prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — a. målen förfiskeripolifiken, fiskets framtida omfattning och inriklning, licensiering avyrkesfiske och statliga insalser för fiskets rationalisering. Riktlinjernaavser inte fritidsfiskels utveckling. Frifidsfiskethar utvecklats till en av våra mest utbredda och populärarekrealionsformer. Statens stöd lill fritidsfisket har främst varit avindirekt nalur. Särskilt bör nämnas den service i olika former som lämnasfritidsfisket genom fiskeriadministrationen. Resultaten avsötvattenslaboratoriets forskningar och undersökningar har slor belydelse förfritidsfisket. Delsamma gäller statens stöd till olika anläggningar för delrörliga friluftslivet. I del sammanhanget bör även nämnas naturvårdsverketsförvärv av värdefulla naturområden för friluftsliv. Till dessa områden hörnämligen i flera fall vatten som kan utnyttjas för fritidsfiske. Fiskevattensutredningenhar haft i uppdrag att lägga fram förslag till åtgärder för att främjafritidsfiskets utveckling. Enligt en undersökning som utredningen har låtitgöra har fiske kommit att spela en allt större roll som fritidssysselsättning.Omkring två miljoner människor i åldrarna 15 fiskar ålminstone någongång . De flesta, , fiskar enbart med handredskap. Omfattningen avfisket varierar mellan olika landsändar. En nord-sydlig tendens kan urskiljas.Fiskeinlressel är slörst i norr och minst i söder. I fiskarvarannan innevånare och i var femte. Undersökningen avser alltfiske som inte är yrkesfiske. Utredningenframhåller att del är en vikfig uppgift för samhället att skapa ettfritidsutbud som står öppet för alla, eftersom möjlighelerna för den enskildeatt aktivt utnyttja sin fritid är av stor belydelse för hälsa, anpassning ochtrivsel i samhället. Fritidsfisket är enligl ulredningen i dessa sammanhang avutomordentlig betydelse. Det ger kontakt med naturen samt motion och avkoppling.Samtidigt innebär fångsten av fisk alt en naturresurs nyttjas och attfiskkonsumtionen i landel stimuleras. Fritidsfiske kan utövas av ung ochgammal, av män och kvinnor och har därför stark karaktär av familjeaktivitet.Fritidsfiske är också ett viktigt komplement fill andra fritidsakfivitetersåsom bålliv, semesterresor och camping. Fritidsfisket blir därigenom en viktigfaktor vid uppbyggnaden av en aktiv turism. Fisketurismen i glesbygd kandessutom medverka till att det skapas underlag för en fortsatt bosättning iglesbygder där andra utkomstmöjligheter är begränsade. Prop.1980/81:153 13 Föratt det stora fiskeintresset som finns i vårt land skall kunna las till varaoch utvecklas är det enligl utredningen viktigt dels att fiskevatlnen håller engod kvalitet, dels att tillräckligt med fiskevatten ställs fill fritidsfisketsförfogande. I fråga om fiskevattnenskvalitet konstaterar utredningen att behovet av fiskevårdande åtgärder är stortmen att resurser saknas för atl vidla lämpliga åtgärder i erforderligomfattning. Utredningen framhåller all en förutsättning för en gynnsamutveckling är all fisket som naturtillgång vårdas rätt. Utredningen ger i sittbetänkande en utföriig redovisning av behovet av åtgärder. Till defiskevårdsåtgärder som är särskilt angelägna för fritidsfiskels del hör enligtulredningen bl. a. utsättning av laxarlad fisk i kustvatten och insjöar samlvissa biolopförbättrande ålgärder i sjöar och strömmande vatten där del ärsvårt att utveckla goda fiskbestånd. Ulredningen betonar vidare att detnuvarande fiskevårdsarbetel ofta bedrivs ulan tillräckliga kunskaper om defaktorer som avgör om en åtgärd blir framgångsrik eller inte. Behovel avinsalser för forsknings- och utvecklingsarbete är därför storl. Fiskevård förutsätterockså planering. Fiskevårdsplaneringen bör enligt utredningen sikta lill allåstadkomma långsikliga planer för större kustavsnitt och för hela vattensystemeller delar därav. a. ge allmänheten en bällre tillgäng till fiskevatten för frilids-fiskelägger utredningen fram olika förslag. Utredningen föreslår att allt enskiltfiske med rörligt redskap görs frilt vid Gollands läns kuster, vid Blekingeläns södra kusl och vid östra och södra kuster samt all den enskildafiskerätten med undanlag för oslronfisket närmasl land tas bort längsvästkusten. Vidare föresläs att fisket med handredskap görs fritt i ,, , och i . För de inträng dettainnebär i enskild räll föreslås all goltgörelse lämnas av statsmedel.Beträffande anser utredningen däremot att de koslnader somskulle uppslå för en inlösen av fiske med rörliga redskap inte motsvarar defördelar som skulle vinnas för frilidsfiskel. 1 fråga om menarulredningen att en inlösen av allt fiske med rörligt redskap eller enbart medhandredskap väsenlligl skulle öka möjlighelerna till fritidsfiske men medhänsyn lill de höga kostnaderna, som har beräknats till mellan 100 och 200milj. kr., avslår ulredningen från all föreslå en inlösen. I stället föreslåsåtgärder för att främja bildandet av fiskevårdsområden vars vatten kommer atlupplåtas för fritidsfiske. Om dessa åtgärder avseende inleleder lill åsyftat resultat, bör enligl ulredningen frågan om inlösen las upppå nyll . Föralt öka tillgängen pä fritidsfiskevallen föreslår ulredningen vidare atlfiskerätt skall kunna bli föremål för expropriation eller Ivångsupplå-telser ide fall då det finns elt mera varaktigt behov av atl kunna tillgodosefrilidsfiskeintressen av stor allmän betydelse. I samma syfte föreslår utredningendessulom atl skötseln av de statliga fiskevatlnen i så slor utsträckning sommöjligt överlåts till framför allt frivilliga fiskeorganisationer och kommuner. 1980/81:153 14 Utredningenlägger ocksä fram förslag som tar sikte på all lösa olika konfliktsituationermellan skilda kategorier fiskande lill följd av konkurrensen om bl. a. vissafiskarter, fiskeplatser och möjligheterna all försälja fångsten. Utgångspunktenför förslagel är att i en konfliktsituation bör företräde ges åt yrkesfisketoch fritidsfisket med handredskap. Förslagen tar således sikte på att främstbegränsa del s. k. dellidsfiskel. Ulredningen föreslår bl. a. alt endasilicensierade yrkesfiskare skall få fiska med typiska yrkesfiskeredskap somtrål, vadredskap, laxlinor och laxdrivlinor. Även nät som är djupare än tvämeter föreslås bli förbehållna yrkesfisket. Utredningen föreslär vidare attsärskilda s. k. licensområden skall kunna läggas ut i allmänl vatten och ivissa enskilda vid väst- och sydkusten samt . Inom licensområdenaskall enligt förslagel yrkesfiskare få fiska med de redskap som finns angivna ilicenserna. Andra fiskande skall i princip endast fä fiska med handredskap ochi övrigl enligl de särskilda bestämmelser som uppställs för området. Iövrigt lägger utredningen fram förslag om dels en ny lagstiftning omfiskevårdsområden, dels en modernisering av fiskerällslagens bestämmelser omvanhävd av enskilt fiske, dels en liberalisering av utländska medborgares rätlfill fiske, dels slutligen åtgärder för en förbättrad fiskelillsyn. Jagvill fill en början slå fasl alt del givelvis är angelägel alt fiskbeståndenvärdas och utnyttjas på bäsla sätt. Alla som fiskar måsle la hänsyn lill debiologiska förutsättningarna som råder och lill de reslriklioner som gällertill skydd för fiskbestånden. Även på detta område är del nödvändigl atthushålla med naturresurserna. Inom de gränser som ges av en ansvarsfullhushållning med fisktillgångarna bör utvecklingen av både yrkesfiskel ochfrifidsfisket främjas. Jag vill betona alt när del gäller de enskildafiskevatlnen, de som hör till fastigheterna, är det i grundenfiske-valtenägarna som har del direkta ansvarel för fiskevården. Inslaget avallmänt intresse utgör dock mofiv för statliga ålgärder i olika former. Jagåterkommer till della i det följande. Samhälletsatsar belydande resurser på atl öka möjlighelerna för den enskilde atlaktivt ägna sig ål rekreation och friluftsliv i olika former. Fritidsfiske ären av de viktigaste rekreationsformerna i vårt land. Del ger avkoppling ochnöje och är för mänga ett sätl all uppleva naturen. Det kan med fördel utövassom familjeaktivitet. Mot denna bakgmnd framstår det som ganska givet attsamhället liksom genom olika ätgärder bör främja en ändamålsenligutveckling av fritidsfisket. anser jag det angeläget att fritidsfiskarnas organisation akfivtmedverkar i arbetet för alt utveckla och förbättra frilidsfiskel. Åtgärdernabör således ges en sådan inriklning och utformning att de stimulerarfritidsfiskarna till att själva hjälpa till med delta arbele. Del skaparsamtidigt en ökad förståelse och respekt för de ekologiska sambanden. Ökad kunskapoch ökat ansvar hos de fiskande minskar också behovet av regleringar av olikaslag. Organisationens verksamhet bör också Prop.1980/81:153 15 riktasig fill de fritidsfiskare som inte är organiserade. Arbetsuppgifterna bör avsesåväl konkreta fiskevårdsåtgärder som informafion om var och hur fritidsfiskelämpligen bedrivs. De åtgärder som vidtas förfrifidsfisket måsle givelvis ses som elt led i det allmännas stöd tillfriluftsliv och naturvård i slorl. En viktig aspekt inom det naturvårdsarbetesom bedrivs av bl. a. länsstyrelserna och är att fillgodosefriluftslivets intressen bl. a. genom säkerställande av mark och vatten förfriluftsliv. Med hänsyn till att en stor del av de för friluftslivet mestintressanta områdena ulgörs av kuster, öar och skärgårdar och till atlbebyggelsetrycket varit särskilt stort inom bl.a. dessa områden har en mycketstor del av nalurvärdsarbetel avsett just kust- och skärgårdsområdena. Detinnebär ocksä all den del av befolkningen som ägnar sig åt fritidsfiske idessa delar av landet har nytta av det utförda arbetet. Enligt min mening börvid planeringen för friluftslivet ökad hänsyn kunna tas till fritidsfisket. Detär sålunda önskvärt atl möjligheter till fritidsfiske öppnas inom naturområdendär förutsättningar finns härför och där insatser görs för att främjafriluftslivet. Statligt stöd fill anläggningar av olika slag för fritidsfisketsbehov bör ges inom ramen för det allmänna stöd som avser det rörligafriluftslivet. Därvid kommer helt naturligt önskemål om satsningar förfritidsfisket att vägas mot andra angelägna fritidssatsningar. Jag delar utredningens avremissinstanserna allmänl biträdda uppfattning att behovet av aktivafiskevårdande åtgärder f. n. är stort och atl della behov kommer att öka. Jagansluter mig till utredningens uppfattning atl till de fiskevårdsåtgärder somär särskill angelägna för fritidsfiskets del hör bl.a. utsättning av främstlaxartad fisk i kustvallen och insjöar saml biotopförbättrande åtgärder för altändra vattenmiljön i vissa där utvecklingen av goda fiskbestånd hindras.Som jag framhöll i prop. 1977/ 78:112 om riktlinjer för fiskeripolitiken, m.m.är såväl yrkesfisket som fritidsfisket beroende av en aktiv fiskevård. Viktigadelar av havsfisket liksom kustfisket och insjöfisket är mycket beroendeav atl utsättningar av fiskyngel görs i syfte all förbättra fisktillgången.Även våra möjligheter i övrigt atl rationellt tillvarata, ulveckla ochreproducera fiskresurserna måste las till vara. fömtsätterfiskevården alt de vatten i vilka fisken lever har sådan kvalitet att fiskenkan överleva och föröka sig. Vår miljölagstiftning har fill syfte atltillvarata också fiskels intressen. Vidare är det internationella samarbete sompågår på såväl fiskels som miljövårdens områden inom olika organisafioner ochinom ramen för olika konvenfioner av vital betydelse för fiskets framtid. Forsknings-och utvecklingsarbetet är av väsenllig betydelse för våra möjligheler attrationellt tillvarata, utveckla och reproducera fiskresurserna. Även på dessaområden har det internationella samarbetet stor betydelse. behöversådant arbete bedrivas inom landet. Jag återkommer till frågan hur stödet tillfiskevårdande åtgärder bör utformas i avsnitt 2.2. 1980/81:153 16 Ilikhet med remissinstanserna delar jag utredningens uppfattning att denuvarande bestämmelserna om fiskevårdsområden bör ändras så all det blirenklare och billigare att bilda sådana områden. Inom fiskevärdsområ-dena kanfisket och fiskevärdsåtgärderna samordnas. Det innebär att förutsättningarnaför ett lämpligl och ändamålsenligt fiske och för effektivarefiskevårdsåtgärder förbättras. Jag återkommer lill frågan om en ny lag omfiskevårdsområden i avsnitt 2.3. Jagkan ocksä i allt väsentligl ansluta mig lill utredningens förslag till ändradebestämmelser till skydd för fiskbestånden. Avde förslag till ätgärder för atl öka tillgången pä fritidsfiskevalten somutredningen lägger fram avvisas förslagen om inlösen av det enskilda fisket längsstora delar av våra kuster av flera remissinstanser. Remissinstansernaåberopar bl.a. att utredningen har underskattat den ersättning som skullebehöva lämnas för intrång i enskild fiskerätt, om del fria fisket utvidgades.De ersättningsanspråk som framställdes är 1951 vid övergången lill dennuvarande lagstiftningen, då del fria fisket utvidgades, uppgick till mycketstora belopp och visar hur högt fisket värderas. Enligt min mening saknasanledning att öka rätten lill frifiske genom inlösen av enskild fiskerätt.Möjligheterna till frifidsfiske bör pä många håll kunna förbättras genom olikaslag av fiskevårdsåtgärder som höjer fiskets kvalitet. Jag vill också erinraom att för slora delar av kusten och de slora sjöarna är fisket fritt enliglvattengräns- och fiskerältslagarna. Vidare upplåter staten stora områden främstför kortfiske framför allt genom domänverket. Kommuner, skogsboiag och enskildafiskerättsägare i övrigt upplåter också i slor omfattning vatten förfritidsfiske. Jag vill också erinra om att bildandet av fiskevårdsområden kanantas öka utbudet av fiskeupplåtelser. Utredningensförslag i övrigt till ökade fritidsfiskemöjligheter bilräder jag. Jag delaralltså utredningens uppfattning att statens vatten i större omfattning än f. n.bör kunna utnyttjas för fritidsfiskets behov. Frågan behandlas i avsnitt 2.5.Vidare bör utländska medborgare i större utsträckning än f. n. jämställas medsvenska medborgare i fråga om fritidsfiske med handredskap. Jagär inte beredd atl nu la ställning till hur olika konfliktsituationer mellanskilda kalegorier fiskande skall lösas. Jag kan således inte godta utredningensförslag atl fiske med vissa redskap skall bli förbehållet innehavare avyrkesfiskelicens eller förslaget om licensomräden. Enligt min mening finns detanledning att befara atl en sådan reglering alltför hårt skulle drabba dettraditionella husbehovsfisket. Framför allt för dem som är bosatta iskärgårdsområdena har husbehovsfisket fortfarande betydelse som tillskott tillförsöijningen. Detta fiske som ofta gmndar sig på sed har i många fall vunniterkännande i lagstiftningen. Detär emellertid ostridigl alt det förekommer konflikter mellan olika kategorierav fiskande. Yrkesfiskarna känner sina intressen hotade av dem Prop.1980/81:153 17 sompå sin fritid men i förvärvssyfte bedriver ett inte obetydligt fiske medyrkesmässiga redskap. Dessutom förekommer konkurrens i fråga om fördelningenav fiskelillfällena mellan å ena sidan del kuslbundna yrkesfiskel och å andrasidan det yrkesfiske som bedrivs med slörre fartyg som kan fiska över storaområden. En rad arter är kvolerade lill följd av internalionellaöverenskommelser och yrkesfisket efter dessa mäste upphöra när kvoterna äruppfiskade. I det kusinära fisket är lax, öring, ål och hummer fiskslag som f.n. anses vara överfiskade. Med hänsyn till den situation som inträtt är detenligt min mening viktigt atl de frågor som hänger samman med nu nämndakonflikter blir föremål för nya överväganden. Jag har därför för avsikt attsenare begära regeringens bemyndigande att fä tillkalla en kommitté förutredning av bl. a. dessa frågor. 2.2.1Fiskevårdsåtgärder m. m. Isötvatlnen har del ökade fritidsfisket med handredskap lell lill en meraensidig beskattning av fiskbestånden på så sätt atl fisket inriklas mol etleller elt fätal eftertraktade fiskslag. Fisket i våra kustvatten och i de slorasjöarna bedrivs på annal sätt, särskill i de områden inom vilka fisket ärfrilt. Fisket sker här i stor utsträckning med andra redskap än handredskap,främst nät, ryssjor och linor. Detta har pä vissa platser också lell lill enkonkurrens om fångst och fångslplatser, särskill för de mest värdefullafiskslagen. Om fiske av detta slag får utvecklas fritt leder del enligl ulredningennästan alllid till överfiskning. Fiskevårdi olika former kan motverka negativa inslag i fisket och förbättra fisket.Fiskevård kan utövas dels genom direkla ålgärder, dels genom indirekta åtgärdersåsom t.ex. bestämmelser om fiskels vård och bedrivande. Beroende på situationenkan den ena eller andra typen av åtgärd vara att föredra. 1 begränsadevattenområden som sjöar och vattendrag är den direkla fiskevården meraverkningsfull än i kustvatten och hav, där man oftare är hänvisad tillbestämmelser om fiskels vård och bedrivande. Fiskevårdi vid bemärkelse innefaltar även bekämpning av fisksjukdomar samt forsknings-och utvecklingsverksamhet. Ulredningens betänkande innehåller en närmareredogörelse för fiskevårdens möjligheter och fömtsättningar (belänkandet s. 281-299).I betänkandel har lämnats förslag till sädana fiskevårdsåtgärder somulredningen generelll sett anser vara särskilt angelägna. En sådan åtgärd ärutsättning av laxfisk. Utredningen framhåller att fritidsfiskarna i vårt landhar en dokumenterad önskan att bedriva fiske efter laxartad fisk. Tillgångenpå goda vatten för sådant fiske är dock starkt begränsad. Goda resultat erhållsnormalt av utsättning av lax och öring vid kusterna eller i nedre delarna avlämpliga vattendrag. Fritidsfisket har ett klart större utbyte avöringsutsättningar än 2 1980/81. 1980/81:153 18 Även i de och i vissa övriga inlandsvatlen ärenligl ulredningen utsättning av laxfisk av intresse. Del beror sannolikt pä en minskad invandring av ålyngel lillvåra kuster. Bl.a. därför förordar utredningen utsättning av ål.Utsättningarnas omfallning bör enligt utredningen dock bestämmas först närytterligare erfarenheler har vunnits av pågående försöksverksamhet. Utredningenföreslär även att ålyngel uppsamlas i älvmynningar i slörre utsträckning änf.n. och fördelas på lämpliga uppväxtområden. Som sådana områden bör väljasandra vattendrag än där goda bestånd av flodkräf-lor finns eller där man satsarpå inplanlering av signalkräftor. Ulredningen anser att denna åtgärdförutsätter en längre gående samverkan mellan olika fiskerättsägare än f. n.och att den bör grundas på en översiktlig fiskevårdsplanering.Fiskeristyrelsen föreslås här fä etl övergripande samordningsansvar. Utredningen föreslår s.k.biotopförbättrande åtgärder, dvs. återsläll-ningsarbeten i förstörda vattendragoch olika förbättringsåtgärder. Exempel på sädana ålgärder är anläggning avböljor saml borttagande av hinder för fiskvandring och av kraftigvattenvegetation. EnHgt utredningen bör sådana åtgärder prioriteras somantingen väsentligl ökar förutsättningarna för etablering av nya eller bättrenalurliga bestånd av värdefulla fiskslag eller som resulterar i nya möjlighetertill fiske med handredskap. Utredningenbetonar behovet av att motverka försurning av sjöar och vattendrag.Försurningen av fiskevatten kommer enligt utredningen atl öka allt snabbare ominte verkningsfulla motåtgärder sätts in. Utredningen väntar sig inte att denpågående försöksverksamheten med kalkning förbättrar situationen annat än ietl begränsat antal vatten som är värdefulla frän främst fiske- ochnaturvårdssynpunkt. Massförekomslav mindre värdefull fisk, s. k. ogräsfisk, hindrar i många sjöar och vattendragutvecklingen av goda bestånd av attraktiva fiskslag. Att lösa detta problemgenom s. k. anpassat fiske är enligt utredningen ofta den mest angelägnafiskevårdsåtgärden. S.k.fisketräda är en annan form av anpassat fiske som utredningen rekommenderar.Fisket sker då allsidigt och hårt i etl eller tvä år varefter vattnet får liggaofiskat i tvä till . De unga fiskar som överlevt ges därigenom störremöjlighet att växa ut till fångslbar storlek. Om fisket samordnas t. ex. ifiskevårdsområden, finns goda fömtsättningar alt lillämpa dennafiskevårdsmetod. Ettallsidigt bedrivet fiske utgör enligt ulredningen normalt den bästafiskevården. Fiskevatlenägare och fiskeinlressenler i övrigt har elt ansvar förvården av den naturresurs som fiskbestånden ulgör. Enligl ulredningensuppfattning tillgodoses kravet på en sådan vård bl.a. genom ett allsidigtfiske för att undvika olämplig beskattning av fiskbestånden. Delta fömtsätternormalt en långtgående samverkan. Ulredningen anser att den- 1980/81:153 19 nasamordning bör inifieras av sammanslutningar av fiskerättsägare, kommuner ochandra större fiskevatlenägare. Fisksjukdomsbekämpning ärelt annal område inom fiskevården som uppmärksammas av utredningen. Sä t.ex.måste den odlade fisk som planteras in eller sätts ul vara fri från sjukdomar.Den ökade förekomsten av sjukdomar i nalurliga fiskbestånd har efter hand krävtallt slörre insalser. har flera okända sjukdomar uppträtt i såvältraditionella fiskodlingar som i s. k. kasseodlingar. Kräftpeslen är här ettexempel på de betydande skador som förorsakas av en fisksjukdom. Ulredningenanser det som självklart att verkningsfulla ätgärder mäste sättas in mot sjukdomari naturliga fiskbestånd. Utredningen påpekar att en bristfällig fisksjukdomsbekämpningleder till ekonomiska förluster och lill förluster av värdefullt biologisktmaterial. Fiskeadministrativaulredningen har i belänkandel (Ds Jo 1975:7) Ålgärder för att främja svenskfiskodling lämnat förslag lill vissa reformer av fiskhälsokonlrollen ifiskodlingar. instämmer i huvudsak ifiskeadminislrativa utredningens förslag men anser att en yllerligare översynbör ske av förslagen som bekämpningen av sjukdomar i naturligafiskbestånd beaktas. Utredningen anser vidareatt behovel av forsknings- och utvecklingsarbete (FoU) är stort på samtligaområden inom fiskevården. Goda grundkunskaper krävs för atl fiskevårdsarbetelskall kunna bedrivas rationellt och ge ett bra resullal. Ulredningen föreslårdärför omfaltande resursförstärkningar för FoU-verksamhet på samtliga deområden av fiskevården som har nämnts i det föregående. Etl annat inslag ifiskevården som enligt utredningen kräver insatser av det allmänna ärplaneringen av vårdåtgärderna. Utredningen har föreslagit att fiskenämndernaskall ha till uppgift att upprätta särskilda hushållningsplaner för områdenmed särskill komplicerade fiskeförhållanden och all länsslyrelserna somsamordnare av samhällsplaneringen bör godkänna dessa planer. Vidare föreslårulredningen att fisket skall ingå naturligt i den kommunala planeringen. De remissinstanser somyttrat sig om fiskevården är positiva till ulökade fiskevärdsätgärder och ökadplanering. erinrar om att det i den statligafiskeriadministrationen utförs elt omfaltande administrativt arbete ochundersökningsarbete som lill belydande del kommer fritidsfisket tillgodo.Styrelsen föreslår atl utredningens olika ätgärdsförsiag skall varautgångspunkt för framfida satsningar på området. pekarpå att åtgärder för alt främja fritidsfisket kan utgöra komplement till andrasysselsättningsfrämjande ätgärder. menar att en ökningav utsättningarna av fisk ställer yllerligare krav på tillgången till avelsfisksamtidigt som fiskelrycket i bl. a. mynningsom-räden kan befaras öka.Åtskilliga remissinstanser, bl. a. ,framhåller behovet av utökad FoU-verksamhel. Många tar också upp frågan omåtgärder mot sjöförsurning. Prop.1980/81:153 20 Jagdelar de principiella uppfattningar som utredningen framfört i fråga omfiskevård. allsidigt och väl avvägt fiske är god fiskevård. Jag hartidigare framhållit alt de fiskande i fortsättningen måste visa ansvar ochhänsyn i sitt fiske. Detla är en förutsätlning för alt regleringar skall kunnaundvikas . Särskilt framlrädande är della krav i fråga om det friafisket pä allmänna vattenområden och på enskilda frivallen. Måletför fiskevården bör enligt min mening vara att genom olika åtgärder förbällrafisket och fiskevatlnen lill gagn för såväl yrkesfiskel som för fritidsfisket. Debiotopvårdande åtgärder som utredningen redogör för anser jag vara av centralbelydelse inom fiskevärden.