prop · G403137 · 1980-12-31 00:00:00 — Återstoden täcks genom attminst en fådagarslidning väntas förlora sitt produktionsbidrag genom deföreslagna ändringarna i systemet. Kommitténframlägger ett förslag till ny stödförordning. Syftet med det slalliga stödetklargörs inledningsvis. För atl underiätta läsningen samlas regler omsammanhängande frågor på ett och samma ställe i förordningen. brytsaktuella definitioner ul och samlas i en bilaga. Förordningen har delals in ifyra avdelningar. Den första ger en allmän presentation av systemet. Avdelning2 behandlar de olika stödformerna i detalj, medan avdelning 3 lar upp depraktiska regler om ansökan, frister elc. som en presumtiv sökande måste kännatill och iaktta. I avdelning 4 anges presstödsnämndens uppgifter, och däråterfinnes också de allmänna reglerna för nämndens verksamhel. Samtligaparagrafer har omarbetats språkligt. 4 1980/81. 1980/81:137 30 Sammanställning av remissyttranden över dagspresskommitténsbetänkande (SOU 1980:32) Stödet till dagspressen Efter remiss har yttranden över dagspresskommilténsbetänkande av-getts av statskontoret, (), näringsfrihelsombudsmannen(NO), presstödsnämnden. Centralorganisationen /SR (/SR), Tjänstemännenscenlralorganisalion (TCO), i (LO), (), , Grafiska fackjörbundet. (), Svenska veckopressens tidningsutgivareförening(VECTU), Föreningen (), , , Liberala nyhetsbyrån. presstjänsl,och Tidningarnas telegrambyrå (TT). Hämtöver har skrivelser inkommil frän Eesli Päevalehi,Postens disiri-butionsrörelse, statens invandrarverk (), AB Timbro, Grafiskaarbetsgivare- och industriorganisationerna (GAl), Synskadades riksjörbund (SRF)samt kulturnämnderna i , , , och Vilhelminakommuner. TCO, LO, . TU och ansluter sig till utredningens uppfattningatt det inle finns nägra presspolitiska eller pressekonomiska skäl för attändra inriktningen eller den allmänna utformningen av presstödet. Ulredningensförslag accepteras i sina huvuddrag, och anses väl ägnade ätt läggas lillgrund för lagstiftning, TCO och framhålleremellertid att även kvällspressen spelar en viktig roll när det gäller attuppfylla målformuleringarna för presspoliliken. Del är därför orimligt attlagstiftningsvägen konstruera regler som principiellt omöjliggör all presstödskall kunna utgä till kvällstidningar. Statskontoret efteriyser förenklingar i stödsystemet ochförordar en ordning där presstödsnämnden ges möjlighet atl göra en skälighetsbedömningnär den fördelar stödet. Bedömningen skulle förutom att gälla vilka tidningarsom är stödberätligade även gälla stödels sloriek. För att möjliggöra dettakrävs att stödets ändamål preciseras i förordningen. Presstödsnämndenssammansättning och bidragels karaktär bör garantera att otillbörlig tillämpningav reglerna kommer att påtalas. Genom en tolal-bedömning av en tidningsstödbehov skulle nämnden kunna tillse atl bidragens samlade effekt blev denavsedda, och därigenom skulle också antalet stödformer kunna reduceras. RRV anser atl stödet bör vara mera utpräglat seleklivt ochsyfta till att ge en tillfällig hjälp äl tidningar i ekonomiska svårigheter.RRV finner det Prop.1980/81:137 31 därför vara en svaghet atl stöd kan utgå tilltidningsföretag som varaktigt uppvisar överskott. Förslag bör framläggas isyfte att undanröja denna svaghet innan beslul fallas om presslödels framlidautformning. Liksom statskontoret anser RRV att mängden stödformer gör syslemelsvårhanterligt, och menar all del varil värdefullt om kommittén diskuterat deländamålsenliga i den längtgäende differentieringen av stödel. Enligl RRV:suppfattning är det angeläget alt tidningsföretagen nedbringar sina koslnadergenom att samverka i olika former. Presstödet bör därför ges en sådaninriktning all samverkan mellan tidningar främjas. NO anser att del vore befogal med ålerhällsamhel iutbyggnaden av presstödet och ifrågasätter om det inte vore möjligt att istörre utsträckning sammankoppla stödet med stimulans till kostnadsbesparingar,t.ex. sä att en förutsätlning för slöd skulle vara att tillgängligaproduktionsresurser utnyttjas effektivt. NO efterlyser också en analys avpresstödets effekter pä kvantiteten redaktionell text och fördelningen mellanolika typer av sädan text hos bidrags- resp. icke bidragsberättigade tidningar. SAF och Grafiska arbetsgivare- ochindustriorganisationerna (GAl) delar inte kommilléns uppfattning atl presstödetär ändamålsenligt. SAF anser att det rådande systemet leder till altkonkurrensen snedvrids och atl dagspressen pä sikt blir allt mer beroende avstatsmedel. Dagspresstrukturen kommer att bestämmas av statsmakternas beslutom subventioner och inte av tidningsföretagens ansträngningar eller läsarnaspreferenser. GAl hävdaratt presstödet kan bidra tiil kostnadsuppdrivandelöneglidning och därigenom utgöra ett hot mot sysselsättningen i de ickesubventionerade civilföretagen. Slödätgärderna bör enligt SAF och GAl vara sä utformadeatt de premierar effektivitet, kostnadsmedvetande och produktionssamverkan,och de bör ses över fortlöpande sä att de snedvridande effekterna begränsas.Slödel bör förbehållas tidningsföretag som är i verkligt behov av stöd, och endasigälla dagstidningar. VECTU anser alt de långsiktiga konsekvenserna av dagenspresstödspolitik bör utredas pä nytt med särskild hänsyn lill konkurrensenmellan olika tidningsgrupper, samt att olika tidningskalegorier bör behandlaslika i momshänseende och reklamskattehänseende. FACTU understryker atlförändringar av stödformer och stödnivåer inom en pressgrupp kan leda till ickeönskade konkurrenseffekler inom en annan pressgrupp. När ändringar av stödettill dagspressen övervägs, bör sädana effekter inom andra pressgmpper beaktas. Synskadades riksjörbund (SRF) anser del angeläget att kassellversionenav en dagstidning inarbetas i presstödet sä atl en allmän kassellutgivning avdagstidningar kan komma till ständ. Därför vill SRF föreslå all dagstidningsbegreppetomformuleras sä all del omfatlar ocksä kassetlutgäva av dagstidningar. konstaterar alt del ekonomiska värdet av atlbli klassificerad som dagstidning är betydande, i form av skatteförmåner och Prop.1980/81:137 32 Del är därför inte förvånande alttidningar genom produktförändringar m. m. försöker anpassa sig lill dagstidningsbegreppei,en tendens som kommer att förstärkas ju förmånligare dagspressen behandlasjämfört med andra tidningar och tidskrifter. Eftersom dagstidningsbegreppet f.n. omfatlar inte bara allmänna nyhetstidningar av riks-, regional- eller lokalkaraktär, ulan ocksä tidningar som karaktäriseras mest av sin reguljäraopinionsbildning, finner presstödsnämnden del angelägel alt statsmaklernauttalar sig om sin syn pä dagslidningsbegreppels utveckling. Nämnden förhållersig skeptisk till en utveckling som kan leda till atl andra tidningar kommer iåtnjutande av det stöd som avses för dagstidningar. noterar ocksä atl dagspresskommiltén inteföreslår någon ändring av regeln atl en edition av en tidning betraktas somsjälvständig om andelen särskiljande redaktionellt innehåll uppgår lill minst51%. Nämnden vill erinra om atl bestämmelsen stimulerar till att skapa bidragsberättigadeeditioner, något som underlättas om kravet pä unikt material hålles relativtlågt. Eftersom bestämningen av vad som är redaktionellt och uniktredaktionellt innehåll är svär, som utslaget har slor ekonomiskbetydelse för ell tidningsföretag, skulle del enligl nämnden vara värdefulltmed en viss flexibilitet i regelsystemet. Rätten lill produktionsbidragbehöver t. ex. inle göras beroende av en fixerad procenlgräns, utan kan sältasi relation lill andelen unikt material: ju högre andel unikt redaklionelllinnehåll, desto slörre produklionsbidrag. Den nedre gränsen för bidragel bördock enligl nämndens mening sältas vid all mer än hälften av innehållet ärunikt. framför ocksä etl förslag med anknytning lilldefinitionen av rikstidning, en fräga som inle diskuteras i betänkandel. F. n.kan en tidning relativt lätt skaffa sig den spridning i olika delar av landetsom behövs för alt erhålla slöd som rikstidning. anser all rikstidningskravelbör kunna konkretiseras och skärpas. Nämnden föreslär därför atl rikstidningdefinieras såsom "en tidning vars upplaga till övervägande del avsättsutanför ulgivningsregionen men i olika delar av landet och i minst hälften avA-regionerna". Kravel pä en abonnerad upplaga pä minst 10000 ex. kvarstår.Della innebär alt av minimiupplagan minst 5 100 ex. måste spridas utanför ulgivningsregionenmed en fördelning på minst 100 ex. i 35 av landets 70 A-regioner. Utredningen föreslår en rad ändringar i reglerna förproduktionsbidrag. Med vissa bestämda undanlag stöds dessa förslag i generellaordalag av TCO, LO, Svenska Journalistjörbundet, och enskilda förslagen diskuteras i ringa utsträckning i remissbehandlingen, menetl par punkter har lagits upp till granskning. föreslär all fädagarslidnings upplagaskall vara Prop.1980/81:137 33 abonneradlill övervägande del, dvs. till , medan flerdagarstid-nings upplaga ocksäi fortsättningen skall vara fill abonnerad. Ändringen skulle ge fådagarslidningarnaen utökad möjlighet till lösnummerförsäljning. har inget attinvända. Fädagarslidningarnas upplagor är vanligen små, och den andel avtotalupplagan som fär utnyttjas för lösnummerexemplar och godkända friexemplarär därför uttryckt i anlal exemplar liten. Nämnden vill i sammanhanget påpekaatt man såsom praxis medger fådagarslidning atl i marknadsföringssyfte varje årgratisutdela ett exemplar per hushåll utan att detla påverkar andelen abonneradupplaga. Detta anses nödvändigt eftersom regeln annars skulle göra det heltomöjligt för t.ex. en endagslidning med liten upplaga att marknadsföra sig. Kommitténföreslär också alt annonsandelen för fådagarslidning skall vara ,medan den för övriga tidningar är , för att ytterligare markeraatt stödet avser s.k. redaktionella komplementtidningar. Presstödsnämndenfinner inle ändringen angelägen. Tidningens begränsade möjligheter päannonsmarknaden är tillräckligt uttryckt i kravet pä en högstahushållstäckning på . Möjligheterna på annonsmarknaden ökar med stigandehushållstäckning, medan möjligheterna till produklionsbidrag minskarför atl upphöra helt vid i hushållstäckning. förslag alt produktionsbidrag skall utgä endast omtidningen har ett abonnemangspris som inte uppenbart avviker frän vad tidningarhar i den kategori som tidningen tillhör, påpekar presstödsnämnden altförslaget lill förordning innebär en betydande skärpning jämfört med rådandeförhållanden. Nämnden har inget alt erinra mol denna skärpning. Nämnden anseremellertid att tidningarnas abonnemangspriser borde svara mot den rörliga särkostnadenför det abonnerade exemplaret. I annat fall accepterar man att ökade upplagorleder till ökade förluster, som kan åberopas för ytteriigare stödåtgärder. Ensådan prissättning kan inte sättas som villkor för produktionsbidrag, ochdärför kan del vara tillräckligt att kräva att priset inte skall uppenbartavvika från priset för andra tidningar i samma kategori. Underfömtsättning att de föreslagna justeringarna i reglerna för produktionsbidragaccepteras, föreslår dagspresskommittén att regeln om alt tidning medanknytning lill annonsbladsulgivning inte skall kunna erhålla bidrag böravvaras. NO kan ansluta sig till kommitténs uppfattning. Annonsbladen fylleren funktion som annonsorgan och i viss män som lokalt nyhetsorgan i orter utantidningsutgivning. Därför bör åtgärder riktade mot annonsbladen undvikas, ävenom det är naturligt atl tidningarna önskar förhindra en ökandeannonsbladsutgivning, NO har prövat anmälningar om konkurtensbegränsande ålgärderriktade mot annonsblad. Dessa ätgärder har inte bedömts vara fränallmän synpunkt otillbörliga. vänder sigemol kritiken av annonsbla- 1980/81:137 34 den,och menar att verksamheten inle skadar dagspressen. Bladen fyller ofta uttomrummen efter marknadsbetingade tidningsnedläggningar, och har därför blivitsärskilt vikliga i glesbygden. Där i synnerhet, men även annorstädes, gynnassmåbutiker och lokal företagsamhet som inle har någon möjlighet att i annonsslorlekkonkurrera i dagspressen med stormarknader och större livsmedelshallar. Genombladens återhållsamma prissättning bromsas också den s.k. annonsskruven, vilketmöjliggör en livlig annonsering till gagn för både företag och konsumenter.Annonsbladen har inget intresse av atl konkurrera med dagspressen, som deistället indirekt stöder med sitt arbete pä att sätta fart pä annonsmarknaden.En betydligt störte fara för dagspressens ekonomi utgör direktreklamen, som troligtvisbidragit lill ätskilliga lidningsnedläggningar. , ,, och anser däremot all regeln somutestänger annonsbladsutgivare från produklionsbidrag skall slå kvar.Annonsbladen exploaterar den annonsmarknad som dagstidningarna behöver för attfinansiera information och opinionsbildning, uppgifter för vilka annonsbladen inlepålar sig någol väsentligt ansvar. Pä sä sätl förorsakar annonsbladenekonomiska problem för dagspressen, problem som samhällels presspolilikförsöker bidra till alt lösa. Det vore naturligt alt statsmakterna engageradesig medvelel för alt slödja berörda organisationer i deras strävan att motverkaen vidare utveckling av annonsbladsbranschen pä dagspressens bekostnad.Presstödsnämnden framhåller att ett företag som i betydande omfattning ger utannonsblad kan avse att med utgivningen av en abonnerad tidning skapa status åtföretaget och dess utgivning av annonsblad, och genom samannonsering nå annonskalegoriersom annonsbladen ensamma har svårt att nä. Nämnden kan inte se all det finnspresspolitiska skäl att medverka härtill. Om annonsbladsutgivare vill ge utreguljära tidningar bör detta ske med stöd frän intäkterna pä annonsbladen, intemed produklionsbidrag. TU anser det ocksä sannolikt all elt slopande av regelnskulle kunna uppfattas av de egna medlemsföretagen som en mer välvilliginställning från statsmakternas sida gentemot annonsbladen, vilket skulle kunnapåverka möjligheterna alt inom föreningen upprätthålla den återhållsamma inställningenlill annonsbladsulgivningen. Dagspresskommitténföreslär ocksä att tidningar pä andra spräk än svenska lättare bör kunna fåproduktionsbidrag. och anser alt kommittén inte undersöktfrämmande tidningars ekonomiska situation, deras behov och de speciella förutsätlningarsom råder för dessa tidningar. anser del rimligt alt regler konstmeras fördel särskilda stödel till tidningar på andra spräk än svenska som möjliggör fördessa tidningar att fä etl stöd molsvarande vad svenska tidningar kan få inomdet ordinarie dagstidningsslödel men avpassat till deras speciella förutsättningar.Eesli Päevaleht anser att del gällande innehållskravet tillsammans med kravetpä annonsandel och spaltutrymme innebär en fortsalt diskrimi- 1980/81:137 35 Bestämmelserna mäste utformas utifrån mera generellautgångspunkter, och i största utsträckning undvika särbestämmelser för olikaminoritetsgrupper. TCO och framför som sin bestämda uppfattning altpresstödsförordningen mäste utformas på ett sädant sätt att produktionsbidragäven kan utgä lill kvällstidningar. Detta innebär att villkoret på en ihuvudsak abonnerad upplaga måste modifieras t.ex. genom att en fasl köparskarajämställs med prenumeranter. Dagspresskommitténföreslår att utvecklingsbidrag bör kunna utgä till vissa fidningar med fulltproduktionsbidrag, dels fä- och flerdagarstidningar med högst ihushållstäckning pä utgivningsorten, dels flerdagarstidningar på landsortenmed mindre än 10000 ex. i upplaga. delar kommitténs uppfattning altdenna tidningsgrupp inle haft ekonomiska möjligheter att pröva idéer somskulle kunna förbättra deras marknadsläge. Detta förhållande gäller emellertidoavsett om vederbörande tidning har maximalt produktionsbidrag eller ej.A-Pressen AB föreslär därför att reglerna utformas sä att summan avutvecklingsbidragen och produktionsbidragen kan tillåtas överstigamaximibeloppet för produktionsbidrag. NO anser däremot attförslaget pä sätt och vis är en utvidgning av presstödet i och med atttidningskategorier som inte tidigare varil berättigade till utvecklingsbidragnu blir det. Produklionsbidraget har redan höjts till de aktuella tidningarnaulan atl de lyckats öka sin marknadsandel. föresläs alt de skall fäytterligare en bidragsform för alt kunna göra nya försök att bli slörre. NO är inleövertygad om all delta är rätta sättet att stärka dessa tidningar på lång sikt.Risken finns atl tidningarna endast tillfälligt lyckas häva sig upp pä en högrenivå och sedan snabbt sjunker tillbaka när bidragsperioden löper ul. gör ettprincipiellt uttalande om sin syn på utvecklingsbidraget. Man anser atl del iförsta hand bör ulgå lill tidningar i katastrofsituation, då lidningensfortlevnad står pä spel. Nämnden uppfattar kommitténs förslag sä att dessakatastroffall ryms i förslaget till regler. Ett hinder är dock alt flerdagarstidningmed maximalt produktionsbidrag inte skulle kunna fä utvecklingsbidrag i ensådan situation. 1 andra hand bör bidraget utgä lill högläckningslidningar sompä grund av sin marknadssituation kan behöva bidrag, varvid det fungerar somen säkerhel i de fall där de automatiskt verkande reglerna förproduktionsbidrag inte gäller. Först i tredje hand bör utvecklingsbidragbeviljas tidningar med produklionsbidrag. Även här fungerar däutvecklingsbidragen som en säkerhel för speciella situationer. Kommitténföreslär att anslaget för utvecklingsbidrag skall vara 10 milj. kr. Eftersomtrycket frän de olika kategorierna kan växla anser nämnden det vara rimligastatt statsmakterna gör ell allmänt uttalande om prioritetsordningen. Prop.1980/81:137 36 Dagspresskommiltén föreslår atl kravet pä utvecklingsplanför utvecklingsbidrag till mindre och medelstora ensamlidningar bör slopas.Presstödsnämnden har inte särskilt goda erfarenheter av de utvecklingsplanersom presenterats vid ansökningar om utvecklingsbidrag. Både i fråga omtidningar med och utan produktionsbidrag bör därför beslul om utvecklingsbidragkunna göras pä grundval av bedömningar av en tidnings marknadsläge med hänsyn tilldels storleken pä del spridningsområde och den annonsmarknad där tidningenverkar, dels lidningens position på dessa marknader. RRV, TCO och anser all kravet bör behällas, enligt TCO och journalislförbundetinte bara som en kontrollåtgärd, utan ocksä som ett stöd för företaget.Särskilt viktigt är kravet pä en utvecklingsplan mot bakgrund av att det ger delokala fackliga organisationerna en reell möjlighet att på ett tidigt stadiumföra fram sina synpunkter. Kommittén föreslär att det tillfälliga stödel till Dagen,och för flygdistribulion lill Norriand börupphöra. har den uppfattningen, att om man inom presspolilikensram vill stödja tidningarnas ambitioner att nä läsarna pä utgivningsdagen, ochi morgontidningarnas fall , kan stödel inle omfatta endasitre tidningar från . Det torde finnas mänga fidningar som f. n. inlenår sina läsare på utgivningsdagen, eller som tar på sig mycket höga kostnaderför att göra det. Ett särskill transportstöd till tre tidningar kan därförendast tillfälligtvis motiveras av presspoliliska skäl. Postens distributionsrörelseuppger all om de berörda tidningarna bedömer det som omöjligt att fortsättamed flygdislributionen till övre , så kommer postverket att undersökaförutsättningarna att ensamt behälla nattflygel. Av iransporttekniska skäl kanemellertid inte andra postförsändelser än brev, ilpakel, betalningshandlingaroch A-korsband sändas med nattflyget. Tidningar mäste sändas pä annat säll, medetl dygns försening som följd. Kulturnämnderna i , , ,och kommuner hemställer hos utbildningsministern alt flygdistributionsstödettill morgontidningar ges som . En indragning skulleinnebära atl övre Norriand missgynnas belräffande riksinformation och fårsämre möjligheler alt följa den aktuella debatten. Dessutom kan tidningarnasintresse av en organiserad bevakning av övre minska, varefter lidningsmalerialetej längre blir rikstäckande. Kulturnämnderna anser att en indragning ejöverensstämmer med de kulturpolitiska målen. anser del angeläget atl uppmuntra ochförslärka samverkan mellan dagstidningar. 1 samma anda understryker RRV viktenav alt tidningsföretagen nedbringar sina kostnader genom atl samverka i olikaformer. Samverkan borde kunna ske pä både del redaktionella och 1980/81:137 37 borde samverkan tidningar emellan framstå som ettnaturligt sätt att nedbringa kostnaderna. Presstödet bör därför enligt RRV:smening ges en sådan inriktning alt samverkan mellan tidningar främjas. Kommitténföreslår att bidragen för samproduktion och samförsäljning av annonser bör utgämed högre belopp i början av stödperioden och därefter successivt minska. anser hell kort att stödet till annonssamverkan mäste ökaskraftigt. Däremot anförde NO en viss tveksamhet till stödformen redan närstödet till annonssamverkan ursprungligen föreslogs. När det nu visat sig altstödformen inle alls utnyttjats ifrågasätter NO om den är så motiverad att denskall bibehållas. För att inspirera tillsamverkan föreslår kommittén att bidrag bör kunna utgå till samarbete inyhetsbyråform för tidningar med fullt produktionsbidrag eller etableringsslöd.Förslaget tillstyrks utan kommentar av LO och . presstjänsldelar utredningens uppfattning om verksamheten vid befintliganyhetsbyråer. Om målsättningen är alt skapa och bibehålla en riktdifferentierad press, fristående frän mäktiga ekonomiska intressen, bör manbörja med att förbättra de svaga tidningarnas möjligheler att erbjuda eltvarierat allmänt material som komplement till del lokala materialet, ochdärmed göra tidningen mera läsvärd för en allmänintresserad publik. Dettamaterial mäste, av säväl praktiska som ekonomiska skäl, under överskådlig frarntidproduceras i samverkan mellan olika tidningsföretag med likartade intressen. Förslaget avstyrks avstatskontoret, NO, TCO, SAF, , , Liberalanyhetsbyrån, FLT Press och TT. NO, SAF och TT anser inte atl det anförda skälettill förslaget, dvs. att ett nyhetsbyråstöd skulle stärka den redaktionellakonkurrensen, är övertygande. Statskontoret avstyrker förslaget dels avbesparingsskäl, dels pä grund av bidragets karaktär. NO anser att förslaget päsikt kan medföra att resursätgången ökar för slödels upprälthällande, och atldel finns en risk alt man hamnar i en situation då i stort settvarje företeelse som kan antas påverka pressens mångfald och stmktur blirföremål för stödåtgärder. TCO och anser alt ettsärskilt stöd till nyhetsbyråerna skulle motverka det allmänt erkända syftetatt bredda den politiska och kulturella debatten, och istället utgöra ell hotmot mångfalden och innebära en utslälning och likriktning av dagspressensinnehåll. SAF anser att stödel är en form av förstärkt selektivtpresstöd, eftersom det utgår i proportion till antalet produktionsbidragsberättigadetidningar bland byråns abonnenter. Dessa beräkningsgrunder gör enligt TU atlden föreslagna stödformen i själva verket innebär en specialdestineradutvidgning av de fidigare produktionsbidragen. Liberalanyhetsbyrån anser det i och för sig rimligt att andra i verkandenyhetsbyråer än TT fär stöd för sin verksamhet, men finner den föreslagna konstmktionenolämplig. Den innebär att en nyhetsbyrå med 1980/81:137 38 mångabidragsberättigade tidningar kan fä hela sin verksamhel finansierad, medan ennyhetsbyrå med fä bidragsberättigade tidningar fär ett stöd som inle står iproportion lill den egna verksamhetens omfattning. Liberala nyhetsbyrån anseratt ett evenluellt stöd bör utformas sä att man dels tar hänsyn tillverksamhetens omfattning och redaktionens storlek, dels ulformar en del avslödel i syfte att främja teknisk samverkan. Byräsamverkan är enligt FLT Presssedan länge etl faktum och kan inte breddas av det föreslagna stödet. Med detomfattande presstödet i olika former som redan finns är det inte ekonomiskaförutsättningar utan redaktionell prioritering på tidningarna som är avgörandei valet mellan nyhetsbyråmaterial och lokalt redaktionellt material. FLT Pressser samverkansbidragel i föreslagen form som ett rent partistöd.