prop · G40335 · 1980-12-31 00:00:00 — Del ärangeläget att undanröja den nu föreliggande konflikten mellan ä ena sidan dennakonvention och å andra sidan konkurskonvenlionen. Äveni andra avseenden kräver den nya interna sjörättsliga lagstiftningen ändringari konventionstexlen. Vidare bör hänsyn las till ändrade bestämmelser i intern rälti fråga om förmånsrätt för skatter och om offentligt ackord. Föratt tillgodose de nu angivna ändringsbehoven har företrädare för de olikanordiska länderna träffat överenskommelse om ändringar i konkurskonvenlionen.Regeringen har, som nämnts tidigare, beslutat att överenskommelsen skallundertecknas med förbehåll för ratifikation. Konkurskonventionenutgår f. n. frän de regler om konkursforum som gällde i de nordiska staternavid konventionens tillkomst. Dessa lade avgörande vikt vid gäldenärens hemvist.Den ursprungliga grundvalen för konventionen har emellertid mbbats i och medden nya danska konkurslagen, som låter konkursforum bestämmas av platsen där gäldenärenbedrivit näringsverksamhet. Detta innebär att konventionen f.n. i regel inteär tillämplig på danska konkurser. En i stort likadan reglering övervägs i Norge.Genom den nu träffade överenskommelsen har emellertid konkurskonventionenstillämpningsområde gjorts oberoende av om konkursdomstolen grundat sinbehörighet pä gäldenärens hemvist eller pä någon annan omständighet. Avgörandeär i stället om gäldenären faktiskt har haft hemvist eller inle i konkurs-eller ackordslandel. På del sättet kan del ursprungliga tillämpningsområdet iväsentlig män återställas. Jag vill emellertid understryka att den valdalösningen får ses som provisorisk. En slutgiltig reglering lorde få övervägassenare. Ändringarnai den nordiska konkurskonvenlionen inverkar inte på mer än en del av bestämmelsernai de två lagar som i första hand reglerar verkningarna av internordiskakonkurser. Endast ell par jämkningar i sak är i övrigt motiverade. Även omsålunda inle lagstiftningen i dess helhet Prop.1980/81:35 21 behöver ändras i sak synes det emellertid lämpligt alt nuunderkasta den en fullständig översyn i formellt avseende. Del innebär bl. a.alt de nuvarande lagarna ersätts av nya lagar. Avslutningsvisvill jag nämna att regleringen rörande internordisk konkurs i praktiken harfört med sig vissa problem vid tillämpningen av lagstiftningen om statliglönegaranti vid konkurs. Denna fråga liksom andra spörsmål om tillämpliglagstiftning i lönegaranliärenden kommer senare att aktualiseras av chefen förarbetsmarknadsdepartementet. Del har överenskommits att ändringarna ikonkurskonventionen skall träda i kraft i den månad sominfaller tvä månader närmast efter det all överenskommelsen har lillträtts avtre av de fördragsslutande länderna och lillämpas på konkurser ochackordsförhandlingar som har inletts efter ikraftträdandet. För ett fördragsslulandeland som tillträder överenskommelsen träder den i krafl tvåmånader efter det att detta land har tillträtt överenskommelsen. Med hänsynlill att den nya lagstiftningens ikraftträdande är kopplat fillöverenskommelsens ikraftträdande bör lagstiftningen träda i kraft den dagregeringen bestämmer. Den bör vidare kunna sältas i kraft - med motsvarandeupphävande av lagar - i förhällande lill endast två eller fleranordiska länder. Den nyalagstiftningen bör inte tillämpas på konkurser och förhandlingar om offentligtackord utan konkurs som har beslutats före ikraftträdandet. Övergångsbestämmelsernalill lagar innehåller bestämmelser om alt lagarna inle ägertillämpning på ett dödsbos konkurs med mindre regeringen har meddelat särskiltförordnande om dess tillämplighet på sådan konkurs. Sådant förordnande hargetts genom kungörelsen (1935:576) angående tillämpning på dödsbos konkurs avde angivna lagarna. Den nu föreslagna lagstiftningen kommer ulan vidare altgälla beträffande dödsbons konkurs, varför kungörelsen kan upphävas. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till 1. lag om konkurssom omfattar egendom i annat nordiskt land, 2. lag om verkanav konkurs som inträffat i annat nordiskt land, 3. lag om erkännande och verkställighetav nordiska domar med anledning av konkurs. Förslagen bör fogas till protokollet i detla ärende sombilaga 3. 1980/81:35 22 6.1Förslaget till lag om konkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land Lagenersätter lagen (1934:67) med bestämmelser om konkurs, som omfattar egendom iDanmark, , eller (lag). Den nya lagen innehållerflera bestämmdser som i sak skiljer sig frän gällande lag. I övrigt har dengamla regleringen överförts till den nya lagen, varvid dock omfattandespråkliga justeringar har gjorts. 1§ Denna paragraf motsvarar art. 1 i konventionen och 1 § lag. 1 paragrafenfastslås principen att en svensk konkurs omfattar egendom i övriga nordiska länder (se dock 13 §). Vidare anges i vilka frågor svensk lag skall vara avgörande. Det är tydligt all svensk lag skall lillämpas även i fråga om tillsynen över konkursförvaltning. 2 §Paragrafens första stycke motsvarar art. 2 första styckei första me ningen i konventionen och 2§ första meningen lag. Enligl detta stycke skall en konkursdomare, om konkursen omfattar egendom i ett annat nordiskt land, utan dröjsmål kungöra konkursbeslutet i det andra landet. Föreskriften i 2§ andra meningen lag om alt konkursdo maren i vissa fall skall föranstalta om inskrivning i faslighelsbok m. m. i det andra landet bör lämpligen tas in i konkursförordningen (1979:801). Andrastycket avser beslut här i om offentlig ackordsförhandling utankonkurs. Enligt art. 15 i konventionen har ett beslul om sådan förhandling iett nordiskt land verkningar i övriga nordiska länder. a. utgör beslutethinder mot konkurs i övriga länder. Det måste emellertid vara fråga om ett beslulsom konkurskonvenlionen är tillämplig på enligt art. 13 (jfr arl. 15 tredjestycket) som motsvaras av 13 § i denna lag. De verkningar som ett nordiskt beslulom offentlig ackordsförhandling i princip skall ha i alla nordiska länder föranleddevid konventionens tillkomst inte någon bestämmelse om kungörande av beslutet iövriga nordiska länder. Genom en ändring i art. 15 tredje slyckel haremellertid en sådan regel införts i konventionen. I enlighet härmed har iförevarande andra stycke angetts all ett beslut om offentlig ackordsförhandlingutan konkurs skall kungöras i andra nordiska länder där gäldenären har egendompå samma sätt som ett konkursbeslut. 3 §Denna paragraf motsvarar art. 4 första stycket i konventionen och överensstämmer med 3 § lag frånsett de skillnader som föranleds av de nu överenskomna ändringama i nämnda artikel (se avsnitt 4.1). I paragrafen anges undanlag från huvudregeln i 1 § att svensk lag skall tillämpas i en svensk konkurs belräffande egendom som finns i de andra 1980/81:35 23 Undanlagsregeln omfattar fömtom luftfartyg skepp eller skeppsbygge.Härmed avses fartyg eller fartygsbygge som har registrerats i ell annatnordiskt land med privaträtlsliga verkningar. Delsamma gäller andel i sådanegendom. Om del belräffande sådan egendom i en svensk konkurs uppslår fråga omåtervinning till konkursboel eller fråga humvida inskrivning i offentligtregister har belydelse för giltigheten gentemot konkursboet av gäldenärensförfogande över egendomen, skall lagen i det land där registrering har skett lillämpas. 4 § Denna paragraf motsvarar bestämmelsen omunderpant i arl. 4 andra styckei i konventionen och 4 § lag. 5 § Denna paragraf motsvarar art. 4 Iredje slyckeloch arl. 5 andra styckei i konventionen och 5 § i 1934 ärs lag. 6 § Denna paragraf motsvarar art. 5 första styckei ikonventionen och 6 § lag. 7 § Dennaparagraf motsvararart. 6i konventionen och7§i lag. 8 § Denna paragraf motsvarar art. 7 i konventionenoch 8 § lag. I första stycket anges beträffande egendom som vidtiden för konkursbeslutet befann sig i ett annat nordiskt land att lagen idelta land avgör humvida särskild förmånsrätt föreligger och vilket inbördes förelrädesom tillkommer flera särskilda förmånsrätter i samma egendom. Vidare har särskildförmånsrätt i egendom i del andra landet generellt företräde framför allmänförmånsrätt. Som framgått i avsnitt 4.1medför nuvarande reglering i första stycket jämförd med regeln i 9§ andrastycket (jfr art. 8 andra slyckel i konventionen) i fråga om fartyg och fartygunder byggnad resullal som strider mot sjöpanträttskonvenlion och dedärpå grundade lagvalsreglerna i sjölagen. Genom andra stycket, som saknar molsvarigheli lag, säkerställs emellertid att sjöpanträttskonvenlionens krav blirbeaktade. Regleringen innebär all bestämmelserna i 259, 260 och 280 §§ sjölagenskall fillämpas i svensk konkurs i fråga om förmänsrätt i fartyg och fartygunder byggnad. Detsamma gäller enligt andra stycket andra meningen i paragrafenannan verkan i förhållande till tredje man. undanlag från denna regelföljer av specialbestämmelsen i 3 § i denna lag. Itredje stycket, som motsvarar andra stycket i 8§ lag, anges attfråga om förmånsrätt för skatter och avgifter som har pålagts i ett annatnordiskt land skall bedömas enligl det landels lag. Allmän förmånsrätt som sålundaskall gälla omfattar dock inte annan egendom än den som vid tiden för konkursbesluletfanns i det andra landet (skaltelandel). Enligt 1934 ärs lag skall den allmännaförmånsrätt för skatter och avgifter som gäller enligl 1980/81:35 24 skatldandelslag ha förmånsrätt framför annan allmän förmånsrätt belräffande nämndaegendom. Som har angetts i avsnitt 4.2 innebär emellertid överenskommelsen omändring i konkurskonventionen att skatldandels möjligheter att utöva denallmänna förmånsrätten för skatter och avgifter något inskränkts. Sålunda färinte med allmän förmånsrätt tas ut mer än vad som återstår sedan från värdet avegendomen i skaltelandel har frånräknats en viss andel av massafordringar ochkonkursfordringar med annan allmän för månsräll än den som följer med skatteller avgift. Denna andel bestäms så att den motsvarar förhällandet mellanegendomen i skaltelandel och all den egendom som ingär i konkursboel. Av I §följer all det är svensk lag som avgör vilka massafordringar som finns ochvilka fordringar som utan att avse skall eller avgift har allmän förmånsrätt. Fråganom i vad mån andra nordiska länders skattekrav kan göras gällande i den svenskakonkursen beträffande egendom i behandlas i det nordiska avtalet omhandräckning i skatteärenden (se SFS 1978:723 och 724). Tredjestycket tredje meningen innehåller en specialregel som överensstämmer med 1934års lag och som lar sikte på den finska förmånsrätlsordningen. 1934års lag innehåller särskilda bestämmelser i fråga om förmånsrätt för hyresfordringar.I överensstämmelse med den nya lydelsen av art. 7 i konvenfionen har dessabestämmelser ingen molsvarighel i den nya lagen. 9 §Paragrafen motsvarar art. 8 i konvenfionen och 9§ lag. I paragrafen ges hjälpregler i fräga om var egendom skall anses befinna sig vid tillämpning av lagen. lag använda ordet "fartygskepp". Vidare anges att registrerat skepp, skeppsbygge ellerluftfartyg skall anses befintligt i regislreringslandet utom vid tillämpning av7 § där frågor om förfarandet vid försäljning regleras. 10 §I paragrafen, som saknar motsvarighet i 1934 ärs lag, har tagits upp regler som motsvarar de nya bestämmelserna i art. 11 i konventionen. Regleringeninnebär att egendom som inte är fartyg eller fartygsbygge skall behandlas somskepp och fartyg resp. skeppsbygge och fartygsbygge vid tillämpningen av dennalag (se 3, 8 och 9§§) under fömtsättning alt egendomen är registrerad i skepps-resp. skeppsbyggnadsregister i något annat nordiskt land. Enligt den norskasjölagen (33 §) finns det möjlighel att registrera och inteckna vissa anläggningarsom används till sjöss men inte är alt anse som fartyg (skip), t. ex. borrplaltformaroch mudderverk. I och förbereds motsvarande lagstiftning. 11 §Denna paragraf motsvarar art. 9 i konventionen och 10 § lag. 1980/81:35 25 12 §Paragrafen motsvarar art. 15 andra styckei i konventionen och saknar motsvarighet lag. Av art. 15 andra stycket ikonventionen i dess nuvarande lydelse följer att ett offentligt ackord somfastställs här i landet också gäller i de andra nordiska ländema. Detla behöverinte komma till uttryck i förevarande lag. Däremot bör i lagen som en följdav det nu överenskomna tillägget till art. 15 rörande återvinning vidoffentligt ackord anges att svensk lag skall tillämpas i fråga om återvinningvid offentlig ackordsförhandling utan konkurs här i riket. En föreskrift meddenna innebörd har tagits upp i förevarande paragraf. Dock skall bestämmelsernai 3 § tillämpas på egendom som avses i den paragrafen, dvs. skepp, skeppsbyggeoch luftfartyg som är registrerat i ett annat nordiskt land. Del innebärbeträffande sädan egendom att lagen i registreringslandet är tillämplig pååtervinningsfrågan. Av 10 § följer att även viss annan egendom vid tillämpningav denna lag skall likställas med skepp, skeppsbygge och luftfartyg. Undantagetgäller alltså även sådan egendom. Det är att märka alt någon specialregelrörande fast egendom inte tas upp i lagen. har sin orsak i att ett ålervinningskravbeträffande sådan egendom inte lorde kunna göras gällande inför en svenskdomstol, om fastigheten är belägen utomlands. 13 §Paragrafen motsvarar art. 13 i konventionen och 11 § lag. Av paragrafen framgår i vilka fall lagen är tillämplig. Förtillämpligheten av konventionen fömtsätts enligt art. 13 i dess nya lydelse ochart. 15 tredje stycket att den som har beslutat om konkurs eller offentligackordsförhandling ulan konkurs inle i beslutet har angett att gäldenärensaknar hemvist inom landet. Den nya lydelsen av art. 13 i konvenfionenföranleder ingen ändring i förevarande paragraf. Däremol nödvändiggör detföreslagna innehållet i 2 och 12 §§ i denna lag att paragrafen får omfattaäven ackordsfallet. 6.2Förslaget till lag om verkan av konkurs som inträffat i annat nordiskt land Lagenersätter lagen (1934:68) om verkan av konkurs, som inträffat i ,, eller (lag). Vad som har sagts i ingressen till6.1 har i huvudsak giltighet även här. 1 § Paragrafen motsvarar art. 1 och art. 12 första styckeii konvenfionen samt 1 § lag. 2 § Paragrafens första och andra stycken motsvararart. 3 första stycket i konvenfionen och 2 § lag. Enligt lydelsen i1934 års lag skall den som har förordnats att ta hand om gäldenärens egendomsälja egendom som är utsatt för förskämning, snar förstörelse eller hastig värdenedsätt- 1980/81:35 26 ningeller fordrar alltför kostsam vård. Detla har i förevarande paragraf ersatts avett åliggande alt sälja egendom som inte lämpligen kan bevaras. Med det nyauttryckssättet, som överensstämmer med konventionen, avses inte någon ändring isak. Tredjestycket, som saknar motsvarighet lag, grundar sig på den i art. 3andra stycket angivna rätten för konkursförvallning i konventionsland att idet konventionsland egendomen finns påkalla myndighets handräckning i de falldå sådan handräckning skall lämnas konkursbo enligl sistnämnda lands lag. Artikelbeslämmelsensaknade vid tillkomsten av konventionen all belydelse i fråga om egendom här ilandet. Förhållandena har emellertid ändrats i och med den genom konkurslag-sliftningtillkomna rätten för konkursförvaltare att påkalla handräckning hoskronofogdemyndighet för att skaffa sig besittning till egendom som ingär ikonkursboet. Den nya föreskriften återfinns i 54 § KL. Uppenbarligen börmotsvarande rätt lill handräckning tillkomma en nordisk konkursdomstol ellerkonkursförvaltning i fråga om egendom som finns här. En bestämmelse i ämnet hartagils in i Iredje stycket av förevarande paragraf, 3 § Paragrafen motsvarar art. 3 tredje och fjärdestyckena i konventionen och 3 § lag. 4 § Paragrafen motsvarar art. 4 första stycket ikonventionen och 4 § i 1934 ärs lag. Andra styckei skiljer sig årslag på vissa punkter. Härom kan hänvisas till specialmofiveringen till 3 § iden i avsnitt 6.1 berörda lagen. I detla sammanhang kan nämnas att de bålar somövergångsvis skall vara införda i det på gmnd av attde är inlecknade inte skall behandlas som skepp i nu avsedda hänseenden (punkten5 i övergångsbestämmelserna lill ändringar i sjölagen). 5 § Paragrafen motsvarar art. 4 andra styckei ikonventionen och 5 § lag. I sistnämnda lagmm sägs bl. a. att om lösegendom, som har blivit på sätt för visst fall är stadgat satt fill underpantför gäld, är kvar här i landet när konkurs inträffar, svensk lag skall lillämpasvid fråga humvida avtalets verkan mol borgenärer är beroende av alt del iföreskriven ordning har kungjorts eller införts i offenfiigt register. I dennadel har lagen haft betydelse i fråga om sliftande av underpant enligt lagen(1924:298) om viss panträtt i spannmål och lagen (1942:505) om viss panträtt i spänadslinoch hampa. Dessa lagar har upphävts genom lagen (1966:454) om företagsinteckningoch någol behov att behålla den angivna bestämmelsen finns därför inte längre.Förevarande paragraf innehåller därför ingen motsvarighet till bestämmelsen omunderpant i 5 § lag. 6 § Paragrafen motsvarar art. 4 tredje stycket ochart. 5 andra styckei i konventionen samt 6 § lag. 1980/81:35 27 7 § Paragrafen motsvarar art. 5 första styckei ikonventionen och 7 § i 1934 årslag. 8 § Paragrafen motsvarar art. 6 i konventionen och8 § lag. 9 § Paragrafen motsvarar art. 7 i konventionen.Första stycket motsvarar 9§ i 1934 ärs lag. Andra stycket, som saknar motsvartgheti 1934 ärs lag, innehåller undantag från den i första stycket angivna regelnall frågor om särskild förmånsrätt i egendom i avgörs enligt svensklag. Enligl andra styckei gäller nämligen i fråga om förmånsrätt i fartyg ochfartyg under byggnad, i händelse av konkurs i , eller , lagvalsreglernai konkurslandets sjölag. Detsamma gäller beträffande annan verkan i förhållandetill tredje man när del är fråga om fartyg och fartyg under byggnad. (Jfr vadsom sagts under 8 § i avsnitt 6.1). Enligt lagen (1975:605) omregistrering av båtbyggnadsförskott får beställare av båt, dvs. fartyg som inleär skepp, registrera avtal om förskott till tillverkaren (båtbyggnadsförskott).Registreringen medför förmånsrätt enligt 4 § förmånsrättslagen (1970:979) ibyggnadsämnen som lämnats av beställaren och i vad som tillverkats medförskottet för dennes räkning. Denna förmånsrätt, en särskild förmånsrätt, harprioritet närmast efter panträtt. Undanlagsbestämmelsen i andra stycket om bl.a.fartyg under byggnad hindrar inte att en sådan förmånsrätt respekteras i enkonkurs i , eller . 10 § Paragrafen motsvarar art. 8 i konventionen och 10§ lag. Beträffande lydelsen kan hänvisas till vad som har angetts ifråga om 9§ i den i avsnitt 6.1 upptagna lagen. 11 § Paragrafen svarar mot de nya bestämmelserna iart. 11 i konventionen. Se vad som sagts under 10 § i avsnitt 6.1. 12 § Paragrafen motsvarar art. 9 i konvenfionen och11 § lag. 13 § Paragrafen motsvarar art. 10 andra och tredjestyckena saml art. 15 andra stycket i konventionen. Paragrafen motsvarardessutom 12 § lag. I jämförelse med den paragrafen har ytterligarebestämmelser tillagts som rör återvinning vid ackord. Härom kan hänvisas tillvad som sagts i fråga om 12 § i den i avsnitt 6.1 upptagna lagen. 14 § Denna paragraf motsvarar art. 15 första stycket ikonventionen och 13 § lag. 15 § Av denna paragraf framgår i vilken utsträckninglagen är tillämplig. 1980/81:35 28 Paragrafenmotsvarar art. 13 och art. 15 tredje stycket i konventionen samt 14 § i 1934års lag. Enligtparagrafen förutsätts för all lagen inle skall lillämpas att det i konkursbesluleteller beslutet om offenfiig ackordsförhandling har angetts att gäldenären inlehar eller vid sin död hade hemvist i konkurs- resp. ackordslandet. Vadkonkursdomstolen i det nordiska landet gmndat sin behörighet på är fillskillnad från vad som gäller enligl lag utan belydelse. Dennya regleringen, som ansluter lill den nya lydelsen av art, 13 i konventionen,kan belysas med följande exempel. En dansk skifterelt har försatt en gäldenär ikonkurs och gmndat sin behörighet på alt gäldenären bedrivit förvärvsverksamhetinom domkretsen. Om gäldenären enligt vad skifteretlen kan konstatera saknarhemvist i , skall det anges i konkursbeslulet. Har gäldenären hemvist iDanmark, behövs således ingen anmärkning i konkursbeslulet trots att skifteretleninte har grundat sin behörighet på hemvistet. Om skifteretlen anger ikonkursbeslutet att gäldenären saknar hemvist i , är lill följd av art.13 i konventionen denna inte tillämplig och lill följd av förevarande paragrafskall inle heller denna lag tillämpas. 15 §innehåller inte någon motsvarighet fill bestämmelsen lag om altkonkursen eller ackordsförhandlingen skall fortgå för del fall alt lagen ej ärtillämplig. En sådan bestämmelse får anses onödig. Del kan tilläggas att detutan någon särskild bestämmelse får anses klart att en i inledd särkonkursskall fortgå ulan hinder av att gäldenären sedermera går i konkurs i ett annatnordiskt land där han har sitl hemvist. 6.3Förslaget till lag om erkännande och verkställighet av nordiska domar medanledning av konkurs Lagenersätter lagen (1934:69) om erkännande och verkställighet av vissa, i anledningav konkurs meddelade utländska domar (lag). 10 i konventionen gäller i fråga om erkännande och verkställighet av domeller förlikning rörande rättshandlings ogiltighel eller återgång på grund avkonkurs i någol av de nordiska länderna lagen i det land där erkännande eller verkslällighetbegärs. På grund av hänvisning lag skall bl.a. dom i annat nordisktland rörande rättshandlings ogiltighel eller återgång på grund av konkurs sominträffat i någol av de nordiska länderna erkännas och verkställas enligtföreskrifterna i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiskadomar på privaträttens område. Hänvisningen gäller dock inle, om del av konkursbesluletframgår att gäldenären inte har hemvist i något av länderna. Dennya lydelsen av art. 15 tredje stycket i konventionen medför att reglerna iart. 10 blir tillämpliga på återvinning i samband med offenllig ackordsförhandlingulan konkurs. Delta påkallar i sin tur alt regleringen Prop.1980/81:35 29 omerkännande av domar m.m. utvidgas lill att omfatta även sådanackordsförhandling. I övrigt synes förslaget inle kräva några kommentarer. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om konkurs som omfattar egendom i annatnordiskt land, 2. lag om verkan av konkurs som inträffat i annatnordiskt land, 3. lag om erkännande och verkställighet av nordiskadomar med anledning av konkurs. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. 1980/81:35 30 Överenskommelsemellan , , , och om ändring av den nordiskakonventionen om konkurs. Regeringarnai , , , och har beträffande den nordiskakonventionen om konkurs överenskommit all artiklarna 4, 7,8, II, 13 och 15 skall erhålla följande lydelse. Fråga,humvida inskrivning i faslighelsbok eller domslolsprotokoll (tinglysning) ulgörförutsättning för all gäldenärens före konkursen träffade förfogande över fastegendom och vad därtill hörer skall gälla emot konkursboet, så ock ålervinningskrav,som angår sådan egendom, skall prövas enligl lagen i den stal, där fastighetenär belägen. Detsamma gäller fråga, humvida konkursens inskrivning i faslighelsbokeller domslolsprotokoll är av betydelse till förhindrande av att förfogande,som gäldenären under konkursen vidtager beträffande sådan egendom, erhållerlaga verkan emot konkursboel. Yppas motsvarande frågor beträffande registrerat skepp,skeppsbygge eller luftfartyg eller andel i sådan egendom, tillämpas lagen i denstal där egendomen är registrerad. Därenligt lagen i fördragsslutande stat införande i domslolsprotokoll (linglysning)eller annat inskrivningsförfarande eller kungörande ulgör förutsättning föralt överlåtelse av lös egendom, vara bestämmelserna i första stycket ej ägatillämpning, eller stiftande av underpant i sådan egendom skall gälla motkonkursbo, skall i fråga om ogiltighel eller återgång av rättshandling, som nuär nämnd, fillämpas lagen i den staten, såframt den egendom rättshandlingenavser där fanns, när konkursen inträffade.