prop · G403104 · 1980-12-31 00:00:00 — Den skulle emellertid koraraa att få dras av vid '..axerinqen sora underskott i förvärvskälla. Föratt förhindra detta föreslog koramitténatt det beräknade anskaffningsvärdet aldrig Eick överstigatillgångens allnänna saluvärdevid exploaterinqens bör jan. Det stora fltM tjiet av de remissinstanser som yttrade siqöver kom-iitténs betänkandetillstyrkte förslaget om avdrag for.substansminskn inq eller lämnade detutan erinran. Några t e.miss i;i~. tanser ställde sig dock avvi-.=>niiG. Ett par av dosa:' ansåg lösningen för kompli-.:;eraci. LRF il-i nv i .-:.ade bl.a. tillden då pågående övet-iiyaeii av r ea 1 isa t ionsvins t reg ler na och underströk vidare att en beräkning av anskaffningsvärdet somgrundades på värderelationerna vid förvärvstillfälletkungp leda till orimligt hårda beskattningseffekter. 2.2.1.3 1'17 2 årslaqstiftninq Jordbr uk;;beska ttningskommi tténs förslag leddeinte till laqstiftninq. 1972:120 anfördedepartementschefen att man som. ap.ska r En. 1980/81:104 113 borde få ta upp dendel av anskaffninqskostnaden för helafastrqheten som belöpte på fyndiqheten. Månqa gånger kunde det emeliertia vara svårtatt beräkna anskaffningskostnaden pä ett riktigt sätt.För sådana fall borde man ha en schablonreqel som var enkel att tillämipa. En lämpliqsådan reqel var att anskaffninqs-värdet beräknadestill av fyndighetens allmänna saluvärde vid exploateringens början. I propositionen föreslogsalltså att anskaffningskost-riaden för en naturtillgångskulle beräknas till an-tinqen den del avanskaffningskostnaden för hela fastigheten .öom belöptepå tillgången eller ett belopp motsvarande 6C % av tillgångens allmännasaluvärde för verksamhetens början.En särskild al-ternativregel föreslogs förde fall då fastigheten erhållits genom arv, gåva eller annat benefikt fång.Man hade då rätt att utgå från den förre ägarens anskaffningskostnad. Om fyndigheten efter verksamhetens början övergick tillny ägare genom benefikt fång, skulle den nye ägaren komma i samma läge sora föregående ägare. De nya bestämmielserna föreslogs fågälla endast för bok förinqsm.ässiqt redovisat jordbruk och rörelse. De skulle vidare inte tillämpas i de fall dåen naturtillgå nq hade börjat utvinnas. Reglerna har därefter inte ändrats. redovisas inkomister av samtliqa jordbruksfastigheterenliqt bok förinqsmässiqa grunder. regier är således tillämpliga i samtliga fall där en naturtillgångbörjar utvinnas i inkomstslagen jordbruksfastighetoch rörelse. Beträffande inkomstslaget annan fastighet har praxisgodtagit en beräkning av avskrivningsunderlagetendast enligt huvudregeln. Detta innebäratt sä stor del av den faktisxaanskaffnings- 8 1980/81. Prop.1980/81:104 114 kostnaden för helafastigheten som med hänsyn till värderel.i tioner na vid förvärvet belöper på fyndighetenfår ligga till grund för beräkning avsubstansminskningsavdrag (RSV Dt 1975:20). 2.2.2 Försk.jutninqav avdraq m.m. I praxis har en förskjutningav avdraget för substansminskning godtagits när det har varit fråga om taxering för senare beskattningsår än det undervilket utvinninger ä..;t rum (RA 1961 Fi 91 och RA 1965Fi 1762). Avdrag har vägrats när den skattskyldige vid tidigare taxeringar redanh-ar fått avdrag med högre belopp änsom motsvarat den substans som utvunnits t.o.m. det aktuella beskattningsåret (RA 1979Fi 2284). Om någon upplåter nytt-jandcrättontill en annan person mot en årlig ersättning som utgåroberoende av den faktiska brytningen torde han med hänsyn nämndarättsfall inte kunna få avdrag i snabbare takt än utvinningen och där.med den faktiska värdeminskningenåger rum. Den som utvinner en naturtillgång är i allmänhet skyldig att vidta åtgärder för att begränsaden skada som utvinningen orsakar påmiljön. Vad som främst kommer i frågaär att återställa markonsedan utvinningen har avslutats. Vad gällerinkomsterna av utvinningen och utgifterna for sädana åtgärder uppstår en obalans i tiden. I praxis haremellertid en periodisering av utgifterna qodtagits. Iett ärende om förhandsbesked (RKK R '6 1:5) har sålunda den skattskyldige ansetts berättigad till avdrag för i räkenskaperna gjord avsättning förframtida utgifter för att återställa marken.Avdraget begränsades till så stor del av de beräknade utgifterna som motsvarade vad som t.o.m. beskattningsåret hade utvunnits av den totala substansen.Avdraget för beräknade utgifter fick inte överstigadet belopp sora enligt takttillståndethade krävts som säkerhet föratt den skattskyldige skulle fullgöraåliggandena. Avdraget skulle återföras tillbeskattning vid närmast följande årstaxer ing. 1980/81:104 115 2.2.3 Behandling av avdrayen /HH 4.V.i!itrln3._a.v_las-tigheten När en fastiqhet säljs tas vid realisationsvinstbe-skattninqen hänsyn till de substansminskningsavdrag som enfastighetsägare har fått under sin innehavstid.Ägarens omkostnadsbelopp för hela fastigheten minskas med de avdrag som hargjorts under innehavet. års lagstiftning om realisationsvinster återfördesavdragen med nominellt belopp. Vid försäljningar efter skall emellertidavdragen indexuppräknas . 2 3 F££etagsskatteberedningens förslag Företagsskatteberedningenkonstaterade i sitt slutbetänkande attden införda schablonregeln i normalfallet gav ett väsentligt högreavskrivningsunderlag än huvudregeln. 60 i av fyndighetens saluvärde vid rörelsensbörjan utgjorde oftast ett betydligtstörre belopp än den faktiska anskaffningskostnaden för markområdeti fråga. Betydande värdestegringsvinster utöver vad som föranleddesav minskat penningvärde undantogs härigenom frånbeskattning. Schablonregeln medförde också tillämpningsproblem.Det var i regel svårt att fastställa fyndighetens allmänna saluvärde vid tidpijnkten för utvinningens början. Beredningen underströkvidare det redan av jordbruks-beskattningskoraraittén påtalade förhållandet attbeskattningsresultatet blir väsentligtolika i det fall då fastighetsdelen raed na turfyndigheten säljs och det fall då innehavaren utnyttjar fyndigheten i en egen rörelse. Enligt beredningens uppfattning stred dettamot önskemålet att ekonomiskt sett likvärdigaalternativ borde träffas av samma beskattning.Anskaffnings-kosTnaderns borde därför beräknas på samma sätti båda fallen. 1980/81:104 116 Beredningen uttalade att den grundläggande principen liksom borde vara att denfaktiska anskaffningskostnaden användssom avskrivningsunderlag. Svårigheternaatt fastställa anskaffningskostnaden för fastigheter förvärvade långttillbaka i tiden gjorde dock att en schablonregel måste finnas kvar. Den borde vara utformad så att den sånära som möjligt återspegladeanskaffningsvärdet. Det framstod då som naturligt att anknyta till taxeringsvärdet vid anskaffningstidpunkten. När det gälldeäldre innehav Eick man av praktiskaskäl ge avkall på att uppnåalltför långtgående exakthet. Någon anledning att gå längre tillbaka än till 20 årföre rörelsens början var inte motiverat. Vidareborde anskaffningsvärdet få räknas upp medtillämpning av konsumentprisindex tilltiden för exploateringens början. Det uppräknadevärdet fick dock inte överstiqa det allmännasaluvärdet . Vid enframtida avyttring av fastigheten borde slutligen - i enlighet med vad som gäller vid tomtrörelsebeskattningen- ingångsvärdet för fastiq-heten anses konsumerattill den del det har använts för avdrag för substansminskning. Beredningen föreslogvidare att reglerna skulle gälla såväl inkomst avrörelse som inkomst av jordbruksfastighetoch inkomst av annan Fastighet. Beträffande författningstexten föreslog beredningen en skrivning enligt vilken beräkningen av anskaffningskostnaden direkt knöts till realisationsvinstreg lerna i punkter:-.. 1och 2 a av arivisningarna till 36 §KL. Huruvida beredningen avsåg att de införda alternativreglerna för avdragsberäkningvid delavyttring skulle bli tillämpliga framgår inte av beredningens uttalanden. Det kan ifrågasättas om denföreslagna författningstexten, jämförd med punkt 2 a trettonde stycketav anvisningarna till 36 § KL, medger en sådan tolkning. 1980/81:104 117 Beredningen föresloginte några särskilda övergångsbestämmelser. Det innebär att de nya reglerna blir tillamaliqa även i de fall därutvinnincen redan på- Remissutfallet beträffandeberedningens förslag framgår av bilagan till detta betänkande. 2.4 Överväganden och förslag 4 .1 Inledande synpunkter Inkomster som en fastighetsägare får genom utvinning av en naturtillgång kan vara hänförliga till inkomstslaget jordbruksfastighet, annanfastighet eller rörelse . Uttryckliga bestämmelserom avdrag för den värdeminskning som tillgången undergåri och med utvinningen finns endast beträffandeinkomster av jordbruksfastighet och rörelse(punkt 9 av anvisningarna till 22 § ochpunkt 8 av anvisningarna till 29 §KL). Avdraget får göras i form av årliqa värdeminskningsavdrag sora avlassas så att anskaffningsvärdet blir till fullo avdraget tillgången beräknasräcka. I anskaffningsvärdet inräknasdels anskaffningskostnaden, dels de exploateringskostnader som inte dras av iden löpande driften. Som huvudregel gäller att anskaffningskostnaden får beräknas till så stor del av anskaffningskostnaden för hela fastigheten som belöpte på fyndighetenvid förvärvstillfället. Anskaffningskostnaden får emellertid ocksåberäknas enligt schablon till avfyndighetens saluvärde vid exploateringens början. För inkomstslaget annan fastighetsaknas uttryckliga bestäramelser omsubstansminskningsavdrag. I praxis miedges emellertid avdrag enligt den ovan nämnda huvudregeln. Schablonregeln är däremot intetillämplig. Prop.1980/81:104 118 Som LRF i olika sammanhang har anfört finns det behov av uttryckliga regler omsubstansminskningsavdrag även för inkomstslaget annan fastighet. kan i vissa fll beho./etav ett sådant avdrag vara stort. När utvinningen sk"r frir en fastighet som är taxerad som annan fastighet skall ägaren i tvåfall redovisa sina inkomster som inkomst av annan fastighet. Det ena fallet är att han görutvinningen i egen regi och verksamheten har så pass liten omfattning att den inte skall betraktas sora rörelse. Det andra fallet är att han mot ersättningupplåter rätten till utvinning till annan. Särskilti det senare fallet kan behovet av substansminskningsavdrag vara lika stort somi inkorastslagen rörelse och jordbruksfastighet. För framtiden gälleratt täktomräden i enlighet med den nya fastighetstaxeringslagen kommer att brytasut och bilda egna taxeringsenheter. Dessa kommer att få beskattningsnaturen annan fastighet. Sådana inkomster frånutvinning av naturtillgångar som har redovisatssom inkomst av jordbruksfastighet kommer såledesi framtiden att redovisas som inkomst av rörelseoch av annan fastighet i större utsträckning äni dag. Behovet av avdragsregler även för inkomstslaget annan fastighet ökar därigenom. En annan anledning till att substansminskningsreglerna bör ses överär den kritik som riktats mot dennuvarande schablonregeln. Företagsskatteberedningenhar anfört dels att den kan leda till attbetydande värdestegringsvinster - utöver vad som föranledsav minskat penningvärde - undantas frän beskattning, dels att den medför tillämpningsproblemeftersom det i regel är svårt att fastställa fyndigheternas allmänna saluvärdevid tidpunkten för utvinningens början. Mot detta kan visserligen anföras att substansminskningsavdragen återförs tillbeskattning när fastigheten sedermera säljs. En avsevärdtid kan emellertid förflyta innan någon försäljning sker. Ägsfastigheten av ett bolag, blir en försäljning kanske aldrig aktuell. Prop.1980/81:104 119 LRF har uttalat att bestämmelserna om-substansminsk-ningsavdrag är oklara. lagändringar ochövergångsregler har enligt LRF ocksåmedfört att beskattningen av olika nu pågåendeutvinningar skiftar avsevärt och att många fastighetsägaresom beskattas enligt de äldre bestämmelserna ärmissgynnade. Beskattningsresultatet har av LRF betecknats som nyckfullt. Av det nu anförda framgår att reglerna bör ses över.Ett regelsystem behövs som omfattar även inkomstslaget annan fastighet. Vidare bryter dennuvarande schablonregeln mot principer so.m annars tillämpas och den hir i vissa fall också visat sig ge alltför förmånliga resultat. Den bör därför överges. Avon ett nytt system måste emellerti-'' tillgodose praktiska synpunkter så långt som möjligt. Slutligen ärdet önskvärt att de fastighetsägare som i vissa fall kan anses missgynnade av äldrebestämmelser får möjlighet attgä över till det nya syste.met. 2..2 aeräkning avanskaffningsvärdet Huvudregeln förberäkning av anskaffningsvärdet fören fyndighet bör fortfarande vara att man skallutgå från den faktiska anskaffningskostnaden. Det finns emellertid skäl o. >. t äveni framtiden medge avsteg från dennaprincip. I vi.sa fall kan huvudregeln vara svår att tillämpa. Om fotvärvet av fastigheten ligger långt tillbaka i tiden och fyndigheten kanske inte ensvar känd vid för vär vs tillf ället, kan det vara nästan oiriöjligt att fastställa hur stor del av köpeskillingen som belöpte på fyndigheten. Det ingångsvärde som huvudregeln ger utrymme för kan i sädanafall dessutom vara oskäligt lågt. Det ärdärför önskvärt att ha alternativregler sora ärlättare att tillärapa och sora ger ett raer förmånligtresultat än huvudregeln. Från praktisk synpunkt är det önskvärt att vid utformningen av sådanaregler knyta an till ett redan befintligt regelsystem. 1980/81:104 120 Mot denna bakgrund årtanken på en anknytning tillrealisationsvinstreglerna av intresse. Anknytningen skulle i princip innebära att man bes*" = mmer avskrivningsunderlagettill det belopp som skulle få dra. av omtakten i stället hade sålts vid exploateringens början. Man skulle då uppnå en större likformighet i beskattningseffekterna vidavyttring och exploatering i egen regi. I sammanhanget kan erinras om att ingångsvärdet för fastigheter i tomtrörelse i vissa fall bestäms justefter den nu nämnda principen (punkt 1 tredjestycket av anvisningarna till 28 §KL). Vilka konsekvenser fårdå en anknytning till realisationsvinstreglerna?Antag till en början att täktområdet vidrealisationsvinstbeskattningen skulle behandlas som en självständigfastighet. Den faktiska anskaffningskostnaden för fastigheten läggs då till grund för beräkningen av fyndighetens anskaffningsvärde. Vid benefika förvärv och vid vissa längre innehav skulle det finnas möjlighetatt i stället beräkna anskaffningsvärdetmed utgångspunkt i ett tidigare taxeringsvärde. Anskaffningsvärdet skulle sedan fåindexuppräknas. En sådan uppräkningstrider visserligen mot principerna förövrig företagsbeskattning men kan anses motiverad med hänsyn till önskemålet att likställaavyttring och exploatering i egen reg i . Antag härefter att förhållandena är sådana att delavyttringsreglernaskulle bli tillämpliga om täktområdet såldes. Med dagens regler blir dettaaktuellt bara i de fall då takten utgör en del av en taxeringsenhet. Med de regler somhar föreslagits i avsnitt 1.2.3.3 ovan, skulle delavyttringsreglerna fåtill-lämpas även när takten utgör en särskildtaxeringsenhet under förutsättning att den har brukats tillsam-iiidiis med fastigheren i övri-jt. Enligt dela", y t n iiigsreg-lerna kanomkostnadsbeloppet för en försåldfastighetsdel bestämmas med hänsyn till värdenivån antingen vid förvärvstillfället(huvudregeln) eller vid försäljnings- Prop.1980/81:104 121 tidpunkten (alternativregel 1). I det första fallet görsförst en uppdelning av fastighetensingångsvärde mellan den sålda och den behållna fastighetsdelen. Till det ingångsvärde som belöper på den sålda delen läggssedan de förbättringskostnader sora är direkt hänförliga tilldenna del. I det andra fallet bestämsförst omkostnadsbeloppet for helafastigheten. Detta fördelas sedan med hänsyn till förhållandet mellan vederlaget för den avyttrade fastighetsdelen och fastighetenshela värde vid avyttringstillfället. Till-lämpasalternativregel 1 behöver således inte någon fördelning av fastighetens ursprungliga ingångsvärde göras. En konsekvent anknytning till realisationsvinstreglernainnebär att den skattskyldiqe vid beräkning av underlaget för substansminskningsavdrag i förekommandeEall får tillämpa alternativregel 1. Vid tillämpningen av denna regel får man fingera att täktområdet har avyttrats mot ett vederlagsom motsvarar områdets saluvärde vid exploateringens början. I detta sam.manhang kan erinras om att en väsentlig invändningmot jord-'., .....oui.-.r.o t tningskomnii tténs forsiay ar I a ; z (avsnitt 2.2.1.2 ovan) om anknytning tillrealisationsvinst-reqlerna var att resultatet skulle bli oförmånliqt för de skattskyldiqa. fanns inte nåqon motsvarighettill alternativreqel 1. faller in-vändninqeneftersom alternativregeln i allmänhet ger ettmycket gynnsamt resultat. Slutsatsen av det anförda är attanknytningen till realisationsvinstreglerna ger ett i sak acceptabeltresultat. Från praktisk synpunkt kan man däremot hysa "issa betänkligheter. Anknytningen till rea-lisationsvinstreqletnagör att beräkningen i vissa fall kan bli raer koraplicerad än enligt dagens regler. När delavyttringsreglerna tillämpas måsteraan bestämma inte bara taktens saluvärde utan ävenhela fastighetens saluvärde och orakostnadsbeloppet för hela fastigheten. Beräkningen behöveremellertid göras endast vid ett 1980/81:104 122 tillfälle, nämligen dåutvinningen påbörjas. Det då beräknade avskrivningsunderlaget gällersedan under hela den tid som utvinningen pågår. Det merarbete som anknytningen till realisationsvinstreglernamedför bör accepteras med hänsyn till defördelar i sak som anknytningen får anses ge. En övre gräns bör dock föreskrivas fördet avskrivningsunderlag som, beräknasmed hjälp av realisationsvinst-reglerna.Jordbruksbeskattningskommittén framhöll att indexuppräkningenkunde leda till att underlaget kom att överstigafyndighetens allmänna saluvärde och att utvinningen därför skattemässigt resulterade i förlust. För att förhindra att avdrag erhölls för sädana förluster föreslog kommitténen övre gräns föravskrivningsunderlaget, nämligen fyndighetens allmänna saluvärdevid exploateringens början. Företagsskatteberedningen har fcireslagit samma grans.Vissa skäl talar dock för en snävarebegränsning. Som redan nämnts har nuvarande schablonregel ibland kritiseratssåsom alltför förmånlig. Det ärönskvärt att de nya reglerna blir någotmer restriktiva eller att de i varje fall inte leder till ett raer förm.ånligtresultat. Det är svårt att göra en direkt jämförelse mellanden nuvarande schablonregeln och sädanaregler sora anknyter till realisationsvinstbeskattningen. Till schablonvärdet (= av saluvärdet) får läggas exploateringskostnader o.d. Det underlag somberäknas med hjälp av realisationsvinstreglerna kommer däremot att inkludera alla sådana exploateringskostnader som vidrealisationsvinstberäkningen behandlas sora avdragsgillaförbättringskostnader. En föreskrift omatt det på detta sätt beräknadeunderlaget inte får överstiga 60 * ,av det allmännasaluvärdet skulle - i de fall då exploateringskostnaderna är mer betydande - kunna leda till en i forhållande till nulägetinte oväsentlig inskränkning av avdragsutrymmet. Detta bör undvikas. En skäligavvägning synes vara att sätta gränseni det nya systemet till 75 * av saluvärdet.Skulle det faktiska anskaffningsvärdetplus exploater ingskos'.r.ader överstigadenna nivå, kan den skattskyldige utnyttjaiiuvudregeln. Samraanfattningsvis skulle de nya regler.-ia inr.ebar.-följande. Underlaget för substansminskningsavdrag bestämsenligt huvudregeln till den faktiska anskaffningskostnaden för fyndigheten ökadmed de exploateringskostnader som inte fårdras av i den löpande driften. Som alternativ gäller att den skattskyldige får utgå från det belopp sora han skulle ha fått dra av enligt realisationsvinstreglerna om han istället hade snt täktområdet, dvs.det område som omfattas av takttillståndet. Det underlag sora beräknas enligt realisationsvinstreglerna får inte överstiga75 % av taktens saluvärde vid tiden för exploateringens början. 2.4,3 Övriga frågor 2.4.3.1 Beskattning vid framtida avyttring De remissinstanser som har yttrat sig över företagsskatteberedningensförslag har haft olika uppfattning omvad som skall ske när täktområdet eller fastigheten seder.meraavyttras. Det bör understrykas att förslaget Om, anknytning tillrealisationsvinstbeskattningen inte syftar till att reglera denna fråga. Förslaget taruteslutande sikte pä att anvisa en alternativ metod för beräkning av underlagetför substansminskningsavdrag. Denomständigheten att man vid tillämpning av alternativmetoden skall fingera att täktområdet avyttrasbetyder alltså inte att man i andra avseendenskall behandla orrrådet som avyttrat. Öve.vägande skältalar för att behandla en avyttring ÖV täktområdet enligt vanliga realisationsvinstregler. Detsammabör gälla vid avyttring av hela fastigheten inklusive täktområdet och vidavyttring av den del av fastigheten som inte omfattar takten. Omkostnadsbeloppetfår beräknas på vanligt sätt enligt bestäraraelsernai punkt 2 a av anvisningarna till 36 §KL. I förekommande fall skall desubstansminskningsavdrag som har gjorts under innehavet återföras efterindexuppräkning. 1980/81:104 124 LRF har i sitt yrtL.-inde '"öreslagit att man skall införa en rätttiii s.k. avskattning. Avskattningen skulle innebära att man vid exploateringens börjanbeskattar fastighetsägaren för en inte realiserad vinst som motsvarar skillnadenmellan fyndighetens allmänna saluvärde vid exploateringens början och fv-ifiighetens omkostnadsbelopp. Tillpriset av denna beskattning skulle fyndighetens hela saluvärde få utnyttjas för avdrag (substansminskningsavdrag under utvinningenplus restavdraq vid eventuell avyttring av om.rådet) . De här förordade reglerna innebar i ställetatt avdrag medges bara för fyndighetens omkostnadsbelopp (iform av substansminskningsavdrag eller som avdrag vid den ruli -' *i.on'~'. 'i.istbfcr åkning som skall ske om området avyttras) men någon beskattning sker inte vid exploateringens början. Av bådeprincipiella ocn praktiska skäl är denna lösningatt föredra. 2.4.3.2 Avdrag vid Förskottsersättning LRF har framhållitatt en obalans i tiden i vissa fall kan uppko.mma mellan intäkt av utvinning av en naturtillgång och avdrag försubstansminskning. En sådan situation uppkommer enligtorganisationen om ägaren i ett upplå hel;:eav tal förbehåller sig en viss ärligersättning oavsett omi uttag sker imotsvarande omfattning. En sådan klausulbrukar vanligen förenas med rätt för nyttjanderättshavaren att senare tillgodogöra sig betalade men outtagna kvantiteter.Motsvarande förhållande uppstår i de fall då en upplåtelsesker mot engångsersättning. LRF föreslår att den skyldighet att tillhandahålla substans som uppkommer för ägaren genomatt han uppbär ersättningen skall beaktas genom en motsvarande garantiavsättning. Avsättningenskulle återföras till beskattning efterföljandeår som. frågan om garantiavsättningånyo prövas. 1980/81:104 125 Nuvarande regler kan onekligen medföra ett otillfredsställande resultat i de situationer som LRF har beskrivit. Anledningentill det är att avdrag för substansrainskning får göras endast i takt med den faktiskautvinningen medan däremot beskattning av förskottslikviden kan bli aktuell på ett tidigare stadium. En fastighetsägarekan alltså komma att beskattas fullt ut för en likvid trots att den motsvaras av en förpliktelse att avstå från en betydandemängd av fastighetens substans. Dennaobalans kan ses sora en del av det mer generella problem, som rör företagens rätt till avdrag förreserveringar för framtida utgifter av olika slag.Det bör här erinras om att den kommitté(B 1980:01), som har tillsatts föratt se över beskattningsreglerna för statsbidrag, enligt sina direktiv (Dir. 1979:135)också har i uppgift att bl.a. behandladet här berörda problemet och försöka utarbeta ett i möjligaste mån generellt system för den skattemässigabehandlingen av olika former av fram.tida utgifter. Det är sannolikt att resultatet av utredningsarbetet kanfå betydelse för de fall dären förskottslikvid uppbärs vid upplåtelseav rätt till uttag från en grustäkteller annan fyndighet.