prop · G403147 · 1980-12-31 00:00:00 — Det torde pä grund av bristande resurserän förekomma att man i sädana fall inte gör nägon utredning av den inskrivningsrätlsligabelastningen utan för in anteckningar av samma allmänna karaktär även i faslighelersom bildas efter den Ijuli 1968. Om man inte skall riskera att förlora en del av deneftersträvade rationaliseringsvinsten bör på grund av del anfördaförnyelsekravet omfalla även vissa fastigheter som nybildas efter den 1 juli1968. Avgränsningen bör göras sä all förnyelse krävs även i vad avserfasligheter lill vilka en inskrivning i den ursprungliga slamfaslighelen försöver via en sädan fastighet som har avskilts frän samfälld mark före den I juli1968. Lagtexten har utformats i enlighet härmed. Sammanfattningsvis gäller alltså förnyelsekravet i dennaspeciella situation om 1. den ursprungliga inskrivningen har beviljats ellerförklarats vilande före , 2. inskrivningen har förts över fastighet som har avskilts frän samfälld mark före , 3.inskrivningen har från den i punkten 2 avsedda nybildade fasligheten förts överlill en ytteriigare nybildad fastighet (före eller efter ). Motsatsvis framgår atl förnyelsekravet inte gäller i en sädanfastighet som efter den avskiljs frän samfälld mark. Om en rättighetshavare har inlresse av en inskrivenrättighet mäste han i princip förnya inskrivningen inte bara i denursprungligen frän samfälld mark avskilda fasligheten utan även i de andrafastigheter till vilka inskrivningen därefter kan ha förts över. 1 praktikenhar han givetvis endast inlresse av att förnya i de fastigheter som reellt ärbelastade av rättigheten. Om förnyelse sker i en faslighet och inskrivningendärefter förs över till en nybildad faslighet innan förnyelsefristen har löptut bör givetvis ingen ytterligare förnyelse krävas i den senast bildadefastigheten (jfr 3LU 1968:48 s. 39). Första stycket andra meningen i förevarande paragraf molsvararI § första stycket andra meningen lag. Undantaget, som infördes påinitiativ av lagrådet (se prop. 1970: 145 s. 438 och 456), innebär all förnyelseinte behöver ske beträffande fastigheter som har bildats av samfälligheter somutgjort s. k. gemensam ägovidd för fastigheter ulan enskilt Prop.1980/81:147 12 I dessa fall torde en rättighet som har skrivitsin i en stamfaslighet utövas på den samfällda marken. Andrastycket i förevarande paragraf molsvarar I § andra slyckel lag (se prop.1970: 145 s. 292). Bestämmelsen innebär all förnyelse av inskrivningar somhärrör från fastigheter som har del i samfälld mark krävs även i en fastighetsom har bildats genom en sammanläggning som skett i samband med en avstyckningfrån den samfällda marken. 2 § Anmälan om förnyelse skall göras hosinskrivningsmyndigheten se nast på sisla inskrivningsdagen . Anmälan fär göras av rättighetsha vare eller andra vars rätt berörs. Den som gör anmälan skall lämna uppgift om inskrivningen och de fastigheter i vilka inskrivningen skall förnyas. Anteckning om anmälningen skall göras i faslighelsboken. Förevarande paragraf molsvarar 2§ i 1970 ärs lag (jfr ocksä2§ i 1968 ärs lag). Något krav på skriftlig form för anmälan uppställs alltså inle.Anmälan får göras inte bara av rällighetshavaren ulan även av exempelvis densom har panträtt i den härskande fastigheten (se prop. 1968:89 s. 60). När delgäller den formella behörigheten bör nägon närmare ulredning normalt intebegäras. Om det finns särskild anledning atl anta all den som har gjort enanmälan inte är rättighetshavare och att saken inle heller berör hans rättskall närmare ulredning givetvis fordras in. Eftersom en förnyelse som görs beträffande en fastighetinte automatiskt omfattar andra fastigheter där samma rättighet är inskriven,är det viktigt att noga ange vilka fastigheter som förnyelsen avser. En anmälan om förnyelse som görs för sent skall avvisasenligt grunderna för 19 kap. 8 § jordabalken (se prop. 1970: 20 s. B 508). 3 § Inskrivningar som har förnyats enligt lagen (1968:278)om förnyelse av vissa inteckningar för nyttjanderätt, avkomsträtt och servitut behöver inte förnyas enligt denna lag. Som jag har anförl i den allmänna motiveringen börförevarande lag inte omfatta inskrivningar som har förnyats enligl 1968 årslag. Förevarande paragraf har utformats i överensstämmelse härmed. Lagen föreslås träda i kraft den . Någrasärskilda övergängs-bestämmelser behövs inte. 1980/81:147 13 Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslaget till lag om förnyelseav vissa inskrivningar för nyttjanderätt och servitut. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1980/81:147 14 skrivelse om förnyad preklusionslagsliftningpå inskrivningsväsendets område Landets inskrivningsmyndigheter har under en lång följd avär fått möta en kraftigt ökad ärendelillströmning. Det totala antalet ärendenvid dessa myndigheler var knappl 2 500000 och motsvarande siffra för1979 var i det närmaste 2 800000. Del torde kunna hävdas alt inte nägon annandel av domstolarna har varit föremål för så betydande ralionaliseringssträvandensom inskrivningsväsendet. Främst bland sådana ätgärder står naturligtvis denvid nägra myndigheler införda automatiska databehandlingen men det rör sig ocksäom betydande kursverksamhet, handboksutgivning och besöksverksamhet avpersonal från domslolsverket. Betydande lokala initiativ har ocksä lagils.Personalkadern vid inskrivningsmyndigheterna har härmed under de senasle åren kunnalhållas i stort sett oförändrad. Mätt i antalet inskrivningsmyndighetsärendenper biträde har inneburit en drygt tioprocentigproduktivitetsökning. Trots ralionaliseringsätgärderna har belastningen vidmyndigheterna varil sä stor att balanser inle kunnal undvikas -balanser som i många fall visal sig svära alt arbeta bort. Det balansläge manfält vänja sig vid har inneburit all färre än hälften avinskrivningsmyndigheterna klarat atl hålla den lagstadgade expeditionstiden på14 dagar. har förskjutningen varil avsevärt längre. Del framstår därtörsom en angelägen uppgift för att pröva fler vägar att underlättainskrivningsarbetet. Enligt mening är det nödvändigt atl idenna strävan även överväga vad som kan åstadkommas genom förfatlningstek-niskaåtgärder. pågår arbele med alt införa automatiskdatabehandling inom inskrivningsväsendel. Pä arbetar sälundainskrivningsmyndigheterna i , , , och Bollnäsdomsagor med ADB-baserat inskrivningsregister. Samlidigl pägär arbetet medinförandel av systemet vid inskrivningsmyndigheterna i , Sandvikensoch Södra Roslags tingsrätter. Relativt snart skall sädant arbete påbörjasäven vid och tingsrätter. Enligl beslul skallhela landets inskrivningsmyndigheter arbeta med ADB-baseratinskrivningsregister. Arbetet med överföringen från fastighelsbok lillinskrivningsregister är synnerligen omfattande. skall ihuvudsak bygga på innehållet i de nuvarande fastighets- och tomlrältsböckerna.Del fär emellertid inle förekomma några oklara inskrivningsförhållanden iinskrivnings-registret. För att undanröja sädana och för atl underlätta självaöverföringen lill maskinläsbart medium utsätts fastighelsböckerna för eltomfattande beredningsarbete. Beredningsarbetet beslår uv två huvudtyper av ålgärdernämligen dels sådana varigenom innehållet förtydligas eller kompletteras (siruklureringsåtgärder)och dels sådana varigenom innehållet i sak förändras exempelvis genom rättelseeller anteckning om att inskrivningen är utan verkan (saneringsåtgärder). Speciellt saneringsarbelet har tagil oproportionerligtmyckel lid i anspråk och man har stött pä vissa svårigheter som praktiskt settknappast 1980/81:147 15 låter sig lösas annat än författningsvägen. Det är därförmyckel angelägel även för införandet av ADB-mediet i inskrivningsarbetet attvissa författningsändringar genomförs som kan underlätta della arbete. förslag till ny preklusionslagsliftning Det nu i grova drag beskrivna läget motiverar enligtdomstolsverkets mening författningsändringar i främst tvä avseenden. 1) En preklusionslagsliftning börgenomföras som likt 1968 ärs lag om förnyelse av vissa inteckningar förnyttjanderätt, avkomsträtt och servilul (1968:278) gör det möjligt att avförasådana inskrivningar som är eller äldre om de inte förnyas senaslpä en viss inskrivningsdag. 2) Genom lagstiftning som trädde ikraft ijuli 1968 bereddes lantmätarna möjlighet att i samband med avstyckningförklara att den nya fastigheten inte berördes av i stamfastigheten inskrivnarättigheter. En mycket betydande del av därefter avstyckade fastigheter hardärigenom förklarats icke beröras av de rättigheter som belastatstamfastigheterna. Effekten har ofta blivit atl avstyckningarna varil gravalionsfria.Det finns starka skäl atl ulgå ifrån atl även avslyckningar frän tiden endast myckel sällan reellt belastas av de i stamfastighelernainskrivna rättigheterna, som pä den liden ändå inskrivningstekniskt flöt ul i avstyckningarna.Följaktligen föreligger det ell stort behov av gravationssanering i fastighetersom avskiljts före den . föreslår därför / förstahand en preklusionsregel som innebär att i stamfaslighet inskrivna nyttjanderätteroch servitut prekluderas i före avskild mark om förnyelse inlesker senasl på en viss inskrivningsdag. Genom lag om upphörande av inteckningsansvar ifastighet som bildats av samfälld mark (1970:997) blev det möjligt att befriasådana avslyckningar från en mängd inteckningar. En lagstiftning enligt 2) ovanskulle även fånga upp del slarkl uttalade behovet av gravationssanering vadgäller sädana inskrivna rättigheter som lämnades utanför lagstillämpningsområde. Såsom anförs längre fram i denna promemoria utgör nämligen inskrivningsförhällandenakring fastigheter som avskilts frän samfälld mark ell särskilt allvarligtproblem. Med hänsyn till den fortgående fastighetsdalareformen är det enangelägenhet av stor vikt att lösa detta. Man torde inle behöva tveka attupprepa 1970 ärs lag om upphörande av inteckningsansvar i fastighet sombildats av samfälld mark med avseende pä de 1970 utelämnade begränsadesakrätterna. Skulle tvekan uppkomma om det lämpliga i en sä allmän preklusionsregeli all avskild mark som berörs ovan, föreslär därför, / andrahand. att en dellösning utan dröjsmål genomförs beträffande fastigheter somavskilts från samfälld mark. Allmänl om preklusion på inskrivningsområdei Genom en preklusionslag med det skisserade innehålletskulle en betydande rationaliseringsvinst kunna inhämtas.Rationaliseringseffekten blir såsom antytts i själva verkel dubbel. Del blirdels en fråga om förenkling av innehållet i fastighetsboken respektiveinskrivningsregistret, som får belydelse i del dagliga arbetet på främst detsättet all färre inskrivningar måste beaktas och färre hänvisningar till andrafastighetsupplägg mäste kontrolleras. Kontrollen av sädana hänvisningar utgören tung del av de manuella inskrivningsmyndigheternas arbele. Dels torde enmyckel väsenllig lättnad uppstå i arbetet med alt överföra innehållet i fastighelsböckernatill inskrivningsregislrel. Som ovan antytts förekommer förhållan- 1980/81:147 16 den som omöjliggör att fastigheter överförstill inskrivningsregislrel. En stor del av dessa hinder skulle undanröjas aven ny preklusionslagsliftning enligl de riktlinjer som nuföreslär. Som framhölls i motiven till lag var en sådan preklusionslagsliftningingen nyhet i svensk fastighetsrätt. Likartade regler hade förekommit blandannat vid avvecklingen av rätten till avgäld för avsöndrad lägenhet samtupphörandel av vissa frälseränlor. Del är att märka att det här inle är fräga om preklusionav rättigheter i vanlig mening. Del är nämligen i princip bara inskrivningensom förfaller vid underiålen förnyelse. Själva rättigheten päverkas bara i denmån den för sin giltighet är beroende av att inskrivning föreligger. Ingreppeti bestående rällsförhällanden blir alltså inte sä slorl som det ytligt sett kanförefalla. Den främsta nackdelen med en sådan preklusionslagsliftningtorde vara all den för rättighetshavarna innebär alt dessa åläggs en i mångafall säkerligen omfattande bevaknings- och utredningsskyldighet. Sker intesådan bevakning riskerar dessa atl del viktiga sakrättsliga skydd som ligger irättighetens inskrivning i fastighetsboken förfaller. Detstörsta anlalel inskrivningar för nyttjanderätter och servitut torde avse rätt atlanlägga och bibehålla teleledningar och kraftledningar. Risken förrättsförluster pä detta omräde är nog inte sä stor eftersom del finns anledningalt tro alt rättighetshavarna pä ell professionellt säll kommer all bevaka sinainlressen. På grund av den stora förekomsten av sådana ledningar bliremellertid utredningsarbetet säkerligen omfaltande. Åven om kostnader förledningsägarna torde vara ofrånkomliga är del viktigt all dessa rättigheter inleundantas frän den nya preklusionslagstiflningen eftersom det finns anledningatt räkna med atl fasligheler i mycket belydande utsträckning belastas av serviluloch nyttjanderätter för ledningar utan att rättigheten i verkligheten besväraregendomen. Delta förhällande är främst orsakat av den fortgående fastighetsbildningen. De påtalade negaliva effekterna för innehavare av nyttjanderätteroch servitut avseende krafl- och leleledningar kommer i en annan dager genom ledningsrättslagen,som ger rättigheterna ett befäst skydd ulan inskrivning i faslighelsboken. Tillinförandet av ledningsrällsinslilutel knöls bland annat den förhoppningenatt det skulle innebära en avsevärd lättnad för inskrivningsmyndigheternaeftersom många innehavare av ledningar skulle komma atl fä sina inskrivnarättigheter omvandlade lill ledningsrätter. Utvecklingen har visal allförhoppningarna pä denna punkt var för optimistiska. Enligl ertarenhelhar en sådan omläggning skett endast i begränsad utsträckning. Ett av skälenför detta är troligen det relativt omfattande utredningsarbetet om en ledningssträckning som måsle föregå en ledningsrättsförrättning. Om en förnyad preklusionslagsliftning skulle tvingaledningsägarna till alt utreda vilka fasligheler som besväras av ledningarna föralt de skall kunna förnya motsvarande inskrivningar, kommer detta arbele altkunna utnyttjas vid en förrättning enligl ledningsrättslagen. Eftersom ledningsräl-lenger ledningsägaren en starkare ställning än om rättigheten är inskriven ifastighetsboken som nyttjanderätt eller servitut skulle utredningsarbetet kunnamedföra klara fördelar även för dessa. Sker sedan verkligen omläggning tillledningsrätt i stor omfallning blir rationaliseringseffekten för inskrivningsmyndighetenän större eftersom inskrivningar avlyfts även frän fasligheler som reelltbelastas av ledningar. Förhoppningarna frän 1973 skulle dä möjligen infrias. 1980/81:147 17 Vid sidan av ledningsägarna torde de flesta rättighetshavarnavara enskilda personer som inle har samma förutsättningar som dessa att bevakasina rättigheter och hålla sig underrättade om ändringar i lagstiftningen.Risken för direkla rättsförluster är därför större. Däremol torde självautredningsarbetet och bevakningsätgärderna inle medföra något avsevärt besvär. För att minimeraolägenheterna för dessa rättighetshavare är det angeläget atl relativtambitiösa informationsprogram genomförs. Möjlighelerna att genom pressen föraut kunskapen om preklusionsreglerna bör tas tillvara. har iandra sammanhang utnyttjat televisionen för atl nä ut till en bred allmänhetmed angelägen information. Det kan övervägas även . Preklusion av äldre inskrivna rättigheter Enligt 23 kap. 6 § JB får inskrivning dödas på ansökan av rällighetshavaren.Har rätfighelen upphört helt eller delvis, får inskrivningen på ansökan avfastighetsägaren dödas till motsvarande del. Slutligen stadgas i samma paragrafatt inskrivning får avföras, om det är uppenbart att den inskrivna rättigheteninte gäller i fastigheten. I förarbetena (prop. 1970:158 s. 7 ff) anfördedepartementschefen som exempel på situationer där man enligt det sista rekvisitetkan avföra inskrivningar fall där rättigheten helt har upphört till exempel föralt upplätelseliden har gäll ut eller genom atl rättigheten har förklaratsförverkad. Elt annal av departementschefen anfört fall är del där ettlokaliserat servitut efter delning av en fastighet endast kommer att besvära denena fastigheten. 1 sammanhanget framhöll han vikten av att inskrivningsdomarenhör rällighetshavaren sä snart minsta tvekan föreligger om rättighetenslokalisering. Deparlemenlschefen pekade ocksä på att ett avförande av eninskrivning inte hade den verkan att rättigheten upphörde och att om eninskrivning felaktigt avförts ny inskrivning skulle göras om felet upptäcks(se ocksä NJA 1 1972 s. 571). har denna regel inte medfört nägot omfattandeavförande av inskrivningar. Att så inte skett torde främst bero pä attinskrivningsdomare sällan ex officio funnit det upenbart att en inskrivning ärbetydelselös. Beträffande tidsbegränsade rättigheter har det inle ansettstillräckligt att den avtalade tiden löpt ut. Tiden för en upplåtelses beståndkan - pä grund av prolongationsklausul eller pä grund av bestämmelsei lag - komma atl förlängas utöver den avtalade tiden. Den omständigheten attdenna utgått kan med hänsyn härtill inte ens alltid ulgöra lillräcklig grundför alt tillåla dödning av inskrivningen på fastighetsägarens begäran. Beträffandeservitutsinskrivningar som blivit betydelselösa möter särskilda svårigheter.Detta sammanhänger med att servitut i regel gäller . Därtillkommer att antalet härskande fastigheter kan vara mycket stort och atl äldre servitutofta saknar uppgift om härskande faslighet. Detta är ganska vanligt i fräga om villaservitulpå grund av exploateringskonlrakt. I mänga fall är del praktiskt taget omöjligtatl i vanlig ordning döda servitut. Inskrivningsdomaren kan nämligen inte velavilka medgivanden som mäste föreligga. En sista utväg är all den tjänandefastighetens ägare hos domstol begär att servitutet skall förklaras förfalletdärför atl del på grund av ändrade förhållanden blivit onyttigt. I förening med det inledningsvis nämnda behovet av attförenkla och rationalisera inskrivningsarbetet motiverar dessa förhållandenenligt mening atl en ny preklusionslagsliftning genomförs somlikt t2 1980/81. Prop.1980/81:147 18 1968 ärs lag om förnyelse av vissa inteckningar förnyttjanderätt, avkomsträtt och servitut gör det möjligt all avförainteckningar som är mycket gamla och som inte förnyas före visst datum. Preklusion i avskild mark av rättighet inskriven i stamfaslighet Delas fastighet som besväras av nyttjanderätt eller servitutgäller rättigheten i var och en av de nya fastigheterna. År rättighetensutövning genom upplålelseavtalel begränsad till visst omräde, upphörrättigheten dock att besvära fastighet som inte omfattar någon del av området.I syfte alt hindra att inskrivning av nyttjanderätt eller servilul förs övertill upplägg för nybildad fastighet, som inle besväras av den rättighetinskrivningen avser, har rutiner utformats som innebär att faslighelsbildningsmyndighelenvid faslighelsbildningsförrällningen undersöker om rättigheten berör den nybildadefastigheten. Finner faslighelsbildningsmyndighelen dä all den nya faslighetenuppenbarligen inte berörs av rättigheten, utfärdas särskilt intyg därom. På gmndvalav della intyg kan inskrivningsmyndigheten i faslighelsboken lägga upp den nyafastigheten fri från belastning av ifrågavarande rättighet. Denna rutin för att befria avslyckningar från vissa av slamfastigheternasgravalioner infördes som bekant . Det är domstolsverkelserfarenhet alt avslyckningar i myckel stor omfattning blir befriade frän istamfastighet inskrivna rättigheter pä delta sätl. Förfrågningar pä fältet handen att säkerligen av avstyckningarna frän fastigheter med rätlighelsbelastningintygas fria frän sädan belastning. Tydligen berörs de avstyckade fastigheternatill den alldeles övervägande delen inte alls av stamfastigheternas belastningav nyttjanderätter och servilul. Att det har kunnat konstateras alt sä ärfallet belräffande avslyckningar gjorda belyder naturiigtvisinte atl förhällandel är nytt. Åven avslyckningar och avsöndringar som skettföre den torde i samma utsträckning undgå att reellt beröras av nyttjanderätteroch servitut som belastat stamfastighelerna. 1 inskrivningsmyndigheternas fastighetsböcker finns delsåledes ett myckel stort anlal fastigheter i vilka sådana rättigheter ärinskrivna utan atl någon reell belastning föreligger. När nu olika metoderövervägs för att underlätta inskrivningsarbetet är det naturligt alt föreslå engenerellt verkande lagstiftning för atl sanera dessa fastighetersinskrivningsbelastning. vill därför föreslå att en preklusionslagsliftningmed denna verkan införs. En sädan regel kunde lämpligen ha den innebörden attinskrivning av nyttjanderätt eller servitut måste förnyas före visst datum föratt därefter gälla i avstyckning och avsöndring från den fastighet variinskrivningen ursprungligen gjordes. En preklusionsregel med syfte all från avskildafasligheter avlyfta inskrivna nyttjanderätter och servitut som endasi gäller islamfaslighelen är särskilt angelägen pä grund av de problem som förekommer medfasligheler som avskiljts frän samfälld mark. Vid införandet av 1970 ärs lagom upphörande av inteckningsansvar i faslighet som bildats av samfälld markansågs att det inle fanns tillräckliga skäl att låta den preklusionsregelnträffa även nyttjanderätter och servitut. Det hänvisades till alt rättighetersom är lokaliserade till visst omräde pä slamfaslighelen - vilka sades vara depraktiskt sett ojämförligt mest betydelsefulla - inte kom alt beröra en avstyckningfrån samfälld mark. Det vill synas som man i del refererade lagsfiftningsarbetetförbisåg att domstolarnas inskrivningsavdelningar före alltidlät stam- 1980/81:147 19 fastigheternasbelastning av inskrivningar flyta ut i avslyckningar även frän samfälld mark.Detta skedde alldeles oavsett om rättigheten i upplålelseavtalel var begränsadtill visst område. Det är därför vanligt att fastigheter som är bildade avsamfälld mark är belastade av ett mycket stort anlal inskrivna rältigheter frånsamtliga fastigheter som har del i samfälligheten. Oftaär kraftledningar och teleledningar dragna över flera fastigheter som har del isamma samfällighet. Med den ovan beskrivna praxis vid inskrivningsavdelningarnaär det därför vanligt atl en avstyckning från den samfällda marken belastas avinskrivningar frän var och en av stamfastigheterna. Alt den avstyckadefastigheten reellt berörs av ledningen torde höra till undantagen. Det förhållandel att frånsamfälld mark avskilda fastigheter regelmässigt kommit alt belastas av ett mycketstorl antal inskrivningar har på många håll hårt ansträngtinskrivningsmyndigheternas resurser. Det är därför inte ovanligt att man - utanförfattningsstöd - underiåtit att göra fullständiga inskrivningar i de avskildafastigheterna. I stället har man i den nya fastighetens inleckningsspaltantecknat att den belastas av samtliga inteckningar som beviljats i stamfastighelernaföre dagen för fastighetsbildningen. Genom atl använda en sådan samlingsanleckninghar man skjutit upp det omfaltande arbetet med atl ulreda den inskrivningsrättsliglexakta belastningen. Samlingsanteckningarnahar sedan fortplantat sig till avslyckningar frän den fasfighel vari deninförts och i mänga fall till gravationsbevis. När sedan de fullständigauppgifterna slutligen mäsle las fram - lill exempel då inskrivningsuppgifterskall avges till fastighetsbildningsmyndigheten inför en fastighetsbildning -står inskrivningsmyndigheten inför ell besvärligt och mycket resurskrävandearbete. Vid de inskrivningsmyndigheter som berett fastighets- ochtomträttsböckerna inför övergången till ADB har dessa utredningar varit ettallvarligt problem. Förhållandenakompliceras inte bara av all det ofta rör sig om etl stort antal inskrivningari elt stort anlal slamfastigheler. Det förekommer -tydligen särskilt i Norrland- alt den avskilda faslighetens ursprung inle angivils som samfälligheten tillvissa individualiserade fastigheter. Av-styckningen har i stället angivitsgjord från samfälld mark lill viss by eller lill visst skifteslag.