prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Både statliga ochkommunala myndigheter och stora bostadsföretag bör stimuleras att medverka.Syftet med avtalet är dels att skydda konsumenterna frän de största ekonomiskariskerna, dels att överbrygga svårigheterna i övergången frän vetenskapligaexperiment till full marknadsmässig tillämpning genom att säkerställa att enviss mängd av ny teknik introduceras i nybyggande och i befintlig bebyggelse.Riskerna skall delas mellan staten, avtalspartern ifråga och den tillverkandeindustrin. Avtalen föreslås bli tidsbegränsade. OEDhar ansett förslaget vara av stort intresse och har medverkat till attöverläggningar kommit till stånd mellan Svenska , SIND ochbostadsstyrelsen (BoS). Förutsättningarna för detta projekt och hur denstatliga insatsen kan förenas med befintliga stödformer utreds f.n. av SIND ochBoS. förslag har remitterats av . Yttrandenhar lämnats av bl. a. OED, BoS och BFR. Den av SIND och BoS företagnautredningen har bifogats BoS yttrande. IOED:s program för oljeersättning anförs vidare följande. Statligamyndigheter, större byggföretag och fastighetsförvaltare med egen god kompetensbör ha möjlighet att vara föregångare när det gäller att introducerasolvärmeteknik som har lämnats forsknings- och utvecklingsstadiet.Myndigheterna bör i sin ny- och ombyggnadsverksamhet beakta möjligheterna atttillämpa olika slag av solvärmeteknik och installera lågtemperatursystem somunderiättar konvertering till solvärmeutnyttjande. har i sina remissvar pä solvärmegruppens rapportanmält sitt intresse i dessa frågor. Det bör också finnas goda förutsättningaratt på motsvarande sätt introducera fastbränsleeldning. Teknikupphandlingbör enligt OED:s mening kunna tillämpas även inom andra delar av energiområdet.Den kan t. ex. vara ett komplement till gängse insatser för prototyp- ochdemonstrationsanläggningar eller ett led i standardisering av pannanläggningar.Teknikupphandlingen bör också vara ett arbetssätt för oljeersättningsfonden isamverkan med berörda parter. OED;sprogramförslag kräver betydande utbildningsinsatser. På solvärmesidan kommernya krav att ställas på bl. a. konsulter, entreprenörer samt drift- ochunderhällspersonal. För solvärme är behovet av kompetent personal särskiltstort när det gäller förvaltning och service. Fleraav de förslag som har presenterats av bedömer jag somintressanta. En del av dem behöver dock utredas vidare. Jag tänker t. ex. påatt erfarenheterna har visat att det i ett skede när en ny teknik introducerasi praktisk tillämpning ofta kommer ut produkter pä 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 266 marknadensom är otillräckligt utprovade och har otillräckliga prestanda. Detta kan bådeskada de enskilda konsumenternas intressen och leda till att en från samhälletssynpunkt önskvärd vidare spridning av tekniken fördröjs. Det är därför av storbetydelse i samband med introduktionen av ny teknik att skilda tillverkaresprodukter kan värderas och jämföras på ett objektivt sätt. I detta sammanhang vill jag framhålla atttypgodkännande, eller motsvarande, ofta är ett formellt villkor för attenergisparstöd skall erhållas för vissa produkter, bl. a. värmepumpar ochsolfångare. utarbetar f. n. regler för typgodkännande av dessakomponenter. Ett relativt stort behov av nya provningsmetoder föreligger tillföljd av det pågående normarbetet, men även för utvecklingsprovning.Energiprovningsutredningen har mot bakgrund härav, som jag harredovisat (avsnitt 4.2), föreslagit att särskilda medel avsätts för utvecklingav energitekniska provningsmetoder inom bl. a. solvärmeområdet. Jag har berörtdenna fräga ytteriigare vid min behandling av energihushållningsprogrammet förbostäder, service m. m. (avsnitt 4.4). Chefen för industridepartementet kommeri det följande (kapitel 15) att behandla frågan om stöd till utveckling avenergitekniska provningsmetoder inom ramen för energiforskningsprogrammet.Denna fråga bör givetvis beaktas även när det gäller introduktionen avsolvärmetekniken. Jag förutsätter att OED i sitt fortsatta arbete inomsolvärmeområdet kommer att vidareutveckla de förslag som solvärmegruppen harlagt fram. Jag har i det föregående behandlat olikamöjligheter att från statens sida främja själva introduktionen avsolvärmetekniken. Staten förfogar också över olika styrmedel för utformningenav bebyggelsen m.m., vilka bör kunna utnyttjas för att stimulera den vidarespridningen av solvärmetekniken. Exempel på sådana styrmedel är föreskrifterom byggnaders utformning, låne- och bidragsbestämmelser, lagen om kommunalenergiplanering m. m. Staten kan också med andra medel främjaintroduktionen av solvärmeteknik. Jag vill i sammanhanget nämna att försök medsolvärmeteknik och uppbyggnad av projekteringskompetens pågår inom statensvattenfallsverk. Försöken förefaller lovande. Jag bedömar att verket kommeratt bli i stånd att på eget initiativ eller på uppdrag aktivt medverka tillintroduktion av solvärmeteknik. Verket bör också samla drifterfarenheter avsolvärmeanläggningar och verka för att dessa tas till vara vid fortsattutvecklingsarbete. Verket kan på så sätt främja en snabb kommersiell mognadför olika solvärmekomponenter och -system. I sin anslagsframställning för budgetåret1981/82 anger verket bl. a. att laboratoriet i skall byggas ut meden ny hall för praktiska prov och försök med solvärme och värmepumpar. Avsiktenär att fördjupa de grundläggande studier som erfordras för introduktion avsolvärme och värmepumpar pä kommersiell bas men också att understödja arbetetmed experimentanläggningar samt 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 267 attorganisera en systematisk uppföljning och mätning. Verket har vidare för avsiktalt etablera ett betydande samarbete med komponenttillverkare.Vattenfallsverket bör kunna utgöra ett verksamt instrument för att i olikaavseenden främja den utveckling inom energiområdet som eftersträvas. Insatserinom solvärmeområdet är enligt min uppfattning ett viktigt led i en sådanutveckling. 8.7.5 Solmätningsverksamhetvid meteorologiska och hydrolo giska institut Vissa mätningar av solinstrålning m. m. görs avSveriges meteorologiska och hydrologiska institut () pä uppdrag av BFR inomramen för energiforskningsprogrammet. Härutöver anvisas fr. o. m. budgetåret1979/ 80 medel över ett särskilt anslag under fjortonde huvudtiteln. Solmätningvid , för denna verksamhet ienlighet med beslut (prop. 1978/79:115, NU 1978/79:60, rskr1978/79:429) som ett led i strävandena att bygga upp erforderiig kompetens påområdet och säkerställa tillräckligt långa mätserier frän olika delar avlandet. Ansvaret för att hos beställa de mätningar som erfordras åvilarOED, som också har att besluta om utbetalning av anslagsmedel. har isamråd med BFR och NE utarbetat en långsiktig plan för mätningar. Planen hargodkänts av OED och verksamheten fortskrider i enlighet med denna. Jagåterkommer i det följande (kapitel 14) till denna fråga och föreslår ett anslagom . för denna verksamhet under /82. När det gällersolmätningsverksamheten vid har jag samrätt med chefen förkommunikationsdepartementet. 8.7.6 Samordningav Sol 85-programmet Som har framgått av det föregående kan och böråtgärder av skilda slag vidtas inom solvärmeområdet. Åtgärderna berör olikastatliga myndigheter, företag, kommunala organ m.m. Om staten och kommunernaaktivt skall kunna förbereda och främja ett successivt införande av solvärmemåste åtgärderna samverka så att inte avsaknad av eller otillräckliga åtgärderinom ett eller flera områden fördröjer en eftersträvad utveckling. En effektivsamordning är således en väsentlig förutsättning för att solvärmeprogrammetskall kunna förverkligas. Det är också angeläget att insatserna inom programmetsamordnas med t. ex. andra oljeersättande åtgärder och programmet förenergihushållning. Jag finner det angeläget att en samlad utvärdering avinsatserna inom solvärmeområdet kan göras med början . Jag finner det naturligt att ansvaret för att följasolvärmeprogrammet och föreslå eventuella nya åtgärder för att främjaintroduktion och vidare spridning av solvärmeteknik bör åvila den nyaenergimyndighet som jag i det följande (kapitel 11) kommer att föreslå. Iavvaktan på detta bör OED även fortsättningsvis ha detta ansvar. Det är viktigtatt arbetet bedrivs i 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 268 samarbetemed övriga organ, främst BFR, STU och NE, som har uppgifter inom området. Såsom jag har framhållit har antaletbostäder med enskild olje-värmning minskat . svarardock detta uppvärmningsform för av nettouppvärmningsbehovet. Dettainnebär att över 2 milj. lägenheter uppvärms med enskild oljepanna. De senasteåren har emellertid användningen av ved ökat och uppgick till ca . För att kunna nedbringa oljeberoendet påtagligterfordras en övergång från enskild uppvärmning med olja till fjärrvärme,elvärme och värmepumpar och pä något även solvärme. Av detta skälhar jag tidigare behandlat frågan om finansiering av tjärrvärmeanläggningar,användning av elenergi för att spara olja, värmepumpar samt ett forceratutvecklingsarbete för att skapa förutsättningar för en snabbare introduktionav solvärme. utförs nästan alla pannor för småhus som s.k. kombinationspannor, dvs. pannor som kan använda olja, fast bränsle och el.Sådana pannor har stora fördelar från energipolitisk synpunkt. Medelstorapannor för flerfamiljshus och i s. k. blockcentraler utförs däremot vanligenenbart för eldnig med olja. I den mån sädana pannor inte senare kan ersättasgenom att fastigheterna ansluts till fjärrvärme är de mindre lämpliga eftersomde befäster oljeberoendet. Blockcentraler som är anpassade till solvärme ellervärmepump med oljeeldning endast som tillsatsvärme har däremot självfallet ettberättigande om de uppfyller rimliga tekniska och ekonomiska villkor. Energihushållningsdelegationen har i rapporten (SOU1980:43) Program för energihushållning i befintlig bebyggelse föreslagit attekonomiskt stöd skall lämnas inom ramen för reglerna om stöd tillenergibesparande åtgärder för övergång från enskild värmeanläggning tillgemensam värmecen-tral. Denna fråga kommer senare att behandlas av chefen förbostadsdepartementet. Jag har tidigare (avsnitt 8.2) behandlat ettförslag till lag om utförande av eldningsanläggningar för fast bränsle. Förmindre pannor i småhus och medelstora pannor i flerfamiljshus och i s.k.blockcentraler skall enligt föreslaget gälla att de utan omfattandeombyggnadsarbeten eller kompletteringar skall kunna ställas om till eldningmed inhemskt fast bränsle. Jag räknar med att nettoenergibehovet inom sektornövrig uppvärmning skall minska från till år 1990.Denna minskning uppnås genom sparande samt övergång till fjärrvärme, elvärmeoch värmepumpar. Användningen av inhemska fasta bränslen inom sektorn övriguppvärmning bedöms öka till . Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 269 Energi används inom industrin med ihuvudsak tre syften, nämligen för att förse processerna med värme, för attdriva motorer och för att värma lokaler, kontor m.m. Av industrins totalabränsleanvändning om ca svarade oljeprodukter för ca 64 TWh.Bark och lutar, som används inom massa- och pappersindustrin, svarade förknappt och metallurgiskt kol för ca . Beroende på produktionsprocessernaskaraktär varierar den totala energianvändningen och användningen av olikabränslen kraftigt mellan olika branscher. Energiåtgången inomträförädlingsindustrin, dvs. sågverk samt massa- och pappersindustrin, motsvararca av hela industrins energianvändning. Ungefär hälften av energibehovettäcks med interna bränslen, dvs. bark och lutar. Järn- och metallverk svararför av industrins totala energianvändning. Branschens förbrukning avkoks, som används av processtekniska skäl, är något större änoljeförbrukningen. I övriga industribranscher är oljan det klart dominerandebränslet. Övergång frän olja till andrabränslen inom industrin begränsas i viss mån av processtekniska förhållanden.Massa- och pappersindustrin har genom besparingar och övergång från olja tillbark och lutar redan minskat sin oljeförbrukning i betydande grad sedan år1973. Om den specifika oljeförbrukningen hade varit densamma som år1973 hade branschens oljeförbrukning varit ca 400000m-' högre. Jag vill härframhålla att branschen lämnat värdefulla uppgifter i samband med deöverläggningar om näringslivets energihushållning som jag har haft med bl. a.företrädare för näringslivet. Inom industrin användes 0,8milj. m' lätt eldningsolja. Den lätta eldningsoljan används främst i mindrepannenheter och för direkteldade ugnar vilka inte lämpar sig särskilt väl förfasta bränslen. Däremot kan i princip all lätt eldningsolja ersättas med el ochnaturgas. Inom industrin förbrukades 4,5 milj. m tung eldningsolja.Ungefär hälften av industrins förbrukning av tung eldningsolja kan ersättas medandra bränslen. av den tunga eldningsoljan skulle kunna ersättas medel. Industrins energianvändning bestämsnaturligtvis i hög grad av industriproduktionens utveckling. Som jag tidigare(avsnitt 4.3.4) har redovisat har statens industriverk presenterat tvåalternativa prognoser för industrins energianvändning , 175 resp. 192TWh. Därav anges bränslen svara för 122 resp. . Oljeersättningsdelegationen (I1979:01) räknar i rapporten (Ds I 1980:23) Program för oljeersättning med attdet skall vara möjligt att inom industrin öka användningen av fastabränslen med . För egen del anser jag att det ärnödvändigt att oljeberoendet inom indutrin minskas. Ambitionen bör vara -förutom att ersätta olja med el i vissa fall - att gå över från eldningsoljatill inhemska bränslen och kol där förhållandena medger det. I samband med detidigare nämnda överlägg- 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 270 ningarnaom näringslivets energihushållning framkom att inom många branscher har en radåtgärder vidtagits för att ersätta olja och att ytterligare åtgärder planeras.Jag räknar med att industrin genom sin kostnadsanpassning snabbt kommer attreagera på höjda oljepriser och börja använda energiråvaror med en stabilareprisutveckling. I det s. k. avsätts ca 2 TWhnaturgas inom industrin. Jag har tidigare (avsnitt 7.3) beskrivit en användningspolitikför naturgas. 1 denna ingår användning av naturgas för industriellt ändamål somen väsentlig komponent. Vid en eventuell större introduktion av naturgas börett användningsområde kunna bli att ersätta olja inom industrin som inte kanersättas med fasta bränslen av processtekniska skäl. Den tidigare (avsnitt 8.2) föreslagna lagen omutförande av eldningsanläggningar för fast bränsle torde fä en avgörandebetydelse för i vilken takt övergången från olja till fasta bränslen inomindustrin kommer att ske i nya anläggningar. Jag räknar i likhet medoljeersättningsdelegationen med att ytteriigare fasta bränslen skallanvändas inom industrin är 1990. I alternativet med en snabb industrielltillväxt bör det dock var möjligt att utnyttja en ännu större mängd fastabränslen. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 271 F.n. täcks vid normalvattentillrinning och normalt utnyttjande av kärnkraftverken avelkonsumtionen med vattenkraft och med kärnkraft. Resterande täcksmed oljebaserad el i huvudsak från mottrycksverk. Den installerade effekten ioljekondenskraftverk. som f. n. uppgår till ca 3 000 MW har under senare ärbehövt utnyttjas endast i ringa omfattning. Elanvändningen inkl. överföringsföriusteruppgick till är 1979. Detta motsvarar en ökning pä 4,i förhållandetill närmast föregående år. har elanvändningenökat med i genomsnitt . Preliminärt redovisas elanvändningeninkl. Därmed varelförbrukningen i stort sett oförändrad i förhållande till närmast föregåendeår. Kraftsystemet dimensioneras för atten viss leveranssäkerhet skall upprätthällas. Med normal leveranssäkerhet avserjag den leveranssäkerhet som legat till grund för kraftföretagens planeringunder senare år. att risken för elransonering inte får vara större än ,motsvarande ransonering ungefär en gäng pä . Denna norm för planeringen,har framkommit genom bedömning av de samhällsekonomiska kostnaderna för bristpä el. En brist av sådan storiek att industrin drabbas i form av driftinskränkningarskulle bli mycket kostsam för hela samhällsekonomin. Tillgången pä maskineffekt är f. n.god i det svenska kraftsystemet. Med den produktionskapacitet som är i drift ärdet möjligt att innevarande driftär täcka en större elanvändning medtillfredsställande leveranssäkerhet. Den marginal som sålunda finns ielproduktionsapparaten har uppkommit till följd av den under senare äreffektivare energianvändningen och den oförutsett låga ökningstakten isamhällsekonomin och därmed i elanvändningen jämfört med tidigare prognoser. Dekraftverk som tagits i drift och för vilka utbyggnadsbeslutfattades har alltså varit avsedda att tillgodose detbetydligt större elbehov som skulle ha förelegat om 1960-talets förväntningaromindustriell utveckling och ekonomisk tillväxt hade infriats. Det förtjänardock att påpekas att en högre elförbrukning skulle ha behövttäckas med oljekondenskraft och gasturbiner, dvs. med mycket dyr kraft. De rörliga kostnaderna ioljekondenskraftverk uppgår nämligen till /kWh och igasturbinkraftverk till ca /kWh. Den marginal som f. n. finns i detsvenska kraftsystemet innebär med andra ord att oljeförbrukningen förelproduktion kan hållas pä en låg nivå. el producerad i oljekondenskraftverk skulleinnebära en oljeför- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 272 brukning på drygt 2 milj. ton till en kostnad av ca 2000milj. När samma mängd elenergi produceras i kärnkraftverk uppgårbränslekostnaden till ca 400 milj. kr. Kostnaderna för att produceraelenergi kan indelas i fasta och rörliga delar. Den fasta delen, som äroberoende av om kraftverken används eller inte och av i vilken grad de används,består huvudsakligen av kapitalkostnader och personalkostnader. Den rörligakostnaden består huvudsakligen av bränslekostnader. Vattenkraften karakteriserasav hög fast kostnad men i gengäld av en mycket låg, i det närmaste försumbar,rörlig kostnad. Kärnkraften har en relativt hög fast kostnad och en låg rörligkostnad. Oljebaserad mottryckskraft från kraftvärmeverk har en fast kostnad somär något lägre än kärnkraftens medan den rörliga kostnaden för oljebaseradmottryckskraft, sedan värmeproduktionen betalat sin del av bränslekostnaderna,vid dagens bränslepriser är ungefär dubbelt sä hög som kärnkraftens rörligakostnad. Oljebaserad kondenskraft har lägre fast kostnad än mottryckskraftenfrån kraftvärmeverk medan den rörliga kostnaden är dubbelt så hög, f.n. drygt20 öre/kWh. Gasturbiner, som endast används tillfälligt, har som jag tidigarenämnt en bränslekostnad som f. n. uppgår till ca /kWh. Den fastakostnaden är dock låg. Produktionsresurserna ikraftsystemet utnyttjas med hänsyn till efterfrågans nivå i princip i denordning jag har räknat upp de olika kraftslagen. Genom möjligheterna attmagasinera vatten utnyttjas emellertid en del av vattenkraftensproduktionsförmåga för att utjämna variationer i efterfrågan. kommer sex nyakärnkraftsblock att tas i kommersiell drift. togs i kommersielldrift . beräknas tagas i kommersiell driftoch kommer att tas i kommersiell drift medanRinghals 4 kommer in , och 3under . Dessa sex nya kärnkraftsblock har en produktionskapacitet påtillsammans 5 700 MW. Energiproduktionen frän dessa block kan beräknas till ca34 miljarder kilowattimmar () . Förutsättningarna för att tillgodoseelbehovet med en låg andel oljebaserad kraft är härigenommycket goda. har beslutat attkärnkraften skall avvecklas i den takt som är möjligt med hänsyn till behovetav elektrisk kraft för att upprätthålla sysselsättning och välfärd. Under1980-talet torde tillgången på elenergi vara god. Detta innebär att elkraftenunder kan användas för att pä effektivast möjliga sätt spara olja.Detta bör ske så att det inte uppstår låsningar till ett framtida högtelutnyttjande eller försvårar introduktionen av andra energislag. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 273 Den långsiktiga elförsörjningen börinriktas främst på att tillgodose behov av el för drift och belysning inomindustrin, i transportsektorn och i bostäder och lokaler. Ett eventuellt ökatbehov av el för sädana ändamål kan tillgodoses genomkonvertering till andra energiformer av den uppbyggdaanvändningen av el för bl. a. uppvärmningsändamål, dvs. genom övergång tillbränsleanvändning, eller genom utbyggnad av nya produktionsresurser, i förstahand kraftvärmeverk och mottrycksanläggningar eldade med fasta bränslen. Nyaproduktionsresurser bör finnas tillgängliga för att ersätta kärnkraftennär den skall avvecklas. Jag återkommer senare (avsnitt 9.9) till frågan omplanering för den kraftproduktion som skall ersätta kärnkraften. bör således dentillgängliga elkraften, sedan svårersätt-liga behov inom industrin, itransportsektorn och i bostäder och lokaler tillgodosetts, användas för attspara olja vid uppvärmning. En speciell form av elanvändning äratt uppoffra el frän kärnkraftverk för att erhålla värme som kan försörjafjärrvärmenät. Denna form av elanvändning skapar inte framtida läsningareftersom värmeproduktionen, när elenergi behövs för t. ex. industrins behov,kan tas över av andra typer av produktionsanläggningar. Jag har tidigare(avsnitt 8.3.5) redovisat min syn på användning av kärnkraftverk förvärmeproduktion. Med det här redovisade synsättetkan den tillgängliga elproduktionskapaciteten utnyttjas för att under ett1980-tal med förmodade mycket stora ekonomiska problem hjälpa oss en bit påvägen mot samhällsekonomisk balans. () harstuderat hur elenergi kan användas för att spara olja. 1 betänkandet (Ds I1980:22) El och olja lämnar ELAK förslag till hur den tillgängligaelproduktionskapaciteten bör användas. Jag har tidigare (avsnitt 8.3 och 8.5)redovisat min syn på hur elenergi bör användas för uppvärmningsändamål. () har,som jag tidigare (avsnitt 4.1) har redovisat, lämnat en prognos överenergiförbrukningen . 1 prognosen anges två olika utvecklingarför industrins elefterfrågan. Användningen av elenergi inom samfärdselsektornoch den s. k. övrigsektorn förutsätts vara lika i båda alternativen. För attberäkna den elanvändning som är att beteckna som mer eller mindre nödvändig föratt upprätthålla sysselsättning och välfärd räknar jag bort all efter är 1980tillkommande elvärme från industriverkets prognos. Beroende påindustriproduktionens utveckling bedömer jag att den svårersättliga slutligaelanvändningen blir , dvs. motsvarande enproduktionskapacitet om . Storieken pä det för oljesparande elanvändningtillgängliga utrymmet bestäms av det svårersättliga elbehovet ochproduktionsapparatens kapacitet. Utgångspunkten bör därvid vara attoljekondenskraftverk och gasturbiner normalt inte skall användas. 19 1980/81. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 274 Avvecklingen av kärnkraften kräveratt nya produktionsanläggningar tas i drift och därefter.Exklusive oljekondens och gasturbiner bör produktionskapaciteten undermedelårsförhållanden kunna uppgå till . Det motsvarar ennivå för slutlig elanvändning på . Med en produktionskapacitet år 1990på fördelad på olika kraftslag enligt tabell 9.1 kan , som ettled i elanvändningspolitiken, användas för att spara olja pä det sätt som jagtidigare (avsnitt 8.3 och 8.5) har redovisat. Förutom ett fullföljande avpågående utbyggnad av kärnkraften till tolv block och en viss utbyggnad avvattenkraft, vilken jag (avsnitt 9.3) skall återkomma till. räknar jagendast med smärre produktionstillskott . Dessa utgörs av 500 MWfastbränsleeldad mottryckskraft i kraftvärmeverk, 100-200 MW fastbränsleeldadindustriell mottryckskraft samt 0-350 MW vindkraft. Samtliga tillskott i formav mottryckskraft och vindkraft bör komma in . Jagräknar däremot med en omfattande ombyggnad av de oljeeldade kraftvärmeverkentill eldning med fast bränsle. bör ungefär två tredjedelar varaombyggda till eldning med kol, torv eller flis. Jag förordar att regeringenföreslår att godkänna de nu angivna riktlinjerna förelförsörjningen. Tabell 9.1 Elproduktionssystemet , 1985 och 1990.Installerad effekt i MW och elproduktion i TWh. Kol, torv, flis Import/Export (+/-) 1,3'