prop · G40348 · 1980-12-31 00:00:00 — Varboets avtalspartner i god tro vid gäldensuppkomst gäller emellertid även dylik gäldmot boet. Är gälden av större omfattning,föreligger en stark presiuntion not god tro hos boetskontrahent. Däremot blir ut-ryr.imet för god tro hos honom större vid avtal av vardaglig natur. Dåkan det i allmänhet inte krävas av honom att nan undersöker om rättshandlingenbehövs för något av de "tillåtna" ändamålen. Utor.roVjligatorisk gäldför dödsbo kan uppkomj.ia genom att lcet ådrarsig skadeståndsansvar t.ex. på grund 1 Denne kallas i 18 kap. 3 § AB tredje man vilket alltsåi detta sar.inanhang betyder den mot vilken boets rättshandling företas(NJA II 1933 s. 187 och vValin 13 II s. 17). Prop.1980/81:48 79 av annans vållande för vilket boet svarar eller pä grund av rent strikt ansvar. I motiven närans som exempel på utomobligatorisk gäld för boet även"gäld, vilken enligt allmänna regler drabbar boet såoon ägare av vissegendom" (NJA II 1933 s.456). Sora kommer att frångå i avsnitt 2.2.3 finr»" bestämmelser om dödsbodelägaresansvar för boets gäld förutom i 21kap. ÄB även i AGL, i kcnmunalskattelagen samt i lagarna om statlig inkomst-och fön.iögenliets-skatt. Det föreligger enväsentlig skillnad mellan dessa författningar beträffandeansvarets utformning. Enligt 21 kap. äLB är delägares ansvarprimärt solidariskt (17 §). Enligt AGL svarar han subsidiärt solidariskt. Delägares personliga ansvar enligt kommunalskattelagen samt lagarna omstatlig inltomst-och förmögenhetsskatt är inskränkt till vad han har fått vid bodelningen eller arvskiftet, 2,2,2 21 kap, 1, 2 och 5 §§ ÄB Gällande rätts hu-iaidregel on dödsbodelägares ansvar för avlidens skulder finns i 21 kap. 1 § AB, Enligt denna bestärmnelse blir delägare ansvarig för känd gäld efter den dödeom inte dödsboets egendon avträds till förvaltningav boutredningsman eller till konkurs efter ansökan gjord inon vissa frister. Paragrafens först.astycke handlar om gäld so.m delägare kännertill vid bouppteckningens förrättande, Sliall han undgå ansvar försådaii gäld Irrävsatt ege;:-donsavträ-de sker efter ansökan ino.i: en nSnad från det bouppteckningen gjordes. Andra stycket reglerar det fall när dodsbodelägareefter bouppteckiiingens förrättande fär kärjiedcrr or.r "ny" gäldefter den avlidne. ansvar för dylik gäld,måsteegendomsavträde äga rum efter ansökan gjord inom en månad frånhans upptäckt av den nya gälden. Med ny gäldförstås i detta sammanliang dels gäldsom var helt okänd för delägaren, dela, beträffande en förhonom tidigare till existensen men Inte till summan känd gäld, denbeloppsmässiga skillnaden nell.an hansnuvarande uppfattning oni gäldens värde och hans tidigare uppfattning därom, SiT.et egendomsavträdeefter ansök,an son ges in senare än en nånadefter bouppteckningens förrättandeär dödsbodelägares ansvar enligt 21 kap, 1 § AB begränsattill skillnaden iriellan de boets skulder son var kända för honom en månad före ansökningsdagen och värdetav den avträdda egendonen per avträdesdagen (21 kap, 2 § första stycket AB), Han behöver alltsä intesvara för de realisationsförluster som föranledsav egendorrisavträdet. Det belopp för vilket han svarar måste han utge till dödsboet. Beträffande frägan on dodsbodelägarekände till viss £äld en månadföre an.Tökningen om egendomsavträde innehållerlagen en presumtionsregel (21 kap, 2 § andrastycket ÄB), Pä borgenärs begäran skall delägareunder ed bekräfta .-in uppgift att han före nyssnämndatidpurit saknade kännedom om gälden, Väg-rtr.rdelägaren avlägga ed, skall gäldenanses ha varit känd för honom före den avgörande tidpunkten. Hot dentar= presuiition är notbevisning sålundainte tillläten. Därer.iot fårborgenär eller, i vart fall,bo-utredningor.ian eller korJ:ursförvaltaresöka bevisa att deläjfre son har bekräftatsin okunnighet ned ed ändå var i ond tro. Sirer egendorisavträdebeträffande dödsboet efter det att bodelning eller arvskifte har ägt r-on, skall i princip delningen eller skiftet gå åter (21 kap.5 § Lz), Är det fråga on avträdande till förvaltning Prop.1980/81:48 81 av boutredningsman, kan det bli aktuellt med endastpartiell återgång av delningen eller skiftet. Ärden avlidnes gäld inte större än att denkan betalas av de efterlämnade tillgångarna, skall nämligenboutredningsmannen bestämma att egendomsavträdet skall omfatta bara vad son enligt hans meningbehövs till gäldens betalning och kostnaderna för förvaltningen.Anledningen till egendomsavträ det ka.nha varit att borgenärerna har befarat att dödsbodelägarnainte ämnade betala sådan gäld efter denavlidne för vilken de är personligen ansvariga. Avträdet kan eraellertid också ha föranletts avny upptäckta skulder efter den döde. Återgång av bodelning och arvskifte enligt 21 kap. 5 § ÄB kan alltså förekomna 'Även om delägarna vid delningen resp, skiftet inte kände till den gäldsoia sedermera föranledde egendomsavträde. Har delningen eller skiftet redan gått i verkställighet,är återgången givetvis förenad raed återbäringsskyldighet. Kan egendomen inte återbäras,uppkommer fråga on skyldighet att utge ersättning. Denna frägaär inte reglerad i lagen. I förarbetena till 1933 ärs lag om boutredning och arvskifte föreslog lagberedningen en bestämmelseom ersättning. Enligt bestämmelsen skulle egendomens värde gäldas ornegendonen inte fanns i be.häll, Pä förslag avlagrådet upptogs bestämmelsen emellertid inte i propositionen. Av lagrådets uttalanden framgår dock att enligt lagrådets meningersättningsskyldighet borde föreligga om den äterbäringsskyldige var i ond tro (NJA II 1953 s, 427 och 434 f). 2.2.3 Övriga bestäramelser on dödsbodelägares gäldsansvar Övrigabestämmelser om dödsbodelägaresansvar för boets gäld än de som harberörts i avsnitt 2.2.2 återfinns antingen i 21 kap. ÄB eller i olika skattelagar. 6 1980/81. 1 saml Nr 48 Prop.1980/81:48 82 Ansvar enligt 21 kap. ÄB Som framgår av 12 kap.2 § GB och 23 kap. 2 § ÄB har varjedödsbodelägare bodelnings- resp. skifteavitsord. Detta innebär att bodelning och arvskifte i regel inte får företas motdelägares bestridande innanbouppteckning har skett och all boets kändagäld har betalats. Har delägare befriats fränansvar för skulderna eller har medel tillderas betalning ställts särskild värd,fär dock delning och skifte äga rum ävenom delägaren motsätter sig detta. Delägare kan sålunda förhindrabodelning och arvskifte innan kända skulderhar betalats. Sker ändå delning eller skifte dessförinnanblirdelägare ansvarig för de skulder som han kände till vid delningen resp. skiftet eller sist vid därefter förrättad bouppteckning. Bodelning skall emellertid intemedföra sädan påföljd om efterlevande maken vid delningen inte har fått nägot av den dödes egendom (21 kap. 12 § ÄB), Måste bouppteckning efter avlidenperson äga rum, skall detta normalt skesist inom tre raånader från dödsfallet.Hatten kan förlänga friaten efter ansökan som görs före dess utgång (20 kap, 1 §ÄB). Skyldighet att ae till attbouppteckning förrättas åvilar bl.a. dödsbodelägaresom har egendomen i sin vård (samma kap. 2 §). Försummardenne tiden för bouppteckningens förrättande, blirhan ansvarig för all den dödes gäld (21 kap.14 § ÄB). Ansvaret är således i detta fall mera långtgående än i dem somhar berörts tidigare. Där krävdes ju för ansvar att gäldenvar känd för delägaren när han gjorde eller underlät något. Även delägaresom vid bouppteckningen eller dess edfästandegenom Prop.1980/81:48 83 veterligen oriktig uppgift eller svikligt förtigande äventyrarborgenärers rätt blir ansvarig för alla den avlidnes skulder (samma lagrum). Slutligen blir dödsbodelägare ansvarig enligt 21 kap, ÄB för de boetaskulder som han känner till antingen när han till men förboets borgenärer vidtar någon av nedan nämndaåtgärder eller sist när bouppteckning därefter förrättas. Åtgärderna beståri att delägaren 1. under den i 21kap. 1 § förata stycket ÄB angivna friaten betalar boets gäld eller 2. under sagdafrist eller under den i andra stycket av nyssnämnda paragraf angivna fristen utger legat, fullgör ändaraälabestämmelse,förfar boets egendom eller ådrar boet förbindelse (21 kap. 11 §ÄB). Ansvar enligt olika skattelagar Ävenpå andra ställen än i 21 kap. ÄB finns bestämnelserora dödsbodelägares ansvar förboets gäld. Enligt 54 § AGL skall dödsboi allmänhet förskjuta arvsskatt för egendom för vilken skattskyldighet har inträtt vid arvlåtarenseller testators död'. Saknas i boet tillgång till gäldandeav skatt, svarar delägarna, utom efterlevande make ivisst fall, för bristen på sätt som angesi 21 kap. ÄB, 54 § AGL stadgar sålundaett subsidiärt solidariskt a.nsvar för delägarna.Enligt 21 kap. ÄB är deras ansvar prim.ärtsolidariskt (17 §). Enligt 75 § 2 mom. kommunalskattelagen(1928:370) svarar dödsbo för utskyld som har påförts denavlidne eller det oskiftade boet. Boet svarar emellertid inte med mera än sina tillgångar.Är boet Prop.1980/81:48 84 skiftat,övergår ansvaret pådelägarna. Delägare svarar dock inte för mera änvad son belöper av skatten pä hans lott. Och han svarar inte i något fall med mera än vad aom utgör hans lott i boet. Med hans lott iboet menas i detta aammanhang de tillgångarsom han har fått vid skiftet (NJA 1975 s. 353). Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt innehåller bestämmelser son motsvarar 75 § 2 mom. kommunalskattelagen såvitt avser statlig inkomst- resp. förmögenhetsskatt. De bestämmelser i 21kap. ÄB om dödsbodelägaresansvar för avlidens skulder för vilka har redogjorts ovan gäller inte undantagslöst. De har sålunda inte tillämpning i frågaom delägare som är omyndig ooh inte heller beträffande allmännaarvsfonden eller annan delägare son företräds av godman (21 kap. 16 § ÄB). Vidare gäller inte det personliga gäldsansvaret fördelägarna om det efter den döde finns endast sådanegendom som inte har kunnat tas i mäthos honom (samma kap. 19 §). Det är alltsålikgiltigt för bestännelsens tillämpningom egendomen har blivit utmätningsbarsedan dödsfallet har inträffat. Föreskrifterna om gäldsansvar i 21 kap. 1 och 14 §§ ÄB (ae avsnitten 2.2.2 och 2.2.5) i>*e tilläm- pas on bouppteckning ersätts med dödsboanmälan. att dödsboanmälan skall kunna ske krävs att den dödes tillgångar eller, närhan efterlämnar maJce, till- 2 Grovt uppskattat torde dödsboanraälan kunna äga rum. beträffandeen fjärdedel av samtliga dödsbon (?n Dödsboanmälan, Ds Ju 1975:6, s. 31 f). Prop.1980/81:48 85 gångarna jämte hans andel i den efterlevande makens giftorättsgods inte förslår till annat änatt bestrida begravningskostnader och andra utgifter med anledning av dödsfallet (t.ex. inköp av gravvård) samt att tillgångarna inte omfattar fast egendom eller tomträtt (20 kap. 8 a §första stycket AB). Även om dödsboanmälan har skett kan under vissa förutsättningarbouppteckning ändå förrättas (sagda paragraf tredje stycket). Föreskrifterna om gäldsansvar pågrund av underlåtenhet att avträda dödsbo gäller inte förarvinge eller testamentstagare som inte har "njutit förmån av boet"och inte heller har tagit annan befattning med det än att han har fullgjort den interimistiska vårdnadsplikt som anges i 18 kap. 2 § ÄB eller hardeltagit i förrättande av bouppteckning (21 kap. 18 § ÄB). Denna undantagsbestämmelse avser alltså bara vissa slag av dödsbodelägare. Ärefterlevande make dödsbodelägare pågrund av att giftorättsgemenskap föreligger, har bestämmelsen sålunda inte tillämpning på honom.Med att njuta förmån av boet menas bl.a. att fåut egendom genom arvskifte eller som förskottpå arvslott eller att nyttja boetsegendom, allt under förutsättning att vederbörande kan sägas ha mottagit en sådan prestation just i egenskap av delägare. Föreskriften om gäldsansvar pågrund av vissa åtgärder till men för borgenärema gällerinte om åtgärden innebar endast ringare skada eller företogs av obetänksamheteller bristande kännedom om boets ställning (21 kap. 11 § sista meningen ÄB). Prop.1980/81:48 86 Den allmänna regelnom dödsbodelägares skadeståndsansvarfinns i 18 kap. 6 § ÄB. Enligt denna bestämmelse är dödsbodelägare pliktig att ersätta skada, som han med avseende påboets vård eller förvaltning uppsåtligeneller av vårdslöshet har tillskyndat någon, vars rätt är beroendeav utredningen. Ansvaret är primärt solidariskt. När det gäller åtgärd eller omderlåtenhetav delägare till men för dödsboetsborgenärer utgör den nu nämndaskadeståndsbestämmelsen ett komplement till föreskrifterna i 21 kap. ÄB om delägaresgäldsansvar. I den mån borgenärkan göra sistnämnda slag av ansvar gällande har han knappast anledning att åberopa förevarande bestämmelse. Emellertid finns skadeståndsbestämmelseri 21 kap. ÄB vilka träder i funktion närgäldsansvar är uteslutet fördelägare. Som har berörts tidigare (avsnitt 2.2.4) gäller inte föreskrifteni 21 kap. 11 § ÄB om gäldsansvar på grund av vissa åtgärder till men förborgenärema om åtgärden innebarendast ringare skada eller företogs avobetänksamhet eller bristande kännedom om boets ställning. I sådana fall kan delägare i ställetbli skadeståndsskyldig (sagda paragraf sistameningen). Beror åtgärdens menliga verkan av någonomständighet med vilken delägaren med normal aktsamhet inte bort räkna, skall enligt allmänna rättsgrundsatser inte ens skadestånd utgå. Bestämmelserna om gäldsansvar fördelägare har som tidigare nämnts inte tillämpningpå delägare som är omyndig och inte heller på allmännaarvsfonden eller annan delägare som företräds av godman. I sådana fall kan förmyndare eller god man drabbas av skadeståndsansvar gentemot boets borgenärer för skada somhar uppkommit på grund av vederbö "andes åtgärd eller försummelse (21 kap, 16 § ÄB). Prop,1980/81:48 87 De särskilda skadeståndsbestämmelseri ÄB för vilka nu har redogjorts utgörundantag från vad som 1 allmänhet gällerenligt svensk rätt beträffande skadeståndutanför kontraktsförhållanden.Huvudregel på förevarande rättsområde är nämligen att vållandetill ekonomisk skada som uppkommer utan samband med att iiågon lider person- eller sakskada medför skadeståndsskyldighetendast om handlingen är straffbar. Principen är uttryckt i 2 kap. 4 § skadeståndslagen(1972:207). Förevarande slag av skada kallas ilagen ren förmögenhetsskada (1 kap. 2 §). Lagensbestämmelser gäller inte om annat är särskilt föreskrivet (1 kap. 1 §). Gör sig dödsbodelägareskyldig till brott vid dödsboförvaltningens utövande,kan han alltså bli skade-ståoidsskyldig enligt allmänna skadeståndsrättsliga regler. De slag av brott som framför allt kan komma i fråga i detta sammanhang och föranledaskadeståndsskyldighet för delägaregentemot boets borgenärer är gäldenärsbrott som avses i 11 kap. BrB. Ifrågavarande kapitel straffbeläggervissa slag av handlingar som företas av gäldenär. Den omständigheten att boet och inte delägaren ärgäldenär fritar inte delägaren från ansvar. Den som begår gäldenärsbrott i gäldenärs ställe, t.ex. som företrädare för juridisk person, skall nämligen dömas som om han självvar gäldenär (11 kap. 7 § BrB). Gäldenärsbrotten utgörs av oredlighet mot borgenärer, vårdslöshet mot borgenärer,mannamån mot borgenärer och bokföringsbrott. Brottsbeskrivningen beträffande brottet oredlighet mot borgenärer (11 kap. 1 § BrB) behandlar olika slag avbeteenden. Ett av dem består i att gäldenären förstör ellergenom gåva eller annan liknande åtgärd avhänder sig egendom av betydenhet. För ansvar i detta fall krävs vidare att gäldenären genom åtgärden framkallar allvarlig fara för att han skall komma på obestånd,försätter sig på obestånd eller förvärrar sitt obestånd. Gäldenär gör sig skyldig till vårdslöshet motborgenärer (11 kap. 3 § BrB) bl.a, om han uppsåtligen eller av grov oaktsamhet framkallar eller förvärrar obestånd genom att fortsätta rörelse under förbrukande av avsevärda medel utan motsvarande nytta förrörelsen, leva slösaktigt, inlåtasig på äventyrligt företag eller lättsinnig ansvarsförbindelseeller vidta annan sådan åtgärd. För mannamån mot borgenärer(11 kap. 4 § BrB) döms gäldenär som närhan är på obestånd gynnar viss borgenär genom att betala skuld som inte är förfallen, betalamed annat än sedvanliga betalningsmedel, överlämna säkerhet som inte var betingad vid skuldens tillkomsteller vidta annan sådan åtgärd. Förutsättning för ansvar äratt åtgärden avsevärt förringar andra borgenärers rätt. Åsidosätter gäldenär uppsåtligeneller av oaktsamhet bokföringsskyldighet som åligger honom påsådant sätt att ställningenoch rörelsens gång inte kan i huvudsak bedömas med ledning av bokföringen, dömshan för bokföringsbrott (11 kap. 5 § BrB). 1980/81:48 89, 2.3 Bestämmelsernastillämpning hos banker, inkassoföretag och begravningsföreningar Som har angetts i avsnitt 1.2 har utredningen hos ettantal affärs- och sparbanker och inkassoföretag samt hos Begravningsföreningarnas Samorganisation företagit en enkätangående tillämpningen av gälds-bestämmelserna i 21 kap. ÄB m.m. Av tabell 1 nedan framgärhur svaren på utredningens tre första frågori enkäten till bankerna fördelar aig mellan de 10 affärsbanker och 34 sparbanker som har besvarat frågeformuläret. I vilken utsträckninggör banken enligt Er erfarenhetansvar gällande mot dödsbodelägareför avlidens skulder under åberopande av följandebestämmelser i 21 kap. ? Därför att dödsboets egendom inte har av trätts till förvaltning av boutredningsman eller till konkurs (i §)? Ig Aldrig El Ofta Därför att bodelning och arvskifte har ägtrum innan känd gäld har betalats (12 §)? gg Aldrig OI [Q Ofta Därför att bouppteckning inte har förrättats (14 §)? 1980/81:48 .i 90 Därför att veterligen oriktig uppgift har lämnats eller svikligt förtigande har skett vid bouppteck ningen eller dess edfästande (14 §)? IO Aldrig Q] Ofta Därför att betalning av boets gäld, utgivande av legat, fullgörande av ändamålsbestämmelse m.m. har ägt rum under den s.k.deliberationsfristen (11 §)? [41 Aldrig Q| Ofta I vilken utsträckningråder Ni dödshodelägareatt begära boets avträdande till förvaltningav boutredningsman eller till konkurs föratt delägama skall undgå personligt gäldsansvar? Aldrig O ofta [25) Regelmässigt Vad anser Ni om följandebestämmelser i 21 kap. ? (Flera alternativ kan förkryssas). 2 § 1 st 14 § 1 P 14 § 2 P Har ingen meningsfull funktion Alltför sträng mot dödsbodelägarna Behövs med hänsyn till dödsboets borgenärer 27 1980/81:48 91 Av tabell 2 nedan framgårhur de två inkassoföretag som har besvarat utredningens frågeformulärhar svarat på enkätens två första frågor. I vilken utsträckninggör scm borgenäreller som ombud för borgenär ansvar gällandemot dödsbodelägare föravlidens skulder under åberopande av följande bestämmelseri 21 kap, ? Därför att dödsboets egendom inte har av- trätta till förvaltning av boutredningsman eller till konkurs (1 §)? \T\ Aldrig \T\ Ofta Därför att bodelning och arvskifte haj ägtrum innan känd gäld har betalats (12 §)? Aldrig \T\ Ofta Därför att bouppteckning inte har förrättats (14 §)? Aldrig Q] [T] Ofta Därför att veterligen oriktig uppgift har lämnats eller svikligt förtigande har skett vid bouppteck ningen eller dess edfästande (14 §)? Aldrig [TI Ofta Därför att betalning av boets gäld,utgivande av legat, fullgörande av ändamålsbestämmelse m.m, har ägt rum under den s,k,deliberationsfristen (11 §)? [T] Aldrig [T] Ofta Prop,1980/81:48 92 Vad anser Ni om följandebestämmelser i 21 kap. ? (Flera altemativ kan förkryssas.) 1 § 2 § 2 § 5 § 11 § 12 § 14 § 14 § 1 st 2 st 1 p 2 p Har ingen meningsfull funktion Svår att till- lämpa 1 Alltför sträng mot dödsbodelägarna Helt ända målsenlig 1 1 1 Svaren på de två första frågorna i enkätentill Begravnings-föreningamas framgår av tabell 3 nedan. I vilken utsträckningråder Ni dödsbodelägareatt begära boets avträdande till förvaltningav boutredningsman eller till konkurs föratt delägarna skall undgå personligt gäldsansvar? Regel- Aldrig Ofta [x] mässigt Vad anser Ni om följandebestämmelser i 21 kap, ? (Flera altemativ kan förkryssas.) 1 § 2 § 1 st 2 § 2 st 14 § 1 P 14 § 2 P Har ingen meningsfull funktion Alltför sträng mot dödsbodelägarna Behövs med hänsyn till dödsboets borgenärer I de två sista frågoma i enkätentill bankerna tillfrågades de om allmänna synpunkter påÄB:s gäldsbestämnelser (fråga 3 b) samt vilka ändringar de skulle vilja föreslå i 21 kap. ÄB(fråga 4). Tre fjärdedelar av de 44 banker som skickade tillbaka frågeformulärenbesvarade inte frågoma 3 t och 4. Av dem som svaradeframhöll ungefär hälften attbestämmelsema i 21 kap, ÄB ärkomplicerade och tämligen okända för allmänheten. Från en del håll betonades att fastän bestämmelsema sällan tillämpasså har de ändå en funktionatt fylla. Några banker menade att det är stötande attborgenärerna genom en insuf-ficient gäldenärs frånfälle kankonmia i ett bättre läge på grund avren okunnighet om gällande gäldsregler hos delägarna. påpekade att bestämmelsema skyddar borgenärema dåligtmot kringgående av ; därför bör enligt återvinningsreglerna Prop.1980/81:48 94 samordnas med ÄB:sgäldsbestä.mmelser. Skånskabanken framhöll att 21 kap. 19 § ÄB är otillräckligsom undantagsbestämmelse när det gällergäldsreglemas tillämpning; om t.ex. överintecknadefastigheter finns medges ingen ansvarsbefrielse trots att det ekonomiska läget då kan varaminst lika dåligt som om endast utmätningsfri egendom funnits. Omkring hälften av desvarande ansåg att bestämmelserna börförenklas. föreslog att delägarebefrias från personligt betalningsansvar omhan kan visa att dödsboets ställning efter dödsfalletinte har försämrats för borgenärerna. Vidare föresloghandelabanken att delägare som har tillgodogjort sigtillgångar ur boet skall undgå personligt betalningsansvar om han återbär tillgångarna eller deras värde. Sundsvallsbahken framhöllatt 1 och 12 §§ samt 14 § 2 p i viss månframstår som huvudregel, övriga regler borde enligt Sundsvallsbanken kunna förenklas och en del - t.ex. 14 § 1 p -utmönstras.Falkenbergs sparbank tyckte att delägareinte bör svara för större gäld än sommotsvaras av dödsboets medel. För att kompensera borgenärerna fören sådan försämring föreslog sparhariken att rätten i samband med registrering av bouppteckning bör vara skyldig att beträffande bristbon förordnaom avträdande till boutredningsman. Dettaskulle, enligt . Innebära en vissgaranti för borgenärema att boets avveckling sker på ett opartiskt sätt. Flera banker ville byta ut gäldsreglema mot bestämmelser omskadeståndsskyldighet för delägama i defall dessa har gjort sig skyldiga till försummelseoch borgenärerna därigenom har lidit skada. Prop.1980/81:48 95 är de finska rätts-reglema om dödsbodelägaresansvar för avlidens skulder helt överensstämmandemed svensk rä+t. Beträffande gäldefter den som har avlidit före de nyabestämmelsernas ikraftträdande tillämpasemellertid äldre föreskrifter. Enligt dansk rättär frågan om arvinges ansvar föravlidens skulder att bedöma olika vid olika alag av dödsbobehandling, dvs, former för dödsbosavveckling. I huvudsak följandeslag av dödsbobehandling regleras ilagstiftningen 1. summariskbehandling, 2. offentligtskifte, 3. privat skifteoch 4. exekutorbehandling. Under vissa förutsättningar ärsammanlevnad i oskiftat dödsbo tillåten. Dågäller särskilda regler om ansvar för den avlidnes gäld. 3 Liksom enligtsvensk rätt utgörs dödsbodelägarna av arvingar, universella testamentstagare och,om giftorätt inte är utesluten, den efterlevande maken (18 kap. 1 § finska ÄB). 4 Med arvingeavses i den danska skifteloven såväl legalarvinge som universell testamentstagare(s. 66). Prop.1980/81:48 96 Summarisk dödsbobehandlinginnebär att boet avvecklas utan att manbehöver utfärda kallelse påborgenärer, pröva anmäldafordringar, underrätta arvingarna eller vidta andra sådana åtgärder son kännetecknarmera komplicerade behandlingsformer. 5 dödsfall har anmälts till skifterätten, vilket skall ske , bestämmer rätten om dödsboet skall behandlas summariskt. Av det totalaantalet dödsbon - f.n. omkring 50 000 - avvecklas ca 30 procentgenom summarisk behandling. Enligt skifteloven kan summarisk bobehandling äga rum i följandefall a) när det kan antas att den dödes tillgångarinte förslår till annat än begravningskostnaderna och