prop · G40313 · 1980-12-31 00:00:00 — Den avancerade specialutrustningen som användsär kostsam och fordrar specialutbildad personal, som relafivt regelbundetsysslar med utmstningen. Behovetav särskilda enheter som med länen som primärt verksamhetsområde ägnar sig åtutredningar av grövre brottslighet, bl.a. narkotikabrott samt organiserad ochekonomisk brottslighet, vitsordas av det helt övervägande antaletremissinstanser. En hel del polisstyrelser betonar dock att den regionalaverksamheten inte får leda till att den lokala verksamheten mot exempelvisnarkotikabrottsligheten faller bort. Närdet gäller den regionala organisationen anser RR Kalt även denna genom centralabeslut bör garanteras en viss bas- eller minimlorganisation som vid behov kanförstärkas genom ytterligare beslul 1 ungefär den ordning utredningen harskisserat. RRV är dock tveksamt till förslaget att personalen vid de regionalaenheterna skall tas ut genom lokala beslut. Tjänst vid regional enhet bör istället sökas i vanlig ordning och besättas med den mest kompetente genombeslut på regional nivå. Fråganom den regionala ledningsstmkturen gäller 1 första hand om de regionalt avseddaresurserna skall stå under direkt ledning av den regionale polischefen eller omdenne skall utöva indirekt ledning, dvs. främst ha en planerande ochsamordnande funktion. Inställningen till denna fråga återspeglas avInställningen till de olika alternativen. De remissinstanser som väljeralternativen 1:2 och 3:2 förordar sålunda direkt ledning. Alternativ 1:3 är detmest renodlade exemplet på indirekt Prop.1980/81:13 257 ledningmedan den nuvarande principorganisationen ulgör en blandning mellan direktledning (länstrafikgrupperna) och Indirekt ledning. Polisstyrelsen i Motalatror inte att den regionala polisledningens effektivitet är beroende av omledningen utövas direkt eller indirekt. Polisstyrelsen anser det lämpUgt medindirekt regional ledning och ser del som en väsenfiig fördel att personalen dåkommer att lyda under den lokale polischefen såväl administrativt som operativt.Även andra polisstyrelser, bl.a. polisstyrelserna i , ochStrömstad, uttalar sig till förmån för indirekt ledning. Därvid framhålls bl.a.att detta är en förutsättning för ett starkt lokalt Inflytande. 7.5 Handläggningenav polisadministrativa ärenden Länsstyrelseni län anser det vara naturligt att den nuvarande länspollschefsexpedltlonenfår ställning av avdelning inom och benämns polisavdelning.Några andra länsstyrelser gör liknande uttalanden. Polisstyrelseni föreslår att vissa administrativa frågor och besvärsärendenöverförs från länspolischefen till för att ge den regionalaorganisationen möjlighet att mer än ägna sig åt polisiärasamordningsfrågor. Polisstyrelsen i anser alt polismyndighetsärendenhelt bör handläggas av länsstyrelsepersonal. Polisstyrelsen i villfördela administrativa ärenden och polismyndighetsärenden som ej berörregional polisledning på länsstyrelsernas administrativa resp. juridiskaenheter. Utredningensförslag om ett starkare förtroendemannainflytande på regional nivå har 1allmänhet mottagits med gillande. Polisstyrelsen i Kalmarställer sig dock tveksam till utredningens förslag eftersom förtroendemannastyrelseär mycket mindre initierad i olika polisfrågor än de mera specialinriktadelokala polisstyrelserna. bör därför iförsta hand ha till uppgift att ge allmänna råd, menar polisstyrelsen. Polisstyrelseni anser att verksstyrelse har så stora frågor i övrigtatt behandla att ett par polisärenden passerar förbi utan störreengagemang. Ett beredande organ sammansatt av representanter ur de lokalapolisstyrelserna skulle därför vara ett välkommet komplement. iKristianstads län tror att det skulle underlätta förtroendemannastyrelsensbefattning med polisens verksamhet om en särskild beredande nämnd utsågs inomstyrelsen för att bereda och mera kontinuerligt följa planerings- ochresursfrågor. Enligt polisstyrelsen i bör de förtroendevalda iframtiden ta aktiv del av verksamheten i större omfattning, menbeslutanderätten bör även 1 framtiden 1 sista hand ligga på tjänstemännen.Värdet av en regional referensgrupp ifrågasätts av en del remissinstanser, bl.a.polisstyrelserna i , och . i länavstyrker tillskapandet av ett sådant organ, som skulle innebära en onödig mellaninslansoch verka byråkrafiskt betungande. Behovet av samråd och erfarenhetsutbytemellan den regionala polisstyrelsen och de lokala polisstyrelserna 1 gemensammapolisfrågor bör även på detta område kunna tillgodoses 17 1980/81. 1980/81:13 258 genommöten, överläggningar och konferenser. i länfinner däremot att ett särskilt samråds- och referensorgan kan behövas men attförslaget närmare bör prövas genom en försöksverksamhet. Polisstyrelsen iÖrebro anser att en referensgmpp för samråd mellan den regionala styrelsen ochde lokala polisstyrelserna kan vara en framkomlig väg. 7.7 Samverkan över länsgränserna Utredningensuttalande att samverkan över länsgränserna bör intensifieras men även 1fortsättningen lösas på frivillig grund har vunnit anslutning från det heltÖvervägande antalet remissinstanser som har uttalat sig på denna punkt. RPSframhåller att samordningsfrågorna mellan länen bör lösas frivilligt medmöjlighet att vid oenighet hänskjuta ärendet till RPS. TSKbetonar vikten avsamordning över länsgränserna såvitt avser trafikövervakningen och anser attplaneringen och personalledningen bör utövas av länspolischefen.Polisstyrelsen i påpekar att samverkansproblem inte har förelegat inomden nuvarande organisationen. Vid behov har efter samråd gemensamma aktionerföretagits över länsgränserna, bl.a. avseende övervaknings- ochtrafikverksamhet samt 1 narkotikaärenden. ÖB och polisstyrelsen i har däremotuppfattningen att det inte räcker med frivillighet då det gäller samordningsfrågorna.Polisstyrelsen anser att det behövs riktlinjer 1 form av föreskrifter ochanvisningar på detta område och understryker RPS:s betydelse för att få tillstånd samarbete och samordning. 8 Decentralisering av vissa uppgifter Samtligaremissinstanser som har yttrat sig ställer sig i princip positiva tilldecentraliseringstanken. Statskontoret påpekar dock att decentralisering intefår leda till att erforderlig överblick och samordning av verksamheten inomeller mellan skilda nivåer går förlorad och att detta bör uppmärksammas i detfortsatta organisationsarbetet. Man bör också försöka skilja på sådandecentralisering som styrs av krav på effektivitet och sådan som betingas avandra krav. Enligt statskontoret finns inom polisverksamheten utrymme för endecentralisering som motiveras av effektivitetskrav. Enligtlänsstyrelsen i bör en decentralisering ske med vissförsiktighet. Rent allmänt har nämligen RPS under de gångna femton åren på ettmycket förtjänstfullt sätt skapat stadga och effektivitet inom olika områdenav svenskt polisväsende. Utredningensuttalanden 1 fråga om föreskrifter och anvis ningar har mött erinran endast från några enstaka polisstyrelser. Tämligen genomgående understryks 1 remissyttrandena å ena sidan be hovet av anvisningar för att 1 rättssäkerhetens Intresse främja en enhetlig tilllämpning och å andra sidan risken för att verksamheten alltför hårt styrs genom föreskrifter och anvisningar. På sina håll anser man att polisstyrelserna har överösts av föreskrifter och anvisningar i en ut sträckning som har mördat det egna inifiafivet. RPS,som inte har något emot att benämningarna föreskrifter och anvisningar ersätts medbenämningarna råd och anlvsningar, framhåller 1980/81:13 259 attkraven från de lokala polismyndigheterna om anvisningar har varit stora. Tidvishar man haft svårt att tillräckligt snabbt tillgodose olika önskemål.Utarbetandet av föreskrifter och anvisningar torde även bli en av RPS:s viktigaste uppgifter. Länsstyrelseni län framhåller att RPS:s föreskrifter och anvisningar har varit avstor betydelse för att i rättssäkerhetens Intresse åstadkomma att polisen tillämpargällande författningar lika över hela landet och att de även har bidragit tillatt öka effektiviteten i polisarbetet. Före förstatligandet var förhållandenainte tillfredsställande i detta hänseende. Länsstyrelseni finner utredningens terminologiska resonemang om anvisningaroch allmänna råd föga fmktbart. Betydelsen av begreppet anvisningar torde ståhelt klar för envar berörd. Utredningensförslag om decentralisering inom ADB-området avstyrks endast avpolisstyrelserna i och . Ytterligare några polisstyrelser ärtveksamma eller manar till försiktighet. Man pekar i detta sammanhang på att endecentralisering medför ett ökat personalbehov och specialisering på regionaleller lokal nivå och att svårigheter kan uppstå i fråga omvikarieförsörjningen. Utredningensförslag överensstämmer enligt RPS helt med de principer som varit gmndläggandeför ADB-verksamheten vid styrelsen. Vid en fortsatt decentralisering måsteemellertid särskild vikt läggas vid rättssäkerhetsaspekterna, ADB-säkerhetsintressetsamt framförallt vid bedömningen av den lokala pollsorganlsafionenspersonalbehov. Statskontoretnämner att kontoret i en rapport den angående plan förnyanskaffning och komplettering av ADB-utmstning inom polisväsendet harföreslagit regeringen att statskontoret och gemensamt /81 utreder förutsättningarna för ett nytt datorsystem förpolisväsendet. EnligtRR Vår det viktigt med en genomarbetad syn på de investeringar som kanaktualiseras. En alltför differentierad satsning på olika tekniker, metoder ochformer för distribution av datakraften kommer snarare att konservera dagensproblem än att lösa dem. De intentioner som statsmakterna uttryckt(Användningen av ADB 1 statsförvaltningen, prop. 1978/79:121) samt denpågående utredningsverksamheten inom ADB-området innebär sannolikt att engenomarbetad Investeringssyn för ADB-verksamheten inom statsförvaltningen kandröja. RRV anser det därför väsentligt att ADB-verksamheten vid polisväsendet utvecklingsmässiglunder Inriktas så att man inte föregriper beslut av gemensambetydelse för statsförvaltningen. Tyngdpunkten inom polisväsendet bör därfört. v. ligga på att definiera och värdera nya utvecklings- och konverterlngsbehovsamt att använda sådana metoder, tekniker och programvaror som endast tar småpersonresurser i anspråk. Utredningensförslag att viss utbildning som bedrivs centralt i ökad omfattning skalldecentraliseras fill regional eller lokal nivå godtas av de flestaremissinstanserna. Ett tiotal polisstyrelser avstyrker dock förslaget.Polisstyrelsen i har exempelvis studerat det nuvarande utbudet avcentrala kurser utan att finna några som lämpar sig alt föra ned på regionalnivå utan risk för att utbildningens kvalitet eftersatts. Ytterligaredecentraliserad utbildning skulle dessutom innebära en belastning med atthålla och utbilda instruktörer. 1980/81:13 260 betänkligheterhar polisstyrelsen i , som även pekar på ett ökat behov av lokaleroch undervisningsmateriel om förslaget genomförs. ,som hälsar förslaget med tillfredsställelse, anser att viss grundutbildningför administrativ personal bör förläggas centralt till . godtar förslaget men tror att de vinster som kan görasär små. Länsstyrelseni Norrbollen län föreslår att även gmndutbildningen inom polisen läggs tillflera platser 1 landet. Detta skulle enligt mening förbättrarekryteringen och modifiera den hittillsvarande ensidiga anpassningen avutbildningen fill storstadsförhållanden. fanns en polisskola 1Luleå. Erfarenheterna från utbildningen där är positiva. finnerdet därför naturligt att anknyta till den fidigare traditionen och förlägga enav utbildningsplatserna fill . kommun är av samma uppfattning. Ävenförslaget om decentralisering av tjänstetillsättningarna har fått ett över lagpositivt mottagande. RPS, som lämnar förslagetutan erinringar, anser att det kan genomföras utan ytterligare utredning. JKfinner förslaget om lokal tillsättning tilltalande från många synpunkter men ärändå tveksam om dess lämplighet. Det nuvarande systemet med centraltillsättning ger enligt JK:s mening bättre garantier för likformighet ochrättvisa. i förordar att polisstyrelserna skalltillsätta tjänsterna upp t. o. m. polis- och assistenttjänsterna ochlänsstyrelserna fömtom vad utredningen föreslår även Inspektörstjänsterna.Länsstyrelsen motiverar sin ståndpunkt med att beslut 1 tillsättningsärenden 1princip inte bör fattas av den myndighet som utfärdar vitsord på sökanden. remissinstanser ifrågasätter om ärenden där förtjänsten är helt avgörandebehöver prövas 1 plenum. Blandpolisstyrelserna hälsar man som regel förslaget med tillfredsställelse. Drygttiotalet polisstyrelser vill dock gå längre och anser att alla tillsättningarupp t. o. m. avdelningschef bör beslutas lokall och övriga av RPS efter lokaltyttrande. Dessa remissinstanser anser 1 likhet med attlänsstyrelsens roll vid tjänstefillsättnlngar inom polisväsendet helt kan utgå.Denna uppfattning förekommer bl. a. hos en del polisstyrelser 1 Kopparbergslän, som förklarar att systemet delvis har prövats där med gott resultat vidförsöksverksamhet med fördjupad förvaltningsdemokrati. vara en beklaglig kompromiss mellan olika inflytandeintressen.Systemet är krångligt och innebär begränsade vinster. Samtligapolismanstjänster upp till avdelningschef kan tillsättas av polisstyrelsen.Tjänster som avdelningschefer och högre bör tillsättas av RPS. En nytillsättningsordning kan enligt förbundet genomföras direkt efter principbeslutoch kräver ingen ytterligare utredning. anser att alla tjänster som inte tillsätts avregeringen eller RPS skall tillsättas av de lokala polisstyrelserna. 9 Andra lokala och regionala organisationsfrågor har föreslagit 1 detta avsnitt har i allmänhet fått ett positivtmottagande. Polisstyrelsen i anser dock att förslagen Prop.1980/81:13 261 Föreningen finner inte anledning attnärmare penetrera detta avsnitt, eftersom föreningen finner det nödvändigt attkänna till vilken regional organisationsform som kommer att gälla. Utredningensförslag att det i varje polisdistrikt skall finnas en funktion, i de störredistrikten utbyggd till en särskild enhet, för analys och planering hartillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna med några fåundantag. Tillde kritiska rösterna hör polisstyrelsen i , som finner det någotöverorganiserat att Inrätta särskilda planeringsenheter. I poliskretsar rådernärmast uppfattningen att en viss överambition vidlåder såväl planerings- somanalysarbetet. I många fall innebär planeringen ett nedpräntande av detsjälvklara och uppföljningen görs alltför detaljerad och omfattande beträffandefaktorer man redan känner fill. Risken att planerings- och analysarbetet blirett självändamål är uppenbar liksom att planerna på gmnd av sitt överarbetadeInnehåll inte tas på allvar Innan man tar upp frågan om särskilda enheter fördetta ändamål bör man därför noggrant utvärdera vad det hittillsvarandeplanerings- och analysarbetet har gett i vinst. Liknande synpunkter anförs frånpolisstyrelserna i , , och . Polisstyrelsen iKiruna vill hellre satsa planeringsinsatserna pä det centrala och regionalaplanet för att åstadkomma en bättre resursfördelning. a. JK och polisstyrelseni ställer sig frågande till behovet av den ifrågavarande funktionen ivart fall 1 de mindre polisdistrikten. Polisstyrelseni Sala har funnit att det särskilt vad beträffar utredningsverksamheten intefinns särskilt stora fömtsättningar att planera sådan verksamhet. Händelsernastyr arbetet och prioritering och omprioritering av olika spanings- ochutredningsinsatser görs . Utredningsverksamhetens karaktär är dessutomsådan att det inte är möjligt att i förväg beräkna fidsåtgängen för olikabrottsärenden. Beträffande övervakningsverksamheten och den brottsförebyggandeverksamheten finns dock goda möjligheter att uppnå ökad effektivitet genomplanering och analys av arbetsinsatserna. Andrapolisstyrelser, bl. a. polisstyrelsen i , anser att en planerings- ochanalysenhet bör finnas 1 varje polisdistrikt. Flerapolisstyrelser framhåller 1 detta sammanhang behovet av förstärkningar påkanslisidan. Från olika håll föreslås också en allmän översyn avkanslifunktionerna i distrikten. 9.2Enheter för brottsförebyggande verksamhet Utredningensförslag att permanenta enheter för brottsförebyggande verksamhet Inrättas i destörre polisdistrikten har inte mött annan invändning än att flerapolisstyrelser, bl. a. polisstyrelserna i och , anser attsamtliga polisdistrikt, alltså även de mindre, skall tilldelas sådana enheter.Även polisstyrelsen i Västervikhiträder förslaget om inrättande av permanentaenheter för brottsförebyggande verksamhet men accepterar inte att detta skergenom begränsningar 1 fråga om annan polisverksamhet. Prop.1980/81:13 262 Utredningensförslag att sammanslagna trafikenheter vid sidan av sina trafikövervakandeuppgifter även skall utreda de trafikförseelser som de rapporterar vidövervakningen och Indelas i en sektion för trafikövervakning och en sektlon förtrafikutredningar har fått ett blandat mottagande. RPStillstyrker förslaget men pekar på riskerna för att trafikövervak-ningspersonalkan komma att tas i anspråk för utredningar 1 en omfattning som inkräktar påden yttre verksamheten. RRV,som är posifivt till förslaget, anser att hela frågan humvida trafikenheternautom att bedriva trafikövervakning även bör handlägga utredningar angåendetrafikbrott bör övervägas närmare. Dessa överväganden bör även avse de lokalatrafikenheter som kan komma att kvarstå 1 organisationen. Blandlänsstyrelserna ställer sig de flesta tveksamma eller avvisande till förslaget,medan majoriteten av polisstyrelserna fillstyrker eller lämnar förslaget utanerinran. Länsstyrelseni avstyrker förslaget. erinrar om att personalenvid trafikövervakningsenheterna specialutbildats för sin uppgift, som fömtsättergmndliga tekniska kunskaper om motorfordon och om handhavande av den oftadyrbara tekniska materielen. Förslaget skulle medföra att personalen i vissomfattning binds vid skrivbordsarbete pä bekostnad av den yttre tjänsten. Ävenlänsstyrelserna i , , , , ,och avstyrker förslaget av liknande skäl. Länsstyrelseni län anger som en nackdel med förslaget att man får flera trafikutredandeenheter i samma polisdistrikt. Blandde länsstyrelser som är tveksamma fill förslaget utan att uttryckligenavstyrka det hör länsstyrelserna i och Väslernorrlands län.Länsstyrelsen i konstaterar att uppfattningarna i länetspolisdistrikt är delade och föreslår att förslaget studeras ytterligare isamband med det kommande beredningsarbetet. i länfinner förslaget intressant men anser att det innebär en så pass kraftigändring i nuvarande ordning att ett slutligt ställningstagande bör föregås avförsöksverksamhet. Länsstyrelseni län anser att den sammanslagna trafikenheten inte bör belastas medannan utredningsverksamhet än utredning på platsen för händelsen. Polisstyrelseni avstyrker förslaget. Genom förslaget skulle man överföra trafikutbildadpersonal från fältet fill utredningsstolen, vilket klart skulle strida mot deaktuella behoven. Dessutom kommer utredningsverksamheten vad gäller trafikbrottatt splittras fill flera enheter, vilket är ägnat att leda till bristande enhefiigheti arbetsledningen och i samarbetet med åklagarna. Polisstyrelsens yttrande täcker1 stort sett de synpunkter som framförs från de polisstyrelser, som avstyrkerutredningens förslag. ÄvenFöreningen avstyrker förslaget. Med hänsyn fill denmycket kostsamma utbildning som den trafikövervakande personalen får förteknisk trafikövervakning bör den i största möjliga utsträckning användas påfältet och ej tas 1 anspråk för utredningsuppgifter. Risk finns också attutredningsarbetet menligt kommer att inverka Prop.1980/81:13 263 påmöjligheterna att bedriva trafikövervakning, menar föreningen. Polisstyrelseni , som hör fill dem som tillstyrker förslaget, framhåller att de flestaärenden vid länstrafikgmppen i utreds av egnabefattningshavare. Förfarandet har visat sig vara smidigt och effektivt. Blandandra polisstyrelser som är positivt inställda till förslaget förekommer olikameningar i fråga om utredningsverksamhetens omfattning. Polisstyrelsen i Falunanser sålunda att från utredningssynpunkt avancerade eller mycket tidsödandetrafikbrott inte bör ankomma på trafikenheternas personal, medan polisstyrelseni anser att man bör undersöka om det är rationellt att vidtrafikenheterna även utreda vägtrafikolyckor. Polisstyrelseni , som avvisar en sammanslagning av länstrafikgrupperna ochtrafiksektionerna, motsätter sig inte att dessa enheter försöksvis får ansvaretför utredning av vissa trafikförseelser som rapporteras vid övervakning. biträder utredningens förslag och pekar bl. a. på de störreutvecklingsmöjligheter och mera varierande arbetsuppgifter som personalen på desammanslagna trafikenheterna skulle få. Även länstrafikgrupperna 1 distriktutan trafiksektion bör organiseras som trafikenheter, medan övrigatrafiksektioner bör bli föremål för en särskild organisationsundersökninggenom polisberedningen. 9.4Insatserna mot den organiserade och den ekonomiska brottsligheten Utredningensförslag om intensifierade Insatser mot den organiserade och den ekonomiskabrottsligheten genom tillskapande av särskilda ekonomiska rotlar med länet somprimärt verksamhetsområde har så gott som över lag fått ett positivtmottagande. Endast polisstyrelserna i och (majoriteten) avvisarinrättandet av särskilda rotlar för detta ändamål. Polisstyrelseni kan således inte finna några som helst motiv för att särskilda rotlartillskapas för den s. k. organiserade och den ekonomiska brottsligheten.Resurserna för spaning och utredning av sådana brott bör i stället tillföras bedrägerirotlarna1 distrikten. För detta talar enligt polisstyrelsen många skäl. Att dra någongräns mellan den ekonomiska brottsligheten och de brott som bedrägerirotlarnanu sysslar med kan svårligen göras. Bedrägerirotlarna består i dagens läge avhögt kvalificerad och välutbildad personal. Liksom annan brottslighet får manförvänta att ärendena inte kommer i en jämn ström. Härigenom skapas arbetstoppardå stora personinsatser är erforderliga. Genom att tillföra bedrägerirofiarnade resurser som avses användas mot den ekonomiska brottsligheten får manförhållandevis stora enheter med kvalificerad personal. Enheterna blirhärigenom inte så känsliga vid arbetsan-hopningar. Polisstyrelsen vill ocksåpeka på riskerna med en alltför kraftig specialisering. Erfarenheterna avnarkotikaenheterna är således inte bara av godo. Andra utrednings- ochspaningsenheter har efter narkotikaenheternas tillkomst mer eller mindreminskat sitt intresse för narkofikabrottsligheten. Samma utveckling kanförväntas om särskilda enheter mot den ekonomiska brottsligheten fillskapas pådet sätt som utredningen föreslår. Liknandeutgångspunkter har även polisstyrelsen i Sala, som anser att 1980/81:13 264 varjepolisdistrikt bör ha personal som kan ta itu med utredningar beträffande denorganiserade och den ekonomiska brottsligheten. Vid behov bör länets ellerflera läns samlade resurser på detta område kunna samordnas av länspolischefen.En ökad regional utredningsverksamhet ställer den lokala polischefen utanförhändelserna i hans eget distrikt. Enfrån andra utgångspunkter avvikande uppfattning har polisstyrelsen i Nyköping.När det gäller åtgärder för bekämpning av organiserad och ekonomiskbrottslighet bör det enligt polisstyrelsen beaktas att denna ofta bedrivs och harsamband mellan tätorter i skilda delar av landet. Styrelsen anser det mest rafionelltatt resurser för denna verksamhet sammanhålls centralt och att såväl spaningsom utredning samordnas därifrån och leds i samarbete med personal i berördalän/polisdistrikt. tiUstyrker en fortsatt utbyggnad av enheterna för bekämpande avden organiserade och den ekonomiska brottsligheten. I den utredningsverksamhetsom bedrivs av den s. k. tullkriminalen uppkommer fall som kan härledas tillden organiserade och ekonomiska brottsUgheten. Av detta och andra skäl anserförbundet att tullkriminalens utredningsverksamhet bör handhas av polisutbildadpersonal.