prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — 31§ Paragrafen innehåller bestämmelser om kronofogdemyndighetens befogenhet attvidta ätgärder beträffande utmätt egendom för att ta till vara sökandens rätt.Paragrafen motsvarar 5 kap. 30 8 beredningens förslag. Som har nämnts i det föregåendemedför utmätning att gäldenären i princip inte får förfoga över den utmättaegendomen tUl skada för sökanden. Genom utmätningen torde utmätningsmannen fåbefogenhet att vidta vissa rättshandlingar beträffande egendomen för attsökandens rätt skall tillvaratas. Bestämmelser härom saknas emellerfid och delsynes tveksamt hur långt utmätningsmannens befogenheter sträcker sig. Beredningen har ansett det önskvärtatt frågan om kronofogdemyndighetens befogenhet att ta till vara sökandens rättregleras och har i 30 § tagit upp bestämmelser om sådana befogenheter. Enligt första stycket i förstaget fårkronofogdemyndigheten bevaka gäldenärens rätt mot sekundogäldenär eller annantredje man eller söka dödning av skuldebrev eller annan handling. Beredningenframhåller att med stöd av denna bestämmelse kan kronofogdemyndigheten bl.a.avbryta preskription av en utmätt fordran eller bevaka fordringen isekundogäldenärens konkurs. bör också kunna säga upp enutmätt fordran till betalning, t.ex. ett banktillgodohavande för vilket vissuppsägningstid gäller. Om rätt på grund av testamente anses kunna utmätas innantestamentet har bevakats, torde också kronofogdemyndigheten efter sådanutmätning kunna bevaka testamentet, såvida den i 14 kap. I § ÄB föreskrivnatiden inte har gått till ända, och låta delge testamentet med arvingama.Kronofogdemyndigheten skall däremot inte vid utmätning av arvinges andel idödsbo kunna klandra eUer begära Jämkning av testamente som inverkar påarvslotten Qfr 7 kap. 7 § och 14 kap, 6 § ÄB), Över huvud skallkronofogdemyndigheten inte med slöd av den föreslagna bestämmelsen kunna väckalalan vid domstol rörande ulmätt egendom eller svara i'mål angående denna. Harlöpande skuldebrev eller annat presenlationspapper förstörts eller förkommit,kan handlingen enligt lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling dödaspå begäran av den som har föriorat handlingen. Om fordringen eller rättighetenär utmätt, kan gäldenären tänkas vägra att medverka till dödning. Ansökan däromkan därför behöva göras av kronofogdemyndigheten. Denna får vidare ansesbehörig att påkalla efterlysning av motbok rörande banktillgodohavande enligt12 8 nämnda lag. 1 andra stycket föresläs bestämmelser för detfallet att andel i dödsbo har blivit utmätt. kan enligtförslaget i sådant fall begära att boets egendom avträds lill förvaltning avboutredningsman eller att skiftesman förordnas Qfr 19 kap I 8 och 23 kap. 5 8ÄB). 1980/81:8 4 kap. 31 § 481 påpekar att enligt 9 kap. 6 8 tredje stycket i förslagetbör, när andel i dödsbo har tagits i mäl, skifte avvaktas, om del inte medföroskäligt dröjsmål. 1 fråga om förvaltning av dödsbosedan gäldenärs arvsandel har utmätts uppkommer frågan huruvida gäldenären fårdelta i förvaltningen av boet om detta inle har avlrätts lill förvaltning avboutredningsman. En sådan ordning kan sägas innebära viss risk för sökanden Gfr27 8). Beredningen har dock inte ansett tillräckliga skäl föreligga allutestänga gäldenären frän deltagande i förvaltningen. Redan av 27 8 följer attgäldenären inte utan kronofogdemyndighetens samtycke fär medverka till förfogandenrörande boet som gör intrång i sökandens rätt, t.ex. ge bort värdefull egendom.Och som har nämnts kan kronofogdemyndigheten enligt förslaget begära attboet avträds till förvaltning av boutredningsman. Det har enligl beredningeninle heller beträffande skifte som förrättas av delägama synts lämpligt altkräva alt gäldenären skall representeras av utmätningssökanden ellerkronofogdemyndigheten eller att skifte alltid skall godkännas av sökandeneller kronofogdemyndigheten. Gäldenären fär emellertid inle utan medgivande avkronofogdemyndigheten efterge sin rätt vid skiftet, vare sig skifte förrättasav delägarna eller av skiftesman. Detta torde följa redan av 27 8, menberedningen har anseti del önskvärt att en särskild föreskrift meddelas därom.Under bestämmelsen, vilken har tagits upp som andra mening i andra stycket, börfalla alla dispositioner vid skiftet som är lill skada för utmätningssökanden. Beredningen påpekar i dettasammanhang att när skifte har ägt rum, utmätning av gäldenärens andel idödsboet får anses ha övergått lill att avse den egendom som gäldenären harerhållit genom skiftet. Ny utmätning krävs alltså inte. Överstiger värdet avegendomen sökandens fordran jämte kostnader, bör kronofogdemyndigheten hävautmätningen beträffande objekt som inte är behövliga för attutmätningssökanden skall bli tillgodosedd. De befogenheter som paragrafentillerkänner kronofogdemyndigheten hindrar enligt beredningen inte gäldenärenatt själv vidta åtgärder för att ta till vara sin rätt, t.ex. att göra ansökanom dödning av förkommen handling eller om dödsbos avträdande till förvaltningav boutredningsman. Gäldenären kan däremot inte göra kronofogdemyndighetensätgärder om intet. Beredningensförslag alt reglera kronofogdemyndighetens befogenhet beträffande ulmättegendom för att la lill vara sökandens rätt har genomgående tillstyrkts ellerlämnats utan erinran i remissyttrandena. Flera remissinstanser anseremellertid all förslaget inte går tillräckligl långt. Hovrätten för anserall kronofogdemyndigheten bör tillerkännas de befogenheter i fråga omförvaltningen av utmätt egendom som eljest tillkommer gäldenären. Uppräkningenav befogenheter i paragrafen är inle fullständig och det kan enligl hovrättendessutom ifråga- Prop.1980/81:8 4 kap. 31 § 482 sältas om inte bestämmelsen i andra stycket beträffandeandel i dödsbo snarare borde stå i ÄB. Som exempel på ytterligare befogenhetersom bör tillkomma kronofogdemyndigheten nämner RSV befogenhet att, efterutmätning av aktier, företr' 'i gäldenären vid ny- eller fondemission. Dennabefogenhet kan dock enligt RSV möjligen följa av den föreslagna bestämmelsen.När säljares rätt enligt avbetalningskontrakt har utmätts, börkronofogdemyndigheten kunna återta egendomen för säljarens räkning, omförutsättningar härför föreligger enligl lagen om avbetalningsköp.Kronofogdemyndigheten bör ocksä ha befogenhet och kanske t.o.m. skyldighet attpå gäldenärens vägnar söka inskrivning av äganderätt till faslighet, skepp ochannan inskrivningsbar egendom. Om sädan befogenhet införs, krävs enligl FISVsärskilda överväganden rörande bl.a. stämpelskatlefrägan. Mol bakgrund av detanförda föreslär RSV att i paragrafen stadgas generell befogenhet förkronofogdemyndigheten alt vidta åtgärder med avseende på utmätt egendom, närgäldenären inte kan förmås medverka till att ta till vara sin rätt och dettapåverkar sökandens intressen. I detta sammanhang framhåller RSV attkronofogdemyndigheten även bör ha befogenhet att tvinga fram bodelning medanledning av boskillnad eller äktenskapsskillnad för att kunna utmäta egendomsom motsvarar gäldenärens gifiorättsandel. Denna befogenhet bör enligt RSV sesmot bakgrund av all giftori:ittsandel inle anses vara utmätningsbar.Kronofogdeföreningen nämner delvis samma befogenheter som RSV och anser attparagrafen bör kompletteras med dessa befogenheter. iNorrbottens län och utredningen om säkerhetsåtgärder m.m. i skalteprocessenanser att kronofogdemyndigheten bör ha befogenhet alt framtvinga bodelning. TCOnämner särskilt alt kronofogdemyndigheten vid utmätning av andel i handelsbolageller ekonomisk förening bör kunna inträda i delägarens alla rättigheter enligllag eller avlal. Enligt är denföreslagna bestämmelsen oklar på så sätt att del inte framgår omkronofogdemyndighetens befogenhet att vidta civilrältsligaförvaltningsåtgärder är förenad med en motsvarande skyldighet att ta till varagäldenärens rätt. Enligt hovrättens mening talar det mesta för att sä bör varafallet. Det framstår inte som tilltalande all kronofogdemyndighetensaktivitet, och därmed gäldenärens skydd mol rättsförluster, skall vara beroendeav den aktuella arbetsbalansen eller myndighetens intresse förförvaltningsåtgärder av ifrågavarande slag. Mot bakgrund av att den ibestämmelsen avsedda befogenheten sålunda bör innefatta en skyldighet börenligt hovrätten kronofogdemyndighetens förvaltningsuppgifter inte görasalltför vittgående. Närmare anvisningar bör utfärdas rörande omfattningen avkronofogdemyndighetens åligganden i delta hänseende. En sädan reglering synesockså vara att förorda av det skälet alt underlag härigenom ges för bedömandeav frågan om skadeståndsansvar vid försummelser på detta område. Jag delar beredningens mening attkronofogdemyn- 1980/81:8 4 kap. 31 § 483 dighetens befogenhet att vidta åtgärder beträffande utmättegendom för att la till vara sökandens rätt bör uttryckligen regleras i UB. Detbör understrykas att fråga inte är om direkt exekutiva åtgärder som efter detatt utmätning har beslutats skall vidtas för att utmätningssökanden skall fäbetalt. Bestämmelser härom finns bl.a. i 6 och 8-12 kap. Vad saken nu gäller äri stället vilka civilrältsliga åtgärder med avseende på den utmätta egendomensom kronofogdemyndigheten skall ha befogenhet att företa för att inteegendomens värde skall gå förlorat för sökanden. Beredningens förslag innehållerdels en mera allmän befogenhet för kronofogdemyndigheten att bevaka gäldenärensrätt mot tredje man, dels särskilda befogenheter att ansöka om dödning avhandling och att, efter utmätning av andel i dödsbo, begära att boets egendomavträds till förvaltning av boutredningsman eller att skiftesman förordnas.Den närmare utformningen av förslaget har kritiserats av flera remissinstanser,vilka har menat att befogenheterna inte går tillräckligt långt. Några instanserhar anseti att paragrafen bör kompletteras med vissa ytterligare befogenheter,medan andra har förordat en mera generell bestämmelse i saken. För egen del vill Jag förstframhålla att den av beredningen föreslagna lydelsen torde omfatta de allraflesta fall, då någon åtgärd behöver vidtas lill skydd för sökandens rätt.Förutom de åtgärder som beredningen har nämnt i sina motiv torde en del av debefogenheter som remissinstanserna särskilt har påtalat täckas av de särskildareglema i beredningens förslag. Man kan dock inle bortse frän attkronofogdemyndigheten ibland kan länkas behöva vidta andra åtgärder för attegendomens värde inte skall gå förlorat, ulan alt fråga är om bevakning avgäldenärens rätt mot tredje man. Mot beredningens förslag kan också invändasatt befogenheterna enligt paragrafens lydelse i första hand synes syfta tillatt ta till vara gäldenärens rätt. Som en remissinstans har framhållit kan detvidare ifrågasättas huruvida en bestämmelse om befogenhet att begära attdödsbos egendom avträds till förvaltning av boutredningsman eller attskiftesman förordnas lämpligen bör stå i UB. Pä grund av det anförda anser Jagatt en allmänt hållen bestämmelse om kronofogdemyndighetens befogenheter är attföredra. I enlighet härmed föreslär jag alt utmätning skall ge kronofogdemyndighetenrätt att vidta de åtgärder beträffande den utmätta egendomen som behövs föratt sökandens rätt skall tas till vara. I en andra mening bör tilläggas attkronofogdemyndigheten härvid har samma befogenheter som annars tillkommeregendomens ägare. Bestämmelsen idepartementsförslaget ger kronofogdemyndigheten bl.a. de befogenheter somberedningen har nämnt i sina motiv men går någol längre. Av åtgärder somkronofogdemyndigheten kan vidta enligt förslaget utöver de av beredningenanförda kan nämnas följande. Efter utmätning av aktier kankronofogdemyndigheten vid fond- eller nyemission bevaka den rätt somtillkommer de utmätta aktierna. Har utmätning skett av säljares rätt enligtavbetalningskontrakt och fullgör inte 1980/81:8 4 kap. 31 § 484 köparen sin betalningsskyldighet, kankronofogdemyndigheten läla återta egendomen enligt bestämmelserna därom. Harskepp ulmätts utan att gäldenären har sökt inskrivning för sitt förvärv, kankronofogdemyndigheten, för all förebygga att skeppet tas i anspråk avsäljarens borgenärer, söka inskrivning för gäldenärens förvärv. Har andel idödsbo utmätts, kan kronofogdemyndigheten vid behov delta i skifte av boet. Somberedningen har framhållit bör däremot inte kronofogdemyndigheten kunna väckatalan vid domstol angående egendomen eller svara i mål angående denna. En uttryckligbestämmelse härom har i departementsförslaget tagits upp som en tredje mening. Jag vill understryka alt denföreslagna bestämmelsen inte kan åberopas av kronofogdemyndigheten i fall somär särskilt reglerade i balken. Som exempel kan nämnas förfarandet efterutmätning av andel i viss egendom som faller under lagen (1904:48 s. I) om samäganderätt. Efter sådanutmätning kan enligl 8 kap. 8 S kronofogdemyndigheten pä yrkande av sökanden,gäldenären eller annan delägare förordna att hela egendomen skall säljas.Kronofogdemyndigheten kan inte i sädant fall med åberopande av nu förevarandebestämmelse pä gäldenärens vägnar begära försäljning av hela egendomen. Nägra remissinstanser har ansetiatt kronofogdemyndigheten bör kunna tvinga fram bodelning som förhalas. Densituation som avses är tydligen den alt giflorällsgemenskapen skall upplösastill följd av alt del har dömts lill boskillnad eller äktenskapsskillnad mellangäldenären och hans make eller att gäldenärens äktenskap har upplösts genom enamakens död men bodelning ännu inte har ägt rum. Som närmare utvecklas under 5kap. bör makes gifiorättsandel inte kunna utmätas ens närgiflorältsgemenskapens upphörande har aktualiserats. Till dess attgiflorättsandelarna har brutits ut genom bodelning råder emellertid varderamaken (vid dödsfall den efterlevande) alltjämt över sitt giftorällsgods (9kap. 5 8,11 kap. 8 8 och 12 kap. 4 8 GB). Andra maken (resp. avliden makesarvingar och universella lesta-mentstagare) kan under vissa förutsättningarbegära att giftorättsgods till visst värde sätts under särskild vård ochförvaltning. Giftorätlsgods, över vilket make får fritt råda, får enligtuttryckliga bestämmelser utmätas för hans skulder utan hinder av boskillnad,äktenskapsskillnad eller andra makens död (9 kap. 7 8,11 kap. 10 8 och 12 kap.6 8 GB). En utmätningsborgenär får anses tillräckligt tillgodosedd med dennamöjlighet. Det är enligt min mening dessutom mindre lämpligt att gekronofogdemyndigheten befogenhet att tvinga fram bodelning för att få möjlighetatt utmäta ytterligare egendom som kan tillföras gäldenären genom bodelningen. Det förhållandet attkronofogdemyndigheten enligt förslaget har befogenhet att vidta vissacivilrältsliga åtgärder beträffande utmätt egendom för att skydda sökandens rältutgör inte hinder mot att gäldenären själv vidtar behövliga åtgärder för att tatill vara sin rätt. Gäldenären får däremot inte göra kronofogdemyndighetensåtgärder om intet. Prop.1980/81:8 4 kap. 31 § 485 sagdaföljer att kronofogdemyndigheten inte behöver vidta en i och för sig nödvändigåtgärd, om den i stället ombesörjs av gäldenären. I övrigt börkronofogdemyndigheten i princip vara skyldig att vidta sådan åtgärd som krävsför alt ta till vara sökandens rätt. Del är emellertid tydligt alt man inte kanfordra att kronofogdemyndigheten skall på samma sätt som en ägare sätta sig ini och följa förhållanden som rör utmätt egendom. Det bör t.ex. inle krävas attkronofogdemyndigheten efler utmätning av fordran självmant håller sig underrättadhuruvida sekundogäldenären försätts i konkurs eller, sedan andel i dödsbo harutmätts, på sådant sätt följer boets utredning och förvaltning all myndigheten,så snart behov därav föreligger, kan begära att egendomen avträds tillförvaltning av boutredningsman eller kan ingripa i skifte av egendomen.Kronofogdemyndigheten bör sålunda i viss utsträckning kunna förlita sig pä attsökanden eller gäldenären fäster myndighetens uppmärksamhet på förhållanden somkräver åtgärd. Del kan tilläggas att den omständigheten att kronofogdemyndighetentilläggs befogenhet att jämte gäldenären vidta åtgärder beträffande egendomeninte kan väntas leda lill några konkurrensproblem i praktiken. Åtgärd som kronofogdemyndigheten vidtar enliglförevarande paragraf kan ibland medföra särskild kostnad. Sädan kostnad bör iallmänhet utgöra förrättningskostnad enligt bestämmelsema i 17 kap. Del innebäratt kostnaden skall las ut ur köpeskillingen för såld egendom och andra medelsom inflyter i målet, att sökanden i andra hand svarar för kostnaden och atthan pä begäran av kronofogdemyndigheten är skyldig att förskottera kostnaden.Berörs utmätta aktier av nyemission, bör kronofogdemyndigheten med hänsyn lillde därmed förenade kostnaderna inte begagna den rätt som de utmätta aktiernamedför att teckna nya aktier, såvida inte gäldenären tillskjuter medel därtill.Kronofogdemyndigheten bör i stället försöka sälja teckningsrätterna. Av övriga kostnader som föranleds av ätgärd somkronofogdemyndigheten kan företa med slöd av förevarande paragraf bör särskiltuppmärksammas stämpelskall för ansökan om inskrivning av gäldenärs förvärv,t.ex. Sådan kostnad kan uppgå till betydande belopp. Frånsett vissaundantagsfall är gäldenären skyldig att söka inskrivning för sitt förvärv ochinskrivningen därav gagnar även hans intressen. Det är enligl min mening interimligt all sökanden skall behöva riskera att få svara för stämpelskatten. Detsynes lämpligt att i stället gäldenären får svara direkt mot staten förstämpelskatten, även när ansökan om inskrivning av hans förvärv görs avkronofogdemyndigheten. Härav följer att kostnaden inle utgörförrättningskostnad. Någon särskild bestämmelse härom torde inte behövas i UB.Eventuella bestämmelser i saken får övervägas i samband med andra följdändringartill UB. Som framgär av det föregående kan åtgärd somkronofogdemyndigheten företar enligt paragrafen föranleda kostnad, som kankomma alt slutligt 1980/81:8 4 kap. 32 § 486 bör därför höra sökanden innan ätgärdvidtas, om kostnaden inte är obetydlig och det kan råda någon tvekan huruvidaåtgärden lämpligen bör vidtas. Även gäldenären kan ibland böra höras. Den i beredningens förslag upptagna bestämmelsen omall för skifte som innefattar eftergift av gäldenärens rätt fordraskronofogdemyndighetens samtycke enligt 27 8 utgör endast en erinran om vad somändå gäller enligt paragrafen (29 8 i departementsförslaget). Bestämmelsenpassar dessutom mindre väl i förevarande paragraf, med den lydelse avparagrafen som Jag föreslår. Bestämmelsen saknar därför motsvarighet idepartementsförslaget. 328 Denna paragraf innehåller bestämmelser om det fallet att viss egendom blirutmätt av två (eller eventuellt flera) kronofogdemyndigheter. Paragrafenmotsvarar 5 kap. 31 och 32 88 beredningens förslag. Enligt 56 a 8 UL gäller alt om visslös egendom tas i mät av mei än en utmätningsman, mälen i fortsättningen skallhandläggas gemensamt av den som de i samråd beslutar eller utmätningsmannen igäldenärens hemvist bestämmer. Beredningen framhåller attbestämmelsema i förslaget om kronofogdemyndighets lokala kompetens (5 kap. 9 8)kan medföra att viss egendom tas i mät av mer än en kronofogdemyndighet. Närdelta undantagsvis händer bör ärendena föras samman till någon avkrono-fogdemy'ndigheterna för den fortsatta handläggningen. Enligt 5 kap. 31 8skall i sådant fall ärendena i fortsättningen handläggas gemensamt av den somkronofogdemyndigheterna i samråd beslutar eller som kronofogdemyndigheten igäldenärens hemvist bestämmer. Föreskriften är inte som 56 a 8 UL inskränkttill lös egendom ulan gäller även fast egendom. Det torde enligt beredningenvara lämpligast all försäljning ombesörjs av kronofogdemyndigheten däregendomen finns, särskUt när det gäller fast egendom. Beredningen har övervägt huruvidakronofogdemyndighet bör i andra fall än vid sammanträffande av utmätningarkunna överlämna ärende till annan kronofogdemyndighet för fortsatt handläggningsedan utmätning har skett, l.ex, om den utmätta egendomen finns inom annatkronofogdedistrikl och inle lämpligen kan flyttas Qfr 70 8 FfL). Genomöveriämnande av ärende till annan kronofogdemyndighet efter del att utmätninghar skett uppkommer emellertid enligl beredningen problem beträffandefullföljden, om kronofogdemyndighetema hör under olika hovrätter. Förslagetsbestämmelser om besvär över beslut i exekutiva ärenden (19 kap. 27 8, jfr 26 8)skulle kunna medföra att talan mot utmätningen och mol senare åtgärd, främstförsäljning, kommer att föras vid olika hovrätter. 1980/81:8 4 kap. 32 § 487 speciellaregler om forumfrågan i högre instans har synts onödigt komplicerat.Beredningen har därför anseti att man får reda sig utan en regel omöverlämnande i fall som avses. Om det behövs, får den kronofogdemyndighetsom har verkställt utmätningen anlita biträde av befattningshavare hoskronofogdemyndigheten i del distrikt där egendomen finns. En sådan ordningtorde inte behöva medföra några praktiska problem. Enligt 5 kap. 32 8 beredningens förslag skallätgärder för alt säkerställa utmätning i enlighet med bestämmelserna i 7 kap. ifall dä ärendet skall överlämnas till annan kronofogdemyndighet vidtas ianslutning lill utmälningsbeslutet, om de inte lämpligen bör anstå.Beredningen påpekar att beträffande fast egendom regleras flertaletföljdåtgärder i 13 kap. Qfr 7 kap. 13 8). I fråga om utmätning av villkorligrätt lill fast egendom innehåller 7 kap. bl.a. föreskrift om att denuntiationtill Iredje man skall äga rum (14 8). Sädan underrättelse bör enligtberedningen givetvis lämnas i anslutning till utmätningsbeslutet. Beredningenerinrar om att kronofogdemyndighet som utmäter egendom i annat distrikt skallkunna påkalla biträde av krono fogdemyndigheten i det distriktet förgenomförande av erforderliga åtgärder. som har utmätt viss egendom börenligl beredningen också innan myndigheten enligt 31 8 lämnar ärendet ifrånsig vidta vissa expeditionella åtgärder, säsom att underrätta vissamyndigheter. härom kan meddelas i administrativ ordning (jfr 46-4888 USK). Departementsförslagetöverensslämstämmer i sak med beredningens förslag. Del har synts lämpligt attföra samman bestämmelsema i en paragraf Bestämmelsema i 32 8 bör anses analogt tillämpliganär fastighet eller annan egendom som avses i 27 8 dels har utmätts av enkronofogdemyndighet, dels har blivit föremål för betalningsfastställelse medutmätningsverkan och målet om försäljning av egendomen har anhängiggjorts hosannan kronofogdemyndighet. Hävandeav utmätning och annan rättelse 1 delta avsnitt har tagits upp bestämmelser omsjälvrältelse av utmätning. I 33 8 behandlas dels det fallet att utmättegendom visas tillhöra tredje man, dels situationen att ulmätt egendom inte kanantas ge överskott. Frågan om rättelse i andra fall regleras i 34 8. 1 35 8meddelas en gemensam bestämmelse om hörande av sökanden. Den allmänna frågan om kronofogdemyndighetensbefogenhet att själv rätta beslut eller åtgärder i utsökningsmål har behandlatsi den allmänna motiveringen (avsnitt 5.4). Där har också närmare diskuteratsfrågor angående självrätlelse av utmätning som regleras i 33 och 34 88. Prop.1980/81:8 4 kap. 33 § 488 motiven för dessa regler får jag i första hand hänvisatill vad Jag har anfört i det sammanhanget. Jag vill erinra om attkronofogdemyndigheten ulan stöd av särskilda bestämmelser kan med sökandensmedgivande låta utmätning gå äter helt eller delvis. 1 allmänna mål kankronofogdemyndigheten själv, i sin egenskap av företrädare för del allmänna somborgenär, avstå från verkställd utmätning, i den män kronofogdemyndighetensbemyndigande medger det. Det sagda har särskild betydelse i fall som avses i 348, då en särskild, kortare tidsfrist gäller för självrältelse. 33 8 1 paragrafen, som motsvarar 5 kap. 33 8 beredningensförslag, ges bestämmelser om hävande av utmätning när utmätt egendom visastiUhöra iredje man. Paragrafen innehåller också en föreskrift om utmätningshävande, när realisation inte kan antas ge överskott. 1 77 8 3 mom. ULföreskrivs att om utmätningsmannen på grund av anspråk som avses i 69 8 (dvs.tredje man påstår sig vara ägare till lös egendom som finns i gäldenärens bo)eller eljest finner att utmätt egendom eller del därav inte hade bort utmätas,han får föranstalta om rättelse.