prop · G403172 · 1980-12-31 00:00:00 — omändring i lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling; Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll ovannämnda dag. Ipropositionen föreslås att tillämpningsområdet för lagen om dödande av förkommenhandling utvidgas till att omfatta vissa typer av obligationer och förlagsbevis.Det gäller sådana obligationer och förlagsbevis som är ställda fill viss rnaneller till viss man eller order och som har utfärdats genomVärdepapperscentralen VPC Akfiebolags försorg. Vidare skall lagen kunna tillämpaspå s. k. bankcertifikal, dvs. innehavarobligationer som utges av banker och somhar en löpfid på högst . Ipropositionen föreslås slutligen en förenkling av själva dödningsförfa-randetvid domstol. Lagändringarnaavses träda i kraft . 1Riksdagen 1980/81. Prop.1980/81:172 Propositionens lagförslag lagen (1927:85) om dödande av förkommen Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1927:85) om dödande av förkommenhandling' dels atl 7 § skall upphöra att gälla, dels atl 1, 6, 8 och 13 §§skall ha nedan angivna lydelse. Löpandeskuldebrev, växel, kon-nossement eller annan handling, vars föreleende utgörvillkor för rätt atl kräva betalning eller påkalla fullgörande av annan förpliktelse,må, där antagas kan att handlingen förstörts eller eljest förkornmil, dödas påbegäran av den, som förlorat handlingen. Lag samma vare i fråga om aktiebrevoch pantbrev, så ock beträffande intecknad förskrivning, som är ställd tillviss man. Denna lag äge ej tillämpning å banksedlar ellerobligationer. Löpande skuldebrev, växlar, kon-nossement eller andrahandlingar vilkas föreleende utgör villkor för rätt att kräva betalning elleratt påkalla fullgörande av någon annan förpliktelse/ör, om del kan antas atlhandlingen har förstörts eller kommit bort, dödas på begäran av den som harförlorat handlingen. Delsamma gäller i fråga om aktiebrev och pantbrev, liksombelräffande inlecknade fordringshandlingar som är ställda lill viss man. Dennalag tillämpas inte på banksedlar. Den lillämpas inte heller på obligationereller förlagsbevis utom i fråga om 1. obligationeroch förlagsbevis som har ställts tdl viss man eller till viss man eller orderoch som har utfärdats genom Värdepapperscenlralen VPC Aktiebolags försorg,eller 2. obligationermed en löplid på högsl elt år som har siällis till innehavaren och som utgesav bankinslitul. 1 Senaste lydelse av 7 § 1946:878. 2 Senaste lydelse 1970:1012. Harsökanden visal sannolika skäl, all handlingen/ör/!0«om förstörts eller eljestförkommit, föreläg-ge rälien honom an å viss dag fullfölja ansökningen; och uifärderätten offentlig stämning, som genom rättens försorg kungöres i Post- ochInrikes Tidningar. Kungörelsen skall införas i tidningens första nummer förjanuari, april, juli eller oktober månad; och skall vid insaltande av dag föransökningens fullföljande iakttagas, att minsl ett och högsl komma attförflyta mellan dagen för kungörandet och den dag, som utsattes för ärendetsfullföljande. Stämningenskall innehålla, jämte beskrivning av handlingen, att sannolikaskäl visats försökandens uppgift att den för honom förkornmil, ävensom tillkännagivande att,om någon innehar handlingen eller vet atl den finnes i behåll, han bör däromhos rätten göra anmälan sist å den för ärendets fullföljande utsatta dag. Har stämningen icke blivit i rätt tid införd i Post- ochInrikes Tidningar och möter på grund därav hinder för ärendets företagande åden utsatta dagen, äge rätten utsätta ny dag för ansökningens fullföljande samtutfärda och kungöra offentlig stämning på Har sökanden gjort sannolikl att handlingen har förstörtseller kommit bort, skall rälien utfärda en offentlig stämning, som genom rättensförsorg kungörs i Post- och . Kungörelsen skall införas itidningens första nummer för januari, april, juli eller oktober månad. Stämningen skall innehålla en beskrivning av handlingensamt uppgif t om att sökanden har gjort sannolikt att handlingen har förstörtseller kommit bort. I stämningen skall vidare den som kan inneha handlingeneller vet att den finns i behåll eller som i övrigt kan lämna upplysningar iärendet uppmanas att anmäla detta till rätten senast en viss angiven dag. Dennadag skall bestämmas så att minsl ett och högst kommer atl förflyta fråndagen för kungörandet. Sökanden skall underrättas om innehållet i stämningen. 3 Senaste lydelse 1977:685. r 1980/81. säll förut sagts. Underrättelse härom skall meddelassökanden. Innanfullföljd ansökning företages tdl avgörande, förelägge rätten sökanden attförebringa utredning, huruvida efter den offentliga stämningens utfärdandeinträffat omständighet som kan tjäna tdl upplysning i saken, såsom att räntaeller vinstutdelning uppburits eller på grund av handlingen krav ellerpåminnelse skett hos gäldenären. Finnerrätten, vid prövning av ansökningen, någon omständighet ej hava förekommit, somutvisar, att handlingen/iVines i behåll, eller giver skälig anledning tillantagande att så är fallet, varde handlingen genom beslut av rätten dödad. Belräffande pantbrev och inlecknad fordringshandlingskall beslutet tilUka innehålla erinran, alt det ej innebär dödande avinteckningen. Sedan liden för anmälan enligl 6 § andra stycket har gått ul,skall rätten avgöra ärendet. Finner rätten därvid atl någon omständighet intehar förekommit som visar eller ger skälig anledning till antagande att handlmg-enfinns i behäll, skall handlingen dödas genom beslul av rätten. Beträffandepantbrev och intecknade fordringshandlingar skall beslutet innehålla enerinran om alt beslutel inte innebär all inteckningen dödas. förflutit från det pantbrev eller annan inteckningshandling, om vilkendet ej är känt var den finnes, blivit uppvisad för anteckning om innehav ellereljest företedd i inteckningsärende och vill den intecknade egendomens ägareåska alt inteckningen, ehuru han ej kan förete handlingen, måtte dödas, göreansökan därom, då fråga är om Är del inlekänt var etl pantbrev eller någon annan inteckningshandling///i«j och har förflutit fråndet att handlingen uppvisades för anteckning om innehav eller / övrigtföreteddes i ett inteckningsärende, kan den intecknade egendomens ägare ansökaatt inteckningen dödas trols atl handhngen inte kan företes. Ansökan som avserett pantbrev skall "Senaste lydelse 1970:1012. 5 Senaste lydelse1977:685. pantbrev, hos den rätt, under vilken fastigheten lydereller i skeppels hemort eller i den ort, där skeppsbygget utföres, och eljesthos rätten i den ort, där vederbörande inskrivningsmyndighet är. Kan detantagas atl pantbrev tillkommit på sådant sätt eller kommit ur ägarens handunder sådana omständigheter som utesluter giltig pantsättning, mä ansökan görasulan hinder av att angivna lid ej förflutit. Sedan ansökningen, där såske kan, på sätt om stämning i tvistemål är stadgat delgivits den senastantecknade innehavaren av handlingen, utförde rätlen offentlig stämning, somskall kungöras på sätt i 6 § sägs samt innehålla beskrivning av handlingenävensom tillkännagivande att, om någon innehar handlingen eller har kännedomom att den finnes i behåll, han bör därom, vid äventyr alt inteckningen eljestdödas, hos rätten göra anmälan sist å dag som för ärendets fullföljande utsattes.Sådan dag må ej sällas lidigare än efter kungörelsens införande i . Fullföljes ej ansökningen å utsatt dag vare den förfallen. Finner rätten, vid prövning av ansökningen, någonomständighet ej hava förekommit som utgör skälig anledning atl låtainteckningen fortfarande gälla, förordne rätten all göras hos den rätt under vilken fastigheten lyder eller iskeppels hemort eller i den ort där skeppsbyg-gel utförs. Ansökan som avser någonannan inteckningshandling skall göras hos rätten i den ort där vederbörandeinskrivningsmyndighet finns. Kan det anlas alt ett pantbrev har tillkommit påsådant sätt eller har kommit ur ägarens hand under sådana omständigheter somutesluter giltig pantsällning, får ansökan om dödande av inteckningen görasäven om den angivna tiden ej har förflutit. Den somsenast har antecknats som innehavare av handlingen skall, om det kan ske,delges ansökningen i enlighet med vad som föreskrivs om delgivning av stämningi tvistemål. Rätten skall därefter utfärda en offenllig stämning, som skallkungöras på det sätl som anges i 6 §. Stämningen skall innehålla en beskrivningav handlingen. I stämningen skall vidare den som kan inneha handlingen ellervet att den finns i behåll eller som i övrigt kan lämna upplysningar i ärendeiuppmanas att anmäla detta till rätten senast en viss angiven dag. Denna dagskall bestämmas så atl kommer atl förflyta förkungörandet. Sökanden skall underrättas om innehållet i stämningen. Sedan tiden för anmälan enligt andra stycket har gått ut,skall rätten avgöra ärendet. Finner rätten därvid atl någon omständighet intehärföre-kommit som utgör skälig anledning inteckningen må, på därom hos vederbörandeinskrivningsmyndighet gjord ansökan, dödas ulan handlingens föreleende. Rätlen skall underrätta inskrivningsmyndigheten om ansökansom / första stycket sägs för anteckning i faslighelsboken eller annan inskrivningsbokvarom fråga är. Vad nu sagts om ansökningen skall ock gälla rätlens slutligautslag i ärendet; dock må, då ansökningen avslagits, anteckning ej verkställasförrän utslaget vunnit laga kraft. att låta inteckningen fortfarande gälla, .skall rättenförordna att inteckningen får dödas utan handlingens företeende efter ansökanom detta hos vederbörande inskrivningsmyndighet. Rättenskall underrätta inskrivningsmyndigheten om en ansökan som har gjorts enligtförsta stycket och om rätlens slutliga beslia i ärendet.Inskrivningsmyndigheten skall anteckna detta i faslighelsboken eller annaninskrivningsbok. Har ansökningen avslagits, skall anteckning om detta dockinte göras förrän beslutel har vunnit laga kraft. Denna lag träder i kraft . Har enansökan om dödande gjorts före ikraftträdandel, lillämpas dock äldrebestämmelser. 1980/81:172 ' Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , Åsling,Söder, Krönmark, , , , , , , ,, , , Lagrådsremiss med förslag till lag om ändring i lagen(1927:85) om dödande av förkommen handling Lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling (mortifikaiionsla-gen)ger möjlighel all döda handlingar som har förstörts eller förkornmil. Den ärtillämplig på bl. a. vissa typer av värdepapper. Banksedlar och obligationer ärdock undantagna från lagens tillämpningsområde. I skrivelse lill juslitiedepartementethar föreslagit atl lagen ändras så altdet blir möjligt att döda obligationer och förlagsbevis som inte är ställdatill innehavaren. Frågan om en sådan ändring behandlades vid en hearing den 26september 1980 som jusfitiedepartementet höll med företrädare för bankinspektionen.Post- och , , och . Vid hearingen framförde önskemål om atllagen även ändrades så att den blev tillämplig på s. k. bankcertifikal, dvs.obligationer med en löplid på högsl etl år. Föreningen har därefter i skrivelseden till juslitiedepartementet närmare utvecklat skälen tilldenna ståndpunkt. De frågor som sålunda har aktualiserats behandlas i detföljande. I detta sammanhang las även upp en fråga om förenkling av dödningsförfarandetenligt mortifikalionslagen. Under lagsliftningsärendets fortsatta beredning har samrådskett, förutom med dem som deltog i hearingen, med företrädare för riksgäldskonloret,, , . I lagstiftningsärendet har konlakl även tagits medjustitiedepartementen i de andra nordiska länderna. Prop.1980/81:172 8 2.1 Tillämpningsområdet m. m. Den som har förlorat etl löpande skuldebrev, en växel, ettkonnossement eller någon annan handling, vars företeende utgör villkor för rätlalt kräva betalning eller påkalla fullgörande av någon annan förpliktelse, kanenligt 1 § mortifikalionslagen få handlingen dödad, om det kan antas atl denhar förstörts eller på annat sätt förkommit. Detsamma gäller i fråga om akliebrevoch pantbrev samt intecknad förskrivning som är ställd till viss man. Lagen är inletillämplig på banksedlar och obligationer. Undantaget för obligationer gälleräven obligationskuponger. Lagen är alltså tillämplig främst på s. k.presentationspapper med undantag för banksedlar och obligationer. Beträffande bakgrunden till dessa regler kan följandenämnas. Särskilda kommitterade avgav ett förslag till lagom dödande av bortkomna handlingar. På grundval av de kommitterades förslagutarbetade försäkringslagstiftningskommittén ett förslag till lag om dödande avförkommen handling (SOU 1925:25). Kommittén fann all elt behov av dödnings-förfarandehade gjort sig särskill gällande i fråga om sådana handlingar vilkas företeendeutgjorde villkor för rätt atl kräva betalning eller påkalla fullgörande avannan förpliktelse. Det ansågs allmänt att sådana s. k. presentationspapperborde kunna bli föremål för dödande. Denna gmndsats kom också i kommitténsförslag till uttryck i en särskild paragraf. Som exempel på handlingar avangivet slag nämnde kommittén löpande skuldebrev, dvs. skuldebrev som hadeställts fill innehavaren eller till viss man eller order. ansåg sig inte kunnaförorda att ett dödningsförfarande infördes även beträffande skuldebrev somhade ställts fill viss man. Ett sådant skuldebrev (s.k. enkelt skuldebrev)utställdes nämligen endast för att tjäna som bevis för gäldenärens utfästelse,varför det för borgenärens rätt att kräva betalning ej var nödvändigt attskuldebrevet företeddes. Beträffande intecknade skuldebrev som hade ställtstill viss man ansåg kommittén dock sådana förhållanden föreligga att lagenborde tillämpas även på dem. Kommittén fann att lika starka skäl som talade förmöjligheten att döda presentationspapper förelåg beträffande aktier. Ej sällanutställdes dessa till innehavaren och blev därigenom löpande. Kommittén pekadeockså på att aktier som var ställda fill viss man kunde förses med blancoindossament,varefter de omsattes på samma sätt som innehavaraktier. Beträffande obligafioner hänvisade kommittén till 1907 årsförslag, som innebar att dessa handlingar borde undantas från dödande. Enligt1907 års förslag kunde ett dödningsförfarande beträffande svenska obligationermedföra en viss risk för utländska innehavare av sådana obligafioner. Det lågnämligen i sakens natur att dessa innehavare måste förbli i okunnighet om dödningsförfarandet.Kommittén fann dessa betänkligheter tillämpliga även 1980/81:172 9 beträffande aktier som salufördes på den ulländskamarknaden. Kommittén föreslog atl det skulle ankomma på regeringen att förordnaatl dödande inle fick äga rum av sådana obligationer eller aktier som prövadesägnade att i större omfattning vinna avsättning utom riket. Sedan fullmäktige i och i hadehemställt alt statsobligationer och med dem likställda obligafioner liksomkuponger skulle hell undantas från lagens tillämpning, föreslogdepartementschefen i prop. 1927:9 med förslag till lag om dödande av förkommenhandling att i lagen skulle tas upp en bestämmelse, enligt vilken obligationersom hade utfärdats av svenska staten, av allmänna hypoteksbank ellerav sladshypotekskassa skulle vara undantagna från detföreslagna dödningsförfarandet. Departementschefen anförde att syftel medkommitténs förslag atl regeringen beträffande vissa handlingar kunde förordnaatt dödande ej fick äga rum i huvudsak torde bli tillgodosett, om man frånlagens fillämpningsområde uteslöt statsobligationer och likställda obligationer.Om det mot förmodan skulle visa sig önskvärt att låta andrahandlingar undantas, torde det enligt departementschefen vara lämpligare attändra lagen än atl låta frågan avgöras i administrafiv ordning. Vid riksdagsbehandlingen av proposifionen väcktes enmotion (mot. 1927:1:65), vari framhölls alt andra obligationer än de somomfattades av den föreslagna undantagsbestämmelsen skulle få sin ställningförsämrad i förhållande till kommittéförslaget. I motionen pekades också på attdet, om även andra obligationer skulle behöva undantas, var ett omständligtförfarande att i enlighet med departementschefens förslag ändra själva lagen. Första lagutskottet anförde i sitt utlåtande (ILU 1927:16)att en fullt tillfredsställande lösning inte stod att vinna på någon av deifrågasatta vägarna. Eftersom utskottet inte kunde ge anvisning pä någon annanutväg som undanröjde svårigheterna, föreslog utskottet att alla obligationer, ilikhet med banksedlar, skulle undantas från lagens tillämpningsområde. beslöt i enlighet med utskottets förslag. Dödningsförfarandet enligt morfifikationslagen inleds medatt den som har förlorat en handling skriftligen ansöker hos domstol om dödandeav handlingen (2 §). Till ansökningen skall bifogas avskrift av handlingeneller sådana uppgifter om dess innehåll som behövs för att den skall kunna säkerlidentifieras (3 §). Om ansökningen skall sökanden, när del kan ske, underrättavar och en som är betalningsskyldig på grund av handlingen. Avser ansökningenpantbrev eller intecknad fordringshandling, skall den intecknade egendomensägare och den som senast har antecknats som innehavare av handlingenunderrättas om ansökningen, när det kan ske (4§). 1980/81:172 10 Innan domstolen meddelar beslut i ärendet kan denförelägga sökanden alt förebringa utredning om sådana omständigheter som kaninverka på saken. Därvid kan sökanden höras under sanningsförsäkran (5 §). Har sökanden visat sannolika skäl att handlingen förstörtseller på annat sätt förkommit, skall domstolen förelägga honom atl fullföljaansökningen "å viss dag". Domstolen skall vidare utfärda en offentligstämning, som genom domstolens försorg kungörs i Post- och Inrikes Tidningar.Kungörelsen skall införas i tidningens första nummer för januari, april, julieller oktober månad. Stämningen skall innehålla en beskrivning av handlingensamt upplysning om att sökanden har visat sannolika skäl för sin uppgift atthandlingen har förkommit. I stämningen skall även tillkännages atl, om någoninnehar handlingen eller vet att den finns i behåll, han bör anmäla detta hosdomstolen senast den dag som har utsatts för fullföljande av ärendet (6 §första och andra styckena). Mellan den dag då stämningen kungörs och den dag som harutsatts för fullföljande av ansökningen skall minst ett och högst två årförflyta (6 § första stycket andra meningen andra ledet). Om stämningen intehar blivit införd i Post- och "i rätt tid" ochärendet därför inte kan avgöras på den dag som har utsatts för fullföljande avansökningen, kan domstolen utsätta en ny sådan dag (6 § tredje stycket). Om ansökningen inte fullföljs på den utsatta dagen,förfaller den (7 §). Innan domstolen avgör en fullföljd ansökan skall sökandenföreläggas alt förebringa utredning om huruvida det sedan den offentligastämningen utfärdades har inträffat någon omständighet som kan tjäna lillupplysning i saken, såsom att ränta eller vinstutdelning har uppburits elleratt krav eller påminnelser på grund av handlingen har skett hos gäldenären (8 §första stycket). Finner domstolen när ansökningen avgörs att någonomständighet inte har förekommit som visar eller ger skälig anledning tillantagande att handlingen finns i behåll, skall domstolen besluta att handlingendödas (8 § andra stycket). Beträffande pantbrev och intecknadefordringshandlingar skall beslutel även innehålla en erinran om att det inteinnebär dödande av inteckningen (8 § tredje stycket). Beträffande dödande av inteckningar finns särskildabestämmelser i 13 §. De överensstämmer i stort sett med dem som harbeskrivits. En skillnad är dock att den tid som skall förflyta mellan dagen förinförande av kungörelsen i Post- och och dagen förfullföljande av ansökningen skall vara . Vidare dödas inteinteckningen genom domstolens beslut. Vid ett bifall tillansökningen förordnar domstolen att inteckningen får dödas efter ansökan hosinskrivningsmyndigheten. 1980/81:172 11 Genom lagen (1970:596) om förenklad aktiehanteringinfördes ell nyll, ADB-baserat system för aktiehanlering. Systemet sköts av VPC,som ägs lill hälften var av staten och av fondkommissionärerna. I fråga omaktiebolag som är anslutna till della syslem handlägger VPC bl. a. uppgifternaatt föra aktiebok, att införa aktieägare i aktieboken och att sända ut akliebrev.En anslutning till systemet är frivillig från aktiebolagens sida. Ett aktiebrev kan ses som etl bevis om delägarrätt i ettaktiebolag. Aktiebrev utfärdas numera endasi lill viss man. I de flestaavseenden jämställs akliebreven med löpande skuldebrev. 1 VPC-systemet saknar akliebrevenutdelningskuponger. Aktieutdelningen utbetalas på grundval av registreradeuppgifter om aktieägarna och deras aktieinnehav. Aktier som omhänderhas avförvaltare kan vara registrerade i förvaltarens namn. Varje ägares innehav avett visst aktieslag representeras oftast av etl enda aktiebrev, som byts ut vidändring i ägarförhållandet. 1 VPC:s bolagsordning har intagits en bestämmelse om atl VPCefler mönster av den förenklade aktiehanteringen skall, på det sätt som kankomma alt avtalas med obligationsmarknadens parter, biträda låntagare ochlångivare i obligationshanteringen. Genom ändring i 66 § lagen (1955:183) ombankrörelse har affärsbankerna fått rätt atl ge ul räntebärande obligationer(SFS 1979:1050). Motsvarande ändringar har gjorts i lagen (1955:416) omsparbanker och lagen (1956:216) om jordbrukskasserörelsen (SFS 1979:1051-1052).Ändringarna har trätt i kraft . Bankerna har ocksä nyligenbörjat ge ut egna obligationer, s. k. bankobligationer. De obligationer som nuutfärdas genom VPC:s försorg är ställda till viss man eller order. I sin skrivelse tilljustitiedepartementet anförde VPC att undantaget för obligationer i 1 § andrastycket mortifikalionslagen innebar en alltför vittgående inskränkning i lagenstillämpningsområde i och med att det numera fanns praktiska möjligheter i VPC-sysiemelalt utfärda obligationer som var ställda till viss man eller order. Belräffandeobligationer och föriagsbevis som var ställda till viss man förelåg det enligt VPC:såsikt samma behov av en dödningsmöjlighet som i fråga om aktiebrev vilka varställda till viss man. Vid den hearingsom anordnade uppgav VPC att densammanlagda upplagan av förlagsbevis och skuldebrev som redan hade getts utgenom VPC:s försorg låg kring drygt 6 000 exemplar. VPC underströk all det varen betydande olägenhet att inte kunna döda sådana handlingar i fall då de kombort och atl behovet av ett dödningsförfarande skulle komma atl bli än slörrenär VPC började hanlera 1980/81:172 12 obligationer som var ställda till viss man eller lill vissman eller order. De som i övrigl deltog i hearingen instämde i VPC:suppfattning atl morlifikalionslagens fillämpningsområde borde ulvidgas lill attomfalla även sådana obligationer och förlagsbevis som var ställda lill viss maneller till viss man eller order. Det rådde vidare enighet om att obligationersom var ställda till innehavaren alltjämt borde undantas från lagenstillämpningsområde. Vid hearingen och i skrivelsen till justiliedeparle-menteluttalade att mortifikalionslagen även borde ändras såatt del klarl framgick alt den var tillämplig på s. k. bankcertifikal, dvs. innehavarobligationersom har utfärdats av bank och som har en löptid på högsl ell år (se prop.1978/79:165 s. 170 och 176; jfr 17 § lagen 1974:922 om kreditpolitiska medel).Enligt föreningen hade bankcertifikalen en del drag som gjorde atl del kundeifrågasättas om de var obligationer. a. var cerlifikaten inte avsedda allfå så vid spridning som obligationer i allmänhet. De riktade sig nämligenknappast till allmänheten utan huvudsakligen till företag och var avsedda allersätta den s. k. specialinlåningen. Genom alt cerlifikaten emellertid ilagstiftningen hade betecknats som obligationer kunde mortifikalionslagen inle fillämpaspå dem. Eftersom cerlifikaten utfärdades av ell flertal banker och var avseddaalt omsättas på en andrahandsmarknad, uppstod ett behov av att kunna sända cerlifikatenmellan säljare och köpare. På grund av de stora belopp som cerlifikaten löd på(mellan en och tio milj. var det risk för en stor ekonomisk föriust om ettcertifikat kom bort. Om del blev möjligt all döda förkomna certifikat, skulleförsäkrings- och transportkostnaderna kunna avsevärt nedbringas.