prop · G403150 · 1980-12-31 00:00:00 — Till följd av de vidtagna kreditpolitiska åtgärderna ikombination med regeringens ekonomisk-politiska handlingsprogram ochuppgörelserna på arbetsmarknaden förbytles valutautflödet i etl visst inflöde.Efter denna rekyl på det tidigare utflödet finns det anledning alt räkna med enåtergång lill ett utflöde som i huvudsak svarar mot underskottet ibytesbalansen. Det betydande valutautflödet begränsadelikviditetstillväxten i ekonomin såväl som . Tilldetta bidrog även den fortsatt strama kreditpolitiken. Trots denlikvidiletspåspädning som statens budgetunderskott ger upphov till komlikvidilelslillväxten i ekonomin därigenom att stanna vid . Bankernas kreditgivning till hushåll och kommuner ökade irelativt långsamt takt. Den utestående övrigutlåningen lill dessa sektorer stegunder 1980 resp. . Kredilgivningen till företagssektorn ökadeväsenlligt snabbare eller . Den snabba ökningen kan i huvudsak hänförastill den del av bankernas kreditgivning som refinansieras genom upplåning iutlandet. Denna utlåning som nästan helt går till företagen ökade under 1980med . Den inhemskt finansierade delen av bankernas kreditgivning tillföretagen kan däremol beräknas ha ökat med endasi . Bankernas kreditertill de mindre företagen ökade något långsammare och deras krediter tillmedelstora förelag något snabbare än kreditgivningen till storföretagen. Som jag framhöll i finansplanen kommer kreditpolitiken attställas inför mycket slora problem . För all den privata sektorns kapital-transaktonermed utlandet skall vara i balans och helst leda fill ett visstneltokapitalinflöde kan det svenska ränteläget inte tillåtas sjunka i förhållandetill ränteläget i omvärlden. Elt högt ränteläge är också nödvändigl p.g.a.statens omfattande upplåningsbehov. Självfallet är det angeläget attränteläget inte drivs upp till en nivå som allvariigt hämmar företagensinvesteringar. På framställning av fullmäktige i har regeringentidigare förordnat om fortsatt räntereglering av banker och jordbrukskassort.o. Om den privata sektorns kapitaltransaktioner med utlandetskall kunna hållas i balans är det också viktigt att likviditetstillväxlen iekonomin hålls tillbaka och atl den inhemska kreditgivningen är begränsad.Allmänt gäller alt kreditpolitikens stramhet i hög grad bestäms av hur storandel av den totala utlandsupplåningen som staten är beredd att ta på sig.Statens utlandsupplåning är f. n. hårt ansträngd. Det är därför angeläget atlde icke statliga sektorerna i viss utsträckning bidrar till att finansierabytesbalans- 1980/81:150 Bilaga 1 Reviderad flnansplan 29 underskottet genom ett kapitalinfiöde. Delta skärperkravel på en stram kreditpolitik. Skulle bytesbalansunderskotten bli mindre än vad somantagits eller det privata kapitalinflödet större så kommer den statligautlandsupplåningen att minskas. Detta ställer dock större krav påstaten att finansiera budgetunderskotten på den svenska kapitalmarknaden föratt förhindra en kraftig ökning av likviditeten i ekonomin. Statens budgetunderskott kan nu beräknas kommaatt uppgå till ca . En grov uppskattning av hur detta underskottkan komma atl finansieras redovisas i tabell 2. Tabell 2 Finansiering av budgetunderskottet 1979-1981 Nettobelopp, miljarder kr. Totalt (statens utgiftsöverskott) ' Någon fördelning på och banksystemet i övrigtgörs inte i denna uppställning. Hur en sådan fördelning utfaller beror på hurkassakraven används. - Häri ingår avsättningar till likviditetsutjämningskontooch till vinslkonto. Statsskuldspolitiken kommer liksom tidigare att inriktaspå att öka statens upplåning på den inhemska marknaden utanför bankerna.Syftel är alt överföra en del av den likvida inlåningen i bankerna till merlångfristiga placeringar eller direkt kontoinlåning lill staten. Detla kräveremellertid att ränteskillnaden mellan statspapper och inlåningsräntorna ibankerna inle är för små. Genom att försäkringsbolagens placeringspliktföriängls bör det vara möjligt att öka upplåningen frånkapitalmarknadsinstituten någol. Vidare kommer ökade ansträngningar atl göras isyfte att öka statens upplåning frän förelag och institutioner. Företag som harmedel innestående på s.k. likviditetsutjämningskonto har erbjudits möjlighelall fill skattkammarväxelränta låta medlen kvarstå på konto i ävenefter , då likviditetsutjämningskontona upphörde. Fortsatta ansträngningar kommer även att göras för att ökaupplåningen från hushållen. Detta får åstadkommas främst genom emission avsparobligationer. Totalt sett kan upplåningen från allmänheten väntas blinågot större än . Statens utlandsupplåning har i den kalkyl somredovisas i tabell 2 antagits ungefär komma att motsvara bytesbalansunderskottet.Trots att politiken inriktas på all överföra en del av den likvida bankinlåningentill långfristiga placeringar i statspapper kommer en betydande del avbudgetunderskottet att få finansieras genom Prop.1980/81:150 Bilaga 1 Reviderad flnansplan 30 upplåning i banksystemet. På grund härav blir fortsattahöjningar av bankernas likviditetskrav nödvändiga. Med dennastatsskuldspolilik och med en mycket återhållsam kreditgivning från bankernaräknar jag med att penningmängden under loppet av 1981 skall öka med 13 ä 15%.Ökningen av den genomsnittliga likviditeten kan komma att bli någotmindre. Orsakerna till detta är dels att företagen kommer att hamedel stående på vinstkonto i , dels effekterna av de ålgärder somjag kommer att föreslå rörande betalningarna mellan staten och kommunerna. Den strama kreditpolitiken bör i första hand drabbakommunerna och hushållen. Även företagen kan dock komma att beröras av denmycket hårda åtstramning som är nödvändig. Möjligheterna lill utlandsupplåningkommer på samma sätt som tidigare att stå öppen för företagen. Därigenom kanmånga företag få sitt kreditbehov tillgodosett som de bidrar till attbringa den privata sektorns kapitaltransaktioner med utlandet i balans. Även finansbolagens kreditgivning kommer att begränsasunder 1981. Deras beviljade krediter tillåts öka med högsl 16%.Utlåningsregleringen omfattar dock inte finansbolagens investeringskrediler iform av leasing. Kontokortskrediterna förefaller att ha minskat under förstakvartalet . Detta torde till en del vara en följd av den allmänt svagaprivala konsumtionsutvecklingen. Utvecklingen får dock i huvudsak ses som enåsyftad effekt av den frivilliga överenskommelse om vissa kreditbegränsningarsom träffats med kontokortsföretagen. Vid den svaga investeringsutvecklingen som till följd avkonjunkturiäget kan förutses bör företagens angelägnafinansieringsbehov kunna tillgodoses även inom ramen för den stramakreditpolitik som jag här skisserat. Bostadssektorns finansieringsbehov kommeratt tillgodoses på sedvanligt sätt. Det mycket begränsade utrymme som slår till buds påkreditmarknaden för andra låntagare än staten och bostadssektorn måsteutnyttjas så effektivt som möjligt. Det innebär att krediterna i första handmåsle gå till livskraftiga företag med goda investeringsprojekt. Med hänsyntill detta är det enligt min mening viktigt att staten visar storåterhållsamhet i sin kreditgaranfigivning. En alltför omfattande statligkreditgarantigivning kan nämligen medföra stora samhällsekonomiska förluster genomatt mer angelägna kreditbehov ej kan tillgodoses. Jag vill också peka på de stora risker som är förknippademed en alltför stor lånefinansiering inom industrisektorn. Man kan inte genomstatliga kreditgarantier och s. k. mjuka lån lösa den osäkerhet för företag,företagsledning och anställda som en alltför hög skuldsätlningsgrad ger upphovlill genom de variationer som uppkommer i nettoresultatet. Vad som krävs är i första hand en förbättring avföretagens lönsamhel och soliditet. Jag har tidigare pekat på de åtgärder somvidtagits för all öka Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 31 företagens tillgång på riskvilligt kapital. Vid en rimliglönsamhets- och soliditetsnivå ökar också företagens möjligheter att erhållakrediler ulan statliga garantier. Även de akuta statsfinansiella problemen talar enligt minmening för att stor återhållsamhet med statlig kreditgarantigivning måsteiakttas . Genom garanligivningen kan staten åsamkas storautgifter antingen genom att garantierna måste infrias eller genom att statenfår alltmer överta ansvaret för att finansiera förlustbringande verksamhet.Chefen för budgetdepartementet kommer senare denna dag att från budgetmässigautgångspunkter närmare diskutera frågan om kreditgarantier. Möjligheterna att uppnå en effektiv fördelning av dettillgängliga kreditutrymmet kommer också att förbättras genom demarginalskattesänkningar som planeras. Därigenom ökar hushållens räntekänslighet,vilket förbättrar kreditmarknadens funktionsförmåga. 2.3.3 Åtgärder rörande den kommunala likviditeten Som jag framhållit i tidigare finansplaner är likviditeteni den kommunala sektorn mycket hög. Detta försvårar kreditpolitiken.Svårigheterna accen-tureras av att den kommunala likviditeten fluktuerar mycketkraftigt. Dessa fluktuationer härrör från kommunernas transaktioner medstaten. Mot denna bakgrund har fullmäktige i iskrivelse lill regeringen hemställt om att regeringen skall ändra systemet förde statliga betalningarna till kommunerna samt utreda möjligheterna atl i denkreditpolitiska lagstiftningen införa placeringsregler för kommunerna.Skrivelsen har remissbehandlats. (Bilaga 1.3.) Utbetalningenav kommunalskattemedlen är den i särklass största av alla statligautbetalningar. De betalas ut till kommunerna med lika stora belopp varannanmånad. Varje utbetalning uppgår till ca . förslaginnebär att utbetalningarna i stället skall ske . Därigenom skulle dekraftiga svängningarna i den kommunala likviditeten utjämnas och enbetydelsefull destabiliserande faktor på kreditmarknaden avskaffas. Åtgärdenskulle begränsa likviditeten i ekonomin med . i genomsnitt med . Kommunalskattemedlen utbetalas den åttonde i de uddamånaderna. Detta var ursprungligen (1953) tänkt atl likviditetsmässigtneutralisera skatteuppbörden som då ägde rum i de udda månaderna.Denna har senarelagls och sker numera senast den 18 i dessa månader.Dessutom har nya statsinkomster tillkommit, bl. a.arbetsgivaravgifterna som inbetalas senast den 18 . förslag innebär också att den mycket betydandelikviditetsökning som sker under andra och tredje veckan p. g. a.utbetalningar av kommunalskattemedel hävs genom att dessa utbetalningar Prop.1980/81:150 Bilaga 1 Reviderad flnansplan 32 senareläggs så atl de sammanfaller med tidpunkten föruppbörden av skatter och arbetsgivaravgifter. Även denna åtgärd skulle ge enbetydelsefull begränsning av likviditeten i ekonomin, i genomsnitt över ett årmed . Sammantagna skulle ändrade utbetalningstidpunkter enligtriksbankens förslag medföra en väsentlig stabilisering av likviditeten iekonomin och en begränsning av likviditetsnivån. Denna skulle sänkas med igenomsnitt . motsvarande av penningmängden. Deföreslagna åtgärderna innebär inte att statens betalningar till kommunsektornminskar men de skulle medföra räntevinsler för staten och minskaderänteinkomster för kommunerna. Med dagens räntenivå skulle statensränteutgifter minska med ca . och kommunernas ränteinkomsterminska med samma belopp. Remissutfalletär i huvudsak positivt till förslag i denna del. Fleraremissinstanser anför dock betänkligheter inför de ränteförluster kommunernaskulle åsamkas. De båda kommunförbunden och pastorats-förbundet tillstyrkerförslagel endast under förutsätlning atl de inte går miste om ränteinkomster. För egendel anser jag att de föreslagna betalningsomläggningarna har betydande positivaeffekter vad gäller möjligheter all bedriva en väl avvägdkreditpolitik. Genom att variationerna i likviditeten i ekonomin blir mindreökar också stabiliteten på valutamarknaden. Jag förordar därför atttidpunkterna för utbetalning av kommunalskallemedel ändras enligt de riktlinjerfullmäktige i föreslagit. De ändrade lidpunkterna för utbetalningbör avse även försainlingsskatten, som enligt vad som gäller utbetalassamtidigt som kommunalskattemedlen. Riksbankenhar föreslagit att utbetalningarna förläggs i anslutning till tidpunkten förinbetalning av källskatter och arbetsgivaravgifter. För atl nå så stor effektsom möjligt på likviditeten i banksystemet föreslår jag atl utbetalningarnaförläggs efter den dag då skaller och arbetsgivaravgifterfrån samtliga arbetsgivare inflyter till statsverkets konto i . Dennadag varierar mellan olika månader beroende på hur veckosluten infaller, normaltinflyter medlen mellan den 21 och 23 . Utbetalningsdagen föreslåsdärför förläggas lill den 24 . bör dock datum för kommunernas inbetalning avkällskatter, kvarskatter och arbetsgivaravgifter senareläggas till den 24 imånaden. Därigenom uppnås en maximal utjämning av såväl den kommunala likviditetensom likviditeten i banksystemet. De ändradeutbetalningsrulinerna bör genomföras den 1 juli 1981.Eftersom större delen av budgetunderskottet uppkommer är det avsynnerlig vikl all omläggningen kan ske vid kommande halvårsskifte så atteffekterna på likviditeten inträder . är dessutom den månadsom uppvisar det utan jämförelse Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 33 Enligt vad jag inhämtat frånriksskatteverket är ett snabbt genomförande praktiskt möjligt. Med hänsyn tilldet relativt ringa antalet arbetsgivare som berörs kan de förändradeuppbördsrutinerna övergångsvis administreras manuellt. Ändringarna iutbetalnings-och inbetalningsrutinerna kräver författningsändringar i enlighetmed förslagen i bilaga 1.3. Utöver de ändringar som föranleds av de ändraderutinerna innehåller förslagen vissa redaktionella jämkningar. I den månförfattningsändringarna berör församlingar vill jag erinra om att med församlingarskall likställas pastorat och annan kyrklig samfällighet. Vad gäller frågan om kommunernas minskade ränteinkomstervill jag framhålla att den höjning av det allmänna ränteläget som ägt rum desenaste åren gett dem betydligt större inkomstökningar än de nu går miste om.Enbart räntehöjningen beräknas ha medfört en förbättring av derasräntenetto med ca 500 milj. kr. Frågan om kompensation lill kommunerna föruteblivna ränteinkomster bör las upp i överläggningar med kommunförbunden. Det andraförslagel i hemställan gäller den kommunala likviditetensplacering. Likviditeten har ökat krafligl och överstiger nuklart behovel av kassa för de löpande transaktionerna. har medfört enbetydande ökning av kommunsektorns utlåning i olika former, bl.a. har de kommitatt ge betydande bidrag lill expansionen av den icke organiseradekreditmarknaden. Riksbankenframhåller i sin skrivelse vikten av att ökningen av kommunernas finansiellatillgångar inte yllerligare bidrar till atl försvåra kreditpolitiken. Den böri stället kanaliseras i sådana former att den bidrar till att begränsa destörningar på kreditmarknaden som statens budgetunderskott ger upphov till.Riksbanken föreslår därför utredning av frågan om huruvida den del avkommunernas kassa som överstiger en på visst säll definierad normallikviditetskulle kunna bidra till finansieringen av statens budgetunderskott. Dessa medelskulle insättas på konto i och ges förräntning motsvarandeskattkammarväxelränta, f. n. Dettaförslag har mött betydande tveksamhet i remissopinionen. Jag är därför inteberedd alt ställa mig bakom förslag. Självfallet delar jagfullmäktiges uppfattning att det vore värdefullt om kommunerna kunna bidra tillfinansieringen av budgetunderskottet och minska sin utlåning vid sidan av denorganiserade kreditmarknaden. Denna fråga bör dock lösas på frivillig väg. 3 1980/81. 1980/81:150 Bilaga 1 Reviderad flnansplan 34 3 Den ekonomiska utvecklingen 19801982 Fjolåretsekonomisk-politiska händelseutveckling dominerades av prisochkostnadsutvecklingen och av de åtgärder för att stävja denna som blevnödvändiga. Inflationen ökade från 1979 till 1980 räknat somhelårsgenomsnitt. Inom OECD-området steg inflationen från 1979 tillca 1980 främst som en följd av höjda oljepriser. Deninternationella utvecklingen påverkade den svenska inflationen på flera olikasätt. För det första genom att oljeprishöjningarna fick ett direkt genomslag påkonsumentpriserna. För det andra genom att höjningen av priserna på importeradebearbetade varor höjde kostnaderna för de svenska företagens insatsvaror. Fördet tredje genom att den ökade internationella inflationstakten förde med sigen stramare penningpolitik och högre räntenivåer. I syfte att försvaravalutaställningen blev det nödvändigt att även höja den svenska räntan.Diskontot höjdes således successivt från 6.5 %vid ingången av och till i böljan av 1981. Deinternationella prisstegringarna bidrog till att höja den svenska inflationstaktenmed . Denhögre inflationen beror emellertid inte enbart på den infernationellautvecklingen. Erfarenheterna visar att en högre inhemskefterfrågenivå i än i utlandet leder till en försämring av det relativapris- och kostnadsläget. Mellan första och steg delvis somen återhämtning efter konflikten, den inhemska efterfrågan med närmare 1,5 %medan den sjönk i genomsnitt i . Detär främst mot denna bakgrund man skall se de ekonomisk-politiska åtgärder somvidtogs . Under loppet av sommaren stod det alltmer klart att deninhemska konsumtionsefterfrågan inte bara var för hög i förhållande tillproduktionen utan även riskerade att växa allt för snabbt. Därför höjdesmervärdeskatten och vissa punktskatter . Skattehöjningarnamotsvarade en.köpkraflsindragning om av efterfrågan . BNP-tillväxtenunder 1980 stannade vid vilkel är lägre än vad den preliminära beräkningsom redovisades i finansplanen tydde på (tabell 3). Avvikelsernahärrör främst från en lägre privat konsumtion och en lägre lageruppbyggnad änsom tidigare beräknats. Ettytteriigare skäl till att BNP-tillväxten 1980 enligt nu tillgängligaberäkningar blev lägre än vad som angavs i finansplanen är att den faktiskaexporten blev lägre, en volymminskning enligt nationalräkenskaperna på 2.6 %mot en tidigare beräknad minskning på 0,. Enligtde beräkningar som redovisar i den revideradenationalbudgeten skulle föriusten av marknadsandelar för bearbetade 1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan industrivarorha motsvarat av exporten. Detta gäller även om marknaderna utanförOECD-området beaktas. Ungefär hälften av denna andelsföriusl kan tillskrivasarbetsmarknadskonflikten. 1980, löpande priser Import av varor och tjänster -5,4 -5,9 -1,1 -2,7 -4,4 -8,4 -4,8 1,4' -1,3' -0,1 -1,5 Export av varor och tjänster -2,6 -1,1 -1,9 KPl (årsgenomsnitt) -2,0 kr., löpande priser) Lageromslagi procent av föregäende års BNP. Ökningenav importen av bearbetade varor tycks också ha varit snabbare än vad tidigaresamband mellan inhemsk efterfrågan och import skulle givit anledning förvänta.Detta torde ha all göra med både verkningarna av konflikten och en försämradkonkurrenskraft. Totaltförsämrades handelsbalansen med ca . Oljenotan försämrade nettoden svenska handelsbalansen med . trots att importenav petroleumprodukter minskade volymmässigt. Lageruppbyggnaden avoljeprodukter var betydligt lägre än under Förbrukningenav petroleumprodukter minskade under 1980, somföljd av kraftiga pris- och skattehöjningar och övriga besparings- ansträngningar. Avtablån framgår vidare att vad gäller bearbetade varor var volymförlusternastörre än de inläkter som prishöjningarna gav. Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 36 Förändring av handelsbalansen (varor) Miljarderkr., avrundade siffror -0,5 Råolja och oljeprod. Bearbetade varor Övriga varor Summa varor 4 2 Utrikesbalansen för både varor och tjänster försämradesmed ca . molsvarande närmare 1,av BNP. Härtill kom en försämringav den s. k. transfereringsbalansen med . Den störstaökningen kan hänföras till räntebetalningarna. uppgick den totalautlandsskulden till knappl . vid början och steg lill48 miljarder kr. Räntebetalningarna kostade netto drygt 6miljarder kr. en ökning med . Biståndet ökade med drygt100 milj. kr. och uppgick i Qol till . Därmed uppgick det totalabytesbalansunderskottet till . motsvarande av BNP(tabell 4). Tabell 4 Bytesbalans 1980-1981 Milj. kr.,löpande priser Expori av varor 130777 143000 Import avvaror 141332 147700 Handelsbalans -10 555 - 4700 Korrigering av handels statistiken - 615 - 700 Bytesbalans för varor och tjänster Bytesbalans för varor, tjänster och transfereringar 21642 19600 Trots den förhållandevis svaga produktionsutvecklingen iden svenska ekonomin ökade sysselsättningen med över 50000 personer underfjolåret. Större delen av ökningen föll på den offentliga sektorn. Prop.1980/81:150 Bilaga 1 Reviderad flnansplan Sysselsättnings-torändring,antal personer 9 700 42 800 Tablån visar också att produktionstillväxten inäringslivel dämpades 1980. Det produktionsbortfall somarbetsmarknadskonflikten medförde och som uppskattattill drygt 0,av BNP eller 3-3,. kunde inte återvinnas underdet . Industriproduktionen föll med under konflikten.Efter denna gick produktionen åter upp till den tidigare nivån men någotnämnvärt återtagande blev inte möjligt. inverkade också den internalionellaavmattningen vilket tydligt återspeglas både i konjunkturbarometern och i denmånatliga statistiken över orderingången. Diagram4 Orderingången från exportmarknaderna till tillverkningsindustrin 1970-1980enligt konjunkturbarometern Jag har tidigare konstaterat att de stora balansbristernai den svenska ekonomin inte tillåter en stimulanspolitik som medför att deninhemska konsumtionen ökar snabbare än i våra konkurrentländer. Av avgörandebetydelse för tillväxtmöjligheterna blir därmed vad som händer i omvärlden.Enligt den bedömning som jag tidigare redovisat kan en förbättring av deninternationationella konjunkturen väntas komma fill stånd först mot slutet av1981. Detta innebär också att efterfrågan på Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad finansplan 38 våraexportvaror kommer alt öka mycket långsamt. Enligt konjunkturinstitutetsbedömning skulle vår marknad för bearbetade industrivaror växa med endast ca1,. på den privata arbetsmarknaden kan beräknas innebära attvårt relativa kostnadsläge förbättras något i jämförelse med flertaletkonkurrentländer under förutsättning att en viss produktivitetsökning kommertill stånd. Denvalutakursutveckling som ägt rum har emellertid medförtatt de s. k. EMS-valutorna deprecierats vilket försämrat vår konkurrenskraftgentemot dessa länder. Däremot har valutautvcklingen förbättratkonkurrenskraften gentemot . och har i sina beräkningar utgått från att kurserna på deutländska valutorna kommer att överensstämma med genomsnittet för månadernadecember, . Antagandet innebär att den svenska kronan vägdmed vår utrikeshandel som vikter i genomsnitt revalveras med ca0,jämfört med nivå. Institutet har mot bakgrund av den relativakostnadsutvecklingen och valutakursförändringarna räknat med atl de svenskaföretagens priser i stort sett skall följa konkurrenternas. Därmed skulle detockså vara möjligt att uppnå en exporttillväxt som motsvarar OECD-marknadens. Denmest dynamiska marknaden ulgörs av OPEC-länderna. av vår lotalaexpori går emellertid dil. Vid en i stort sett oförändrad andel av dessaländers import skulle vi få ett tillskott till vår export på någonprocentenhet. Inberäknat övriga marknader utanför OECD-området skulle exportenav bearbetade industrivaror kunna öka . Exporten av råvaror beräknas dockfalla volymmässigt. Det gäller i första hand trävaror, som är beroende avbostadsbyggandet i , samt järnmalm. Ökningenav den totala exporten begränsas därför till . Exporten skulle likvälkomma atl utgöra ett av de viktigaste bidragen till produktionstillväxten iår. Den inhemska efterfrågankommer däremot att sjunka. Detta sammanhänger bl. a. med atl del finns skälatl räkna med en svag utveckling av den privata konsumtionen. Hushållensdisponibla inkomster beräknas minska . Det har då antagitsatt ökningen av konsumentpriserna kommer att stanna vid drygl underloppet av innevarande år. Detla innebär att prisklausulen i löneavtalen ejbehöver utlösas. Den lägre prisökningen är delvis en följd av den svagainternalionella utvecklingen som medför en nedgång i den internationellainflationen. Till följd bl.