärkas bör all hälsovårdsnämnderna i slor utsträckning har lagil på sig denna uppgift. Föreningen vill emellertid framhåUa vissa svårigheier med en formell uppdelning av tillsynsansvaret på föreslagel sätt mellan i första hand hälsovårdsnämnd och länsstyrelse. a. måsle lösas hur krav på ålerföring av tillsynserfarenheier till prövningsmyn digheten () skall tillgodoses. närmare samverkansförfarande måsle ulvecklas. Förulsällningarna alt bedriva tillsyn av en viss sorls verk samhet varierar också från nämnd lill nämnd. Många hälsovårdsnämnder har ulan tvekan redan nu kvalifikationer för komplicerade tillsynsuppgifter. En stelbent begränsning av tillsynsansvaret på föreslaget säll förefaller dock direki olämpligl. Naturligare är all fördelningen av tillsynsansvaret mellan länsstyrelse och hälsovårdsnämnd sker genom delegation på säll som sker i vissa frågor rörande naturvårdslagen. 3.4 Länsstyrelsetillsyn över hälsovårdsnämnd m. m. Av föregäende avsnitt framgår alt flertaletremissinslanser inle har någol alt erinra mol ulredningens ställningslagandealt hälsovårdsnämnderna bör kunna fullgöra tillsyn även över kommunalmiljöfarlig verksamhet utan att länsslyrelserna därvid behöver fungera somtillsynsmyndighet över hälsovårdsnämnderna. Det finns emellertid flerainstanser som är kritiska mot en sådan lösning. Dessa förordar alt ansvaret istället läggs på länsslyrelserna vid miljöfarlig verksamhei. 3.4.1 : Ulredningen har berörl frågan omdel är lämpligl att hälsovårdsnämnden utövar tillsyn över sådan miljöslörandeverksamhei som kommunen har driftansvar för. Frågan synes dock inle ha varitföremål för någon mer ingående analys. Enligl mening är detangelägel att denna fråga upptas till en ingående diskussion. Särskilt medlanke på de miljöskyddsavgifier som föreslås utgå, lorde kommunerna vara merbenägna alt satsa på en intern driftskonlroll än på en offenllig tillsyn genomhälsovårdsnämnden. Vidare medför den effektivisering av tillsynen som ulredningenföreslagil och de strängare slraff, som utredningen diskuterat, en klarareåtskillnad mellan driftansvar och tillsynsansvar. Det måste också uppfattassom mindre tillfredsställande ur rättssäkerhetssynpunkt alt den myndighet somskall utöva tillsyn är beroende av ekonomiska medel som ställs till förfogandeav den myndighet som tillsynen riktas mot. Utredningen bör därför kompletterasmed en djupare analys av hälsovårdsnämndens roll som 1980/81:92 243 myndighetgentemot den egna kommunen saml en vidare diskussion om finansieringsfrågan.Del finns skäl alt pröva om inte finansieringen åtminstone delvis bör ske påett sådant sätt att hälsovårdsnämnden blir oberoende av anslag frän dem somtillsynen berör. Ett annat alternativ är att tillsynen över kommunalt bedrivenverksamhei utövas av . 3.4.2---------------- Statskontoret: Länsstyrelsenbör dock tillförsäkras tillräckligt inflytande över tillsynensutformning och omfattning även vid de anläggningar, som hälsovårdsnämndenkommer att ha tillsynsansvar för. skall inte bara fastställakontrollprogram för samtliga anläggningar i länel utan bör också ha möjlighetatt vid behov ingripa i tillsynsarbetet. ges därigenom ettövergripande ansvar för tillsynen i länel. 3.4.3 Riksrevisionsverket:Ulredningen anser att länsstyrelsernas verksamhei inle skall innebära all de-- skallvara tillsynsmyndighet i förhållande till hälsovårdsnämnderna.Två fakiorer lorde spela roll vid bedöm ningen av denna fråga. Dessa faktorer gäller dels möjligheten alt få till stånd en enhetlig standard på hälsovårdsnämndernas tillsyn, dels eventuell påver kan på den lokala tillsynsmyndighetens arbete med hänsyn till att en betydan de del av della arbete kommer all avse kommunala anläggningar. RRV anser alt dessa fakiorer lalar för all en lösning övervägs enligt vilkalänsstyrelserna får någon form av tillsyn över hälsovårdsnämnderna. 3.4.4 : I deltasammanhang konstaterar utredningen att länsstyrelserna ej som fallet ärenligl hälsovårdsstadgan bör vara tillsynsmyndighet i förhållande lillnämnderna. delar denna uppfattning. Det föreslagna systemetmed möjlighel för hälsovårdsnämnderna alt av högsl tilllänsstyrelsen överlåta liUsynsansvarel för vissa eller i mycket speciella fallför alla anläggningar bedömer verkel dock som otillräckligt och dessulom somonödigt stelt. 1 stället bör föreskrivas all länsslyrelserna ochhälsovårdsnämnderna efter överläggningar skall dela upp tillsynsansvaretmellan sig och även reglera formerna för samverkan i de fall båda myndighelernabör della i visst slag av tillsynsärende. Del bör ankomma på allfördela tillsynsansvaret.. Hälsovårdsnämnderna bör dock inte ensidigt ha rältatt frånsäga sig det liUsyns-ansvar som utredningen föreslår. 3.4.5 i län:- Andraproblem som återstår all lösa är frågan om kommunenindirekl via sin hälsovårdsnämnd skall konlrollera sig själv när det gäller deegna anläggningarna eller om skall göra detta. 3.4.6 Länsstyrelseni : Enligt länsslyrelsens uppfallning är del ofiUfredsställande att hälsovårdsnämnden svarar för tillsynen av kommunens 1980/81:92 244 3.4.7 Länsstyrelseni : Utredningen synes ej vara främmande för att kan behöva ingripa mol en hälsovårdsnämnd men anser alt "eventuella missförhållanden torde normalt kunna upp ulan all läns styrelsen formellt har tillsynsfunktion i förhällande tUl nämnderna". Läns styrelsen anser emellertid att rält till ingripande bör vara författningsenligt reglerad och att föreskrifter härom bör inlagas i miljöskyddslagen. Molbakgrunden av det anförda bör enligt länsslyrelsens mening huvudan svaret för miljöskyddslillsynen Ugga kvar hos i avvaktan på till komslen av en auktoriserad miljökontrollorganisalion. En successiv överfö ring av tillsynsansvaret till hälsovårdsnämnderna kan dock lämpligen ske be träffande vissa verksamheler och då i första hand sådana där tillsynen för enas med annan kontroU, som redan åvilar nämnderna. förhållandenbör vara tillsynsmyndighet i förhållande till hälsovårdsnämnden. 3.4.8 i Västerbotienslän: Ulredningen anser inte alt skall vara tillsynsmyndighet iförhållande lill nämnderna som är fallet enligt hälsovårdsstadgan.Utredningen anser all nämnderna bör ha en sådan ställning och organisation somgör all tillsyn av della slag inle är erforderlig. Eventuella missförhållandenanser man normalt skaU kunna upp ulan att formellt hartillsynsfunktion i förhåUande till nämnderna. Som ett sista och fulll tillräckligl korrektiv anser man vara att en tillsynsfråga besvärsvägen kan bringas underlänsstyrelsens prövning. Utredningens förslag torde sannoUkt leda lill alt delnära samarbele som är rådande mellan länsstyrelse och hälsovårdsnämndsuccessivt kommer alt urholkas och alltmer får karaktären avbesluts- och besvärsinstans. En sådan utveckling är knappast någon part betjäntav. 3.4.9 : I ulredningenframföres farhågor för konfliktsituationer då hälsovårdsnämnd skall ha tillsynöver kommunala anläggningar. Kommunen får här konslalera att dessa situationerredan finns vid tiUsyn enligl hälsovårdsstadgan och andra författningar,varför miljöskyddslagsliftningen i denna del inte innebär någon nyhet. 3.4.10 :-- Beträffandetillsynen borde del finnas kvar en lagstadgad möjlighet för altpå egel initiativ ingripa om uppenbar olägenhet ej kunnat rättas lill av lokaltillsynsmyndighet. 3.4.11 kommun:--- Vad gällertillsynen av kommunens egna anläggningarsåsom reningsverk o. d. bör tillsynsverksamheten emellertid kvarstå vidlänsstyrelsen för att lokala intressekonflikter ej skall uppstå. 1980/81:92 245 3.4.12 :----- Hälsovårdsnämndenmå ej vara tillsyns-organ för kommunens egna anläggningar. 3.4.13 :---- har särskilltagit upp del problem som kan uppslå genom all den som speciallagsreglerad nämnd harall ulöva tillsyn också vid miljöstörande verksamhet för vilken andrakommunala nämnder har ansvar. Kommunen tror för sin del ej all några svårigheierhärvidlag skall behöva uppslå.-- -- 3.4.14----------- : Farhågorna all enjävsiluation skulle kunna uppstå vid hälsovårdsnämndernas utövade tillsyn över kommunens egna an läggningar ----- är överdrivna och bör inle fälla frågan om en överföring av tillsynsansvaret till häl.sovårdsnämnderna. 3.4.15 : Tilllänsslyrelsens tiUsynsuppgifter bör också höra alt kontinuerligt följahälsovårdsnämndernas tillsynsarbete. Vid behov skall ha möjlighelalt tvinga fram åtgärder från hälsovårdsnämndernas sida eller också ha rättall själv ta över sådana ärenden som inte sköts tillfredsställande avhälsovårdsnämnderna. 3.4.16 Vatlenvärnet: I och för sig är denökade klarheten i tillsynsorganisalionen av godo. Vaitenvärnet ställer sigdock frågande lill möjligheten all hell anförtro hälsovårdsnämnderna den lokalakontrollen. Tveksamheten gäller icke endast nämndernas renl tekniskautrusining, som kan vara otillräcklig, liksom de personella resurserna, utanäven nämndernas slällning. är en nämnd som ärpolitiskt sammansatt. Erfarenheterna visar all en dominerande industri påorten, lill vilken de kommunala myndighelerna av bl. a. sysselsällningsskälmåste la hänsyn, kan påräkna överseende hos olika kommunala nämnder med sinverksamhet. Det kan därför befaras att den kommunala tillsynen i vissa fallblir mindre effektiv. Enligl Vallenvärnets mening bör därför länsstyrelsernages ett direkt ansvar för all hälsovårdsnämnderna på ell effektivt sätt skötersin lillsynsuppgifi med möjlighel för länsstyrelserna alt lokall ingripa. Besvärsrätlen lill är därvidlag icketillräcklig ulan en direki lillsynsplikl all hälsovårdsnämnderna fullgör sinauppgifter bör föreskrivas för länsslyrelserna. 3.4.17--------------------------------------------------------------- i : anser del också myckel positivt, all beslämmelserna ihälsovårdslagstiftningen om att skall vara tillsynsmyndighet iförhållande lill hälsovårdsnämnderna föreslås slopade. Dessa bestämmelserspeglar ett föråldral förhållande och fyller ingen funktion. 1980/81:92 246 3.4.18 läns naturvårdsförbund: 1många kommuner finns stora företag som dominerar ekonomin genom alt ge mängaarbete och vara stora skattebetalare. En nitisk hälsovårdsnämnd kommer därföreventuellt alt motverka kommunens eget iniresse av stort skatteunderlag frånföretaget. Det är vidare känt alt förelagen i krafl av sin slällning kan idkapåtryckning i den kommunala förvaltningen. Föreiagei kan t. ex. hota med altflytta till en annan kommun. Tillsynspersonalen kan därför räkna med all råkai konflikt mellan sin uppdrag att sköta tillsynen effektivt och sinarbetsgivare (kommunen) som vill ha goda relationer med företagen. Och hur görman i de fall då kommunen själv driver tillståndspliktig verksamhei, t. ex. avloppsreningsverkeller soptipp. 3.4.19 Utvecklingsfonden i :--- Tillsynöver kommunalt bedriven verksamhei borde enligl vår mening i första handåvila . förslag att ge enmera renodlad ställning som central tillsynsmyndighet för skyddel av den yttremiljön får ett i huvudsak positivt mottagande. 3.5.1 Jusliliekanslern: denföreslagna ordningen kommer inte längre att tillhöraprövningsmyndighelerna. Som jag ser det bl. a. med BT Kemi-fallet i åtanke kommer emellertid verket enligt förslaget alt spela en mycket viktig roll vidprövningsförfarandet. Särskilt betydelsefulla blir nalurvårdsverkels insalservid länsslyrelseprövning, där verkel med dess tillgäng till expertis kan bolaeventuella brister i länsslyrelsetjänste-männens sakliga kunnande och därverket bör vaka över att regional praxis inte blir olikartad. Vikten av attverket får tillräckliga resurser bör framhållas. 3.5.2 Kammarrätten i : Ibelänkandel sägs att utredningen inle föreslår några förändringar avnaturvårdsverkets ställning som central tillsynsmyndighet. Kammarrätten delarulredningens uppfattning att sådana förändringar inte bör ske. 3.5.3 :---- delarulredningens uppfattning att statens naturvårdsverks roll sommiljöskyddspari bör stärkas. ifrågasätterdock ulredningens förslag all skall kunna påkalla att ettprövningsärende vid överlämnas lill koncessionsnämnden, innanlänsstyrelsen meddelal sitt beslut. Enligt RRVs uppfattning skulle en sådanregel onödigt komplicera prövningssystemet. Risken torde också vara slor allnaturvårdsverkets förhandsbevakning av länsstyrelsernas handläggning skullekräva belydande personalresurser. Om en sådan bevak- 1980/81:92 247 ning skall vara effektiv, måsle rimligen samtliga ärendenöversiktligt granskas inom redan innan prövatärendet. Såvitt RRV kan finna bör möjlighel att anföra besväröver länsslyrelsernas beslul ulgöra en tillräcklig garanli för att enändamålsenlig praxis i prövningen skall åstadkommas. RRV vill även erinra omlänsslyrelsernas möjligheler, enligl ulredningens förslag, alt lillkoncessionsnämnden föra över sådana ärenden som är svåra frånmiljöskyddssynpunkt. 3.5.4 : Miljöskyddsulredningensförslag innebär en förändring av roll i miljöskyddsarbetet lill alt mer renodlat föra miljövårdens lalan vid framför alll koncessionsnämndens men även vid län.sslyrelsens prövning. En viklig förutsällning såväl för alt länsstyrelserna skall kunna klara en förprövning av den omfattning som ulredningen förut salt som för all uppnå en enhellighel i bedömningarna mellan länsstyrelserna är all utfärdar centrala råd och anvisningar för prövning och bedömning. Enligt uppfattning faller de råd och an visningar som verkel ger ul ej in under 1 § begränsningskungörelsen. -------- Om regeringen skulle finna all begränsningskungörelsenomfattar verkels råd och riktlinjer enligl miljöskyddslagen och ejmedger undanlag från kungörelsen skulle della arbele avsevärt försvåras. 3.5.5 i Gollands län:Utredningen har bl. a. uppehållit sig vid förhållandel all länsstyrelserna pågrund av sin slällning som regionala organ "alllid kommer alt tvingas vägain jämväl andra fakiorer än del rena miljöskyddel". Delta belyser än merbehovet av en målsätlning för miljöskyddel. Samma behov måsle anses föreliggavad gäller den föreslagna nya rollen för slatens nalurvårdsverk som"miljöskyddsombudsman". 3.5.6 i län:-- Delsynes vara en fördel -------- att naturvårdsverkels verksamhet renodlas som ellcentralt expert organ utan egna förprövningsuppgifler. 3.5.7--------------------------------------------------- Länsstyrelseni : nya roll som "miljöombudsman" blir klarare ochtorde ge verket möjlighet lill ell kraftfullt agerande. 3.5.8---------------------------------------- Länsstyrelseni : De största fördelarna med det nya syslemel är----- all slatens naturvårdsverk ges en meruttalad parts- ställning än . 3.5.9---------------------------------------------- Länsstyrelseni : Del är angelägel all na turvårdsverket arbetar med sikte på fördjupat branschkunnande och olika principiella snarare än detaljerade åtgärdsrikllinjer. Effektsludier, riktlin jer för miljökvalitet och övergripande prioriteringsdiskussioner i miljövården Prop.1980/81:92 248 blir allt nödvändigare, och länsslyrelsens behov av direkislöd från SNV i handläggningen av olika sådana spörsmål kommer alt öka,bl. a. i samband med all miljösektorn får ökal uirymme i länsplaneringen. 3.5.10------------------------------ : ges karaktär av part i miljövårdssammanhang kommer delta alt medföra, altverkels krav alllför ensidigt inriktas på miljövårdens inlressen ulan dennyanserade bedömning som ekonomiska och andra fakiorer kan ge anledning lill.Del är sannolikl all nalurvårdsverkels synpunkter, i dess egenskap av centraltämbetsverk, kommer all tillmätas stor belydelse, inle minst med hänsyn lillatt verket förfogar över expertis i en omfallning som inle slår molparlen lillbuds. Enligl kommunens uppfallning skall i miljösammanhanguppträda med den avvägning och balans som ett objektivt ställningslagandekräver. 3.5.11------------------------------ : Särskiltviktigt anser kommunen vara att roll renodlas alt vara inriklad påskyddel av miljön. 3.5.12 kommun: Nalurvårdsverkels slällning somcentral tillsyns myndighet bibehålles. Verkets arbete med utarbetande av riktvärden för mil jökvalitet och riktlinjer för recipientkontroll bör förstärkas. Detla ärytterst angeläget för hälsovårdsnämndernas möjligheler alt effektivt utföra tillsyns arbetet enligt ulredningens förslag. ---------- Vidare måste det anses positivt all statensnalurvårdsverk i fort sättningen får rollen all inför koncessionsnämnden uppträda som part till skydd för miljön. 3.5.13 : Förslagel i 39 §innebär all hälsovårdsnämnden kan meddela räd och anvisningar för all motverkaolägenhet. 1 utredningen har begreppet "olägenhet" inte närmaredefinierats. Ej heller är begreppet klarlagt i rättspraxis på säll, som kanjämföras med begreppet "sanitär olägenhet" i hälsovårdsstadgan. Detär därför angeläget all nalurvårdsverkels arbele med utfärdande av normer ochriktlinjer intensifieras. 3.5.14 :----- finner vidareall givits en sådan roll att, trots all dess formelladispensprövning upphör, naturvårdsverkels roll blir starkare. 3.5.15----------------------- kommun: Eftersomlänsslyrelser i alllför hög utsträckning tar hänsyn lill näringslivets utveckling iden egna regionen på bekoslnad av miljöskyddels krav, bör som utredningenföreslagit ställning som förelrädare för miljöskyddetstärkas. bör ges möjlighel alt åsiadkomma en överprövning avlänsslyrelsernas beslut hos koncessionsnämnden eller regeringen. 1980/81:92 249 3.5.16 kommun: uppgifi all utarbeta anvisningar i enlighel med ulredningenanser kommunen att även skall anvisa av verket godkändakonsultföretag lill hjälp för kommunernas tillsynsverksamhet. 3.5.17 kommun; Beträffandestatens nalurvårdsverk synes det tillfredsställande all verket genom befrielsefrån dispensprövning i ökande omfallning kan nyttja sina resurser för alt bl.a. utfärda generella anvisningar som kan nyttjas vid förprövning och tillsyn. 3.5.18 kommun:----- Naturvårdsverketsroll förefaller något diffus. Verkels möjlighel all föra ettärende inför koncessionsnämnden bör endast lillgripas i de fall då del äroundgängligen nödvändigl ur miljösynpunkt. skall ansvara föroch utarbeta riktlinjer och anvisningar för tiUsynsmyndighelerna.Hälsovårdsnämnderna har i sin nya roll som tillsynsmyndighet ell slorl behov avklara riktlinjer och anvisningar för sin verksamhei.