prop · G403178 · 1980-12-31 00:00:00 — Lag om ändring i lagen (1959:551) om beräkning avpensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenomföreskrivs alt 3a § lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomstenligt lagen (1962:381) om allmän försäkring' skall ha nedan angivna lydelse. 3 a Pensionsgrundande inkomst behöver icke fastslällas ompensionspoängen beräknad enligt 11 kap. 6 § första och iredje styckena lagen(1962:381) om allmän försäkring uppenbarligen skulle understiga pensionspoängsom avses i sisla stycket samma paragraf och tilläggspensionsavgifl enligl 19kap. 3 § nämnda lag ej heller skall påföras den försäkrade för året. Pensionsgrundande inkomst behöver inte fastställas ompensionspoängen beräknad enligt 11 kap. 6§ första och tredje styckena lagen(1962:381) om allmän försäkring uppenbarligen skulle understiga pensionspoängsom avses i sisla stycket samma paragraf och tilläggspensionsavgifl ej hellerskall påföras den försäkrade för året. Denna lag träder i krafl . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgifter som avser lid föreikraftträdandet. 1 Lagen omtryckt 1976:1015. Senasle lydelse av lagens rubrik 1976:1015. 2 Senaste lydelse 1979:128. Lag omändring i lagen (1979:648) om procentsatser för uttag av avgift underåren 1980-1984 till försäkringen för tilläggspension Härigenomföreskrivs att lagen (1979:648) om procentsatser för uttag av avgifl under åren1980-1984 lill försäkringen för tilläggspension skall ha nedan angivna lydelse. Enligt beslut föreskrivs, att den i 19 kap. 5§ lagen (1962:381) om allmän försäkring nämnda procentsatsen för uttag avavgift till försäkringen för tilläggspension skall ulgöra 12,00 proceni för år1980, 12,25 proceni för , för , förår för . Enligl beslut föreskrivs, att procentsatsenför ultag av tilläggspensionsavgifl skall utgöra 12,00 proceni för ,12,för , för , 9,60 proceni för år 1983och 9,80 proceni för . Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgifter som avser tid föreikraftträdandet. Lag omändring i lagen (1979:649) om procentsats för uttag av avgift underåren 1980-1984 till arbetsskadeförsäkringen Härigenomföreskrivs atl lagen (1979:649) om procentsals för uttag av avgift under åren1980-1984 till arbetsskadeförsäkringen skall ha nedan angivna lydelse. Enligt beslut föreskrivs, att den i 7 kap. 3 §lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring nämnda procentsatsen för uttag aförsäkringsavgift skall utgöra 0,60 proceni och att 1/30 avförsäkringsavgifterna skall anses svara mol förvaltningskostnader. Enligt beslut föreskrivs, atl procentsatsenför uttag av arbelsskadeavgift skall utgöra 0,60 proceni ochall 1/30 av avgifterna skall anses svara mol förvaltningskostnader. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgifler som avser lid föreikraftträdandet. 1980/81:178 57 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , Åsling,Söder, Krönmark, Burenslam , , , , , ,, , , Lagrådsremiss om förenklade regler för socialförsäkringsavgifter,m. För finansieringen av socialförsäkringarna m. fl. ändamålbetalar arbetsgivare och uppdragsgivare arbetsgivaravgifter. De mer belydandearbelsgivaravgifterna motsvaras för egenföretagare m. fl. I några avseenden överensstämmer inle beräkningsgrundernaför de olika avgifterna, bl. a. när det gäller underlaget för avgiften tilltilläggspensioneringen (ATP-avgiften) jämfört med underlaget för övrigaavgifter. Jag har i min anmälan till propositionen 1980/81:20 om besparingar istatsverksamheten, m. m. framhållit det som angeläget alt elt slutligt förslagtill etl nytt, enhetligt system för debitering och uppbörd avsocialförsäkringsavgifter utformas (prop. 1980/81:20 bil. 4 s. 16). Jag avser all i det följande ta upp denna fråga och vissafrågor som har samband därmed. En redogörelse för gällande avgiftsbeslämmelser bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 1. ' har i belänkandet SOU 1977:46,Pensionsfrågor m.m., lagl fram förslag till bl.a. enhetligare regler förberäkning av socialförsäkringsavgifler. En sammanfattning av belänkandel idessa frågor bör fogas lill prolokollet i detta ärende som bilaga 2. ' (S 1970:40) Ledamöler presidenten ,ordförande, riksdagsledamöterna ,departementsrådet , riksdagsledamöterna samt f. riksdagsledamoten . 1980/81:178 58 Efter remiss har yttranden över belänkandel avgetts av kammarrätteni , , , ,, statskontoret, riksrevisionsverkei. dåvarande statensavtalsverk, dåvarande , försäkringsinspektionen,, statens invandrarverk, ,konstnärsnämnden, styrelsen för , länsslyrelserna iStockholms, . , i (LO), (), Centralorganisationen / SR, (), , hantverks-och induslriorganisation, . Svensk industriförening.Svenska företagares riksförbund. , ,Kommunernas pensionsanstall. Konstnärliga ochlitterära yrkesutövares samarbelsnämnd. och för byggnadsforskning. Vissa remissinstanser har bifogat yttranden som de harinhämtat. Yttranden har dessutom kommit in från Föreningen ,Ensamståendes , . OpinionsgruppenFör Rättvisa Åt Pensionärer samt Immigrant-Institutet. En sammanställning av remissyttrandena i de frågor som nubehandlas bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. Arbetsgivare och uppdragsgivare betalararbetsgivaravgifter för finansieringen av socialförsäkringarna m. fl. ändamål.Det finns f. n. ett dussintal olika arbetsgivaravgifter där uttagen i principgrundas på storleken av utgivna löneförmåner. fl., som harinkomster av annat förvärvsarbete än anställning, betalar egenavgifter, sommolsvarar de ekonomiskt mer betydande arbetsgivaravgifterna, nämligenavgifterna till ATP, sjukförsäkringen, folkpensioneringen, delpensioneringen,barnomsorgen saml arbetsskadeförsäkringen. Arbetsgivaravgifterna och egenavgifternainbringar f. n. . , varav arbetsgivaravgifternasvarar för . De olika avgifterna beräknas i princip var för sig enliglsärskilda bestämmelser i lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) och i enrad andra författningar. Förfarandet vid debitering och uppbörd regleras ifråga om arbetsgivaravgifterna i en särskild lag och beträffande egenavgifternai 1980/81:178 59 uppbördslagen (1953:272). följd äv spridningen av demateriella bestämmelserna på en mångfald författningar är avgiftssystemet svårtalt överblicka. Även om reglerna för de olika avgifterna överensstämmer ide flesta avseenden, måste ändå flera skilda avgiftsunderlag fastställas viddebileringen. Flertalel avgifler beräknas på hela lönesumman eller helainkomslen av annat förvärvsarbete. Avgiften lill ATP skiljer sig därvid på eltmera väsentligt sätt från övriga avgifter, eftersom den inte beräknas på helalönesumman eller förvärvsinkomsten. Arbetsgivaravgiften till ATP beräknassålunda på den del av utgiven lön som för arbetstagare och år ligger mellan delvid årets ingång gällande basbeloppet och 7.5 gånger delta belopp. Vidberäkningen görs därför etl basbeloppsavdrag och i vissa fall ettmaximeringsavdrag. Motsvarande regler gäller för egenavgiften till ATP. Arbetsgivare och egenföretagare är skyldiga att lämna deuppgifter som behövs för att fastställa avgiftsunderlagen. Egcnföretagarnalämnar uppgifterna i självdeklarationen, medan arbetsgivarna gör det isärskild ordning. Främst arbetsgivare med mer än lio anställda belastas av enförhållandevis omfattande och stundom komplicerad uppgiftsskyldighet.Debileringsarbe-tet är likaså tidsödande och inrymmer åtskilligakontrollproblem. I olika sammanhang har påtalats nödvändighelen av ettenklare och effektivare system för debitering och uppbörd av avgifterna tillsocialförsäkringen m. m. Det har därvid framhållits alt en förutsätlning föratt den önskade rationaliseringen av avgifisadministrationen skall kunna kommatill stånd är att de materiella avgiftsreglerna görs enhetligare och enklare. Mot denna bakgrund har pensionskommittén gjort en översynav avgiftssystemet inom socialförsäkringen. Kommittén har lagt fram förslag omenhetligare regler för beräkning av socialförsäkringsavgifterna. Kommitténsmålsättning har varil all vid elt beloppsmässigt oförändrat avgiftsuttag fålill stånd enhetligare och mer lällillämpade regler för avgiftsberäkningen. Kommitténs genomgång visar att de väsentligaskiljakligheterna i nuvarande avgiftsregler består i de begränsningar iavgiftsskyldighelen som knyter an till arbetstagares och egenföretagares ålderliksom de speciella -sinsemellan olika - begränsningar som gäller vid beräkningav ATP-avgift och byggnadsforskningsavgifl samt i fråga om uppdragsgivaresavgiftsskyldighet. Kommittén föreslår på samtliga dessa punkter en enhetligreglering. Sammanfattningsvis föreslår kommittén följande ändringarav reglerna för socialförsäkringsavgifler. De nuvarandebasbelopps- och maximeringsavdragen slopas vid beräkning av ATP-avgiflen.ATP-avgiften tas ut proportionellt på i princip hela den utgivna lönesummanresp. nettoinkomsten av rörelse eller jordbruksfastighet. Procentsatsen föravgiftsuttaget sätts ned med hänsyn till denna utvidgning av avgiftsunderlaget. En gemensamövre åldersgräns införs för uttag av arbetsgivar- och 1980/81:178 60 Den särskildabyggnadsforskningsavgiften avskaffas. Uppdragsgivare blir skyldiga allerlägga samma avgifter som arbetsgivare. Möjligheten till undantagande frånATP avskaffas. De personer som omfattas av övergångsbestämmelserna inom ATP ochsom har ett gällande undantagande från ATP skall dock också i fortsättningen hamöjlighet atl slå uianför försäkringarna om de så önskar. De materiella reglerna förberäkning av avgifterna förs samman i en gemensam lag. Kommitténs målsättning att söka åstadkomma enhetligare ochenklare regier för avgifisberäkningen har vunnit allmän anslutning vidremissbehandlingen även om de materiella förändringar som föreslås föranlederdiskussion bland remissinstanserna. Arbetsgivarorganisationerna framhåller -med hänvisning främst till den lidsåtgång och de administrativa koslnader somnuvarande system medför för arbetsgivarna - vikten av en förenkling avreglerna. De administrativa myndighelerna underslryker betydelsen avförenklingar i systemet från rationaliserings-, konlroll- och informationssynpunkt.Flertalet remissinstanser som yttrar sig i frågan anser också alt kommitténsförslag innebär betydande administrativa fördelar. Jag anser i likhet med kommittén att enhetligare ochenklare regler för avgiftsberäkningen bör åstadkommas. Fördelarna med eltsådant syslem är, som jag anförde i min anmälan till prop. 1980/81:20, bl. Avskaffandet av basbelopps- och maximeringsavdraget samtden tidsredovisning detta system förutsätter medför väsentliga administrativalättnader. Förslaget innebär även i övrigt förenklingar. Den mångfald avregler som f. n. finns på området kan ersättas med färre och mer entydigaregler. Detta bör leda till en större överblickbarhet och väsentligaadministrativa förenklingar för arbetsgivarna, vilkas uppgiftslämnande skullekunna minskas betydligt. Dessulom skulle myndigheternas debiteringsruliner blienklare och kontrollen av avgiftsuttaget underlättas. Förenklingen av reglerna för avgiftsberäkningen är enviklig förutsättning för den av (riksförsäkringsverketsutredning angående decentralisering av funktioner inomavgiftssystemet; Rapport ) föreslagna decentraliseringen frånriksförsäkringsverket till de lokala skattemyndigheterna och länsstyrelserna avdebitering resp. uppbörd av arbetsgivaravgifter. Den preliminära arbetsgivaravgiften debiteras f. n. på deinkomsluppgifler som ligger till grund för beräkning av den slutliga avgiftenunder nästföregående år uppräknade med hänsyn till den beräknade allmännalöneökningen t. o. m. det aktuella inkomståret. Trols denna uppräkning innebärdet nuvarande systemet alt belydande belopp i arbetsgivaravgifter betalas inmed upp lill eftersläpning. 1 den reviderade finansplanen 1980framhölls alt den preliminära uppbörden av arbetsgivaravgifter på 1980/81:178 61 längre sikl borde kunna knytas till den lönesumma somredovisas i samband med källskatteredovisningen (prop. 1979/80:150 bil. Därigenom skulle i princip näslan all eftersläpning kunna upphöra. Denföreslagna förenklingen av avgiftsberäkningen underlättar en sådan omläggningav debilerings- och uppbördssyslemet. Som lidigare nämnts skiljer sig ATP-avgiften enligtnuvarande regler från övriga avgifter genom all den inle beräknas på helabruttolönesumman resp. hela förvärvsinkomsten. Beträffande avdragen frånbrullolönesumman är man hänvisad till beräkningar som görs av arbetsgivarna,bl. a. över den arbetade tid som en utbetald lön hänför sig lill.Myndighelernas möjligheler att kontrollera de uppgifter som arbetsgivarnalämnar härvidlag är i praktiken mycket begränsade. Dagens regelsystem gersåledes möjligheter till felaktigt eller missledande uppgiftslämnande. Ettgenomförande av kommitténs förslag innebär alt dessa möjligheler tas bort. Detblir också möjligt att på ett effektivt sätt samordna kontrollen påavgiftsområdet med skattekontrollen. Inkomsterna till socialförsäkringen kan förväntas öka bl.a. till följd av att möjligheterna atl undandra sig inbetalning av avgifterminskar. Härtill kommer rationaliseringsvinster för såväl företag sommyndigheter genom att de administrativa rutinerna kan förenklas. Genom attuppenbara möjligheler lill avgiftsundandragande för mindre nogräknadeföretagare undanröjs främjas också sundare konkurrensvillkor i näringslivel. Det bör här nämnas att kommitténs förslag mött vissaerinringar. Etl borttagande av basbelopps- och maximeringsavdragen vidfastställande av avgiftsunderlaget för ATP-avgiflen innebär alt sambandetmellan avgifler och förmåner försvagas. Vidare kan etl genomförande avförslagel leda till omfördelningseffekter och marginaleffekter. Beräkningar somredovisas i det följande visar emellertid alt effekterna av en omläggning blirförhållandevis obetydliga för de avgiftsskyldiga och atl de kan kompenserasgenom åtgärder på skaltesidan. Jag har därför gjort den avvägningen att dessaerinringar inte bör utgöra hinder mot den av andra skäl angelägna reformen avavgiftssystemet. Jag förordar således en övergång till etl system försocialförsäkringsavgifter i huvudsaklig överensstämmelse med kommitténsförslag. De nya reglerna bör träda i kraft . Genomförs de regler som föreslås blir det möjligt altgå vidare på vägen att införa elt effektivare debiterings- och uppbördssyslem.Som lidigare antytts bör den preliminära uppbörden av arbetsgivaravgifter kunnaknytas an till den lönesumma som redovisas i samband medkällskatteredovisningen eller på något liknande sått anknytas till de löner somlöpande utbetalas. Detta kräver emellertid omfaltande ändringar i nuvarandeförfattningar om debiteringsförfarandet. Dessutom behövs en genomgripandeomställning av de administrativa rutinerna saml en noggrann information till arbetsgivarna.Vidare måsle problemen beaktas för de arbetsgivare som vid en övergång har 1980/81:178 62 mera belydande kvarstående avgifter enligl det gamlauppbördssyslemet. En decentralisering av debitering och uppbörd till delokala skattemyndigheterna och länsstyrelserna bör också kunna ske i sambandmed den förutskickade oinläggningen eller därefter. Mot bakgrund av vad jag här har anfört anser jag detangeläget att möjligt få de närmare frågorna kring ett effektivaredebiterings- och uppbördssyslem för arbetsgivaravgifter utredda. Jag avserdärför att .senare återkomma till regeringen i den frågan. Jag övergår härefter till att närmare behandla de olikahuvudpunkterna i pensionskommitténs förslag. 2.2 Basbelopps- och maximeringsavdrag vid beräkning avATP-avgiften Som tidigare nämnts beräknas ATP-avgiften f. n. på den delav utgiven lön som för arbetstagare och år ligger mellan det vid årets ingånggällande basbeloppet och 7,5 gånger delta belopp. Egenavgiften till ATP (tilläggspensionsavgiften)beräknas på den fastställda pensionsgrundande inkomsten av annal förvärvsarbeteän anställning, ATP-avgift tas säledes ul i princip endast på löne- ellerinkomstdelar som är förmånsgrundande. Underlagen för beräkningen av ATP-avgiflernaskiljer sig genom dessa begränsningar från övriga förekommande avgifisunderlag,som genomgående utgörs av i huvudsak hela lönen resp. förvärvsinkomsten. framhåller atl reglerna om basbelopps-och maximeringsavdrag saml den redovisning av arbetad tid som dessa reglerförutsätter gör ATP-avgiften till den mest komplicerade arbetsgivaravgiften vadgäller såväl uppgiftslämnande som beräkning och kontroll. Basbeloppsavdraggörs av i samband med fastställande av avgiftsunderlag.Maximeringsavdrag görs. såvitt gäller arbetsgivare som har haft mer än tioanställda , av arbetsgivaren själv och, i övriga fall, av verkel.Basbeloppsavdragel erhålls genom atl basbeloppet vid årels ingång multiplicerasmed det beräknade genomsnittliga antalet arbetstagare hos arbetsgivaren underårel. Vid beräkningen av anlalel arbelslagare skall en arbetstagare, som hararbetat med full arbetstid, räknas som en arbelslagare och enarbetstagare, som har utfört arbete i mindre omfallning, medräknas imotsvarande mån. För att del genomsnillliga antalet arbetstagare skall kunnaberäknas fordras därför dels uppgift om det totala antalet arbetstimmar hosarbetsgivaren , dels ett mått på vad som skall anses vara ful! årsarbetstidför en arbetstagare. Det åligger arbetsgivaren att lämna uppgift om det lotalaantalet arbetade timmar . Kommittén pekar på de svårigheter enarbetsgivare ofla slår inför när del gäller alt ange den relevanta tiden. Föråtskilliga former av arbete sker inte någon registrering av den verkligaarbetstiden, varför den måste uppskattas. Så torde i regel vara fallet videxempelvis uppdragsför- Prop.1980/81:178 63 Svårigheter kan vidare uppstå för anställda som helt eller delvis har sitt arbete förlagt tillhemmet eller lill en annan arbetsplats utanför arbetsgivarens kontroll. Detsamma gäller enligt kommittén också vid beräkningen avarbetstiden i fall då ersättning utgår för tid varunder den anställde inte harutfört något direkl arbele för arbetsgivarens räkning men ändå har varit bundenlill viss plats (jourersättning, passningsersaltning. väntetidsersättning m.m.). 1 vissa fall skall särskild beräkning av arbetstiden göras, t, ex, då enersättning som skall avgiftsbeläggas avser arbele som faktiskt har ulförtsunder tid före del år för vilket avgift skall beräknas. Vid beräkning av ATP-avgiften skall som harnämnts hänsvn inte las till arbetstagares lön lill den del lönen överstiger 7,5gånger det vid årets ingång gällande basbeloppet. Maximeringsbestämmelseninnebär atl för en arbetstagare som har arbetat med full arbetstidfår dras av den del av lönen som överstiger maximibeloppet. För arbetstagaremed kortare arbetstid utgör maximigränsen en mol den arbetade liden svarandedel av maximibeloppet. Det antalarbetstimmar som arbetsgivaren redovisar är således avgörande förbasbeloppsavdragets och i åtskilliga full även för maximerings-avdragetsstorlek. Kommittén framhåller de begränsade möjligheterna förriksförsäkringsverket att kontrollera redovisade tidsuppgifter, särskilt i falldå arbetstiden för ett större antal anställda redovisas i en klumpsumma.Kommittén konstaterar all en arbetsgivare till följd av svårigheter vidbedömningen av den faktiska arbetstiden kan få betala för högATP-avgift lika väl som han kan undandra sig avgift genom alt medvetet lämnaoriktiga uppgifter. Utsikterna att ens med kraftigt förstärkta resurser få tillstånd en tillräckligt effektiv kontroll av tidsredovisningen bedömer kommitténsom mycket små. Kommittén förordar därför en övergång till etl system föravgiftsberäkning som inte är beroende av tidsfaktorn. Vid enövergång till ett system för uttag av ATP-avgift som inte tar hänsyn lill denarbetade tiden är det enligl kommittén nödvändigt att avskaffabasbeloppsavdraget. Kommittén framhåller att det vid en kollektivavgifts-beräkning inte kan komma i fråga att göra etl helt basbeloppsavdrag förvarje arbetstagare oavsett om anställningen varat under en kortare eller enlängre lidsperiod. En sådan ordning skulle ensidigt gynna arbetsgivare medmånga korttidsanställda eller många tillfälligt anlitade uppdragstagare.Kommittén har övervägt bl. a. att införa en avgift som differentieras medhånsyn till basbeloppsavdragets relativa betydelse vid nuvarandeavgiftsberäkning, men har förkastat en sådan lösning med hänvisning lill deadministrativa svårigheier som skulle uppkomma. En sådan differentieringförutsätter nämligen bl. a. att avgifterna debiteras individuellt för varjearbetstagare. Kommittén avvisar även, främst med hänsyn till degransdragningssvårighe-ter som skulle uppstå, tanken på en differentiering avATP-avgiften efter näringsgren, bransch e. d. 1980/81:178 64 Kommittén stannar därför för att föreslå att såvälbasbeloppsavdraget som maximeringsavdraget slopas vid beräkningen avATP-avgiften och alt avgiften i stället tas ut proportionellt på hela denutgivna lönesumman efter en jämkad procentsats. Kommittén konstaterar att ettavskaffande av basbeloppsavdraget av fördelningspolitiska skäl förutsätter attmaximeringsavdraget slopas . Kommittén betonar att en sådan lösninginte missgynnar förelag i låglönebranscher på samma sätt som etl ensidigt avskaffandeav basbeloppsavdragel skulle göra. Utvidgningen av avgiftsunderlaget medinkomster över beloppstaket molverkar de effekler som uppstår vid ett slopandeav basbeloppsavdraget. För att en rättvis fördelning av ATP-kostnaderna skallbibehållas bör enligl kommittén egenavgiften till ATP beräknas på samma sätt.För en sådan samstämmighet talar också önskemålet oin avgiftsregler som årneutrala i förhållande till olika företagsformer. Majoriteten av remissinstanserna har inte haft någraerinringar mot den av kommittén föreslagna lösningen. Förslaget får uttalatstöd av bl. a. , kammarrätten i ,riksrevisionsverkei. Svenska kommunförbundel, LO och Försäkringskasseförbundel. Främst arbetsgivarorganisationerna, däribland SAF, Sverigeshantverks-och induslriorganisation och , uttalar sigför ett bibehållande av avgiftstaket. Den huvudsakliga invändningen mot kommillénsförslag härvidlag år atl del framslår som principiellt felaktigt atl i ettförsäkringssystem av ATP:s natur ta ut avgifter på löner och inkomster över dengräns som gäller på förmånssidan. Enligt SAF måste en samordning av avgiflstakoch förmånstak inom ATP anses naturligt. TCO accepterar kommitténs förslag under förutsättning attförmånstaket höjs till minsl lio basbelopp. Omfördelningseffekterna med ett slopande av basbelopps-och maximeringsavdragen påtalas av flera remissinstanser. Landstingsförbundetanser att de föreslagna reglerna bör omarbetas så atl en utjämning avkostnaderna sker mellan olika arbetsgivargrupper eller att landstingen på annatsäll ges kompensation för de höjda kostnaderna. anseralt förslaget inle bör genomföras med mindre kompensation ges genom justeringav skatteskalor eller på annal sålt. Enligt min mening framstår det som angeläget attATP-avgifien i fortsättningen kan beräknas utan basbelopps- ochmaximeringsavdrag. Därigenom blir redovisningen över arbetad tid obehövlig ochen övergång kan ske lill elt syslem för uttag av ATP-avgifter som ansluter tillvad som gäller i fråga om övriga avgifter. Jag vill här hänvisa till vad jagunder avsnittet allmänna utgångspunkter har anfört om fördelarna, bl. a. deadministrativa, för såväl de uppgiftsskyldiga som myndigheterna, med ettenhetligt system för socialförsäkringsavgifler. Som jag tidigare nämnt har kommittéförslaget mött vissaerinringar som går ut på att det försvagar sambandet mellan förmån och avgifl.Vidare har Prop.1980/81:178 65 omfördelningseffekterna påtalats av flera remissinstanser. Syftel med basbelopps- och maximeringsreglerna liksom medåtskilliga andra begränsningar i avgiftssystemet har varit att uppnåöverensstämmelse mellan avgifter och förmåner eller i vart fall altupprätlhålla ett visst samband mellan dem.