prop · G403158 · 1980-12-31 00:00:00 — skalldet ankomma på att efter samråd med de antikvariskamyndigheterna avgöra om man skall sälja eller behålla i statlig ägo en sådanbyggnad som har fastställts som byggnadsminnesmärke eller kulturhistorisktintressant eller som är belägen inom en kulturhistoriskt värdefull miljö. Flertaletremissinsianser släller sig positiva till ulredningens förslag om attbyggnadsstyrelsen skall genomföra försäljningar för vissa av de bostadsförvaltandemyndigheterna. Några remissinsianser pekar på alt en avveckling avbostadsbeståndet kommer att leda till en minskad sysselsättning inommyndighetens bosladsförvaltning eller en förändring av myndighetensorganisation. Meningarnaär däremol delade bland remissinstanserna till utredningens förslag om attöverföra byggnader som har ett sådanl kulturhistoriskt värde atl de bör fåskydd till och om alt skall avgöra om enbyggnad som är skyddsvärd skall säljas eller behållas i statlig ägo. Riksantikvarieämbetetdelar inte ulredningens mening aft alla statliga bostadshus som skall åtnjutaskydd p. g. a. kulturhistoriskt eller konstnärligt värde skall förvaltas avbyggnadsstyrelsen. Länsstyrelseni Slockholms län anser att den föreslagna handläggningsgången rörandeförsäljning och förvaltning av kullurhisloriskl intressant bebyggelse inte tartillräcklig hänsyn till den regionala kulturminnesvårdens kompelens. Liknandesynpunkter framförs även av andra länsstyrelser. Tillde myndigheter som tillstyrker ulredningens förslag hör FFV, SJ ochdomänverket. Ävenjag anser att det kan vara rationellt att genomförförsäljningarna av statliga bostadsfastigheter för vissa av de bostadsför-vahandemyndigheternas räkning. Debostadsförvaltande myndigheterna bör dock även fortsättningsvis förvaltaskyddsvärda byggnader med bostäder. När del gäller skyddsvärda byggnader ochbebyggelsemiljöer med bostäder bör det ankomma på byggnadsslyrelsen atl, efleranmälan från den bostadsförvaltande myndigheten, avgöra om en sådan byggnad kansäljas eller bör behällas av staten. Jag fömtsätter atl byggnadsstyrelsensamråder med riksanlikvarieämbelel och berörda länsstyrelser innan beslut omförsäljning fattas. Idessa frågor har jag samrått med budgetministern och chefen för . Minaförslag i det föregående kan påverka den personal som arbetar med fastighelsförvaltningsfrågorpå de bostadsförvaltande myndigheterna. Jag bedömer emellertid atl denomställningsprocess som del här är fråga om kan hanteras inom ramen försedvanliga personaladministrativa ålgärder. 1980/81:158 12 Utredningenhar inte gjort någon bedömning av resursbehovet för tillföljd av de nya uppgifterna, bl. a. mot bakgrund av atl det inte har kunnalbedömas i vilken utsträckning som de affärsdrivande verken och FortF kommer atlutnyttja resurser. framhåller i sittremissyttrande att en förstärkning med personal som har erfarenhet avfastighetsvärdering och fastighetsjuridik är nödvändig, om tidsgränsen för denavveckling av bostadsbeståndet som utredningen har föreslagit skall kunnahållas. Somjag har framfört förordar jag efter särskilt samråd med chefen förbostadsdepartementet att lån bör ges för förvärv från staten av bostadsfastighet.Enligl utredningen innebär ett införande av det föreslagna förvärvslånet enviss mindre ökning av arbetsuppgifterna för länsbostadsnämnderna.Bostadsstyrelsen ifrågasäller i sitt remissyttrande utredningens bedömning avökningen av arbetsuppgifterna, särskilt för några länsbostadsnämnder (bl.a. iStockholms och ). Styrelsen fömtsätter all elt uppkommandepersonalbehov tillgodoses. Jagvill i detla sammanhang understryka att avsikten med avvecklingen bl.a. är attgöra besparingar för statsverket. Det är därför angeläget att avvecklingengenomförs på ett sådant sätt att några merkostnader inte uppstår vid berördamyndigheter. Jaggår nu över lill frågan om en avveckling av statens fritidsbostäder. Jag hartidigare redovisat utredningens förslag och remissinstansernas inställning lillfrågan. Domänverketoch dess dotterbolag svarar för den ojämförligt största andelen av statensbestånd av fritidsbostäder. Verkets utveckling inom området fritid och turismöverensstämmer med samhällets krav pä ökade rekreationsmöjligheter förmänniskorna och hänsyn till miljövärdena. Verket har ett stort markinnehav sominnehåller ett flertal områden med stor attraktionskraft spridda över hela landel.Jag anser att domänverket bör undantas i detta sammanhang. Detbör ankomma på myndigheterna att inventera sitt bestånd av fritidsbostäder ochnoggrant pröva om det finns skäl att fortsätta uthyrningsverksamheten.Prövningen bör ske med utgångspunkt i att fritidsbostäderna -om inte särskildaskäl talar däremot - skall allernalivutnyttjas, säljas eller rivas. Strävan börsåledes enligt min mening vara att även statens bestånd av fritidsbostäderminskas. I den mån det finns skäl att tills vidare behålla fritidsbostäder böruthyrningen ske enligt affärsmässiga principer och så att statsverket intedrabbas av extra kostnader för underhåll och förvaltning. Någon utvidgning avverksamheten bör inte förekomma. Prop.1980/81:158 13 Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslårriksdagen att 1. godkännade av mig förordade riktlinjerna för en avveckling av statens bestånd av uthyrningsbostäder, 2. godkännaatt statliga lån får ges till köpare av statliga bostadsfas tigheter för permanent bmk. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden har lagtfram. 1980/81:158 14 Staten äger f.n. ca 10400 förpermanentbruk och ca 5000 fritidsbostäder. Antalet slalliga bostäder minskar. Nägra nya statliga bostäder produceras inte. Del statliga bostadsbeståndet är till stor del föråldrat.Bostäderna håller ofta inte den standard i fråga om storlek, planlösning och ulruslningsom återfinns i nyare bostadsbestånd på den allmänna marknaden. Hyreshusens läge, storlek och karaktär gör alt det från faslighetsekonomisksynpunkl är ofördelaktigt för staten att behålla dem. Det är en angelägenhet att planera för, produceraoch hyra ut bostäder till dem som bor och arbetar i kommunerna och då även lillde statsanställda. Reglerna om bl.a. hyresgästs besittningsskydd och bytesrältsamt avvecklingen av ijänslebosladslvångel medför alt del i slalens bosläderkommer att bo ell ökande antal hyresgäster utan anknytning till den statligaverksamheten. En avveckling av bostadsbeståndet kan ske genom att bostädernaanvänds för annat statligt ändamål, försäljs eller rivs. Utredningen anser atl måleli princip skall vara all såväl permanent-som fritidsbosläder avvecklas. Vissa hus måste emellertid vara kvar i statlig ägo ellerbehållas under en övergångstid enligl ulredningens bedömning. Detla gäller t.ex.byggnader inom militärt omräde och bosläder inom bullerslörl område. En del avbostadsbeståndet skall rivas med hänsyn till husens ålder, tekniska slandard m.m.Byggnader vars teknisk-ekonomiska livslängd är slut skall enligl utredningenrivas oavsett om de ligger bland "vanlig" bebyggelse eller inomskyddsområde e.d. När del efter en individuell prövning visar sig atl enrivning är nödvändig skall inga slandardhöjande åtgärder vidtas. Utredningenkonstaterar i detla sammanhang all del i åtskilliga fall har förekommitupprustningar av statliga hus som blivit betydligt dyrare än vad nybyggnaderskulle ha blivil. Enligt utredningen skall permanenlbostäder bland"vanlig" bebyggelse i tätort säljas om de inte behövs för någol annalslalligl ändamål eller om kommunerna inte behöver marken församhällsbyggnadsändamål. Beträffande byggnader som ligger inom etl område därmyndigheternas verksamhet medför all allmänheten har begränsad lilllrädesräll, t.ex.kasernområde, skall byggnaderna rivas så snart del bedöms lämpligl från fastighelsekonomiskautgångspunkter och såvida de inle kan användas för annat ändamål. Samma ordningför avveckling kan bli tillämplig även när byggnaderna ligger i anslutning lillden lyp av område som nämnts. Enligl ulredningen utgör inte tjänstebostäderna nägotproblem i samband med avvecklingen. Detla beror bl.a. på atl ijänsteboslädernaofta ligger i slalliga Ijänstebyggnader. De kan således inle avvecklas genomförsäljning. Beträffande fritidsbostäderna är ulredningens uppfattningatt de i princip skall avvecklas. Ulredningen har emellertid funnil attundanlag bör göras för viss del av den uthyrningsverksamhet som domänverketbedriver. Ulredningen anser alt de fritidsbosläder som förvaltas avdomänverket och dess dotterbolag bör behållas i de fall uthyrningen är klart inlegreradmed verkets verksamhel i övrigl och fritidsbostäderna ligger i anslutning tilletablerade fritidsanläggningar. Fritidsbostäder som ligger separat skall 1980/81:158 15 däremol avvecklas, om del inte finns särskildakvalificerade skäl som talar häremot. Kommunerna har inte någon förköpsrätt till statensbostadshus. Däremol har kommunerna möjlighel alt förvärva statens egendom församhällsbyggnadsändamål. Om en fasfighet inte behövs för något annat statligtändamål eller om kommunen inte behöver marken för samhällsbyggnadsändamålaktualiseras frågan om en försäljning till annan av fastigheten. Eftersom bosladsförsöijningen är en angelägenhetanser utredningen det vara naturligt alt huvudregeln skall vara att kommunernaerbjuds atl köpa slalens flerfamiljshus till aktuellt marknadspris om inlressesaknas bland hyresgästerna för alt bilda bostadsrättsföreningar. Vad gäller en-och tvåfamiljshus skall däremol hyresgästerna erbjudas alt köpa husen tillaktuellt marknadspris om husen inte behövs för annal statligt ändamål och omkommunerna inte anmält behov av fastigheterna för samhällsbyggnadsändamål.Endast om varken kommunerna eller hyresgästerna vill köpa fastigheterna skallauktions- eller anbudsförfarande användas. Utredningens förslag förutsätter ändringar i 28 §cirkuläret (1971:727) till vederbörande statsmyndigheter om försäljning avstaten tillhörig fast egendom m. m. För alt underlätta och effektivisera försäljningsverksamhelenföreslår utredningen vidare atl värdegränserna för vissa ceniralaförvaltningsmyndigheter höjs vid försäljning av fasl egendom som tillhörstaten. Ulredningen föreslår därför atl 6 och 9 §§ i det nämndaförsäljningscirkuläret ändras. Statliga fastigheter är normalt ointecknade och obelånadevilket kan skapa problem vid en försäljning. Gällande bestämmelser innebär alt den säljande myndighetenbelräffande erläggande av köpeskilling och annan ersällning får beslula vad ivarje fall prövas lämpligl. Myndigheterna kan alltså under vissa fömtsättningarlämna kredit till köpare av statliga fastigheter. Utredningen har inte funnilnågra skäl som lalar för en mera generell tillämpning av bestämmelserna i det s,k, försäljningscirkuläret. Del bör i stället införas lånemöjligheler för attunderlätta och effektivisera försäljningen av statens bostadshus. Utredningenföreslår därför att en ny låneform införs, ett s.k. förvärvslån. Som en följdav alt etl sådant lån införs föreslår utredningen all bestämmelserna i 30 § idel s.k. försäljningscirkulärel ändras. Myndigheterna skall inte längre kunna lämnakredit lill köpare av statliga bosladsfastigheter med slöd avförsäljningscirkuläret. Lån av statsmedel (förvärvslån) föreslås sålunda utgå förförvärv från slalen av bosladsfastighel. Enskild person, kommun ellerallmännyttigt förelag får efler ansökan beviljas lån för förvärv avfastigheten. Förvärvslån får även beviljas då bostadsrättsförening bildas isamband med förvärv av statlig bostadsfastighet. Utredningen anser alt låneverksamheten skall utövas av bostadsslyrelsen,länsbostadsnämnderna och kommunerna. Förvärvslånet skall hell ankomma på staten. Kommun och allmännyttigt företag bör få lån som molsvarar100 % av köpeskillingen. Belräffande övriga lånesökande - i princip enskildapersoner - bör lånegränsen vara av normalfallet. Denna bör kunna höjas,om särskilda skäl finns med hänsyn lill bl.a. sökandens kapitalbehov, till högsl95 %. Förvärvslånet skall enligl ulredningens förslag vara ett annuitetslån.Amorteringstiden skall bestämmas med hänsyn lill husets återståendeanvändningstid, dock högst . Prop.1980/81:158 16 Gällandebestämmelser angående förvaltning av byggnader av kulturhistoriskt ellerkonstnärligt värde kan uppfattas som hindrande vid en försäljning av statensbostäder. Utredningenföreslår att om en byggnad eller en bebyggelsemiljö skall kulturskyddas skallförvaltningen överföras till byggnadsslyrelsen. Ulredningensförslag innebär vidare att det skall ankomma på atl avgöraom en byggnad som förklarats vara byggnadsminne eller kulturhistorisktintressant eller belägen inom kulturhistoriskt värdefull miljö skall säljaseller bibehållas i statlig ägo. Utredningen har emellertidkommit fram till den slutsatsen atl inriktning för enförsäljning av kulturhistoriskt värdefulla byggnader bör främjas och all delån till ombyggnad av kulturhistoriskt värdefulla byggnader eller av betydelseför kulturhistoriskt värdefull bebyggelsemiljö bör utnyttjas. Avvecklingsärendenaär komplicerade och tidskrävande. Om man bortser från affärsverken, byggnadsslyrelsenoch FortF saknar de flesta myndigheterna de resurser som behövs för atlavvecklingsärenden skall kunna handläggas på etl ändamålsenligt och rationellt sätl. Utredningen föreslårdärför atl byggnadsslyrelsen skall få en expertfunktion vad gälleravvecklingen av statens bostadsbestånd för alt underlätta myndigheternashandläggning av avvecklingsärendena. En samordning av avvecklingsverksamheteninnebär också enligt ulredningen att verksamheten kan effektiviseras och attinte obetydliga besparingar kan göras. Byggnadsstyrelsenär statsförvaltningens centrala expertorgan för fastighetsförvaltning ochbyggnadsverksamhet och den utvidgning av verksamhetsområdet som föreslåsligger helt i linje med instruktion. möjligheleratt biträda denna verksamhet underlättas av all slyrelsen förenar sin centralaorganisation med regionala och lokala förvaltningsenheter. Byggnadsslyrelsenskall enligt ulredningens förslag genomföra försäljningar för vissa av deförvallande myndigheternas räkning. Fastigheternas förvaltning - dock inte förvallningav kullurhisloriskl intressanta byggnader skall ligga kvar hos den förvaltandemyndigheten lill dess alt fasligheten är såld. Myndigheternaskall liksom handlägga rivningsärenden. Detbör ankomma på affärsverken och FortF alt själva avgöra i vilken utsträckningde vill ta resurser i anspråk. Om en byggnad är avkulturhistoriskt intresse anser utredningen emellertid atl samma regler skallgälla för alla myndigheler, nämligen atl ärendei skall överföras till byggnadsslyrelsen. Enöverföring av arbetsuppgifter från myndigheterna lill byggnadsstyrelsenpåverkar givelvis personalen. Enligtulredningen bör flertalet anställda kunna erhålla andra arbetsuppgifter så attde kan beredas full sysselsättning. Utredningen har gjort den bedömningen omställningsprocess som del här är fråga om skall kunna hanleras inom ramenför sedvanliga personaladministrativa ålgärder. Ulredningen har utgått ifrån atlavvecklingen av bostadsbeståndet skall ske under en begränsad lidsperiod. Detfinns alltså tid för myndigheterna atl anpassa verksamheten till den nyasituationen. Förde myndigheter som har elt relativt litet bostadsbestånd bör avvecklingenkunna genomföras . Målsättningen belräffande de större bostadsförvaltandemyndigheterna bör vara all avvecklingen i huvudsak skall vara slutförd i slutetav 1980-lalet. En intensifierad avvecklingsverksamhet bör således enligtutredningen påbörjas. Prop.1980/81:158 17 1 Grundläggande inställning till utredningens förslag Utredningens förslag om att statens bestånd av ulhyrningsbosläderför permanent bmk skall avvecklas har med något undantag fåll ett posilivtmottagande av remissinstanserna. Några remissinstanser anser atl vissabostadshus i undantagsfall måste vara kvar i statlig ägo av olika skäl. Beträffande ulredningens förslag om alt statensfritidsbosläder i princip också skall avvecklas är de remissinstanser somyttrat sig i allmänhet negativa. Som skäl anför de bl. a. att uthyrningen avfritidsbostäder sker i personalvårdande syfte. I ett fall avstyrks en avveckhngmed hänsyn lill framför allt den goda lönsamheten. 1.1 : lillslyrker iprincip del förslag om en allmän minskning av statens bestånd av uthyrningsbostäder som utred ningen framlägger.--- 1 likhel med vad som är fallet i belänkandet berörs icke heller de speciella förhållanden som gäller Kungl.Djurgårdens förvaltningsbyggnadsinnehav. För försäljning av fastigheter inom de kungl. slottensområden fömtsätts vidare att H.M. Konungen är beredd att avslå sin dispositionsrätt vad avser fastigheter som eventuellt skulle säljas. En genomgång av ståthållarämbetets fastighetsbestånd haremellertid givit vid handen att försäljning skulle kunna vara aktuell av etlfåtal objekt vid främst och . Ämbetet är berett atlmed ta upp frågan om en försäljning av sådana objekt. 1.2 Justitiekanslern: inkommamed yttrande över rubricerade betänkande får jag härmed anföra all det utifrånde synpunkter justitiekanslern har att beakta inle finns anledning lill någraerinringar. 1.3 Bostadsdomstolen: Från desynpunkter som bostadsdomstolen har att beakla har domstolen intet atl anföra. 1.4 : Under år1977 genomförde slyrelsen en kartläggning av verkels hyresbeslånd för alt fåunderlag för en bedömning av verkels möjligheler att minska antalethyreslägenheter. Resultatet av undersökningen visade att en slor del avbeståndet ur personalrekrylerings-synpunkl inle var nödvändigl atl ha kvar menalt vissa fastigheter var så placerade inom anslaltsområden all fastigheterna ursäkerhetssynpunkt inle kunde avyttras. Styrelsen beslöt efter förhandling medpersonalorganisationerna atl försöka minska beståndet, i första hand på deorter där hyresfastigheternas mark låg utanför själva anslaltsområdena och inlepåverkade vare sig säkerheten eller verksamhetens bedrivande i övrigl. Flera hyresfastigheter har kunnat avföras ur styrelsens hyresregister,i vissa fall försl efter hyresnämnds godkännande. Dessa fastigheter har ställtslill myndighelschefens förfogande all användas för kriminalvårdsverksamheten.Avyttring genom försäljning har visat sig svårare att genomföra. En hel del avfastigheterna är gamla och nedslitna och föga n 1980/81. 1980/81:158 18 Handläggningen av försäljningarna har också visal sig ta längre fidän beräknal och kräver sådana resurser som styrelsen inte har tillgång till iden utsträckning som erfordras. Kriminalvårdsstyrelsenhar i övrigl intet atl erinra mol den successiva avvecklingen under 1980-lalet.För kriminalvårdens del måste emellertid vissa uthyrningsrum även ifortsättningen finnas kvar vid anstalter som geografiskt är sä placerade atldet är svårt att rekrytera personal om inte tillfällig bostad kan ordnas. Ävenför tillfälliga, korta vikariat bl.a. är tillgång lill uthyrningsmmvid vissa anstalter nödvändig. 1.5Överbefälhavaren: kan biträda utredningens grundsyn och harredan tidigare tagit ställning till att en slor del av försvarets bosläder böravvecklas. Utredningenhar emellertid ej beaktat försvarsmaktens förhållanden. Överbefälhavaren ser bosladsverksamheten,av vilken uthyrning av permanentbostäder får ses som en del, som ell nödvändiglkomplement till övriga personalpolitiska åtgärder för atl lillgodoseförsvarsmaktens behov av främsl befäl. Grovtsammanfattat kan sägas att försvarsmakten i fred har två huvuduppgifter. Dessaär dels atl planera för beredskaps- och krigstillstånd och dels att utbilda förkrigsorganisationens behov. Utbildningsuppgiften omfatlar ulbildning till ochav anställd personal för uppgifter i såväl freds- som krigsorganisationen samlutbildning av värnpliktig personal för uppgifter i krigsorganisationen. Denanställda personalens ulbildning, levnadsålder m. m. samt organisationensvarierande uppgifter har tvingat fram elt kom-menderings- och utbildningssystemför den anställda militära personalen. Systemet kräver en flyttningsskyldighelför personalen vilken är lagfäst. 1 7 kap. 8 § 1 st. samt ianställningsförordningen är sådan flyttnings-skyldighet stadgad. Detta innebär all slora gmpperav den anställda personalen (i synnerhet regemenlsofficerarna) tvingas flyttaflera gånger under sin anställningstid. Över tio sådana flyttningslillfällen ärvisseriigen inle regel men heller ej ovanligt. Det skall i detta sammanhangstarkt framhållas att den militära och civilmililära personalens förhållanden idetta avseende regleras i lag resp. förordning. Någon fiktiv valfrihetföreligger således formellt ej lill skillnad från andra ofta flyttande gmppersåsom läkare och lärare vilka av arbetsmarknadsskäl är tvungna aU flytta. Föratt klara eller underiätta lösningen av bostadsfrågorna för främsl de personalgrupper,som enligt ovan måste flytta har Överbefälhavaren funnit att behov av egnahyresbostäder föreligger på vissa orter och under vissa förhållanden.Möjligheten att under åtminstone överskådlig tid bibehålla en del sådanabostäder bör således enligt Överbefälhavarens mening finnas kvar. Som argumentför avveckling av statens bostadsinnehäv anförs redan i utredningsdirektiven(förutom lönsamhetsaspekter), att slandard, läge, kategorikaraktär m. m. skullegöra personalbostäder mindra attraktiva. Överbefälhavarens erfarenheter ärinte helt likartade. I ulredningen anförs vidare bl.a. besittningsskyddet m.m.som svårighet/hinder för att bibehålla personalbostäder. Överbefälhavaren delarinte generellt ulredningens pessimistiska syn på dessa problem. Redan nu harhyresnämnden accepterat villkorsklausuler i hyreskontrakt. Såväl landsting somkommuner tillämpar f.n. sådana avtal; Bland annat med dom nr 26/80 har Prop.1980/81:158 19 Arbetsdomstolenavgjort ett sädani mål till arbetsgivarens fördel. Försvaretsfritidsbosläder består nästan utan undantag av byggnader som endera "följtmed" mark som förvärvats lill övningsfält eller kasernområden, eller i elllilel antal byggnader vilka i krig avses för andra ändamål. I de flesta fallhar underhällsskyldighet ålagts hyresgästerna. Försvarets kostnader för dessabostäder är således ringa och kan nedbringas ytteriigare. Uthyrningen avfritidsbosläder uppfattas av berörd personal som en förmån. Överbefälhavarenmöter vid rekrytering konkurrens med andra arbetsgivare vilka kan erbjudafritidsbostäder såsom andelshus i eller utomlands. Överbefälhavaren ärangelägen alt försvarets fritidsbostäder kan bibehållas med hänsyn till deras rekryteringsbefrämjandeeffekt. Uthyrningenav fritidsbostäder medför även vissa andra fördelar för försvarsmakten. Genom atlmänniskor bor och rör sig i området sker bl. a. en viss tillsyn. En viss"gallring" av beståndet bör ske, men Överbefälhavaren kan mot bakgmndav möjligheterna att ekonomisera verksamheten ej finna skäl för en totalavveckling av fritidsbostäderna. Överbefälhavarendelar ulredningens grundsyn att de permanentbostäder som inte behövs för altsäkerställa försvarsmaktens personalpolitiska mål skall avvecklas. Med ovangjord reservation för att en kvarstående undantagsmöjlighet bedöms absolut erforderiigbiträds utredningens förslag till principer för avvecklingen. 1.6Fortifikationsförvaltningen (FortF): Utredningen har på etl koncen trerat sätt belyst problematiken med statens innehav av bostäder. FortF kan konstatera alt ulredningen berört problem och frågeställningar som även belysts i ForlF:s egna ulredningar samt kommit med en del förslag lill åtgärder som FortF framfört till utredningen under arbelets gång. Vadgäller försvarets innehav av fritidsbosläder föreslår ulredningen att avvecklingengenomförs genom i första hand ett alternativulnyltjande, i andra hand rivning. FortFkan för sin del inle biträda utredningens förslag härvidlag. Försvaret hargenom FortF;s försorg inlöst och kommer även i framliden att inlösa byggnader medmark i närheten av övningsfält, skjutfält, flygfält och i anslutning fillandra militära anläggningar. När en bostad ingår i förvärvet kan i vissa falldär ägaren sä önskar denne få bo kvar på fasligheten en kortare eller längretid.