prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — En sådan är att exekutioni fast egendom och handräckning kan genomföras hos en enda myndighet. En annanär att antalet instanser minskas. Som en ytterligare fördel pekar förbundet påatt kronofogdemyndigheterna för sin verksamhet har hjälp och stöd av centralmyndigheten föradministration av exekutionsväsendet. Enligt RSV är den föreslagnaändringen rationell i flera avseenden. har kronofogdemyndighetemasarbetsuppgifter förskjutits mot den Judiciella sektorn och svårhetsgraden harökat. På personalen har ställts ökade krav. RSV anser att den personal somfinns vid kronofogdemyndighetema är i och för sig kompetent att övertaöverexekutors arbetsuppgifter. Någon risk att handläggningen av målen skullebli sämre föreligger inte enligt RSV:s mening. Hos kronofogdemyndigheternafinns redan nu Juridiskt skolad personal med mångårig och speciell erfarenhetav exekutionsrättslig verksamhet. Enligt RSV är det klart att vissapersonalvinster följer av alt en del arbetsmoment förenklas eller försvinnergenom överflyttningen. Denna vinst kan dock,,åtminstone delvis, komma attuppvägas av att överexekutorsuppgifterna sprids ut på fler myndigheter än f.n. anser att detinte numera finns bärande motiv för att exekutionen i första instans skall varauppdelad på två organ. Många fördelar står alt vinna med den föreslagnaorganisationsändringen. Denna förbättrar servicen för den rältssökandeallmänheten. Förslaget bör också kunna minska kostnaderna för målbehandlingen.Bl.a. bör besparingar kunna ske genom att man undviker dubbel diarieföring ochkommunikation mellan exekutiva myndigheter i första instans. Förslaget innebäratt kronofogdemyndigheterna får ett stort antal nya uppgifter som i många fallär av kvalificerad art. Detta ligger i linje med den utveckling som har pågåttinom den lokala exekutionsorganisationen sedan förstatligandet . Med denutbildningsnivå som finns och de krav på övriga kvalifikationer som numeraställs på alla personalkategorier hos kronofogdemyndigheterna är enligtföreningens mening dessa myndigheter väl skickade att ta på sig de nyauppgiftema. Enligt TCO är allmänhetens krav attvederbörande myndighet är lättillgänglig inte mindre i fråga om utsökningsmålän beträffande rättsvården i övrigt. Snarare betyder närheten till myndighetenmera i dessa mål, där ett snabbt ingripande ofta är påkallat, än irättegångsmål. TCO anser därför att det är välbetänkt att överexekutorsuppgifter flyttas över till kronofogdemyndigheterna. sompåpekar att en stor del av den exekutiva personalen är utstationerad på andraorter än myndighetens centralort, anser att kontaktnätet med allmänheten kommeratt vidgas väsentligt i fråga om överexekutorsuppgifterna, vilket förbättrarservicen för allmänheten. Även LO framhåller angelägenheten av alt allmänhetenhar nära fill kronofogdemyndigheten och kan på ett lättillgängligt sätt vändasig dit. RRV påpekar alt beredningensförslag i organisationsfrågan inte bygger på några egentligakostnadsberäkningar av olika altemativ. Några remissinstanser ställer sig tveksamma till att överexekutor Prop.1980/81:8 Remissyttrandena 103 avskaffas och mål som handläggs av överexekutor som förstainstans förs över till kronofogdemyndighetema. Kammarrätten i anseratt det visseriigen inte finns något att erinra mot förslaget utanfinner detta rationellt och rikligt. Men kammarrätten ifrågasätter omkronofogdemyndighetema ännu har fått den organisation och nått den stabilitetsom kan synas vara en fömtsättning för uppgiften som beslutande instans närmastunder hovrätt. Enligt i har såvitt känt inleriktats några anmärkningar mot länsstyrelsemas sätt att skötaöverexekutorsgöromålen. Länsstyrelsernas flexibilitet torde vara en fördel förhandläggningen. Det kan också vara en fördel för länsstyrelserna frånrekryleringssynpunkt och i deras egenskap av en huvudmyndighel förnotariemeritering om de kan erbjuda arbete med överexekutorsgöromålen. Ettbehållande av överexekutor kan innebära att föreslagen minskning av antaletkronofogdedistrikt delvis kan undvikas. framhåller vidare att ettalternativ till en stark minskning av antalet distrikt skulle kunna vara attdela upp kronofogdemyndigheterna i sådana som har full kompetens och sådana somendast i begränsad omfattning övertar överexekutorsgöromål. En sådan uppdelningsynes emellertid olycklig och ägnad att framkalla splittring. Enligtlänsstyrelsens mening bör det i vart fall inte komma i fråga att avskaffaöverexekutor så länge slutgiltig ställning inte har tagits tilldistriktsindelningen. I länanser att förslaget inger betänkligheter i vissa avseenden. I mindre distriktkan det bli svårt all inrätta den särskilda avdelning för kvalificerade ärendensom fömtsätts finnas vid varje kronofogdemyndighet. Sådan avdelning kandessutom, åtminstone i de större distrikten, få karaktär närmast av ensjälvständig instans. 1 såifall torde de olägenheter som f.n. kan finnas genomatt två myndigheter engageras i samma ärende i allt väsentligt kvarstå.Förslaget medför att kronofogdemyndigheterna får handlägga vissa kvalificerademål som inte förekommer mera regelbundet, t.ex. försäljning av fast egendom.För att den handläggande tjänstemannen inle skall behöva använda alltför myckettid åt varje mål förutsätts enligt länsstyrelsep att han ständigt är sysselsattmed sådana mål. Detta problem är dock i vis's mån aktuellt även hos överexekutori länet. Om endast vissa kronofogdemyndigheter skulle ha hand om försäljning avfast egendom, torde situationen inte skilja .sig mycket från den nuvarandeordningen. Länsberedningen, som har haft attlägga fram förslag till organisation för samhällsverksamheten på regional nivå,upplyser i sitt yttrande att den ännu inte har fattat beslut i huvudfrågorna.Länsberedningen kan emellertid från sina allmänna utgångspunkter inte finnaannat än att de uppgifter som ankommer på överexekutor kan inrymmas i enregional organisation med uppgifter bl.a. inom allmän förvaltning ochförvaltningsrättskipning. Å andra sidan torde ärendegruppen bli så marginell iförhållande till andra uppgifter som bör föras samman hos den regionala 1980/81:8 Remissyttrandena 104 myndigheten att en överflyttning av ärendena till andramyndigheter inte kan beräknas få någon avgörande betydelse för organisationen. Den föreslagnaorganisationsändringen avstyrks av flera remissinstanser, nämligen Sveahovrätt, statskontoret, samt länsstyrelserna i , ,, , och , , ochGävleborgs lån. i har dock inte någon principiellerinran mol att överexekutor upphör att vara besvärsinstans. DirektörenSwarting är skiljaktig från det yttrande som i haravgelt och anser att organisationsfrågan bör lösas efter de riktlinjer somberedningen har föreslagit. Från del yttrande som i länhar avgelt är förste länsassessorn Bärring skiljaktig i organisationsfråganoch tillstyrker förslaget. avstyrker förslagetsåvitt avser överflyttning av handräckningsmål från överexekutor tillkronofogdemyndig-heterni. De kritiskt inställdaremissinstansernas synpunkter har till stor del kommit till uttryck i sambandmed att instanserna diskuterar lämpligheten av att viss typ avöverexekutorsgöromål flyttas över till kronofogdemyndigheterna. Dessasynpunkter redovisas närmare i avsnitten 4.2.2-4.2.5. 1 nu förevarande avsnittredogörs för instansernas allmänna syn på organisationsfrågan. Beredningens förslag innebär enligtSvea hovrätt en viss förskjutning av tyngdpunkten mellan kronofogdemyndighetensfunktion som exekutivt och som JudicieUt organ. diskuteras i andralagstiftningsärenden att föra över nya uppgifter av såväl JudicieU somförvallningsmässig art till kronofogdemyndigheterna. Hovrätten kan inleoreserverat tillstyrka denna utveckling. När saken är brådskande, är detvisserligen en fördel att beslut och exekution kan ske i ett sammanhang. 1andra frågor är det enligt hovrättens mening svårare att finna klara fördelarmed att anförtro den judiciella funktionen åt kronofogdemyndigheten. Ett annatskäl som enligt hovrätten talar mot att kronofogdemyndigheternas Judiciellauppgifter utökas är att kronofogdemyndigheterna företräder staten som borgenäri fråga om skatter m.m. Hovrätten anser att tiden inte är mogen att avskaffaöverexekutor annat än möjligen till namnet. Om ett bibehållande av överexekutori nuvarande form skulle visa sig passa mindre väl in i länsstyrelsernasframtida organisation, kan t.ex. en kronofogdemyndighet i varje län få desärskilda befogenheter som överexekutor har. Enligt statskontoret, somframhåller att beredningen inte har redovisat några undersökningar som styrkerbehovet och lämpligheten av reformen, saknas underlag för ett närmare bedömandeav förslaget i denna del. Länssiyrelsen i framhåller att de avberedningen anförda skälen för överförande av överexekutorsgöromålen är allmänthållna och varken har exemplifierats, specificerats eller ens i någon månutvecklats närmare. Den viktiga kostnadsfrågan har inte berörts. Prop.1980/81:8 Remissyttrandena 105 organisationen fungerar enligt billigt ochsmidigt utan påtagliga nackdelar och tillgodoser högt ställdarättssäkerhetskrav. Organisationsfrågan har dessutom samband medlänsberedningens arbete och någon ändring bör inte ske i det läge som frågan omlänsförvaltningen f.n. befinner sig. i saknar enprincipdiskussion med en verklig prövning om kronofogdemyndigheterna kanersätta överexekutor utan men för rättssäkerheten och kan därför inte utanvidare acceptera beredningens slutsatser. åberopar också attberedningen inte har redovisat några nämnvärda nackdelar med nuvarandeorganisation och inte heller har påvisat brister i överexekutors handläggning.Enligt i har beredningen endast flyktigtberört de nackdelar som organisationsförslagel skulle medföra och fördelarnamed den nuvarande ordningen har inte alls nämnts. Beredningen har enligtlänsstyrelsen underlåtit att i behövlig utsträckning analysera överexekutorsverksamhei i fråga om art och omfattning. anser att den nuvarandeorganisationen är smidig och föga kostnadskrävande. Överexekuiorsinslitutionenbör emellertid förstärkas och det bör övervägas att tillskapa en tilllänsstyrelsen knuten exekutiv domstol, eventuellt identisk med länsrätten. Den nuvarande organisationenfungerar enligl i väl. Fördelen med länsstyrelse somöverexekutor ligger mycket i att antalet ärenden av olika slag blir så stortatt ärendena kan handläggas av specialiserad personal och att kvalificeradeersättare finns att tillgå. Betydelsen härav framträder särskilt vidtillämpningen av de komplicerade reglema om försäljning av fast egendom och omfördelning av nedsatta medel. Organisationen möjliggör en snabb och säkerbehandling av ärendena med mycket liten besvärsfrekvens och endast ett fåtaländringar i högre instans. anser inte att beredningen har anförtövertygande skäl för organisalionsändringen. Förste länsassessorn Bärring vidlänsstyrelsen i anser däremot att överexekutors avskaffande ärägnat att främja snabbheten och effektiviteten i del exekutiva förfarandet utanatt rättssäkerheten äventyras. Enligt länsstyrelserna i , ochVärmlands län har den nuvarande ordningen med länsstyrelserna som överexekutori huvudsak fungerat bra. Sist nämnda länsstyrelse anser att beredningen intehar visat att fördelarna klart överväger nackdelama. Det finns dessutomanledning avvakta vad länsberedningen kommer att föreslå i fråga omlänsstyrelsemas framtida verksamhet. i menar attallvarliga erinringar kan riktas mol förslaget att avskaffa överexekutor.Organisationsändringen kan enligt inte antas medföra ekonomiska,organisatoriska eller andra rationaliseringsvinster. Åtskilliga remissinstanser, bådesådana som ställer sig positiva till den föreslagna organisationsändringen ochsådana som avstyrker ändringen, understryker att förslaget förutsätter attkvalificerad personal finns att Prop.1980/81:8 Remissyttrandena 106 tillgå hos kronofogdemyndighetema och att detta kräver attantalet kronofogdedistrikt minskas. Av instanser med positiv inställning tillförslaget framhåller/lovrärre/i/ör att en viss reducering avantalet distrikt torde vara nödvändig för att kraven på kronofogdemyndigheternaskall kunna uppfyllas utan alltför stora svårigheter. förutsätter att en nyorganisation med större enheter är genomförd innan UB träder i kraft.Enligtlänsstyrelsen i förutsätter de kvalificerade uppgifter somskall åvUa kronofogdemyndigheterna en organisation med mycket storakronofogdedistrikt. RSV framhåller att de fördelar somden föreslagna organisationen innebär till största delen är avhängiga av enändrad distriklsindelning. För att överexekutorsuppgifterna skall av medden nuvarande indelningen skulle man med all säkerhet tvingas gekronofogdemyndigheterna inbördes olika befogenheter. Enligt RSV bör emellertidsamtliga kronofogdemyndigheter ha samma befogenheter. Detta hindrarnaturligtvis inte all särskild sakkunnig anlitas i mikl av sällan förekommandeart. Sakkunnig kan finnas hos annan myndighet inom exekutionsväsendet eller iundantagsfall utanför denna krets. En tänkbar läsning är att det vid centralmyndigheteninrättas tjänster för att täcka behovet av handläggare som kan förordnas ispeciella slags mål. Enligl RRV kan det diskuteras om de krav på kvalificeradJuridisk arbetskraft och en ändamålsenlig arbetsfördelning som förslagetförutsätter kan tillgodoses, om det inte kommer till stånd endistriklsindelning som medger tillräcklig specialisering i fråga omkvalificerade arbetsuppgifter. Utvägar som i sådant fall står till buds är attkoncentrera kvalificerade ärenden till en kronofogdemyndighet i varje län elleratt vid vissa kronofogdemyndigheter placera till länet knutna specialister somhandlägger ärendena i resp. myndighets namn. RRV ifrågasätter om dessa lösningarinnebär några förbättringar Jämfört med att bibehålla överexekutor. Enligt i ,' bidrar till all ge personalen möjlighet att förvärvasärskild erfarenhet och ingående kunskaper även på de mera kompliceradeområdena. stadshypotekskassa går längst i fråga om vadsom krävs beträffande distriktsindelningen och anser att organisationsändringenkan accepteras endast under förutsättning att i princip varje län bildar ettkronofogdedistrikt. Exekutiv försäljning av fast egendom kan ofta varakomplicerad och kräver särskilda insikter och erfarenheter av den somhandlägger ärendet. En förutsättning för att personalen skall få sådanerfarenhet är att distrikten blir tUlräckligt stora. Om distrikten kommer attomfatta nämnvärt mindre områden än ett län. synes det enligt stadshypotekskassanvara lämpligast att försäljningarna även i fortsättningen handhas av länsstyrelserna.Den nuvarande ordningen har nämligen fungerat väl. Även mellanombudsmännen hos lands- Prop.1980/81:8 Remissyttrandena 107 hypoteksinstitution understryker att i princip endast enmyndighet i varje län bör handha ärenden om försäljning av fast egendom. Av de remissinstanser som ärkritiskt inställda till den föreslagna organisationsändringen framhåller Sveahovrätt att om minskningen av antalet kronofogdedistrikt inte blirsågenomgripande som beredningen har räknat med rubbas en av förutsättningarnaför all låta kronofogdemyndigheterna överta överexekutors alla uppgifter iförsta instans. i anser att ett väsentligt störreantal kronofogdedistrikt än vad beredningen har tänkt sig uppenbarligen försvagarskälen för att flytta överexekutorsgöromålen till kronofogdemyndigheterna,eftersom kostnaderna för att förse varje distrikt med kvalificerad personal isådant fall ökar och det inte är lämpligt att de nya ärendena delas upp på ettstörre antal myndigheter. Enligt i är det tveksamtom det med nuvarande distriktsindelning skulle finnas tillräckligt kvalificeradpersonal i alla distrikt, särskilt med hänsyn till att många kronofogdetjänsterfn. är tillsatta med icke-Jurister. Om varje kronofogdemyndighet skallhandlägga de ofta komplicerade ärendena om exekutiv försäljning av fastegendom, kan inte de handläggande tjänstemännen förvärva samma erfarenhet somöverexekutor har. Att låta en eller några kronofogdar i varje län ombesörjaalla fastighetsförsäljningar i länet innebär en nödlösning. iStockholms län understryker all en minskning av antalet kronofogdedistriktpåverkar frågan om bibehållande av överexekutor. I det läge som frågan omdistriktsindelningen fn. befinner sig bör enligt meningutsökningsväsendets organisation inte förändras. För det fall alt antaletkronofogdedistrikt inle minskas i den utsträckning som beredningen har tänktsig skulle enligt statskontoret en kronofogdemyndighet i varje län kunnaanförtros att svara för vissa krävande uppgifter. En annan åsikt i fråga omdistriktsindelningens betydelse redovisas av kronofogdeföreningen. Dennaframhåller att överförandet av överexekutors uppgifter tillkronofogdemyndigheterna självfallet måste medföra vissa organisatoriskaändringar. Men även om kronofogdemyndighetemas antal inte kommer att reducerasnämnvärt , bör detta enligt föreningens mening intehindra att överexekutor avskaffas. En ovillkorlig förutsättning föratt kronofogdemyndigheterna skall kunna överta överexekutorsuppgifterna ärenligt i Jämttands lån att kvalificerad arbetskraft finns atttillgå hos kronofogdemyndigheterna. Flertalet av de uppgifter som åvilaröverexekutor kräver ingående Juridiska kunskaper framför allt inom civilrätten.Enligt är det tveksamt om samtliga kronofogdar som har tillsattsmed stöd av övergångsbestämmelserna i kronofogdeinstruktionen kan ansesbesitta nödvändig kompetens. Övergångsvis synes man därför böra räkna med attvissa kronofogdar får ombesörja fastighetsauktioner även utanför det egnadistriktet. som anser att kronofogdemyndighetemas personal är väl Prop.1980/81:8 Remissyitrandena 108 kvalificerad att överta överexekutors arbetsuppgifter,framhåller att det givetvis likväl är till fördel om en del avöverexekutorspersonalen följer med när arbetsuppgifterna flyttas över tillkronofogdemyndigheterna. Härigenom underiättas RSV:s förberedelsearbete ochmöjliggörs en smidig övergång. Även i anser attden personal vid länsstyrelserna som handlägger överexekutorsärenden bör förasöver till kronofogdemyndighetema. Nämnda personal bör enligt iGävleborgs län ges företräde vid anställningar hos kronofogdemyndighetema, omöverexekutor avskaffas. upplyser att den i enlighet medsina direktiv ämnar överväga om kronofogdemyndighetema bör anlitas för tillsynöver förvaltningen i konkurser. En sådan lösning av kontrollfrågan förutsätterockså alt kronofogdemyndigheterna har tillräckligt kvalificerad personal. De krav som förslaget ställer påkronofogdemyndigheternas personal i alla karriärer fordrar enligt länsstyrelseni grundlig fackutbildning, som bör påbörjas så snart UB harantagits. Liknande synpunkter anförs av kronofogdeföreningen och TCO. RSVuppger att centralmyndigheten har intensifierat såvälgrundutbildning som vidareutbildning för personalen vid kronofogdemyndighetemaoch att man vid de slörre myndighetema strävar efter att specialisera arbetet.Denna utveckling kommer all accentueras ytterligare när väntade reformer hargenomförts. 1 flera remissyttranden, bl.a.kronofogdeföreningens. understryks att förslaget kräver ökade resurser förkronofogdemyndigheterna, bl.a. ökad personal. 4.2.2 E.xekutiv försäljning av fast egendom m.m. Av de remissinstanser somtillstyrker att mål om exekutiv försäljning av fast egendorn flyttas över tillkronofogdemyndigheterna framhåller RSV fördelen av att endast en myndighetombesörjer fastighetsexekutionen. Detta innebär en snabbare handläggning ochförenklade mtiner. Dessutom kan mål angående utmätning av fastighet bättresamordnas med mål angående utmätning av andra objekt. Liknande synpunkteranförs av kronofogdeföreningen. Även i åberoparatt organisationsändringen innebär förenklingar och möjliggör snabbarehandläggning. Slörre snabbhet skulle vara till fördel för fordringsägama, bl.a.genom att skuldräntorna inle skjuter i höjden. Vidare kan den kunskap om enutmätt fastighet som vederbörande tjänsteman vid kronofogdemyndigheten harfått genom beskrivning och värdering vara till nytta om kronofogdemyndighetenäven upprättar kungörelsen och håller auktionen. anser också attdet skulle vara lill gagn för allmänheten om en och samma myndighet ombesörjerförsäljning och kan lämna upplysningar, oavsett på vilket stadium ärendetbefinner sig. 1980/81:8 Remissyttrandena 109 Även några av de remissinstanser som avstyrkerförslaget om överflyttning av mål om försäljning av fast egendom framhålleratt förslaget innebär vissa fördelar. och i länanser alt principiella invändningar inte kan riktas mot förslaget, eftersomkronofogdemyndigheten ombesörjer försäljning av lös egendom. Enligtlänsstyrelseni medger förslaget bättre samordning mellan exekution i fasteller lös egendom. Förfarandet blir smidigare om en myndighet ombesörjer allaled i fråga om försäljningen. Den kunskap om utmätt fastighet somkronofogdemyndigheten har fått vid beskrivning och värdering av egendomenskulle enligt komma lill bättre användning vid försäljningen ochkontakterna med allmänheten skulle förenklas. Enligt i Gävleborgslän kan det synas praktiskt att exekution av fast och lös egendom handhas av enoch samma myndighet. Betydande tidsbesparingar kan göras om såväl utmätning somförsäljning och redovisning ombesörjs av en enda myndighet. Som skäl för sitt avstyrkande framhåUer vissaremissinstanser att förslaget skulle medföra endast mindrerationaliseringsvinster. Sålunda anser all den tidsutdräkt som förekommervid försäljning av fast egendom inle kommer att påverkas i någon högre grad. Delär dessutom vanligt att anstånd meddelas med försäljningen, ibland fleragånger. inte övertygad om att de långa handläggningstiderna i dessaärenden enbart är av ondo. Utmätning och hot om försäljning är ofta effektivamedel för att förmå gäldenären alt betala sin skuld. Ungefär hälften av allaansökningar om exekutiv försäljning av fast egendom återkallas, ofta kort tidföre auktionen. Någon rättsförlust med anledning av tidsutdräkten uppkommerinte. anser att den nuvarande ordningen är ändamålsenlig och fungerartillfredsställande. Samarbetet mellan kronofogdemyndigheterna ochlänsstyrelsema är från länsstyrelsemas synpunkt över lag gott. Enligt i är dearbetsmoment, som skulle försvinna genom att försäljning av fast egendomövertas av kronofogdemyndigheterna, av begränsad omfattning. Den blygsammarationaliseringsvinsten torde uppvägas av att uppgiftema sprids ul på flermyndigheter än f.n. i anser att det inte i ochför sig kan betraktas som en olägenhet att ärende angående utmätning av fastegendom måste flyttas över till överexekutor för försäljningen. Länsstyrelsernai och påpekar att ärenden omfastighetsförsäljning i de flesta fall anhängiggörs direkt hos överexekutor,sedan domstol har fastställt borgenärens fordran till betalning urfastigheten. Flera negativa remissinstanser åberopar allexekutiv försäljning av fast egendom är av kvalificerad natur och kräverkvalificerade handläggare. Enligl i är del ettmyckel speciellt och komplicerat rättsområde, där erfarenhet och skicklighet kan uppnås Prop.1980/81: 8 Remissyttrandena 110 endast hos en myndighet som har att handlägga ett stortantal ärenden. Liknande uttalanden görs av i län.Länsstyrelsen i framhåller också att med nuvarande ordning kanvissa bedömningsfrågor vid fastighetsförsäljning lösas på ett enkelt sätt genomsamarbete med experter på andra enheter inom . iGävleborgs län åberopar den sakkunskap och erfarenhet som tjänstemännen hosöverexekutor besitter på området som skäl för alt inte ändra den nuvarandeordningen. En nästan genomgående invändningfrån de negativt inställda remissinstansernas sida är attkronofogdemyndigheterna vid försäljning av fastighet som har utmätts i allmäntmål skulle både ombesörja försäljningen och företräda staten i egenskap av enav borgenärerna. anser att detta inte är tillfredsställande frånrättssäkerhetssynpunkt. Enligt i Stockhohns län skullekronofogdemyndighetens dubbla roll i allmänna mål ställas på sin spets vidfastighetsförsäljning på ett sätt som är ägnat att påverka allmänhetens tilltrotill handläggningen. I län anser att förhållandet måstevara stötande för övriga borgenärer.