prop · G403107 · 1980-12-31 00:00:00 — En intensivare och effektivaresamordning av och mellan all gymnasial utbildning i ett län kräver andra ochmer utvecklade insatser på regional nivå än vad som f.n. är fallet. Någraremissinstanser anser för sin del att etl sätt att Prop.1980/81:107 62 komma lill rätta med dessa samordningsproblem vore atl gelänsskolnämnden i princip samma ansvar för arbetsmarknadsutbildning som förgymnasieskola och vuxenutbildning. Med hänsyntill pågående utredningsarbete bl.a. inom utredningen omarbetsmarknadsutbildning och utbildning i företag är Jag inte beredd altföreslå någon ändring av länsskolnämndernas verksamhetsområde. Jag avser altsenare återkomma till regeringen med förslag i anledning av riksdagensuttalande om initiativ till åtgärder som främjar ett bättre utnyttjande avutbildningsresurserna pä det gymnasiala stadiet i anslutning till behandlingenav propositionen om besparingar i statsverksamheten, m. m. 1980/81:20,UbU 1980/81: 15 s. 12, rskr 1980/81: 120). Länsskolnämnderna bör alltså liksom ha inseendeöver del obligatoriska skolväsendet, gymnasieskolan, den kommunala vuxenutbildningen,grundutbildningen för vuxna samt i förekommande fall statlig vuxenutbildningoch enskild undervisningsverksamhet. I SAK:s uppdrag ingick även att överväga behovet av att föraöver vissa myndighetsutövande och förvaltande uppgifter från länsskolnämnd tilllänsstyrelse. Enligt SAK bör nämnderna ha ett så långt möjligt samlat regionaltansvar för olika utbildningsfrågor. Kommittén förordar därför att nuvarandeuppgiftsfördelning mellan länsskolnämnd och länsstyrelse ligger fast även iframtiden. Endast några få remissinstanser har kommenterat förslaget.Länsskolnämnden samt i erinrar om desärförhållanden som gäller länsskolnämnden saml i Gollands länenligl kungörelsen (1971:367) om vissa uppgifter inom skolväsendel förlänsstyrelsen i . Erfarenheterna talar enligt såvällänsskolnämnden som för alt den regionala skolförvaltningen iGotlands län bör ges samma organisatoriska utformning och arbetsförhållandensom gäller i övriga län. I likhetmed SAK anser jag att nuvarande uppgiftsfördelning mellan länsskolnämnd ochlänsstyrelse i huvudsak bör ligga fast. När det gäller ansvar, arbetsuppgifteroch organisation för länsskolnämnden i anser jag emellertid attdessa frågor principiellt bör behandlas på samma sätt som gäller för övrigalänsskolnämnder i landet. Vissa anpassningar av såväl uppgifter somorganisation för länsskolnämnden i kan dock även i framfidenbehöva vidtas. Jag avser att föreslå regeringen att uppdra åt denorganisationskommitté, som jag föreslår skall tillkallas för att förberedagenomförandet av en ändrad statlig skoladministrafion, att belysa behovet avoch föreslå sådana erforderliga anpassningar. Mina lidigare redovisade förslag liksom förslagen ipropositionen om skolforskning och personalutveckling innebär en fortsattdecentralisering av ansvar och befogenheter i skilda utbildningsfrågor tillsåväl lokal som 1980/81:107 63 Detta i kombination med mina principiella förslag om den statligaskoladministrationens framtida roll får naturligen konsekvenser för SÖ:s ochlänsskolnämndernas organisation och verksamhetsinriktning. Förslagen innebärsammanfattningsvis följande. 1 Den statligaskoladministrationens - främst SÖ:s - planering utvecklas och drivs meruttalat än tidigare utifrån övergripande och långsiktiga perspektiv samtinriktas på att ta fram alternativa handlingsvägar för skolans ochvuxenutbildningens utveckling som underlag för ulbildningspolitiska beslut. 2 Skolforskning liksomutvecklingsarbete av mer övergripande karaktär leds från resp. bedrivs på ihuvudsak central nivå. 3 Utvecklingsarbete sker ihuvudsak på lokal och regional nivå. 4 Planering av och beslul omolika personalutvecklingsinsatser för skolväsendets personal sker lokalt.Inriktningen av personalutbildningen, dvs. fortbildning och vidareutbildning,anges av riksdag och regering. SÖ svarar för behovskartläggning, långsiktigplanering och utvärdering samt förtecknar den utbildning för vilken kommunernafår disponera utvecklingsbidraget. Länsskolnämnderna svarar för slöd ochrådgivning till kommunerna. En stor del av utbildningen sker inom högskolans ram. 5 Central och regionalutvärdering av utbildningsväsendet ökar i betydelse och inriktas motuppföljning av utbildningens innehåll, organisation, resursfördelning,kostnader och resultat. Arbetet med lokal utvärdering stöds aktivt dels genomutvecklande av modeller, tekniker och metoder främst genom SÖ:s försorg, delsgenom personella insatser av rådgivande karaktär i huvudsak avlänsskolnämnderna. 6 SÖ ansvarar ävenfortsättningsvis för provkonstruklionsverk-samhel. 7 Centralt läroplansarbetebedrivs fortlöpande och inriktas pä att ta fram underlag för regeringens beslulom mål- och riktlinjer saml lim-och kursplaner för samtgymnasieskolans linjer och kompetensgivande specialkurser. Motsvarande gällerutbildning inom den del av vuxenutbildningen, som bygger på resp.gymnasieskolans läroplaner. Läroplansarbetet inriktas i övrigt på attfortlöpande utveckla alternativa ramar, modeller, metoder m.m. för den lokalautbildningsplaneringen. 8 Lä ro medels försörj ning är ihuvudsak en angelägenhet. 9 Elevvårdsarbete är i huvudsaken angelägenhet. 10 Beslut om dimensionering ochlokalisering av skolor och utbildningar sker övergripande på central nivå samlmer detaljerat på regional och lokal nivå. Gymnasieskolans årliga organisationfastställs av länsskolnämnderna inom vissa av SÖ angivna planeringsramar. 11 b yggnads frågor handläggslokalt. SÖ behåller endast vissa utvecklings- och rådgivningsuppgifter. 1980/81:107 64 12 Administrationminskar i omfattning bl.a. genom förenklingar inom statsbidragsområdet,avveckling av systemet med ordinarie tjänster som lärare samt ett förenklatsystem för handläggning av besvärsfrågor. 13 SÖ bör ansvaraför information om bl.a. förändringar inom skolområdet som har beslutats avriksdag, regering, SÖ eller annan central myndighet. Informationen bör ske påsådant sätt att den enkelt kan tillgodogöras av dem som den är avsedd för. SÖ:s framtida verksamhet kommer, om mina förslaggenomförs, mer än tidigare all inriktas på övergripande och långsikligauppgifter. På grundval av planering, forskning, utvecklingsarbete ochutvärdering bör SÖ kontinueriigt förse regering och riksdag med underiag förutbildningspolitiska beslut. SÖ bör vidare aktivt fillse att de mål ochriktlinjer för skolväsendet förverkligas som riksdag och regering lagt fast.Jag har fidigare beskrivit de olika instrument och medel som SÖ bör förfogaöver i delta arbete. Jag vill också betona SÖ:s ansvar för att trygga nödvändigsamordning mellan organ på central, regional och lokal nivå på skolområdet. Vid den omorganisation som skedde av den centrala statligaskoladministralionen präglades skolsektorn av en omfattande reformverksamhet.För att förverkliga dessa reformer utformades enligt den s.k. funktionsprincipen. Organisationen byggdes alltså upp efterarbetsuppgifternas (funktionernas) art, inte efter arbets- eller sakområden.Valet av organisationsmodell påverkades av alt man ville framhäva ell antalfunktioner som då bedömdes vara strategiska. Bland dessa funktioner kan nämnasforsknings- och utvecklingsarbete, fortbildning, långsiktig planering ochläromedelsproduktion. 1praktiken kom emellertid denna princip inte helt att tillämpas, ulankompletterades med en organisationsprincip av s. k. sakinriktad karaktär. Dennasenare princip utgår för SÖ:s del från att den organisatoriska grunden utgörsav olika ulbildningssektorer. SÖ kan därför i dagslägel betraktas som en"blandorganisation" med tonvikt lagd på funktionsprincipen. Dennuvarande funktionsorganisationen har, som SAK närmare redogör för i sittbelänkande, i olika avseenden visat sig vara behäftad med brister. Dessa harsuccessivt förstärkts, vilkel lill stor del kan förklaras av alt utvecklingenpå skolans område ställt nya och annorlunda krav på SÖ och SÖ:s organisation.Genom den omfattande reformering av skolväsendel och vuxenutbildningen som ägtrum sedan SÖ fick sin nuvarande organisation har i stort utformningen avgrundskolan, gymnasieskolan och vuxenutbildningen lagts fast. Skolutvecklingenkännetecknas nu av ett mer fortlöpande förändringsarbete. Ökade ansträngningarbehöver nu sättas in för atl åstadkomma en konsolidering inom bådeutbildningssektorn som helhet Prop.1980/81:107 65 och SÖ som central förvaltningsmyndighet inomutbildningsområdet. Härtill kommer alt verksamheten för överskådlig lid måstebedrivas under starka ekonomiska restriktioner. 1 likhetmed SAK anser jag alt SÖ:s nuvarande organisation inle bör bestå i singrundstruktur. I stället bör organisationen enligt SAK:s förslag i huvudsak bli"sakinriktad". Grundstrukturen bör alltså baseras på de olikaulbildningsseklorerna. Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker också ensådan organisation. En sakinriktad organisation bör innebära ökade möjligheteratt göra helhetsbedömningar av och åstadkomma erforderlig samordning inomvarje utbildningssektor. För atlunderlätta styrningen och ledningen av SÖ är del, som SAK också framhåller,viktigt atl begränsa antalet enheter i organisationen. Härigenom skapasförutsättningar för en mer effektiv ledning och samordning av verksamheten. Det jaglidigare har sagt om behovet av atl inrikta SÖ:s verksamhet mot merövergripande, långsiktiga frågor innebär alt mer operativt inriktade beslut på lägre nivåer än f. n. inom organisationen. En långtgående delegering bördärför komma lill stånd inom verkel. En sådan är också nödvändig för att ensakinriktad organisation skall kunna fungera. De mer strategiskt inriktadebesluten bör däremot tas högre upp i organisationen, vilket innebär atl SÖ:sledning i ökad utsträckning måsle få lid atl ägna sig åt olikastrategiska frågor. Härigenom bör möjligheterna öka att åstadkommahelhetsbedömningar och lämplig resursfördelning inom den statligaskoladministrationen. Det strategiska och långsiktiga tänkandet måste överhuvud taget på olika sätt komma till medvetet uttryck i planeringssystem ocharbetsformer. Del jaghittills har anfört innebär att sakenheterna bör ges möjligheler all fungeramera självständigt i vissa ärenden. Dessutom bör varje enhet ha ett samlatansvar för resp. ulbildningsseklor. Delta innebär att flerlalel av defunktioner som är utspridda inom olika delar av SÖ, främst lill planeringsavdelningen(P), avdelningen för fortbildning och pedagogiskt utvecklingsarbete (L) samtadministrativa avdelningen (A), så långt möjligt förläggs till sakenheterna.Ökade beslutsbefogenheter och elt ökal ansvar för resp. ulbildningsseklor börvidare innebära all sakenheterna i arbetet med t. ex förslag omförsöksverksamheter och lill förändringar av kursplaner o.d. bör ta hänsyntill de statliga och kommunala kostnaderna för förslagen samt att görauppföljning av olika utbildningar inte enbart ur pedagogisk utan även urekonomisk synvinkel. Genom enökad delegering av beslutsfattandet bör också bättre förutsättningar än nuskapas för en effektivare ledningsfunktion - både för verket som helhet och förde olika enheterna. En förutsättning härför är att enheternas verksamhet hållssamman genom dels ett gemensamt system för verksamhetsplanering, dels ettsystem för övergripande och långsiktig planering, som båda är kopplade tillarbetet med långtidsbedömningen och de århga anslagsframställningarna. 5 1980/81. Prop.1980/81:107 66 2.3.4.2 Den nya organisationen Jag övergår nu till att behandla ramarna för . I likhet med SAK anser Jag det inte möjligt att vidorganisationsutformningen en gång för alla åstadkomma en organisationsstruktursom är den bästa. Organisafionen måste byggas för fortlöpande utveckling ochanpassning, där det gäller att successivt finna nya former.Organisationsuppbyggandet måste dock baseras på vissa ramar, fastställda avriksdag och regering. Sådana ramar bör främst tillgodose kravet på att depolifiska intentionerna kommer att avspeglas i verksamheten. Detta innebär attden nivå som motsvarar dagens avdelningar i bör fastläggas,av regeringen efter principiella godkännande. Detaljorganisationenbör emellertid i stor utsträckning påverkas och utformas samt successivt kunnaförändras av SÖ självt inom vissa av regeringen fastställda ramar. bör enligt mitt förslag i huvudsak blisakinriktad, dvs. arbetsuppgifterna bör i sina huvuddrag fördelas påavdelningar med ett samlat ansvar för utveckling och planering av samtstatsbidragen till olika grupper av utbildningar. SAKredovisar följande två alternativ, som enligt kommittén var för sig kan läggastill grund för en framtida sakinriktad organisation av SÖ, nämligen - en enhet förden obligatoriska utbildningen, - en enhet förgymnasieskolan och - en enhet förall vuxenutbildning; - en enhet förden obligatoriska utbildningen, - en enhet förgymnasieskolan samt den statliga och kommunala vuxenutbildningen, - en enhet förarbetsmarknadsutbildningen samt - enenhet för folkhögskolan och folkbildningen. Remissopinionen är splittrad i denna fråga. Av de instansersom yttrat sig om föredrar majoriteten något av de av SAKskisserade alternativen. Mänga instanser har emellertid fört fram andraalternativa förslag främst i vad avser gruppering av de frivilligautbildningarna. Det finns dock en klar majoritet bland remissinstansernaför att ärenden rörande den obligatoriska utbildningen koncentreras till ensärskild enhet. Innan jag går in på att närmare behandla hur densakinriklade organisafionen bör utformas vill jag ange några utgångspunkter,som enligt min uppfattning bör prägla organisationsarbetet. 1980/81:107 67 Antalet direktunder verksledningen ställda enheter bör begränsas. Detta underlättar ledningenoch samordningen av verksamheten. Ju färre antalet enheter är desto lättare bördel också bli alt genomföra framlida förändringar ulan alt behövaförändra organisationens grundstruktur. Varje enhet börså långt möjligt ha ett helhetsansvar för sin utbildningssektor. Enheterna böralltså kännetecknas av en hög grad av homogenitet. En sådan organisationskapar bl.a. ökade förulsällningar för alt delegera uppgifter och ansvar inomSÖ. bör vara sådan atl den underlättar kontakterna mellan nivåerna ochtryggar nödvändig samordning mellan organ på central, regional och lokal nivå. Enheterna börinte vara sä stora, atl ledningen av och samordningen inom enheterna försvåras. I likhet med SAK och majoriteten av remissinstansernaanser Jag all den obligatoriska utbildningen har en tillräckligt storomfattning och en sådan homogenitet alt den kan bilda underlag för en egenavdelning. Vad manhärefter kan överväga är hur de frivilliga utbildningarna skall grupperas förall åstadkomma en ändamålsenlig organisation. Varianterna kan bli många, vilketbl.a. Jag anser dock att de alternativ SAK redovisarkan utgöra en grund för mina överväganden. Intresset knyts då främst lillfrågan om all sammanföra den statliga och kommunala vuxenutbildningen samtgrundutbildningen för vuxna med gymnasieskolan eller med den övrigavuxenutbildningen. SAK pekar på elt antal för- och nackdelar med bådaalternativen. Jag kan i stort instämma i vad SAK anför. Vissa skältalar för alt den redan förekommande samverkan mellan gymnasieskolan och dendel av den kommunala vuxenutbildningen som motsvarar gymnasieskolan bordeutvecklas ytterligare. Gymnasieulredningen och komvux-ulredningen har iuppgift att närmare överväga möjligheterna härtill. Utredningen omarbetsmarknadsutbildning och utbildning i företag har direktiv med liknandeinnebörd. En ökad samordning mellan de olika ulbildningsformerna skullesannolikt främjas om de sammanfördes till en och samma enhet inom SÖ. Det finnsemellertid ocksä vissa skäl som talar emol en sådan organisationsförändring.Elt sådant skäl är att vuxenutbildningen inte enbart svarar motgymnasieskolnivån utan ocksä mot lägre nivåer inom ungdomsskolan. är isärskild grad gällande för grundutbildning för vuxna, grundvux. annal skälär behovel av avvägningar mellan olika vuxenutbildningsinsatser. Med hänsynlill del pågående utredningsarbetet är jag därför inte nu beredd alttillstyrka ett sammanförande av uppgifter som rör gymnasieskolan och denkommunala vuxenutbildningen till en enda enhet inom SÖ. Frågan bör emellertidkunna prövas på nytt när ökad klarhet nåtts om gymnasieskolans, den kommunalavuxenutbildningens och arbetsmarknadsutbildningens framti- 1980/81:107 68 da inriktning och organisation. Jag förordar därför altsamtliga gymnasieskolfrågor t.v. samlas i en avdelning och samtligavuxenul-bildningsfrågor i en avdelning. Sammanfattningsvis föreslår Jag atl SÖ organiseras på tresakenheter, nämligen - en avdelningför den obligatoriska utbildningen, - en avdelningför gymnasieskolutbildning samt - en avdelningför vuxenutbildning (statlig och vuxenutbildning, grundutbildning förvuxna, folkhögskolor och folkbildning samt arbetsmarknadsutbildning). De tre avdelningarna skall enligt mitt förslag ha ettsamlat ansvar för verksamheten inom resp. utbildningssektor. De skall alltså haansvar för planering, statsbidragsfrågor, utveckling och tillsyn avverksamheten inom sektorn i fråga. Verksamheten bör härigenom kunna styras merintegrerat än vad som sker . Organisationen bör också skapaförutsättningar för en mer systematisk planeringsverksamhet inom de skildaulbildningsseklorerna. Lednings-, samverkans- och stödfunktioner Den sakinriklade organisationen av SÖ som Jag här harförordat med ett samlat ansvar för resp. utbildningssektor påverkar i storutsträckning de avdelningar inom SÖ som inte är alt betrakta somsakenheter, nämligen avdelningarna P, L och A. Sakenheterna kommer alltsåenligt mitt förslag att överta merparten av de funktioner och arbetsuppgiftersom åvilar avdelningarna P och L samt vissa arbetsuppgifter frän avdelningA. Det är naturligtvis inte möjligt att i en organisatoriskstruktur av den karaklärjag har föreslagil klara alla de samband saml behov avsamverkan och ledning som finns i en organisation. finns det vissagemensamma frågor, som inle är möjliga eller lämpliga alt hänföra till en vissenhet med ansvar för ell bestämt sakområde. Av denna anledning måsle också SÖ:snya organisation kompletteras med särskilda enheter och organ eller andraarrangemang närmasl av funktionell karaktär. Dessa bör dock främst ha enstödjande funktion gentemot de tre utbildningsavdelningarna. Strävan bör ocksåvara att minska antalet stödjande enheter eller organ och omfattningen av dearbetsuppgifter dessa har att utföra. SAK föreslår bl.a. av de skäl som här har berörts att densakinriklade organisationen kompletteras med en ad m i ni st ral i v e nhet förfrågor inom bl.a. ekonomi, personaladministration, administrativrationalisering och förvaltningsjuridik. Vidare förordar kommittén att ensärskild enhet för utveckling och utvärdering inrättas för vissa övergripandeoch samordnande uppgifter i vad avser bl.a. FoU-arbete. För atl ytteriigare förstärka ledningen och samordningen av SÖ:sverksamhet föreslår kommittén att ett mindre stabsorgan knyts direkl fillverksledningen. Prop.1980/81:107 69 Remissinstansernahar i allmänhet inle kommenterat förslagel om den administrativa enheten.Däremot har förslagel om en särskild enhet för utveckling och utvärdering samtinrättandet av etl stabsorgan medfört splittrade reaktioner. det principiellt tveksamt atl organisatoriskt förlägga en lednings-och samordningsfunktion till elt stabsorgan. Alltför lätt uppstår starkakompelenslvister mellan stabs- och linjeorganisationen. Inte heller SÖ villförorda inrättandet av elt stabsorgan av den modell SAK föreslagil. SÖkonstaterar dock all verksledningen behöver ha tillgång till kvalificerade ochomedelbart gripbara sekretariats-resurser för krävande dagliga samordnings-,informations- och utredningsuppgifter. Behovet av sådana resurser är specielltpåträngande inför och under ell organisalionsskede. SÖ föreslår därtör atl ens. k. ad-hoc-grupp slälls till verksledningens förfogande för biträde medplanerings- och samordningsuppgifter. Någraremissinstanser befarar att det kan uppkomma ohka gränsdragningsproblem ochtvister mellan sakenheterna, enheten för utveckling och utvärdering samtstabsorganet. Några instanser ifrågasätter behovet av en särskild utvecklings-och utvärderingsenhet över huvud taget och anser att en sådan enhets uppgifteri huvudsak bör utföras inom sakenheterna. Jagvill i denna fråga anföra följande. Den av mig förordade organisationen gersakenheterna ett - jämfört med SAK:s förslag - mer samlat ansvar för planeringoch utveckling av resp. utbildningssektor, vilket bör minska lednings- ochsamordningsproblemen. I princip finns det, som Jag har nämnt, ändåbehov av vissa typer av stödjande och samordnande funktioner även i den nyaorganisationen. Det finns således behov av att koncentrera viss löpandeadministration, som är gemensam för SÖ och andra delar av den statligaskoladministrationen, till en särskild enhet. I likhet med SAK anser Jag detnödvändigt med ett för den statliga skoladministrationen sammanhållet expert-och metodkunnande inom personal-och ekonomiadministration, administrativrationalisering och juridik. Denna verksamhet bör, som SAK föreslår, lämpligenhänföras till en administrativ avdelning. Jagvill i det här sammanhanget understryka det SAK anfört om handläggningen avolika administrativa frågor inom den statliga skoladministrationen. Dessa börså långt möjligt handläggas nära sakfrågorna. Jag delar kommitténs uppfattningatt SÖ:s uppgifter avseende I.ex. statsbidragsgranskning m. m. bör föriäggastill resp. sakenheter. Ett sådant sammanförande av ekonomiadministrafivauppgifter med pedagogiska och planerande uppgifter syftar till att åstadkommaen ökad kostnadsmedvetenhet inom organisationen. Förslaget syftar också tillatt öka verkets möjligheter att styra och kontrollera resurstilldelningen ochresursanvändningen inom skola och vuxenutbildning. Jag avser föreslå attregeringen uppdrar åt den blivande organisafionskommittén att närmare pröva denframtida uppgiftsfördelningen i olika administrafiva frågor mellan denadministrativa avdel- 1980/81:107 70 ningenoch verkets sakenheter liksom mellan SÖ och länsskolnämnderna. Härvid börsärskild uppmärksamhet ägnas de ekonomiadministrativa frågorna. 1 övrigt kanjag i stort ansluta mig lill SAK:s förslag om de uppgifter som bör ankomma påden administrativa avdelningen. Mina förslag om decentralisering avskolledarlillsältningarna saml avvecklingen av systemet med ordinarie tjänstersom lärare påverkar den administrativa avdelningen i betydande grad. Förslageninnebär att avdelningens personalstyrka kan minskas jämfört med nuvarandeförhållanden. Detfinns emellertid också behov av samordning av andra för sakenheterna gemensammafrågor och/eller andra väsentliga uppgifter än de administrativa, som intenaturligt faller inom enbart en enhets arbetsfält. Härtill kommer, vilket ocksåSÖ påpekar i sitt yttrande, atl det inte alltid är möjligt att spridaspecialistkunnande lill alla sakenheter. SÖ varnar för att en långt drivenrenodling av principen för sakinriktning kan leda till att organisationensönderfaller i ett antal självständiga enheter som får svårt alt dra nytta avvarandras erfarenheter. SÖ har härvid bl.a. pekat på de möjligheter tillsamordning och etl effektivare resursutnyttjande som en s. k.matrisorganisalion skulle kunna ge. Jagvill för egen del anföra följande. En matrisorganisalion innebär attorganisationen byggs upp i två dimensioner, vilket bl.a. leder till alt varjemedarbetare har två chefer. En matrisorganisalion av del här slaget kan I.ex.bestå av en funktionsorganisation i den ena dimensionen och en sakinriktadorganisation i den andra dimensionen. Erfarenheten pekar på attdet uppstår flera problem med organisationer som övergår från en endimensionellorganisation lill en fast tvådimensionell organisation av matristyp. I ställetför att lösa olika organisationsproblem ger den nya organisationen upphov tillnya och kanske än mer kritiska problem. Anledningen lill delta är attövergången mellan de båda organisationsprinciperna ofta blir alltföromfattande.