prop · G403103 · 1980-12-31 00:00:00 — Som har framgått av vad jag lidigare har anfört börkommitténs uppdrag i princip endast omfatta invandrare och infiyllade etniskaminoriteter. Del är emellertid uppenbart att det finns flera frågor avminoritelspolilisk karaktär som är gemensamma för såväl infiyllade som inhemskaminoriteter, I.ex. Del bör ankomma på kommittén att göra deavgränsningar som är nödvändiga. Frågor om migrafion och om invandrares och etniskaminoriteters villkor är till sin karaktär internationella frågor, som i storutsträckning förutsätter internationellt samarbete för atl lösas på bästa sätt.För del är det -förutom samarbetet inom de internationellaorganisationer som jag har nämnt - i slor utsträckning fråga omsaniarbele med länder från vilka slora grupper har fiyltal hit. Detla samarbeteavser såväl regleringen av migrationen till och av ålervandringen tillursprungsländerna som invandrarnas sociala och kulturella silualion i Sverige.I ökad grad ägnas även frågan om sysselsättningsutvecklingen iursprungsländerna uppmärksamhet i della internationella samarbete. Kommitténbör bedöma hittillsvarande internafionella samarbete i migrations- ochminoritelspolitis-ka frågor och föreslå riktlinjer för dess utveckling. Kommittén bör kunna lämna sina förslag efter hand.Kommilléns arbete vad gäller översynen av riktlinjer för regleringenav invandringen bör bedrivas skyndsamt. Kommittén skall bedriva sitt arbele under realistiskaekonomiska förutsättningar. Utgångspunkten skall vara all de förslag somkommittén lägger fram skall kunna genomföras inom ramen för oförändraderesurser. Del innebär atl om kostnadskrävande förslag läggs fram måslesamtidigt visas hur förslagen kan finansieras genom besparingar i form avrationaliseringar och omprövning av pågående verksamhet. Kostnadsberäkningarnaskall vara väl genomarbetade och la hänsyn lill alla kostnader som kan uppståoavsett om de drabbar staten, kommuner eller enskilda. Kommittén bör såomsorgsfullt som möjligt belysa de indirekta effekter i form av exempelvisökad 253 Kommittéer:Arbetsmarknadsdepartementet Del II A:5 aministralion som förslagen kan medföra för myndigheteroch enskilda. Del är också nödvändigl all föreslagna reformers effekter på denkommunala verksamhetens volymutveckling och på den kommunala ekonomin klarläggs.Mot denna bakgrund måste kommittén noga beakta de kommunalekonomiskakonsekvenserna av lämnade förslag och redovisa elt genomarbetat underlag sommedger bedömningar i dessa avseenden. Jag vill i anslutning lill vad jag nu harsagt hänvisa till de direktiv lill samtliga kommilléer och särskilda utredareangående finansiering av reformer (Dir. 1980:20) som regeringen harlämnat. Kommittén bör arbeta i nära kontakt med berörda invandrar-och minoritetsorganisationer. En referensgrupp med företrädare för sådanaorganisationer bör knytas fill kommittén. Med hänvisning lill vad jag nu anfört hemställer jag allregeringen bemyndigar del statsråd som har lill uppgift alt föredra ärenden omutlännings- och invandrarfrågor att tillkalla en kommitté med högst sju ledamöter meduppdrag all göra en översyn av frågor rörande invandringen och invandrarnassituafion i , all utse en av ledamöterna atl vara ordförande, all besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annalbiträde åt kommittén, att fillkalla en referensgrupp åt kommittén medföreträdare för invandraroch minorilelsorganisalioner. Vidare hemställer jag alt regeringen beslutar altkostnaderna skall belasta tolfte huvudtitelns kommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hennes hemställan. Utredning om arbetsmarknadspolitisk styrning avbyggnadsverksamheten Departementschefen, statsrådet , anför. Inom den svenska byggnadsverksamheten' sysselsätts drygt300.000 personer. Yllerligare över 300.000 sysselsatta inombyggmalerialinduslrin, transportföretag m.m. beräknas vara direkt beroende avbyggsektorn för sin utkomst. Byggandet svarar därmed för av den lotalasysselsällningen och en ungefär lika stor andel av brullonationalproduklen. Byggandets belydelse för arbeismarknadsulvecklingen ilandel är slörre än vad som motsvarar dess relativa andel av den totalasysselsättningen. '1 begreppet byggnadsverksamhet inbegrips i dessadirektiv, såvitt inte något annat särskilt anges, även vägbyggande och övriganläggningsverksamhet. 1980/81:103 254 konjunkturkänslighetoch dess stora krav på rörlighet har länge gjort del nödvändigl förarbetsmarknadsmyndigheterna alt ägna särskilt slor uppmärksamhet åt just dennasektor. Omfattande statliga ålgärder har vidtagits för alt skapa jämn och tryggsysselsättning och för all branschens resurser skall utnyttjas rationellt. Enväl fungerande byggarbelsmarknad är viktig också för förverkligandet av andrapolitiska mål såsom bostadsförsörjningen och industrins utveckling. Under1970-lalel har antalet sysselsatta inom den egentliga byggnadsverksamhetenminskat med omkring en fjärdedel. Avgången från byggnadsyrkena har bara imindre utsträckning ersatts av nyrekrytering. Delta har fiera orsaker, bl.a.ell minskat bostadsbyggande och en fortsall snabb rationalisering inombranschen. Under åtminstone den första delen av decenniet var avgången frånbyggnadsarbetarkåren större än minskningen av arbetskraftefterfrågan, ocharbetslösheten var inte högre än . Arbetslösheten har dockunder så gott som hela 1970-lalel varit väsentligt högre i byggyrkena än inomde flesta andra delar av arbetsmarknaden. har inte hindrat alt brist påarbetskraft har varit etl ofta återkommande problem för byggandet på åtskilligaorter, Nyrekryteringen har ansetts vara alltför ojämn. Etl särskilt probleminom byggsektorn är de slora säsongsvängningarna. Dessa har visserligen kunnatminskas genom teknisk utveckling och medveten styrning, men fortfarande ärarbetslösheten mer än dubbelt så slor som . Sedangammalt är de som sysselsätts i nyprodukfion av byggnader ofta anställda enbartför etl visst byggobjekl. Denna fråga regleras av lagen (1974:12) omanställningsskydd OCh avtal mellan parterna på arbetsmarknaden. Bakgrundenfill systemet med objeklsanslällningar är branschens speciella förutsättningar,de ofrånkomliga arbetsplatsbyfena och den praxis som har utvecklats för upphandlingen.Sistnämnda praxis innebär alt kontrakt mellan byggherre och byggföretag oftainte skrivs förrän före den planerade byggstarten- Arbetsgivarna ibyggsektorn har därför ofta svårt atl bedöma sitt personalbehov på . F.n.är av de drygt 120-000 egentliga byggnads- och anläggningsarbetarnaanställda tills vidare, dvs. fast anställda hos resp. byggföretag. Frågan i vadmån fasta anställningar skall bli vanligare måste parterna avgörasjälva. Om en sådan förändring skulle ske kan det bli ofrånkomligt att deanställda som föredrar att följa en viss arbetsgivare framför atl byta mellanolika arbetsgivare på samma ort ställs inför relativt stora krav på geografiskrörlighet. Statenkan skapa bättre förutsättningar för fasla anställningar genom all verka för engod planering av byggandet. En övergång lill fastare anställningsförhållandenskulle sannolikt innebära ett ökat behov av planering inom byggföretagen ochdärmed indirekt hos avnämarna. Om en sådan planering kommer fill stånd i ökadomfattning påverkar delta förutsättningarna för den arbelsmarknadspolitiskastyrningen av byggandet. Statensålgärder för alt planera och styra byggsysselsältningen kan i huvudsak vara avtre slag. Det gäller för det första reglering av igångsäll-ningsfidpunklergenom rekommendationer eller krav på ansökan om byggnadstillstånd. Del gällervidare avgifter, lån och bidrag som kan förknippas med olika slags byggprojekt.Slutligen kan staten styra sill eget byggande så att det bidrar till att jämnaul sysselsättningen. Alla dessa ålgärder måsle om de ska vara framgångsrikabaseras på något slags prognos över tillgång och efterfrågan på byggarbetskraftunder den närmaste liden. 255 Kommittéer: Del II A:5 Arbetsmarknadsmyndigheternamåste ha ingående kännedom om lokala förhållanden på byggarbetsmarknaden. Del nuvarande systemet förbyggnadsreglering bygger på överenskommelser mellan slaten ocharbetsmarknadens parter. Särskilda parlssammansalta byggarbetsnämnder harinrättats för ändamålet. För huvuddelen av byggandet utfärdas enbartrekommendationer om igångsätlningslid. Delta förfarande, som lillämpas föralla slatsbelänade bostadsbyggen samt industribyggen och flerlalel slalligabyggen, syftar lill all åstadkomma en säsongmässig utjämning av byggandet. oprioriteral byggande - I.ex. bostadsbyggande ulan slalliga lån, sjukhus,kontor, simhallar och bensinstationer- har regeringen med slöd av lagen(1971:1204) om byggnadstillstånd m.m. föreskrivit alt byggstart får ske förstsedan tillstånd har meddelats av arbetsmarknadsverket. Tillståndsgivningen kananvändas för såväl säsongmässig styrning som en mera långtgående påverkan avdenna del av byggandet. I viss mån kan även andra aspekter än rent arbelsmarknadspolitiska- I.ex. kredilpolitiska och ekonomiskpoliliska - beaktas vid dennatillståndsprövning. Bland de tillslåndskrävande byggena ges förtur ål bosläderulan slalliga lån, i den mån de ryms inom vissa ramar som regeringenfastställer, samt åt sjukhusbyggen. harregeringen infört investeringsavgifter för allt oprioriteral byggande ulombosläder och sjukhus. Del skedde för olika perioder , 1970-1971och 1977. Industrins byggande har påverkals med hjälp av invesleringsfondssystemel.Kommunernas byggande har påverkals genom arbetsmarknadspolitisk styrningav olika statsbidrag. Fördel slalliga byggandet har regeringen i viss ulslräckning infört element avsysselsätlningspolitisk styrning via anslagstilldelningen. Under den senastelågkonjunkturen lidigarelades byggen i relativt slor omfattning i de delar avlandel där byggarbelslöshelen var störst. Effektiviteten av dylika ålgärder äri hög grad beroende av resp. myndigheters projeklberedskap. Enligl kungörelsen(1971:1206) om viss uppgiftsskyldighel rörande byggnadsarbete är den sombedriver eller avser all bedriva byggnadsarbete skyldig att efter anmodan lämnaarbetsmarknadsstyrelsen eller länsarbetsnämnden de uppgifter som behövs förtillämpning av lagen om byggnads-fillstånd. För sådant arbele som inte fårpåbörjas ulan byggnadstillstånd gäller alt särskild anmälan skall göras efterdel att arbelel har startats. Länsarbetsnämnderna gör dessulom fyra gånger perår inventeringar av pågående byggnadsarbeten. På grundval av de uppgifter somdå inhämtas gör länsarbetsnämnderna prognoser över efterfrågan påbyggarbelskrafl , vanligen . Rutinernaför della arbele skiftar från län lill län. Som regel sker en samverkan medvederbörande länsstyrelse och . Byggnadsregleringen harinte kunnat hindra all sysselsättningens säsongmässiga svängningar fortfarandeär större än vad som kan anses förenligt med kraven på full sysselsättning ochhushållning med resurserna. Regleringens effektivitet begränsas bl.a. av lågprojeklberedskap och bristande planering hos byggherrarna. Dessa brister bidrari sin tur lill alt försvåra arbetsmarknadsmyndigheternas planering avbyggandet och de olika insatser som kan behövas för all motverka arbetslöshetoch trygga en jämn rekrytering i byggyrkena. 1980/81:103 256 Mol bakgrund av vad jag nu har anfört anser jag all ensärskild utredare bör tillkallas med uppgift att se över den arbelsmarknadspolitiskabyggnadsregleringen. Utredaren bör behandla alla led i planeringssystemet. Hanbör sålunda ta upp länsarbetsnämndernas rutiner för all samla in uppgifter frånbyggherrar och byggföretag om planerade byggen liksom behovel av prognoser ocharbetsmarknadspolitisk planering. Han bör undersöka i vad mån den nuvarandeordningen med rekommendation om starttid resp. byggnadstillstånd ärändamålsenlig liksom möjlighelerna alt kontrollera bestämmelsernas efterlevnad.Utredaren bör vidare analysera hur de senaste årens omfattande användning avdet offentliga byggandet i sysselsällningsuljämnande syfte har utfallit. Utredaren bör diskutera de olika prognoser över byggandelsutveckling som förekommer och undersöka i vad mån dessa kan användas för enbättre arbetsmarknadspolitisk styrning av byggandet. Utredaren skall därvidbeakta all olika prognoser kan göras med skilda syften och för kortare ellerlängre tid framåt. Det faller utanför hans uppdrag atl undersöka behovel avprognoser för andra ändamål än den arbelsmarknadspolitiska regleringen, vilkenfrämsl tar sig ullryck i all länsarbetsnämnden bestämmer lämplig starttid ochövriga villkor för arbetenas bedrivande samt medverkar i rekryteringen avarbetskraft. Utredaren bör dock överväga i vad mån det prognosarbele sombedrivs av , konjunklurinslitulel och länslyrelsernaför delvis andra syften kan samordnas med arbetsmarknadsverkets planering såatt dubbelarbete undviks. Utredaren bör försöka ange vilka krav som bör ställas påolika intressenter för att byggarbelsmarknaden skall fungera och för allbranschens resurser skall kunna utnyttjas kontinuerligt. Sådana krav skall inleutformas så all de leder lill fördyring av byggandet. Jag förutsäller dock allsåväl byggherrar och byggföretag som de sysselsatta och deras organisationerkan behöva medverka på olika sätt om dessa mål skall kunna nås. Utredaren börsärskilt överväga möjlighelerna all förmå byggherrar av olika kategorier attplanera sina byggnadsinvesteringar på så lång sikt atlarbetsmarknadsmyndigheterna kan bedriva en effektiv utjämning avsysselsättningen. En möjlighet som därvid bör övervägas är införande av krav påatl byggen skall anmälas lill länsarbetsnämnden en viss minsta lid förebyggstart. En sådan bestämmelse skulle eventuellt också kunna förenas med kravpå atl byggherren viss minsta tid, i förväg skaH ha utsett entreprenör förbygget och anmält detla lill länsarbetsnämnden, så atl rekryteringen avarbetskraft kan planeras i god lid. Utredaren bör försöka belysa fördelar ochölägenheter med en sådan ordning. Han bör särskilt analysera de kostnadsmässigaeffekterna för såväl beställare som entreprenör. Han bör diskutera olikalänkbara lösningar av de praktiska problem i samband med projeklering ochbeslutsfallande som kan bli följden. När det gäller bostadsbyggandet bör utredaren analysera deolika faktorer som har lett till svårigheier att startabyggnadsprojekt på avsedd lid. Han bör därvid diskutera i vad mån nuvarandesvårigheter i första hand bör mötas med ålgärder inom kommunernas egetansvarsområde, kredilpolitiska ålgärder eller ändringar av reglerna förrekommendationer om igångsätlningslid resp. byggnadstillstånd. Det statliga byggandet svarar på flera orter för enavsevärd del av del totala byggandet. Slalens byggande har dessulom, som jagtidigare nämnde, utnyttjats för all öka sysselsällningen under lågkonjunkturer.Utredaren bör 257 Kommittéer:Arbetsmarknadsdepartementet Del II A:5 överväga i vad mån de nuvarande reglerna för planering ochstyrning av statens byggande kan anses lillgodose de krav som bör ställas frånarbetsmarknadspolitisk synpunkt. Han bör härvid ulgå från atl staten skallslälla minst lika slora krav på sig själv i egenskap av byggherre som på övrigabyggherrar. En del av byggandet består av ombyggnadsarbeten samtunderhåll av befintliga byggnader. I bosladssektorn har reparationerna undersenare år svarat för en slörre arbetsvolym än investeringarna i nyaflerbostadshus. Vissa bedömningar av behoven tyder på atl mängden avunderhållsarbeten kan väntas öka yllerligare. I delta avseende bör utredarensamråda med underhållsfondsulredningen (Bo 1978:05). Utredarens analys av reglerna för rekommendation omstarttid resp. byggnadstillstånd bör belysa effekterna i olika konjunkturlägenoch skilda delar av landet. Effekterna i form av såväl säsonguljämning somstyrning över längre tidsperioder bör diskuteras för byggen av skilda slag.Utredaren bör också la upp för- och nackdelar med en decentraliseradhandläggning liksom möjligheterna lill lokala variationer i tillämpningen. Hanbör diskutera effekterna av alt rekommendafioner och tillstånd förknippas medföreskrifter om arbetskraftens sammansättning m.m. Utredaren bör särskilt beakta det angelägna i atlmyndigheternas verksamhet är enkel och obyräkratisk och atl varje ålgärd skallha elt klart definierat mål. Bestämmelser bör utformas så alt ärenden kanhandläggas snabbi. Administrafiva rutiner som är verkningslösa eller har liteneffekt bör avvecklas. Exempelvis bör utredaren överväga möjlighelerna atl slopakravet på byggnadstillstånd för mindre byggen och i de delar av landet där delinle råder brist på arbetskraft. Möjligheterna alt förenkla byggärendenashandläggning genom en ökad samordning mellan den arbelsmarknadspolitiskaregleringen (byggnadstillstånd) och kommunernas prövning enligl byggnadslagen(byggnadslov) bör också diskuteras. De flesta av de problem som jag nu har berört kan lösasbara genom samverkan mellan staten och arbesmarknadsparlerna. Åtskilliga frågorbehandlas bäst av arbetsmarknadsparterna själva utan statlig medverkan. Den avmig föreslagna utredningen skall i första hand behandla behovel av statligaåtgärder för att trygga en jämn sysselsättning och elt effektivtresursutnyttjande i byggsektorn. Det bör emellertid slå utredaren fritt atlockså - i den mån del befinns ändamålsenligt - diskutera åtgärder som parternakan vidta på egen hand. Utredarens arbele bör främst inriklas på alt belysahandlingsvägar som kan beträdas . Byggbranschens strukturoch den historiska utvecklingen har lidigare belysts ingående av bl.a. statensindustriverk (se rapporten "Byggnadsindustri och byggnadsmalerialindustri,SIND 1977:5), varför utredaren torde kunna ägna förhållandevis liten del avsitt arbete ål all beskriva nuvarande och historiska förhållanden. Enkortfattad redogörelse för byggsysselsältningens variationer över tiden ochmellan olika orter behövs dock. Om utredaren föreslår ändringar av gällande ordning börhan ingående analysera förslagens koslnadskonsekvenser. Eventuella förslagskall utarbetas med beaktande av vad chefen för budgetdepartementet har anförti direktiv lill samtliga kommittéer och särskilda utredare (dir. 1980:20). Utredaren bör om möjligt redovisa sina resultat före den 1juli 1981. 17 1980/81. 1 samL Nr 103 1980/81:103 258 Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagall regeringen bemyndigar chefen för atl tillkalla en särskild utredare med uppdrag atl utredaden arbelsmark-nadspoHliska styrningen av byggnadsverksamheten, att besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annalbiträde åt utredaren. Vidare hemställer jag all regeringen beslutar all kostnaderna skall belasta tolfte huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig fill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemställan. Tilläggsdirektiv till utlänningslagkommittén (A1975:04) beslöt regeringen i enlighet medriksdagens beslut (prop. 1979/80:96, AU 1979/80:27, rskr 1979/80:378) aU en nyufiänningslag skulle träda i kraft . Proposifion 1979/80:96 hadesom utgångspunkt ufiänningslagkommifténs (A 1975:04) andra betänkande (SOU1979:64) Ny utlänningslag. I samband med lillkomslen av den nya utlänningslagenaktualiserades behovel av ytterligare utredning rörande dels den lid inomvilken avvisning får ske, dels rätlen atl överklaga regeringens beslut omförvarslagande. I remissyttranden över kommiltébetänkandel begärde bl.a.rikspolisstyrelsen och statens invandrarverk att nu gällande hinder motavvisning på formell grund har förflufil från inresan i Sverigeskulle avskaffas. Man framhöll alt bestämmelsen i praktiken har medfört atlmånga utlänningar håller sig dolda för altundgå risken för avvisning. Därefter måsle avlägsnande ske genom förpassning(efter utvisning), vilkel i aHmänhet får till följd all eneventuell verkställighet inträffar betydligt . I proposifionen 1979/80:96 erinras om, all möjligheten attinfiH från ankomsten besluta om avvisning på formell grund och alt,trots överklagande, verkställa elt avvisningsbeslut som har meddelats inomdenna tid, infördes med verkan fr.o.m. (prop.1976/77:132). kunde avvisning på formella grunder ske endasi vidankomslen eller "därefter". Endast om ett avvisningsbesluthade meddelats vrd eller efter ankomsten kunde del verkställas ulanhinder av anförda besvär. Ändringen föranleddes av en framställning fråninvandrarverket. I denna framhöll verket atl utlänningar som kom till Sverigeulan uppehållsoch arbetstillstånd och som ville stanna här undvek att takontakt med polisen efter inresan för alt inleriskera alt bli avvisade. Syftet med reformen var all motverka den avinvandrarverket nämnda tendensen genom att förlänga den tid under vilken 259 Kommittéer:Arbetsmarknadsdepartementet Del II A:6 avvisning av formella skäl och omedelbar verkslälHghetfick ske. Någonändring på denna punkt föreslogs inte i prop. 1979/80:96. I fyra motioner framställdesyrkanden atl Iremånadersgränsen skulle upphävas. I några fall förordadessamtidigt att awisningsmöjlighelen av rättssäkerhetsskäl begränsades på annatsäll. I arbetsmarknadsutskottets belänkande understryks angelägenheten av atlfinna effektivare metoder för atl få till stånd ell snabbi förfarande föravlägsnande av de utlänningar som utan rätt vistas här sedan någon tid.Utskottet var emellerfid inte berett att utan vidare föreslå elt avskaffande avIremånadersregeln, eftersom della skulle innebära alt avvisning kunde ske sedanmycket lång fid förflutit från inresan. Den av motionärerna föreslagnalösningen skulle enligt utskottet vidare medföra avgränsningsproblem mellanavvisning och utvisning. I samma mån som man i avvisningsförfarandel förde inmoment som syftade lill atl stärka rättssäkerheten, gick man vidare miste omfördelen med verkställbara awisningar, nämligen atl i klara fall fåfill stånd ell snabbt förfarande. Sammanfattningsvis fann sig utskottet inle hatillräckligt underlag för all föreslå elt borttagande av Iremånadersregeln.Eftersom del var angelägel all lösa problemen förordade emellertid utskottetatl frågan utan dröjsmål utreddes på nytt mol bakgrund av de hittillsvarandeerfarenheterna. Därvid fick övervägas om problemen kunde lösas I.ex. genom eltförenklat utvisningsförfarande. måsle rällssäkerhetsaspeklen beaktas. Riksdagenhar i skrivelse som sin mening givit regeringen tiH känna vadutskottet anfört. Enligt enuttrycklig bestämmelse i utlänningslagen kan regeringens beslut om lagande iförvar inle överklagas. Frågan om bestämmelsen är förenlig medEuroparådskonvenfionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna behandlades i samband med atl bestämmelserna om särskildatvångsåtgärder reformerades (prop. 1975/76:18). Som framhålls ipropositionen 1979/80:96 bör emellertid frågan om lämpliga former för enbesvärsräll i della fall utredas på nytt. Del ärenligl min mening angelägel alt de berörda frågorna nu blir föremål förutredning. Jaghemställer därför all regeringen utvidgar uppdraget tiH utlänningslagkommitléni enlighet med vad jag nu har anfört. Uppdraget bör utföras skyndsamt. Kommitténskall beakta direktiven (1980:20) liH samtliga kommittéer och särskildautredare angående finansiering av reformer. Regeringen bifaller föredragandens hemställan. 1980/81:103 260 Tilläggsdirektiv till utredningen omarbetsmarknadsutbildning och utbildning i företag (A 1980:02) Departementschefen, statsrådet , anför. beslöt regeringen - med utgångspunkti beslut (prop. 1978/79:100, AU 1978/79:21, rskr 1978/79:202) ommedelsbehovet för arbetsmarknadsutbildningen m.m. - all tillsätta en kommittéför översyn av arbetsmarknadsutbildningen. En av uppgifterna för kommittén äratl utvärdera de olika formerna av arbetsmarknadsutbildning i förelag. Molbakgrund av den kartläggning av personalutbildningen som ulredningen omförelagsutbildning (UFU) redovisade i sill belänkande Utbildning i förelag,kommuner och landsting (SOU 1977:92) skall kommittén överväga om de nuvarandearbetsmarknadspolitiska åtgärderna avseende utbildning i förelag ärändamålsenliga eller behöver ändras.