prop · G403184 · 1980-12-31 00:00:00 — Vissa principer för urvalel //// enstaka kurs harlagts fast i cenirala bestämmelser. Den lokala antagningsmyndigheten har frihetatl avgöra hur många sökande som skall antas med förtur "efter enbedömning av varje sökandes behov av utbildningen, tidigare utbildning ochyrkesverksamhet". Efter förtursantagningen delas övriga sökande in i tre gmpper: (1) behöriga sökande med minst två årshögskoleutbildning; (2) behöriga sökande utan utbildning enliglpunkt 1 men med minst 15 månaders arbetslivserfarenhet; (3) övriga behöriga sökande. Rangordningen inom varje gmpp görs efter den sökandes egenprioritering av den aktuella kursen. I sista hand tillgrips lottning. Av övriga inom högskolan tillämpade regelsystem avseendebehörighet och urval bör först nämnas de bestämmelser som återfinns iförordningen 1980/81:184 48 omgmndskolans kompetensvärde (SFS 1966:24). Den är fillämplig på sådanautbildningar inom högskolan som alltjämt baseras på . Dessautbildningslinjer omfatlar en betydande del av högskolans utbildningsplatser.Den största gruppen, räknat i utbildningsplatser, ulgörs av linjerna inomvårdområdet i högskoleutbildning. Dessa vårdul-bUdningar överförs docki allmänhet tUl "bestämmelser" fr. o. m. antagningen . Enligt statsmakternas ställningstagande vid beslutet omhögskolereformen skall efler hand alla berörda ulbildningar, som omfattasav reglerna i förordningen om gmndskolans kompetensvärde, få ändradbehörighetsnivå och därmed överföras till del nya regelsystem som tillämpas fr.o. 1977 (prop. 1975:9, UbU 1975: 17, rskr 1975:179). Enligtbestämmelserna i förordningen om kompetensvärde fördelas desökande efter längden av genomgången ulbildning i fyra s. k. huvudgmpper.Sökande med gymnasial utbildning - som vanligen utgör majoriteten av de sökande- placeras i huvudgrupp 3 (utbildning på tvååriga linjer i gymnasieskolan ellermotsvarande utbildning) eller i hu-vudgmpp 4 (utbildning på treårig linje igymnasieskolan eller motsvarande utbildning). Då företräde bestäms mellansökande inom dessa tvä huvudgrupper gäller, i vissa angivna delar, de reglerför urval som föreskrivs i högskoleförordningen 5 kap., dvs. Mängabesvärsärenden gäller lärarutbildning. Av de allmänna utbildningslinjer somger utbildning för undervisningsyrken omfattas främst ämneslärarlinjerna samlklasslärarlinjerna jämte förskollärar- och frilids-pedagogutbildningarna (utomvissa varianter) av tilllrädesreglerna i högskoleförordningen 5 kap. Någralinjer, t.ex. barnavårdslärarlinjen, följer bestämmelserna för behörighet ochurval i förordningen om kompetensvärde. Ett antal andra linjerhar, var för sig, speciella regelsystem för tillträde, bl.a. handels- ochkontorslärarlinjen, industri- och hanlverkslärariinjen samt vårdlärarlinjen. Någralärarutbildningar är påbyggnadslinjer. De har alltså var för sig särskildatillträdesregler. Speciallärariinjen är den av dessa päbyggnadslinjer förlärarutbildning som har det största antalet utbildningsplatser. Beslutav statlig myndighet kan normalt överklagas genom förvaltningsbesvär hosöverordnad myndighet och i sista hand hos regeringen, om inte förbud mot lalansärskilt föreskrivits. 1 högskoleförordningens 25 kap. finns flerabesvärsförbud. Bland dessa märks följande. - Mot beslut om antagning lillenstaka kurs får lalan ej föras (25 kap. 12 §; 1980/81:184 49 I utkast från centrala organisationskommittén för högskolereformen H 75december 1975 (s. 69) anförs att H 75, "med hänvisning bl. a. till dengenerella rätt alt anta sökande med förtur som kommer att finnas i fråga omenstaka kurs, funnit det möjligt att begränsa besvärsrällen när det gällerantagning till sådan kurs". Tolkningen av ordet "an-lagning" idenna kommentar synes ha blivit sådan, atl besvär beträffande andrakomponenter än urvalsförfarandet i regelsystemet om tillträde har ansettstillåtna. Sålunda förekommer besvär vad gäller behörighet i dessa fall. - Mol beslut om antagning till ulbildningför vilken prov avgör antagningen får talan ej föras. - Mot antagningsmyndighets beslutom förhandsbesked humvida viss person uppfyller villkoren för behörighet attantagas till viss grundläggande högskoleutbildning (5 kap. 58 § första stycket)och mot UHÄ:s beslut om förhandsbesked huruvida viss person uppfyller villkorenför allmän behörighet får talan ej föras. Besvärsförbudet kan kringgås genomatt sökande vid anmälan för antagning begär dispens från visst behörighetsvillkoroch därefter anför besvär. Dessa ärenden kan föras vidare till regeringen i denmån de gäller beslut fattade av UHÄ. Besvärsärenden i fråga om tillträde till utbildningslinjergäller - meritvärdering i form av - poängför betyg (studieomdöme) - företrädeenligt högskoleförordningen 5 kap. 40 §. Besvärsärenden i fråga om tillträde till enstaka kurser gäller nästan enbartfrågor om behörighet eftersom besvärsrätten är - som framgår av det föregående begränsad, när del gäller antagning till sådan kurs. Härutöverförekommer många, både vad gäller utbildningslinjer och beträffande enstakakurser, ansökningar om att för sent inkommen anmälan skall las upp till prövning,om att få ändra s. k. sökalternafiv sedan antagning skelt (dvs. om atl få bytastudieort vid utbildningens början) samt om att få anstånd med påbörjandet avhögskoleutbildningen m. m. Regeringenprövade under vart och eU av åren 1970 och I97I ca 150 besvärsärenden rörande fillträdetill olika utbildningar. Påföljande år steg antalet ärenden till drygt 200.Under perioden 1973-1975 prövades åriigen ca 400 besvärsärenden av denna art. Åvenår 1976 prövade regeringen ca 400 sådana besvär men därefter sleg antaletärenden i sådan takt, alt regeringen prövade ungefär dubbelt så mångabesvär i fråga om 'Därvid ofta för s. k. föreningsmeriter. SeKU 1975/76:50 s. 144. Prop.1980/81:184 50 prövade regeringen knappl 800 besvärsärenden avnu aktuellt slag, dvs. i storl sell lika mänga som året innan'. Deflesta besvärsärendena rör tillträde till olika lärarutbildningar. Av de ca 800besvär i fråga om tillträde som regeringen prövade hänförde sig ca500 till sektorn för undervisningsyrken och slår denna ärendegruppför ungefär hälften av det totala antalet besvär i fråga om tillträde. alldeles övervägande antalet ärenden ogillas besvärslalan. Del är mycketovanligt att regeringen bifaller besvär i ärenden av denna art; endast i ettfåtal fall medges de klagande fillträde lill den sökta ulbildningen. Den storaökningen av anlalel besvär i fråga om tillträde motsvaras inte av en ökning avantalet regeringsmedgivanden. Dessa har legat på istort seU oförändrad nivå. Satt i relation till det ökade antaletbesvärsärenden har andelen medgivanden alltså sjunkit . Detkan nämnas aU är 1979 ca 125 besvärsärenden gällde tillträde lill förskollärariinjen,ca 100 till industri- och hanlverkslärariinjen, ca 75 till speciallärarlinjenoch ca 25 lill vårdlärariinjen. Detkan också nämnas att på övriga sektorer av grundläggande högsko-leutbUdningdetta år rörde ett hundratal ärenden delområdet "bestämmelser ombehörighet" och ca 150 delområdet "bestämmelser om urval". september månad 1980 anfördes ca 600 besvär hos regeringen mot beslutom tillträde till gmndläggande högskoleutbildning. Omkring 280 avbesvärsärendena fanns på undervisningsyrkessektorn. Ett sextiotal gälldetillträde till industri- och hanlverkslärariinjen, ca 55 avsäg förskolläramtbildningoch omkring lio vårdläramtbildning. Blandbesvärsärendena på övriga sektorer av grundläggande högskoleutbildning kan ca85 sägas röra delområdet "bestämmelser om behörighet" och omkring 220avser delområdet "bestämmelser om urval". (På dessa sektorer kom detvart och ett av in till regeringen ca 20 ansökningar om attför sent inkommen ansökan skall tas upp till prövning. Besvär över beräkning avpoäng för arbetslivserfarenhet fanns del 1979 ca 80 och 1980 ca 140.) 4 Överväganden och förslag Möjlighetenatt med förvaltningsbesvär överklaga ett beslut innebär ett rättsskydd för denenskilde. När man överväger behovet av etl sådant skydd måste man ta hänsyn tillflera faktorer. Bland dessa märks beslutets betydelse för den enskilde, t.ex. iform av förpliktelse eller räuighet. 'Enligt uppgift från statsrådsberedningen. Prop.1980/81:184 51 Vidaremåste man ta hänsyn till faklorer som handläggningstider och administrativaarbetsinsatser. Tillgängen på fackkunskap och på juridisk kompetens i olikabeslutande organ måste även beaktas. Det är också viktigi att se på ulvecklingeni fråga om besvärsräll på angränsande samhällsområden. Närman överväger behovet av en eller två besvärsinstanser måsle man ta hänsyn tillsamma faklorer som när det gäller rätten atl anföra förvallningsbesvär överhuvud taget. Avgörande för huruvidaregeringen skall vara slutinstans bör också vara om ärendena i fråga har etlstort eller lilel inslag av skälighetsbedömning eller är av sådan natur atl debör avgöras på politiska grunder. I propositionen (1965:65)om statsdepartementens organisation m.m. uttalade föredraganden bl. a. att detär angeläget att befria departementen från rutinbelonade eller annars mindreväsentliga ärenden och en slor mängd ärenden i övrigt av löpande nalur. Hanbetonade vidare, att departementen är regeringens stabsorgan med uppgift attvärdera och bedöma utredningsmaterial, samordna och planera regeringens politikoch utforma de viktigaste rikthnjerna. godtog vad föredraganden hade anförloch underströk också vikten av delegering och decentralisering (SU 1965: 105, rskr1965:295). Sedan1971 bedrivs inom statsrådsberedningen elt kontinuerligt utredningsarbete omflyttning av beslutanderätt från regeringen till underordnade myndigheler. Konstitutionsutskottethar i sina granskningsbetänkanden /76:50, 1976/77:44, 1977/78:35 och1978/79:30 påpekat vikten av alt åstadkomma en minskning av ärendemängden hosregeringen. frän mitten av fill mitten av 1970-talelökade antalet besvär hos regeringen från 2 000 till 7 000 . Dettaförhållande tog upp i sitt granskningsbetänkande 1975/76:50.Utskottet pekade på den ökade belastningen på departementen och den risk somdetta för med sig för längre handläggningstider och mindre ingående behandlingav ärendena. Utskottet fömtsatte att man vidtog åtgärder i regeringskanslietför att minska antalet besvärsärenden. Igranskningsbetänkandet 1979/80:50 anför konslilutionsutskottet bl.a. följande. "finns det flera vägar att gä för att minska handläggningstiderna ibesvärsärenden. Det självklart mest direkta sättet är atl minska ärendebelaslningengenom att i ökad utsträckning begränsa rätten att anföra besvär hos regeringen.I ej oväsentlig omfattning finns redan nu regler som skär av besvärsrättenunder regeringsnivån. Det är delvis resultat av initiativ till författningsändringarsom statsrådsberedningen tagU . Det har härvid framförallt varitfråga om allmänt sett mindre betydelsefuUa gmpper av partsärenden, där sökandenenligt gällande regler har möjlighet atl genom fullföljd av talan få sin sakprövad hos, Prop.1980/81:184 52 fömtomregeringen, såväl en regional instans som en cenlral förvaltningsmyndighet. Enligtulskollel är del alltså i första hand behovet av alt söka nedbringa handläggningstidernai besvärsärenden som lalar för en begränsning av besvärsrällen. En begränsningkan också ses som en decentraliseringsåtgärd som syftar lill att bereda störreutrymme i arbete för frågor av mer övergripande natur. Det viktigasteskälet mot en begränsning av besvärsrällen är som utskottet ovan framhållitalt regeringen i sisla hand bör styra normlillämpningen på vissaförvaltningsområden. Rättssäkerhetssynpunkter kan också enligt utskottet imånga fall tala mol atl besvärsrällen begränsas. Med beaktande av dessasynpunkter bör enligt utskottet regeringen även i fortsättningen undersöka omdel går att ytterligare rensa ut bland besvärsärendena saml i del löpandeförfattningsarbetet uppmärksamma möjligheten av en begränsning av besvärsrättentiU regeringen." Önskemåletatl minska regeringens befattning med löpande ärenden av förvaltningskaraktärhar redovisats bl.a. också i propositionen 1978/ 79:111 om åtgärder mot krångeloch onödig byråkrati. Deargument som tidigare förts fram om nödvändigheten av att befria regeringenfrån handläggningen av vissa besvärsärenden fär ökad betydelse och tyngddärigenom att ansträngningar nu måste göras för att nedbringa kostnaderna ocheffektivisera verksamheten även inom statsdepartementen (FiU 1980/81:15, rskr1980/81:118 med anledning av prop. 1980/ 81:20 om besparingar istatsverksamheten m.m. och motion 1980/81:71 med anledning av nämndaproposition). "För atl få ett effektivt besparingsarbele till stånd måsteinsatser vidtas i syfte att förbättra underlaget för politiska beslut"anför chefen för ekonomidepartemenlel i besparingspropositionen (s. 69). Dettatorde för elt departements räkning kunna innebära bl.a. atl det ter sigorationellt all använda befinlliga personalresurser inom departementet förbesvärsprövning i ärenden, där prövningen närmast utgör en regeltillämpning ochinle är av sädan natur att det är väsentligl för utvecklingen pähögskoleområdet att det slutliga avgörandet sker i regeringen. Argumentet omhushållning med resurserna i gör sig gällande med särskild slyrkanär del - som fallet är med besvär i tilllrädesfrågor - rör sig om ärenden somavgörs under två begränsade tidsperioder . Somframgått av beskrivningen i de föregående avsnitten är reglerna om tillträde tillhögskolan detaljerade. Detta innebär all utrymmet för skälighetsbedömning ärrelativt begränsat. De ändringar som vidtagits beträffande regler omtillgodoräknandet av arbetslivserfarenheler har ytterligare minskal utrymmetför sådana bedömningar. Därav följer alt moment av sådan natur att de böravgöras av regeringen är få. () anförde i siu betänkande (SOU 1974:71) om behörighet och antagning tillhögskolan myckel knapphändigt (s. 208), attden ansåg att en sökande måste ha rätt att föra talan mot antagningsmyndighetsoch tillsynsmyndighets beslut genom besvär hos tillsynsmyndigheten resp.regeringen. Kommittén påpekade i sammanhanget att en sådan generell besvärsräU belräffandeantagning lill högre utbildning inte förelåg vid tiden för dessutredningsarbete. Exempelvis fick talan då inte föras mot beslut iantagningsfrågor som fattades av . Den centralaorganisationskommittén (H 75) för högskolereformen berörde i sitt utkast (DsU1975:19) lill högskolelag och andra författningar för högskolan frågan om rätttill förvaltningsbesvär över antagningsbeslut ytterst kortfattat. H 75 föreslog- som fidigare anförts -att talan mot beslul om antagning till enstaka kurs ej skuUefå föras och motiverade (s. 64) detta besvärsförbud med alt hänvisa till dengenerella rätt att anta sökande med förtur som skulle komma atl finnas i frågaom enstaka kurs. Denna bestämmelse infördes också i högskoleförordningen. Iövrigt berördes inte besvärsfrågoma i förarbelena till högskolereformen. Undersenare år har i åtskilliga författningar införts uttryckliga bestämmelser ombegränsning av fullfoljdsrälten till regeringen. Förvissa mål/ärenden har särskilda besvärsinstanser inrättats såsom psykiatriskanämnden, vämpliktsnämnden och riksvärderingsnämnden, vilka är högsta besvärsmyndigheteri mål om intagning för och utskrivning från sluten psykiatrisk vård på sjukhus,inskrivning av värnpliktiga och befrielse från eller anstånd med värnplikstjänstgöringsamt ersättning för rekvisition och förfogande. Inomutbildningsdepartementets verksamhetsområde är besvärsrätten numera avskurenbeträffande de flesta beslul om utdelning av stipendier, utbildningsbidrag,anslag för forskning och stöd fill kulturell verksamhet. Under de senaste årenhar besvärsförbud införts t.ex. beträffande beslut om resestipendier tilllärare och beslut om oavkortad lön vid lärares ledighet för bl.a.arbetslivsorientering. Sådana frågor prövas numera endast av en instans.Regeln i skolförordningen 19 kap. 10 a § atl SÖ:s beslul angående s.k. generellbehörighetsförklaring inle skall kunna överklagas är också exempel päbegränsning till fullföljdsrätt till regeringen. I enlighel med förslag i prop.1978/79:100 bil. 12 har ett ytterligare besvärsförbud införts i skolförordningen:Talan mot intagningsnämnds beslut om intagning av elev i gymnasieskola fårinte föras (19 kap. 5§ skolförordningen i dess lydelse i SFS 1979:717). Motbakgmnd av vad som i det föregående anförts om tillträdesfrågorna bör annanmyndighet än regeringen vara enda och slutlig besvärsinstans för talan motbeslut om tillträde av central antagningsmyndighet. Det måste också anses varatillräckligt att beslut om lilllräde som fattas av lokal antagningsmyndighetkan överklagas endast i en instans. Vadgäller rätten att fullfölja talan mol ett beslut som en besvärsinstans fattalmed anledning av besvär över en lokal antagningsmyndighets beslut kan följanderesonemang föras. Prop.1980/81:184 54 SÖär f. n. central tUlsynsmyndighet för viss högskoleutbUd-ning och ärockså - på sätl som beskrivits i det föregäende - besvärsinstans beträffandetillträdesbeslut av eller annan lokalantagningsmyndighet som står under SÖ:s tillsyn. Mottillträdesbeslut av lokal statlig högskolemyndighet förs, som lidigare beskivits,talan hos UHÄ. Eftersomdel således nu finns två centrala förvaltningsmyndigheter för högskolan, är detnaturligt all talan mol deras beslut i besvärsärenden av denna art kanfullföljas och att regeringen således är slutlig instans. I prop.1980/81: 107 om den statliga skoladministrationen föreslås emellertid (s. 57, s.61) atl UHÅ blir central tillsynsmyndighet även för den kommunala högskoleutbildningeni stället för SÖ. Detta torde leda lill att UHÅ i StäUet för SÖ kan komma atlbli besvärsinstans i fråga om tillträdesärenden inom den kommunalahögskoleutbildningen. Om detta blir fallet minskar behovet av ytterligare enbesvärsinstans. Besvär över lokal antagningsmyndighets beslut i lillträdesfrågorskulle i så fall kunna anföras hos UHÅ som enda och slutlig instans. Enligt beslut gmndade påförslagen i prop. 1978/79:197 om vårdutbildning i högskolan (UbU 1979/80:7, rskr1979/80: 100) kommer värdutbildningen i den att få en nystudieorganisation . Med detta beslut följer krav på ändrad antagningsorganisalionför den och en samordning med annan antagning till grundläggandehögskoleutbildning. F.n. föreligger ett förslag från en arbelsgmpp medföreträdare för och SÖ om inrättande av en cenlral antagningsorganisalion iJönköping. Det ter sig naturligt att betrakta beslul om tillträde som fattasinom denna enhet på samma sätl som beslut om cenlral antagning som fattas inom UHÅ:sbyrå för central antagning. Fleraorganisatoriska lösningar för alt få till stånd ett två-instans-system vadgäller tillträde till utbildningar för vilka UHÅ är eller kommer alt vara antagningsmyndighethar diskuterats. Möjlighetenav alt s.a. s. bryta ut byrån för central antagning vid UHÄ och låta den bli enfristående myndighet finns och har övervägts. Vidarehar inrättandet av en särskild besvärsnämnd med anställd personal och egetkansli diskuterats. Idénatt organisatoriskt föriägga en antagningsenhet hos en lokal högskolemyndighethar framförts. Möjligheternaav att ha både antagningsfunktionen och besvärsprövningen organisatoriskt förlagdatill den centrala förvaltningsmyndigheten - på sådant sätt som patent- ochregistreringsverket och dess besvärsavdelning var enligt de föreskrifter (bl.a. instmktion för patent- och registreringsverket, SFS 1965:685) som gälldefram till - har också belysts i del internautredningsarbetet. Härföreslås att en besvärsnämnd inrättas för att som slutlig instans avgöraärenden som avser besvär över UHÅ:s och SÖ:s beslut om tUlträde Prop.1980/81:184 55 Nämnden föreslås fä slutligt avgöra besväröver lillträdesbeslul som fallals av för central antagning liksomav den centrala antagningsenhet som kan komma atl finnas för antagning till devårdutbildningar som inrättas . UHÄ bör således intevara besvärsinstans för talan mot beslul om tillträde till sädan kommunalutbildning, där antagning sker cenlrall. Ibesvärsinstansen måste finnas elt utpräglat kunnande om högskolesystemelsändamål, funktion och organisation samt om del allmänna skolväsendel. Ingåendekännedom om tillträdesreglernas uppbyggnad och om deras samspel medutbildningsplaneringen måste ocksä finnas. Juridisk sakkunskap - och ev. erfarenhetsom domare - med förmåga till saklig, opartisk, enhetlig och rättssakerprövning måsle dessulom finnas företrädd i nämnden. För att vinna tilltro sombesvärsinstans måste nämnden och dess föredragande vara frislående från UHÅ.För alt vara ekonomiskl försvarbar måsle nämnden kunna använda UHÅ:skansliresurser. Eftersom prövning av dessa besvärsärenden inte pågårkontinuerligt utan förekommer blott under vissa perioder av året bör ledamöleroch föredragande inle ha denna syssla som Ijänsl. Delbör i delta sammanhang påpekas all den antagningsnämnd som enligt 12 § iförordningen med (SFS 1976:702) instruktion för UHÄ finns inom ämbetet har lilluppgift att följa arbetet med antagning till grundläggande högskoleutbildning,atl behandla frågor av allmän eller principiell karaktär i anslutning fill detlaarbele och att lägga fram de förslag som behövs. Nämnden kan alltså sägas vararådgivande och initiativtagande. Enligt 13 § andra stycket åligger det docknämnden alt avgöra ärende som överlämnas till den. Enligt uppgift förekommerdet dock inle alt nämnden handlägger enskilda tillträdesärenden som förstainstans eller som besvärsinstans. Fråganom det är tillräckligt all lalan mol lokal antagningsmyndighets beslut omtillträde till grundläggande högskoleutbildning skall kunna föras i endast eninstans och spörsmålet om hur en sådan besvärsordning skall utformas börövervägas bl.a. med utgångspunkt i förslagen i prop. (1980/ 81: 107) om denstatliga skoladministrationen angående tillsynen av den kommunalahögskoleutbildningen. Nämndenföreslås beslå av en ordförande och fem andra ledamöler saml ersättare förordföranden och de andra ledamöterna. Ordförandenbör vara jurist och erfaren i domarvärv. Av de övriga ledamöterna bör en vara välförtrogen med högskolans verksamhel, en vara väl förtrogen med gymnasieskolansverksamhet, två vara representanter för riksdagspartierna och en varaföreträdare för de studerande. Vadsom föreslås om ordföranden och de övriga ledamöterna skall gälla ävenersättarna för dem. Ordförandensamt övriga ledamöter och ersättare skall utses av regeringen för avhögst . 1980/81:184 56 Nämndenär beslutför när ordförande och minst tre av ledamöterna eller ersättare fördem är närvarande. Som nämndens beslut gäller den mening som de flesta förenarsig om eller, vid lika rösllal, den mening som tjänstgörande ordförande bilräder. Årendenaföreslås skola avgöras efler föredragning. Föredragande i besvärsnämnden bör habetydande erfarenhet av handläggning av förvaltningsärenden och vara välinsatt i det regelsystem som gäller belräffande fillträde till statlig ochkommunal grundläggande högskoleutbildning. Sysslan att vara föredragande ibesvärsnämnden bör uppdras åt tjänsteman som fömtsätts erhålla tjänstledighetför de perioder (ca i samband med varje antagningstillfälle) somhandläggningen i nämnden beräknas pågå. Förvaltningslagensbestämmelser om jäv skall tillämpas. UHÅföresläs tillhandahälla nämnden dess kansliresurser. Nämndenberäknas behöva sammanträda ålminstone under minst tvämånader inför varje termins början. Detta innebär ca 16 sammanträden . Ombesvärsärendena ulgör mellan 800 och 900 skulle det betyda att mellan 50och 60 ärenden skulle avgöras vid varje sammanträde. Antagligen kommer det åtminstone till en början -att behövas ett antal extra sammanträden. Man kandärför ulgå från ell behov av 20 sammanträden . Kostnadernaför nämndens verksamhet kan med hänsyn härtill beräknas fill ca . Alternativkostnadär egentligen motsvarande kostnader för beredningen av föredragande statsrådmed expedidonschef och kansliråd eller molsvarande närvarande samtföredragningen vid regeringssammanträdet. De sammanlagda daglönema inklusive lkp.för statsråd, expeditionschef och kansliråd visar sig vara ungefär lika storasom kostnaderna för arvoden för en nämnd med fem ledamöter.