prop · G40367 · 1980-12-31 00:00:00 — stålengagemang är pä väg att begränsas lill vad som ingåri det nya bolaget med tillägg för stål- och ämnesförsörjning lilldenna verksamhet. Kinnevikförvärvade /79 tillräckligt med aktier i för alterhålla en andel av röstetalet kring , dvs. ett i praktiken dominerandeinflytande. Härigenom öppnades möjligheter för ell samarbele mellan Fagerstaoch . Företagen har många naturliga beröringspunkter i sina sortiment:rör, bergborrar, träd, hårdmelallprodukler m. m.. Sannolikt kommer allkunna dra nytta av den omfattande internationella försäljningsorganisation somSandvik kunnal bygga upp mycket lack vare sin framgångsrika hårdmetallrörelse. Industrinsförsörjningsmönster av råjärn, järnsvamp och skrot harockså undergått storaförändringar. Andelen malmbaserat stål har kraftigt sjunkit till förmån förstål framställt från skrol. Flera hyllor och sinlerverk har lagts ned. Endasten hytta med inriktning på specialstålsinduslrin återstår, nämligen den i är i färd med att ånyo starta upp sitl järnsvampverk i medanvändande av en helt ny teknik, nämligen s. k. plasmateknik. Antalet ugnarför surt marlinsläl har ocksä minskat. Valsverkför olika ändamål har ställts av i bl.a. , och Söderfors.Nyinvesteringar har genomförts i form av valsverk i bl.a. , ochLångshyttan. Förutom stränggjutningsmaskinerna i och planeras enmaskin i . Ugnsenheler har tillkommit i Långshytlan, och Hofors.Fagersta. och har investeral i nya anläggningar för svetsaderör. Nybys satsning på pulvermetallurgi har tidigare nämnts. Isynnerhet och har på senare är genomgått omfatiande internaförändringar ägnade att bl.a. bättre precisera lönsam-helsansvaret inom resp.organisation. har dessutom lagt ned mycken möda på att geverksamheten en i förhållande till SKFs övriga verksamhei självständig profilpå marknaden. Blandmänga ej realiserade uppslag och försök till samgående utgjorde planerna pä attsammanföra stålrörelserna inom SKF, och de i särklass mestomfattande. Om de hade förverkligats så skulle världens största specialslålsföretagmed18000 anställda och en omsättning pä . ha kommil till stånd.Orsakerna lill alt sä ej blev fallet var många. De olika förelagens styrelseroch ledningar närmade sig förhandlingarna med skiftande motiv ochviljeinriktningar. Bland de 250 personer som var inblandade iförhandlingsarbetet, som pågick myckel inlensivl , hade knappaslnågon personliga erfarenheler av ett så omfattande projekt. Inte minstkomplicerades förhandlingarna av att det inom varje företag fanns en säljandesida (exempelvis kvarvarande kullagerdelen inom SKF) och en köpande (del nyabolaget), vilkel klöv såväl företagsledningar som fackliga organisationer i tvåmer eller mindre utpräglade läger. Vidare berördes ett tjugotal driftsställen, vilkelnaluriiglvis inle bara försvårade förhandlingarna ulan också skulle komma allutgöra ett avsevärt administrativt samordningsproblem i framliden med risk förinterna strider och tung byråkrati. Sortimentet skulle också fä en bredd och ensammansättning som del skulle la läng lid alt harmoniera. Detnya bolaget skulle dock kunna ges en ansenlig styrka vad avser Prop.1980/81:67 109 marknadsföring,kompetens och produktionsresurser. Det slora flertalet av specialstålsbrukenskulle också få en gemensam ägare. Den finansiella styrkan skulle sannoliktockså ha blivit bättre än om var och en gått skilda vägar (även om bolag medflera ägare ibland upplever della som en nackdel). Iefterhand torde få beklaga att projektet inle kunde fullföljas. I synnerhetsom en jordmån skapats för andra mer överskådliga och näraliggande samarbelsplanernämligen mellan och samt och via . Synpunkterpå framtiden för specialstålsindustrin Osedvanligtmänga beslut om slora förändringar har faltals under de senasle åren ochgenomförandet av dessa upptar nu till stor del ledningsresurserna i berördaföretag. Därför är några nya slora strukturåtgärder sannolikt inle att väntaunder såvida inle sådana tvingas fram av nya omvälvningar påmarknaden. Att en fortsatt omstrukturering dock är nödvändig framgår med alltydlighet av bl.a. den nuvarande otillfredsställande resultatutvecklingen inombranschen och av att efterfrågelillväx-ten f. n. avtar på flerlalelproduktområden. Nedanföljer några synpunkter på efter vilka riktlinjer en fortsatt omstruktureringskulle kunna ske. Påden rostfria sidan återfinns numera tre grupperingar: , Avestaoch /Fagersla. Något förenklal kan lägel beskrivas sä att NU har detbredaste sortimentet med tunna band och grovplål på den platta sidan, sömlösaoch svetsade rör i allt från klena till grova dimensioner, svetsträd samtrördelar m. m. är framgångsrikt främsi med sina platta produkler, isynnerhet har den senaste satsningen på ett kallvalsverk med en bredd pä slagit väl ut. rörsorli-ment är inte så brett som vare sig NUs ellerSandvik/. Denna senare gruppering har helt klart sin tyngdpunkt pårörsidan, där är ett av de starkaste förelagen i världen och där även Fagerstaspelar en framträdande roll. Fagerslas produktion av platta produkter harbeskrivits som lönsam men en begränsad produktionskapacitet och en högsta breddpä produkterna av utgör avsevärda restriktioner. Elltänkbart sätt att nä en god effekt pä marknaden inom och utom landet skullekunna vara all den svenska marknadsföringen av rostfria produkter ätminstoneövergångsvis sker efter tre olika linjer representerade av de nämnda tregrupperingarna: NUmed ett brett program innehållande rör och platta produkter /Fagerslamed ett djupt rörprogram Avestamed ett djupt program för platta produkler. Sortimentenskulle kunna kompletteras genom inbördes tillköp, vilket skulle kunna öppnamöjligheter för ytterligare produklionssamordning och effektivisering. Snabbställillverkas f. n. av i och av främst i Långshyttan.Tillsammans utgör deras export en ansenlig andel av den internationella handelnmed snabbstäl. Exportandelen är frän båda företagen hög och den inbördes konkurrensenhar varil kännbar, inte minsl pä exportmarknaderna. Snabbstålssortimentet ärbara lill vissa delar lönsamt och strukturåtgärder är ofrånkomliga såväl inomsom mellan förelagen. Frägan bör dock behandlas med varsamhet frän exportsynpunkl. 1980/81:67 110 eftersomett sammanslaget företag på vissa marknader skulle få en så slor andel att denskulle kunna bli svär att behälla. Del ligger nära lill hands all draslutsatsen all /Fagersla är bäst lämpade alt marknadsföra denna lyp avprodukter, som marknadsmässigt har sä mycket gemensamt med härdmetallen, där juSandvik har en stark slällning i snart sagt hela väriden. Omett enda företag skall svara för vad som lidigare varil spritt pä flera olikaorganisationer så blir marknadsföringens utformning avgörande för hur storasammanlagda marknadsandelar skall kunna behålla. Eftersom exportandelenär myckel hög i detta fall, bör anpassningen till den inlernalionella marknadenfå bli avgörande. Annars kan man naturligtvis ifrågasätta nyttan med enalltför längt gången koncentration. Smala,kallvalsade band tillverkas som nämnts av i (ägtav och ), av i och av SKF Sleel i Bångbro.Skillnaderna i sortiment och produktionsuppläggning mellan SKF Sleel och deövriga är sådana all en ytterligare koncentration sannolikt inte är motiveradunder nuvarande omständigheter. och samarbete har nämligentyngdpunkten på det mest högkvalitaliva sortimentet med det mesl komplicerade produklionsförfa-randet,medan har ett något enklare sortiment med lägre produktionskostnadersom följd. Inle minsl inom har slora organisatoriska ingrepp gjortsoch alla tre resultatenheterna bör nu ges möjligheter alt pröva sina nyastrategier. Valstrådproduceras huvudsakligen vid två verk i landet, nämligen de i och Hofors.Fagersta tillverkar säväl rostfri som kolrik tråd, medan enbart görden . Fagerslas valsverk för della ändamål skall rustas upp i första handför att säkerslälla en konkurrenskraftig produktion av del rostfriaprogrammet. Även efter dessa planerade investeringar i trådvalsverkel kommer Fagerslaskonkurrensförmåga på den kolrika valslräden att vara förhållandevis begränsad.Mycket talar för att SKF Sleel i har bättre möjligheter alt överleva påsikt bl.a. därför all erforderliga invesleringar där för all uppnå en godställning pä marknaden är förhållandevis måttliga. Läget kompliceras dockytterligare av all kollråden till slora delar har tvivelaktigalönsamhetsutsikter. bAndra frågor och iakttagelser för framtiden Denlyp av marknadsföringslån, som delegationen kunde lämna, beviljades i endastett fall lill ett projekt som senare skrinlades. Lånen syftade lill all främjaförsäljning av kunnande inom teknik- och marknadsområdena. I en studie somdelegationen lät utföra framkom bl. a. all s. k. know-how-försäljning i deflesta fall är såväl tidsödande som dyrbar. För alt bli accepterad pä marknadenkrävs oftast all referensanläggningar finns, alt den tekniska lösningen ärbättre och/eller alt priset är lägre än konkurrenternas. En verksamhei somställer stora finansiella krav och där resullalen låter vänta på sig kanske5-10 år kan dåligt tjäna som räddningsplanka i krislider och kan endast på längsikl bli ett lönsamt komplement lill stålindustrins övriga verksamhei Dengradvisa övergängen lill en numera nästan totalt skrolbaserad stålproduktionhar väckt farhågor om den framlida skrolförsörjningen. Åtgärder ägnade altreducera beroendet av skroltillgången och trygga en viss basförsöijning av högkvalitativtråjärn är angelägna. Strukturrationaliseringkan i många fall syfta till att reducera en genom överkapacitet sä längt drivenkonkurrens all en varaktig full kostnadstäck- Prop.1980/81:67 111 I en, både vad avser produktionsförfaranden,sortiment-sammansättning och marknadsföring, så komplex verksamhei som specialstålsinduslrinkan det inte uteslutas all även vissa till synes "anti-struklurella"åtgärder kan vara av godo. Möjligen kan exempelvis den samlade svenska exporten(och vinslen därav) ökas om ell svenskl företag tar upp en ny produkl ikonkurrens med en annan svensk leverantör. Visserligen bör svensk stålindustrii huvudsak inrikta sig pä all stärka sin konkurrenskraft genlemol utländskaföretag men della bör vare sig utesluta möjlighelen att samarbeta medutländska förelag eller att vidla åtgärder som lill en del skulle kunna ha ennegaliv inverkan på andra svenska företag. För alt överleva i en internationellkonkurrens måste man agera efter de krav denna ställer. Att i alla lägen låtanationella struklurhänsyn bestämma strategin kan vara orimligt. Samtidigtsom en fortsatt omslruklurering av denna induslri med all sannolikhet ärofrånkomlig så mäste det påpekas alt de fortsalla åtgärderna kan komma att bliväl så smärtsamma som vad förelagen och de anställda upplevt . Slora produklionssamordningarålerslår på säväl del rostfria området, snabbslälet som delar av kolslålet,däribland valslräden. Såvälägare, slyrelser och företagsledningar som företrädare för de fackligaorganisationerna har vidare ett slorl ansvar för att den fortsatta omslruklureringengenomförs på ell mera förutseende och balanserat säll än vad som allmänt sett varilfallet under den senasle lågkonjunkturen. Delär också väsentligt att korrekta slutsatser dras av de försök lill samgåendesom förevarit men som misslyckats. Vilken roll har ägarinlressena,finansiärerna, ledningarna och de fackliga organisationerna spelat? MBL-förfarandelhar varil ett nylt inslag vid många förhandlingar. Här lorde ocksä viktigaerfarenheter ha vunnits. Enligl uppgifi har varje nyltförslag till samgående vållat oro inle minst bland personal och bland kunder ulomlands.Pä mänga häll sägs förtroendet för de svenska stålleverantörerna ha skadats. Inleminst har tillkännagivna fusionsförsök, som sedan misslyckats, skapat förvirringoch undran. Om dessa iakttagelser vid en närmare prövning visar sig varakorrekta, bör man kanske söka nya mer diskreta former för exempelvisfusionsförhandlingar i framfiden. cResultatutveckling och finansiell slällning Resultatutvecklingeni branschen har varil osedvanligt pressad. Fiertalel företagskulle ha hamnat i akula problem om de inle kunnat falla tillbaka på andralönsamma rörelsegrenar eller på tillgångar som skog och krafl. Pä denna bilagas sislasida återfinns en sammanställning av bl. a. resultaten efler kalkylmässigaavskrivningar men före finansiella koslnader för den samlade svenska specialstälsverksamhelen(dvs. ett resullal fritt från inslag frän förelagens övriga verksamhetsgrenar).De kalkylmässiga avskrivningarna skall spegla koslnaderna för att äleranskaffaanläggningstillgångarna och är i normalfallet slörre än de planenligaavskrivningar som företagen i allmänhel redovisar i sina officiella årsbokslut. Sammanställningen visarall kunde den svenska specialståls-verksamheten läcka sittkalkylmässiga avskrivningsbehov. Om man emellertid gör ett antagande om attdel totalt arbetande kapitalet pä ca . till en tredjedel finansieratsgenom ränlebärande lån sä äterstår efter räntekostnader på kanske . enmyckel blygsam vinst all användas för konsolidering, skatt och ersättning lillaktieägarna. Prop.1980/81:67 112 För alt förelagen långsiktigt skall kunna säkerslälla åleranskaffningenav anläggningstillgångarna inom specialslålsrörelsen, fordras sannolikt att dengenomsnittliga resultatnivån för en hel konjunkturcykel överträffar även 1974 ärsresultat. Tyvärr har i slällel gett myckel slora förluster. Någon uppgift om specialstålets kalkylmässiga resultatföreligger ännu inte . kan dock förmodas uppvisa ettsammanlagt resullal före bokslulsdispositioner och skatter inom intervallet200-250 Mkr. (Resultatbegreppet här kan inle jämföras med det kalkylmässiga,snarare med vad förelagen vanligen visar i sina årsredovisningar. ExempelvisSandvik, SKF och ingår enbart med sina slålrörelser, medan andra bolaghar inslag av såväl kraft som skog, som i vissa fall kraftigt förbättrarresultatet.) Detta tyder på alt specialstålsrörelserna gäll med en kalkylmässigföriust även . Eftersom det mesta lalar för all 1980 ärs resultatkommer att bli i nivå med ärs eller i bästa fall något bällre, bliravkastningen även detta är negativ för den renodlade stälrörelsen. Under detsenaste decenniet har alltså branschen sammanlagt gäll med stora förluster. Strukturdelegationens existens är en påminnelse om att desvenska förelagen temporärt hamnat i ett finansiellt läge där endasl slalen varilberedd att bistå med kapital. För alt denna situation inle skall permanentas, vilkelinträffat i andra västeuropeiska länder, så måsle resullalnivån alltsåförbättras avsevärt. Det finns f. n. dock inga säkra tecken pä all en sädanljusning för branschen skulle finnas inom räckhåll under de närmaste åren.Konkurrenterna i och planerar så vill bekant inga expansionsäl-gärderutan nöjer sig med att i bästa fall ersättnings- och ralionaliseringsin-vestera.Samma recept lorde gälla för den svenska specialstålsinduslrin under denärmaste åren. Svensk specialslålsindustri får dock fortfarande anses ha ellvisst försprång, inle minst i sin marknadsföring, framför flerlalel andraländer, ell förspräng som dock tenderar att krympa. Att ytterligare utvecklaoch marknadsanpassa såväl sortiment som organisation framstår därför som andraviktiga element i den framlida strategin. Svenska specialstålverks' utveckling Mkr.1974 1975 1976 1977 1978 1979 1980 -0,6 -6,2 -5,0 ' , , , , , SKF Steel.Stora specialstålverken (t.o. 1976), , - gäller resultat efter planenliga avskrivningaroch räntenetto. och ingår hela moderbolagets resultat.För , och ingär Prop.1980/81:67 113 Sysselsättningsutvecklingen inom järn- och stålindustrinsamt järnmalmsgruvorna . Järn-och stålindustrin samt järnmalmsbrytningen har under de senasle åren genomgåtten djupgående omvandling. Detla har påverkal främst produktionsstrukturen i deolika delbranscherna, men även sysselsättningen vid enskilda anläggningar ochberörda regioner. I det följande ges en översikt av sysselsättningsutvecklingenunder med uppdelning på delbranscher. Uppgifterna från år 1976är i huvudsak hämtade från handelsslålsutredningen (SOU 1977:15) och från 1977års specialstålsutredning (Ds I 1977:3). För vissa företag har ändringar irutinerna för personalredovisning m.m. omöjliggjort en direki jämförelse mellantidigare uppgifter och nuläget. Där har därför nya uppgifter för är 1976inhämtats från företagen. Uppgifterna för avser i regel lägel i slutetav augusti för totala antalet anställda vid resp. anläggning. I vissa fall harföretagen haft svårigheter att lämna dessa uppgifter och där har i ställetantalet helårsanslällda angivits. Genomgående är dock sysselsättningsdata förär 1980 i stort sett jämförbara med uppgifterna för . Samtliga uppgifterär avrundade. Karlaöver "orter i med järn- och stålindustri samljärn-malsbrytning är 1980" återfinns pä sid. 000-000. Handelsstålindustrinhar genomgått slora förändringar vad gäller såväl ägar- ochproduktionsstruktur som antalet anställda. Bildandel av Svenskt Stål ABinnebar all de största handelsstälverken och huvuddelen av de mellansvenskajärnmalmsgruvorna sammanfördes till ett företag. En omfördelning har gjorts säatt varje anläggning erhållit en mer specialiserad produktion. Därvid har ellomfattande investeringsprogram genomförts. Företagets sysselsättning harminskat och betydande minskningar återstår. Situationenför de mindre handelsstälverken är frånsett avvecklingen av Horndalsverken år1979 i stort sett oförändrad jämfört med läget . Utvecklingenframgär av följande tabell. 8 1980/81. r SMEWEBACKEI ' GRMlCESBERe PERSMflS» ( HÄLLEPOM ST(US5(C, / SANDvI ,_ \uwesHYtrÄN * \ toOAS Prop, 1980/81:67 Minskningenav sysselsättningen uppgår lill cirka 1 300 anställda . långsiktsplan innebären personalminskning lill är 1987 med 1900anställda, varav ca 500 i , 1000 i och 400 i . För demindre handelsstälverken föreligger inga planer som innebär mer påtagligapersonalförändringar. I beräknas den kvarvarande martinugnen bli lagenur drift inom ett par är. I övrigt genomförs enbart löpande rationaliseringsälgärder.Totalt skulle handelsstålindustrin utifrån nu kända förhållanden således minskatill slutet av med drygt 2000 anställda. Ävenspecialstälindustrin har genomgått omfattande förändringar i frägaom produktion. Tabell 2 sammanfattar de sysselsättningsförändringar som har sketlsedan år 1976. Denstörsta organisatoriska förändringen är bildandet av ,där Grängesbergskoncernens anläggningar i i kommunsammanfördes med Uddeholmskoncernens anläggningar i , ,Blombacka och delar av . Dessutom införlivades några dotterföretag medmekanisk verksladsproduktion. Förändringen innebar en samordning avproduktionsresurserna och beräknas medföra omfattande personalförändringar,främst i . Belydande personalminskningar hade redan skett i de avfusionen berörda anläggningarna när företagsbildningen skedde vären 1979.Stora personalförändringar har skell även inom , i SKF:s släldivisionoch inom , dels på grund av strukturella orsaker, dels genomanpassning till konjunkluriäget. Uppgifternafrån företagen inkluderar den personal som är anställd vid resp. ort. Härutöverhar företagen försäljningsorganisationer m.m. ute i landet, vilka inle ingår iredovisningen. Sysselsättningenhar minskal med 5000 anställda. störreförändringar som är akluella kan nämnas den nedläggning som är aviserad för och gruvor saml en minskning av personalstyrkan med ca 300 anställdavid . Dessa förändringar påverkar även förutsättningarna förfortsatt produktion vid Strässa gruva, som har leveranser bl. a. lill Spännarhyltan,saml för . Andra åtgärder är de aviserade personalminskningarnainom med dels nedläggningen av stållillverkningen i somberör 140 anställda, dels fusionseffekter främst på tjänstemannasidan, somberör 150 till 250 anställda vid samtliga anläggningar. Vidare görs nu en konjunklurmässignerdragning av personalstyrkan på ett 100-tal anställda, vilka har rekryteratsefter är 1979. Rördivisionen bedöms komma att minska med ca 100 tjänstemän iStorfors och . Ylleriigare ralio-naliseringsstudier pågår. Sysselsättningsutveckling inom specialstålsindustrin . , del av / A B/A vesta del av, SKF Bångbro/SKF Stål 60 Totalt ca 300 i nya projekt InomFagerstakoncernen genomförs f. n. förändringar inom råstålspro-duktionen ochutredning pågår om snabbstålsproduktionen. Förändringarna inom råstålssektorninnebär en minskning av sysselsättningen i Fors- 9 1980/81. Prop.1980/81:67 118 backafill ca 320 anställda . Sysselsällningseffeklerna av övriga utredningarkan ännu inte bedömas. InomSandvikkoncernen pågår f.n. invesleringar som beräknas ge ettsysselsättningstillskott med knappt 500 anställda inom koncernen varav hälfteni . Inom övriga koncerner pågår i huvudsak rationaliseringsälgärder. Desvenska järnmalmsgruvorna har drastiskt minskat i antal och sysselsättningunder de senasle åren. Minskningen har pågått under en lång följd av år iMellansverige. fanns där ca 30 järnmalmsgruvor i drift och återstårenbart fyra gruvor. 1 tabell 3 visas de gruvor som fanns i drift är 1976 och år1980 med uppskattningar av antalet sysselsatta vid resp. anläggning resp. är. fanns totalt 23anläggningar i drift. Antalet angivna anläggningar kan variera beroende pä hurnäraliggande anläggningar redovisas. Efter är 1976 har 11 gruvor lagts ned ochavveckling av driften pågår för tvä enheter. Vid en gruva pågår prospekteringefter andra fyndigheler än järnmalm och för en gruva är nedläggning aviserad.Sysselsättningen vid de åtta gruvor som var 1980 låg på 7 500anställda. Minskningen av personalstyrkan har sketl bäde i (1500anställda) och i (1 200 anställda). Minskningen i kommunuppgår till 650 anställda. Personalstyrkan uppgick lill 1 600anställda. Förde mellansvenska gruvorna innebär nuvarande planer en minskning avpersonalstyrkan vid Grängesbergsfällen till 560 anställda . Om Dannemoragruvankan fä nya kunder som kan kompensera bortfallet av leveranser lill Domnarvels malmbaserademetallurgi kan sysselsättningen behållas vid ungefär nuvarande nivå.Alternativet är sannolikt en nedläggning, eftersom produktionen knappast kanupprätthållas pä en väsentligt lägre nivä än . Lägel är osäkertockså för Slråssagruvan, som levererar malm till och Spännarhyltan.Leveranserna lill Spännarhyltan upphör om den aviserade nedläggningengenomförs. Slråssagruvan måsle finna nya marknader för att kompenserabortfallet av leveranser lill Spännarhyltan. För malmfälten i Norrbottenföreligger inga preciserade långsikliga planer av samma slag som för verksamhei.Betydande nyinvesteringar måsle dock lill för all långsiktigt säkra produktionoch sysselsättning i dessa gruvor. Enligt mineralpolitiska utredningensdelbetänkande (SOU 1979:40) och metaller skullemarknadsförutsättningarna och produktionsmöjligheleriia innebära en verksamhetmed cirka 5000 anställda i gruvrörelsen i vid millen av 1980-taleloch en ytterligare reducering lill ca 4500 anställda omkring . Järnpulverframställningeni med 350 anställda både och utgör ett led iproduktionsprocessen mellan den produktion som Sysselsättningsutvecklingen vid Järnmalmsgruvorna . Bastkärn/Bastkärns gr AB normaltsker vid gruvorna och järnframställningen. Järnpulver kan användas som ett malmbaseratsubstitut till skrot för stålproduktion, vidare som råvara till gjuterier och pressmide.Förutom i tillverkas järnpulver i samt i Uddeholmsanläggning i . Sysselsättningen vid dessa orter är inräknad iredovisningen för resp. specialstål-verk. 1980/81:67 120 I tidigare redovisning av stål- oeh gruvindustrinsregionala belydelse har sammanställningar gjorts av resp. branschssysselsättning ställd dels mol den totala industrisysselsältningen i berördakommuner, dels mol den totala sysselsättningen, mätt över samtliganäringsgrenar. Den statistik över industrin som kan användas är indusirislalistiken,men den publiceras med relativt lång lidsfördröjning. Officiella uppgifter omden totala sysselsättningen tas enbart fram genom de vart femte äråterkommande folk- och bostadsräkningarna. Del finns ändå anledning att grovlberäkna berörda anläggningars andel av bäde induslrisysselsältningen och dentotala sysselsättningen i berörda kommuner. Härvid har underlagsmaterialet lilllänsplaneringen använls.