prop · G40376 · 1980-12-31 00:00:00 — Härigenomföreskrivs alt 3§ lagen (1960:418) om straff för varusmuggling skall ha nedanangivna lydelse. Är varusmuggling all anses som grov, skall dömas fillfängelse, lägsl och högsl . Gäller gärningen narkotika somavses i 18 narkolikaförordningen (1962: 704), skall dömas lill fängelse, lägstett och högsl . Vidbedömande huruvida brottet är grovl skall särskilt beaklas om det förövatsyrkesmässigt eller avsett gods av betydande myckenhet Är varusmuggling all anses som grov, skall dömas lillfängelse, lägsl och högst . Gäller gärningen narkotika somavses i 18 narkolikaförordningen (1962: 704), skall dömas lill fängelse, lägsltvå och högsl lio år. Vid bedömande huruvida brollel är grovl skall särskillbeaklas om del har förövats yrkesmässigt eller har avsett gods av betydande ' Senastelydeise 1972; 193. - Senaste lydelse 1973:672. Prop.1980/81:76 218 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse eller värde eller om gärningen eljest myckenhet ellervärde eller om gär- varit av särskilt farlig arl. ningeneljest /;(// varit av särskilt farlig eUer hänsynslös art. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i Härigenom föreskrivs all 27 kap. 16 § rätlegångsbalkenskall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 27 kap. 16 8' Kan någon skäligen misslänkas för broll, förvilkel ej är stadgat lindrigare slraff än fängelse , och finnes delvara av synnerlig vikl för utredningen, att undersökningsledaren elleråklagaren erhåller dd av samtal lill och från telefonapparat, som innehaves avden misstänkte eller eljest kan aniagas komma all begagnas av honom, äge rällenmeddela tillstånd till deras avhörande. Fräga därom må upplagas allenast på yrkandeav undersökningsledaren eller åklagaren. Tillstånd skall meddelas all gälla Tillstånd skall meddelas all gälla viss lid, högsl , från den viss fid, högsl envecka, från den dag, då tillståndet delgavs telefon- dag, då tillståndet delgavs telefon- anstaltens föreståndare. misstanken grovt narkotikabrott eller grov varusmugglingav narkotika som avses i I § nurkolikaför-ordningen (1962:704). får tillstånddock meddelas för högst en månad från nämnda dag. Om granskning av uppteckning, som ägl rum vid samlalsavhörande, äge vad i 12 8 första styckei stadgats om undersökning ochgranskning av enskild handling motsvarande tillämpning. 1 den mån uppteckningeninnehåller något, som ej är av belydelse för ulredningen. skall den eftergranskningen förstöras. Denna lag träder i krafl . Senaste lydelse 1964: 166. 1980/81:76 219 Slora ansträngningar har under senare lid lagts ned på allbekämpa narkolikalangningen och motverka narkotikamissbruket. Trols della tillhörotvivelaktigt narkotikamissbruket fortfarande våra slora sociala problem.Missbrukels nuvarande omfattning har belysts bl.a. av utredningen (S 1977: 04)om narkotikamissbrukets omfattning () i rapporterna (Ds S 1977:8)Undersökningar av narkotikamissbrukets omfattning och (Ds S 1980:5) Tungtnarkotikamissbruk - en totalundersökning 1979. Riksdagenhar lagt fasl en inriktning för arbelel på området som innebär all kampen motnarkotikamissbruket skall föras inom alla samhällsområden (prop. 1977/78: 105,SoU 36, rskr 363). Med hänsyn härtill har från skilda håll ifrågasatts om inleockså ändringar i det straffrättsliga regelsystemet borde företas med syfteatt ytterligare markera samhällets avståndstagande lill bruk av narkotika ochbidra till en höjd allmänprevenlion (se bl, a. JuU 1979/80: 25, riksdagensprot. 1979/80 nr 110). Delagöverträdare som har dömts lill långvariga fängelsestraff för grovlnarkotikabrott särbehandlas f. n. inom kriminalvården pä del sättel attvillkorlig frigivning beviljas dem senare än andra med samma strafflider. 1 enav juslitiedeparlemenlel publicerad departementspromemoria (Ds Ju 1979:5) ominternering har föreslagils alt påföljden internering avskaffas och att isamband härmed den nämnda särbehandlingen vid prövningen av frågor omvillkorlig frigivning upphör. En sådan reform lorde emellertid svåriigen kunnagenomföras utan att åtgärder vidtas för att undvika en icke önskvärdstrafflindring för vissa kategorier narkotikabrotlslingar. Mot denbakgrund som har angetts nu läggs i denna promemoria fram förslag till vissaändringar i lagstiftningen om narkotikabrottslighet. 2 Allmänt om narkotika och narkotikamarknaden Begreppet narkotika har främst juridisk natur. Det tjänaratt beteckna såväl vissa läkemedel och hälsofarliga varor som har starktvanebildande egenskaper som vissa ämnen vilka lätt kan omvandlas lill drogermed sådana egenskaper. Den rättsliga definitionen ges i 1 8 narkolikaförordningen(1962:704). Då man lalar om narkotikamissbruk åsyftar man i allmänhet därmedall medicinskt omotiverad konsumtion av narkotika. 1 Sverigeförekommande narkotikamissbruk kan sägas ske i främsi tre huvudformer: 1) rökning avcannabispreparat, i första hand cannabisharts, 2) bruk avcenlralslimulantia, vanligen amfetamin eller fenmelralin, pe-roralt (genommunnen) eller intravenöst (genom insprulning i blodet), 3) intravenöst bruk av opiater, främsi heroin. Missbruksmönslret undergår naturligtvis sländigl förändringar. Prop.1980/81:76 220 kan bero på tillgången på olika preparat, tillkomslen avnya preparat, modeväxlingar i fråga om vald av preparat och sättet alt intadem, samhällels ätgärder mot narkotikabrottsligheten m. m. De doser som missbrukarna intar av olika preparat varierargivelvis starkt beroende på bl.a. brukarens tillvänjning och medlens varierandekvalitet. Belräffande missbruket av de vanligaste preparaten kan emellertid igrova drag sägas följande. Cannabisharts, som i oftast röks i pipa blandatmed tobak, säljs ofta i minut i s. k. rökbilar om 0,75- I gram. Denna kvantitetmolsvarar i regel tre till fyra pipstopp som vart och ell ger berusningseffektunder några limmar och tillsammans ofta ulgör en kvällskonsumlion. En vanemissbrukarekan i regel konsumera 1 -cannabisharts . Hos den berusadeinträder förhöjd sinnesstämning, ökad självkänsla, försämrat omdöme och sänktahämningsfunklioner. Cannabispreparaten utvecklar bl.a. lill skillnad från allapreparaten i opiatgruppen inle tolerans, dvs. dosens storlek behöver inte höjasför alt verkningarna skall kunna bibehållas eller upprepas. I ställd gerihållande bruk av cannabis såväl fysiska som psykiska skador. Storleken av en dos cenlralslimulantia som räcker till eninjektion varierar men brukar uppgå till mellan av drogen.Vanligen utgörs denna av amfetaminsulfai eller fenmetralinhydroklorid. Ocksåandra amfetamin- och fenmdralinföreningar kan dock förekomma separal eller iblandformer. Drogerna saluhålls vanligen förpackade i portionspåsar som var ochen innehåller O, I -. Såvitt gäller opiatgruppen förekommer som nämnis missbruknumera främsi av heroin. Gemensamt för opiater är all de myckel snabbi ger ökadtolerans. Del innebär all kroppen snabbi (inom någon eller ) tål enallt högre dos av medlet. En annan sida av samma sak är att det för att uppnåden avsedda effekten krävs alll starkare doser. Dosen av exempelvis heroinvarierar lill följd härav slarkl beroende på tillvänjning (vanligen mellan 0,1och ). har i skrivelse lillchefen för justitiedepartemenlet redogjort för läget på narkotikamarknaden.Slyrelsen framhåller bl.a. följande. Alltjämt pågår smuggling av centralstimulantia fränHolland även om del sker i mindre utsträckning än lidigare. Bakgrunden lill denkonstaterade minskningen är de ingripanden som gjorts av holländsk polis, oftaefler spaningssamverkan med svensk polis. Cenlralslimulantia smugglas nu ävenfrån andra platser i . Svensk polis lägger f. n. ner slorl arbete på att oskadliggöraen omfallande grossistorganisalion som smugglar dessa medel till Sydsverigefrån . avslöjades därjämte ett färdigställtlaboratorium i , där produktion i slor skala av amfetamin inletts.Beslagen har minskal såväl antalsmässigt som kvantitdsmässigt. Riklig tillgångpä cenlralslimulantia finns alltjämt i Skåne- och Göteborgsregionerna. Däremolär tillgängen knapp i . De medel som förekommer där är somregel hårt utblandade med ämnen som inte är narkotika. beslaglogs28 kg vid 837 Prop.1980/81:76 221 var motsvarande siffror vid 1434 beslagstillfällen. Tillgången på cannabis är god i och övriga Europa.Antalet beslag i har ökat från är 1977 . Under år 1978beslaglogs medan motsvarande mängd var . Del bör i sammanhangetnämnas alt anträffades i Slockholm ell så pass slorl parti som42 kg. I samma ärende beslaglogs . i sedlar som uppenbarligen varpengar som hade inkasserats för tidigare leveranser. Ungefär samtidigtbeslaglogs cannabis i och i en stad pä . Heroinsilualionen har inle förbällrals. Antalet beslag harmer än fördubblats jämfört med . Det är smä partier somförs in i landel men införseln sker melodiskt och av organiserade ligor.Smugglarna och langarna är ofta själva missbrukare. Större delen av heroinetkommer alltjämt från via . På kontinenten konstaterar manemellertid dt ökal inflöde frän . har del enligluppgifter från kvantiletsmässigt skell en ökning av heroinbeslag iEuropa i förhållande till . 1 beslaglogs vid 198 beslagsfillfällen. var molsvarande siffror I 335 gramvid 82 beslagsfillfällen. Kokain förekommer än så länge endast sporadiskt pånarkolikamarknaden i . Del är emellertid känt all medlet brukas i vissa"innekretsar". Del finns en påtaglig risk all kokain kan komma altfå en åtskilligt större marknad i landel. Ulvecklingen på kontinenten ingerfarhågor i den riktningen. beslaglogs vid 12beslagsfillfällen. var motsvarande siffror vid 6beslagsfillfällen. gjordes del dittills största beslaget, 1,. 1 en skrivelse lill regeringen harrikspolisstyrelsen lämnat vissa kompletterande uppgifler angående främstheroinmarknaden. Enligl skrivelsen har tillgången på heroin av sydoslasialisklursprung minskal. Denna minskning har dock ersatts av en ökning av heroin frånMellanöstern. beräknades sålunda av beslagtagel heroin i Europakomma från och reslen frän . uppgår andelenav heroin från i beslagen lill . Delta heroin är billigare pågatunivå än sydoslasialiskl heroin vilket kan lyda på riklig tillgång. 1skrivelsen upplyses vidare all skörden av råopium i ,och av amerikanska bedömare har uppskattats lill ca ,molsvarande 70 lon heroin, den dittills största skörden. Skörden beräknasav samma bedömare ha uppgått till 1 500 lon eller 150 lon heroin. Berörda myndigheter och organisationer inom brottsförebygganderådets (BRÅ:s) narkotikagrupp har rapporterat om ell tilltagande cannabismissbruk.Tillgängen på cannabis är slor och priserna är förhållandevis låga. 1980/81:76 222 3 Kartläggning av narkotikamissbruket Genom regeringsbeslut har tillkallats ensärskild utredare för alt göra en övergripande kartläggning avnarkotikamissbrukets omfallning (). Karlläggningsarbdd bör enligl direktiveni första hand syfta till alt ge en ingående beskrivning av del tungamissbrukels omfattning så alt man kan fä underlag för beslul om bl. a. de olikavård- och behandlingsmetoder som krävs för nu etablerade missbrukare. harlidigare presenterat två delrapporter (Ds S 1977:8) Undersökningar avnarkolikavanor och (Ds S 1978: 10) Definitionsproblem vidnarkolikaundersökningar. och genomförde utredningen enlandsomfattande undersökning av det "lunga" narkotikamissbruketsomfallning. Vidare gjorde ulredningen en undersökning avnarkotikamissbruket bland ungdomar. Övriga studier som krävs för fullgörandeav utredningsuppdraget genomförs successivt . Arbetel inomutredningen följs av en parlamenlarikergrupp. Ulredningen har i rapporten (Ds S 1980:5) Tungtnarkotikamissbruk - en totalundersökning 1979 redovisat resullalei av sinkarlläggning rörande del lunga missbrukets omfallning. Den undersökning somligger lill grund för rapporten är en s. k. case-findingundersökning.Case-finding-undersökningen innebär som metod alt valda uppgiftslämnarerapporterar sådana fall som de har kännedom om. 1 utredningenscase-findingundersökning har uppgifter lämnats från enheter inom huvudsakligensocialvård, .sjukvård, kriminalvård och polis. Tre grader av tungt narkotikamissbruk har urskilts. Denbredaste kategorien utgörs av alla personer med injeklionsmissbruk tillsammansmed alla personer med dagligt eller nästan dagligt annat narkotikamissbruk inågon form (l.ex. Denna kategori har genomgående betecknats"tolall lungt narkotikamissbruk". Som en del i den ingår"injektionsmissbruk" som i sin lur omfattar del extremt tungamissbruket, ' 'dagligt injeklionsmissbruk".' I tabell 1 anges för hela landet det lunganarkolikamissbrukel omfatta 10000- 14000 personer. Av dessa är 7500- 10000injektionsmissbrukare. I 500-2000 injicerar eller så gott somdagligen. Av tabellen framgår vidare all del totala lunganarkotikamissbruket i Storslockholmsområdel enligl utredningens uppskattningomfattar 3000-4500 personer, i 1 400-2000 personer och iStor-göleborg 1400-2000 personer. Det dagliga injeklionsmissbrukd bedömsomfatta 650-900 personer i , 350-450 i och 200-300personer i Slorgöteborg. ' Det gär inte all injicera centralstimulantia dagligenunder . Uppehåll i missbruket för återhämtning är nödvändiga.Även för opiatmissbrukare förekommer ofta kortare eller meduppehåll i missbruket. Beteckningen "" används i det falletmed syfte . 1980/81:76 223 Tillsammans svarar de tre storstadsområdena för omkring60% av det uppskattade totala lunga narkotikamissbruket i landel. Av deltyngsta missbruket svarar storstadsområdena för . Bedömning av det tunga narkotikamissbruketsomfattning 1 000- 1 400 Resultaten innebär enligt ulredningen inle någon störreavvikelse från de bedömningar som är gängse i diskussionen kringnarkotikaproblemet. Utredningen noterar emellertid de höga värdena för ,som skulle framstå som högre än för om hänsyn logs lill befolkningsunderlaget.Lika påfallande är de relalivl sett låga värdena för Slorgöteborg. Utredningen bedömer all antalet personer med lunglnarkotikamissbruk inte har undergått slörre förändringar under 1970-lalet iStorslockholmsområdel. Däremot har det skett andra förändringar, bl. a. ifråga om vilka preparat som har använts. Sålunda har heroin kommil in i bilden.När del gäller hela landet anser ulredningen alt det finns starka skäl somtalar för alt en slor ökning har skett av del lunga narkolikamissbrukel ulanförStorstockholm under 1970-lalel. Utredningens rapport innehåller också en beskrivning avmissbrukels fördelning på olika preparat. Den innebär i korthet följande: domineras bilden av det tunga missbruket avcentralstimulantia. Av gruppen injektionsmissbrukare, som enligt ulredningensbedömning ulgör ungefär tre fjärdedelar av de tunga missbrukarna, har drygt80%' använt dessa medel. Få inrapporterade personer har använt kokain. Missbruket av opiater (bl.a. heroin) ulgör enliglundersökningen dt relativi omfattande inslag i del tunga missbruket. Inslaget av cannabis är påtagligt för samtliga delgruppersom ingår i del tunga missbruket. För injeklionsmissbrukarna har kombinationencannabis -I- centralstimulantia ofta angetts. Av redovisningarna kan man helt klart dra slutsatsen altmissbruk av flera olika preparat hos en och samma person är myckel vanligt. Fåmissbrukare tycks hålla sig enbart lill ell enda narkotiskt medel. Därutöver ärdel mycket vanligt att de som klassats som "tunga" narkotikamissbrukareockså missbrukar alkohol. Av rapporten framgår alt de som är hemfallna ål lunglnarkotikamissbruk lill tre fjärdedelar är män och till en fjärdedel ärkvinnor. Genomsnittsåldern ligger omkring . Prop.1980/81:76 224 Ulredningen betonar avslutningsvis all full säkerhet ochexakla siffror inte kunnal uppnås och möjligen inte heller i framtida studierkan uppnås. Del resultat som vunnits och den osäkerhet som kvarstår måslebedömas med hänsyn lill de praktiska behoven. 4 Gällande bestämmelser om påföljder och ingripande motnarkotikahantering m. m. Enligt 1 8 narkotikaförordningen (1962:704) förstås mednarkotika dels läkemedel och hälsofariiga varor som är föremål förinlernalionell kontroll enligt av biträdd överenskommelse, dels sådanavaror som enligl förordnande av regeringen skall anses som narkotika. Det svenska narkotikabegreppd omfattar i första hand deläkemedel och hälsofarliga varor som omfattas av allmännanarkotikakonvenlion (the Singie Convention on Narcolic Drugs. 1961) och 1971års konvention om Psykotropa substanser (the Convention on PsycholropicSubstances, 1971). Enligl beslul av regeringen jämställs i vissaläkemedel med narkotika. Dessa medel finns upptagna i kungörelsen (1972: 113)med förordnande enligt 1 8 narkolikaförordningen (ändrad 1973:685. 1974: 146och 1975:276). skall enligt I § narkolikaförordningen upprättaoch kungöra förteckning över narkotika. Narkotikastrafflagen (1968:64) innehåller bl.a.bestämmelser om slraff för den som uppsåtligen och ulan all vara berättigaddärtill tillverkar, saluhåller, överlåter eller innehar narkotika. De brott som här avses är indelade i tre grader,narkotikaförseelse (2 8). narkotikabrott (1 8) och grovt narkotikabrott (3 8).Straffskalan för narkolikaförsedse omfattar endast böter, för narkotikabrottböter eller fängelse i högst och för grovt narkotikabrott fängelse,lägsl ett och högsl lio år. Vid bedömande huruvida brollet är grovl skall enligl 3 8andra stycket särskill beaklas, om del utgjort led i en verksamhet sombedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett särskill slor mängdnarkotika eller eljest varit av särskill farlig arl. Uppräkningen är inteavsedd att vara uttömmande. Enligl vad som ullalades vid bestämmelsenstillkomst är det inle nödvändigl att i de angivna fallen alltid döma för grovlbroll lika litet som det är uteslutet att lill grovt broll hänföra andra fallän de angivna. Överlåtelse till ungdom bör enligt motiven skärpa bedömningen avbrottels farlighet och brottet bör bedömas allvarligare ju yngre mottagaren är.Även medlets farlighet beaklas vid broltsgraderingen. 4.2 Lagen om straff för varusmuggling I lagen om straff för varusmuggling (1960:418) ärvamsmugglingsbrotlen indelade i tre grader. Straffet för varusmuggling är bötereller fängelse i 1980/81:76 225 högst (1 8). Är vamsmuggling med hänsyn lillgodsels värde och övriga omständigheter vid brottet att anse som ringa, ärstraffet böter, högst . (2 8). Är varusmuggling att anse som grov, skalldömas till fängelse i lägst högst , eller, om smuggling gälltnarkotika som avses i narkotikaförordningen, till fängelse lägsl dl och (3 8). Enligt 1 kap. 4§ (BrB) får, där fängelse ärföreskrivet som påföljd, i stället dömas till villkoriig dom, skyddslillsyn,internering eller överlämnande till särskild vård. I 1 kap. 78 BrB föreskrivs att rätlen vid val av påföljdskall, med iakttagande av vad som krävs för alt upprätthålla laglydnad, fäslasärskilt avseende vid att påföljden skall vara ägnad att främja den dömdesanpassning i samhället. Beträffande skyddstillsyn gäller enligt 28 kap. I 8Iredje stycket BrB att, om det lindrigaste straff som är stadgal för brottet ifråga är fängelse eller däröver, skyddstillsyn får ådömas endast omsärskilda skäl är därtill. Vid ådömande av gemensamt straff för flera brott fårenligt reglerna i 26 kap. 2 8 BrB dd lägsta straff som kan följa på någol avbrotten överskridas . Enligt 33 kap. 4 § BrB får lindrigare straff än förbrottet är sladgal bestämmas om gärningsmannen begått brottet innan han fyllt21 år eller under inflytande av själslig abnormitet. 4.4 Verkställighet av ådömd påföljd 4.4.1 Placering i anstalt och permissioner Bestämmelserna om kriminalvård i anstalt ger möjlighet allunder vissa fömtsättningar särbehandla dem som har dömls för grovnarkotikabrottslighet eller annan särskilt allvarlig kriminalitet. Enligl 7§ tredje stycket lagen (1974:203) om kriminalvårdi anstalt skall den som dömts till fängelse i lägsl eller lillinternering med en minsta tid av placeras i sluten anstalt, omdel med hänsyn lill att han saknar fasl anknytning till riket eller lill artenav hans brottslighet eller eljest kan befaras att han är särskilt benägen attavvika och fortsätta en brottslig verksamhei av särskilt allvarlig karaktär.Della gäller dock inte om annan placering krävs för en ändamålsenligförberedelse av föreslående frigivning eller överföring lill vård utom anstalteller eljest synneriiga skäl föreligger för placering i öppen anstalt. Intagen som sagts får hållas avskild från andraintagna, om det kan befaras alt han planlägger rymning eller att annanplanlägger fritagningsförsök och avskildheten är nödvändig för alt hindra altsådan plan sätts i 15 1980/81. 1980/81:76 226 Vidare får han beviljas kortlidspermission endaslom synnerliga skäl föreligger till sådan (32 8 kriminalvårdslagen). Enligt förarbetena till kriminalvårdslagen utgörs delklientel som avses med 7 8 tredje stycket av lagöverträdare som ägnat sig åtorganiserad eller systematisk kriminell verksamhet av särskill samhällsfarlignalur, inle sällan med inlernalionell anknytning. Främst avses personer somsysslat med grov narkotikabrottslighet. Även en intagen som avses i 7 8 tredje stycketkriminalvårdslagen får dock hålla kontakt med omväriden genom besök,telefonsamtal och brev. Sköter han sig i anstalten och under de särskildapermissioner han beviljas, erhåller han sä småningom regelbunden permission,dvs. han anses ej längre falla under bestämmelsen i 7 § tredje stycket. Delaktuella lagrummet fick sin gällande lydelse (SFS 1978:901). Samtidigtändrades även den allmänna bestämmelsen om korttidspermission i 32 8 förstastycket kriminalvårdslagen. Genom ändringen markeras möjligheten att vägrapermission när påtaglig fara föreligger all den intagne gör sig skyldig tillfortsall brottslighet under permissionen. Någon allmän minskning av möjlighetenatt erhålla permission var inte avsedd, utan lagändringen tog främsi sikte päen mindre grupp av intagna, uppskattningsvis omfattande 200-300 personer, somär slarkl kriminellt belaslad och som i myckel stor utsträckning begär nyabrott under permissioner. Vid bedömningen av om risken för brottslighet är såslor all permission inle skall ges skall hänsyn i första hand las lill hur denintagne har skött sina lidigare permissioner. Mol bakgrund av den ökade riskför brottslighet som ofta hänger samman med ett pågående, inlensivlnarkotikamissbruk bör enligt motiven den akluella missbmkssilualionen ocksånoga beaklas. Chefen för justiliedeparlemenlet har enligt regeringensbemyndigande tillkallat en särskild utredare (1980:03) föraU undersöka under vilka förutsättningar och i vilken omfattning permissioneller annan form av vistelse utanför anstalt medges intagna som har gjort sigskyldiga till grova narkotikabrott eller annan allvarlig brottslighet. Kartläggningenskall också omfatta tillämpningen av bestämmelserna om brevgranskning,telefonsamtal och besök beträffande den nämnda gruppen intagna. 1 den månkartläggningen ger vid handen all det vid den praktiska tillämpningen haruppstått olägenheter som kan undanröjas lagstiftningsvägen bör utredarenenligl direktiven (Dir 1980: 22) ange de olika möjligheter som fmns att ändralagstiftningen i angivet syfte. Bestämmelser om villkoriig frigivning från fängelsestrafffinns i 26 kap. 6-24§8 BrB. Frågor om villkorlig frigivning avgörs beträffande dem somdömts till fängelse av kriminalvårdsnämnden och i övriga fallav den lokala övervakningsnämnden. Prop.1980/81:76 227 Villkorlig frigivning får ske sedan två tredjedelar avstrafftiden har avtjänats eller, om särskilda skäl föreligger, sedan halvatiden har avtjänats i anstalt. Villkoriig frigivning kan dock inle komma ifråga förrän den dömde har avtjänat (före den 1 januari 1980minsl ) i anstalt. Vid prövning av fråga om villkoriig frigivningskall särskilt beaktas verkningarna av fortsatt frihelsföriusl för den dömdeoch förutsättningarna för hans anpassning i samhällel med hänsyn lill de förhållandeni vilka han skulle komma att försättas efler frigivningen. För den somvillkorligt friges skall fastställas en prövotid. Den skall vara minsl ell ochhögst eller, om återstående strafftid överstiger , högsl fem år.Under prövotiden står den frigivne enligl huvudregeln under övervakning.