prop · G403178 · 1980-12-31 00:00:00 — Enligl min mening är det också tveksamt omsystemet skulle leda till någon mera väsentlig minskning av antalet debiteradearbetsgivare. Jag delar således kommitténs uppfattning att någon justering av500-kronorsgränsen för skyldighet att erlägga arbetsgivaravgift inle bör görasf. Som har påpekat i sittremissyllrande innebär nuvarande regler att arbetstagare eller uppdragstagare,som har flera inkomsler vilka var och en understiger . men sammanlagluppgår lill eller överstiger nämnda belopp, debiteras egenavgifter. Dennadebitering medför administrativa kostnader som enligt verket inte står i rimligproportion lill de avgifter som flyter in. Verket föreslår därför allegenavgifter inte längre tas ut på småinkomsier av ifrågavarande slag. Enändring av denna innebörd förordas även av , TCO ochKonstnärliga och litterära yrkesutövares samarbelsnämnd. Jag anser i likhet med alladministrativa skäl lalar för alt egenavgifter inte borde tas ut på dessasmåinkomsier. 1980/81:178 74 avgiftsplikten på dessa inkomster aktualiserar dock fråganom en inskränkning av möjlighelerna atl förvärva förmåner. Frågan omavgifisplikl på småinkomsier har även samband med rälien lill schablonavdragför olika lyper av uppdragsinkomster. Som har nämnts remissbehandlasf. n. kulturskattekommitténs delbetänkande om samordningen av egenföretagaresskatter och socialförsäkringsavgifter. Jag är nu inte beredd att ta ställninglill frågan om alt införa avgiftsfrihet för nämnda småinkomsier. Del kanemellertid finnas anledning att på nytt behandla frågan i samband med den avchefen för budgetdepartementet aviserade översynen av schablonavdragen föregenavgifter. Kommittén lägger fram förslag om ell gemensaml underlagför beräkning av egenavgifter. Underlaget bör enligl kommittén utgöras av sådaninkomst av annal förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 S AFL. På detta underlag,som alltså knyter an till beräkningen av pensionsgrundande inkomst, beräknasenligt nuvarande regler egenavgifterna till ATP, folkpensioneringen ochdelpensioneringen. Övriga egenavgifter beräknas däremot på etl underlag somknyter an lill beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst. och påpekar i sinaremissyttranden att olika inkomstbegrepp tillämpas vid beräkningen av sjukpenninggrundanderesp. I remissyttrandena ges exempel på situationerdär den av kommittén förordade ordningen därför skulle få till föjd att avgifttas ut på inkomst som inle grundar rätl till motsvarande förmån och vice versa.Enligl ökar kommitténs förslag behovet av en översyn avreglerna för beräkning av pensionsgrundande inkomst. anser atten samordning av bestämmelserna om pensionsgrundande inkomst ochsjukpenninggrundande inkomst är önskvärd. Vid remissbehandlingen har även tagils upp frågan om enöversyn och samordning av de olika inkomstbegreppen inomsocialförsäkringslagstifl-ningen och skattelagstiftningen. Denna fråga har ävenuppmärksammats av (jfr SfU 1978/79:25 och 1979/80:16). Del av kommittén förordade gemensamma underlaget förberäkning av egenavgifter skulle enligt min mening otvivelaktigt medföraadministrativa förenklingar. I materiellt hänseende skulle förslagel emellertidfå mindre tillfredsställande konsekvenser på grund av olikheterna iinkomstbegreppen vid beräkningen av sjukpenninggrundande och pensionsgrundandeinkomst. Jag vill här erinra om att hithörande frågor berörts i socialpolitiskasamordningsulredningens betänkande (SOU 1979:94), En allmän socialförsäkring,som har remissbehandlats. Innan ställning tas till de i betänkandetbehandlade samordningsfrågorna är jag inte beredd att föreslå några mergenomgripande ändringar av reglerna för beräkningen av pensionsgrundande ochsjukpenninggrundande inkomst. Som jag framhållit kan dock frågan om vissasmärre ändringar i systemet komma att tas upp i samband med den av chefen förbudgeldeparlementet aviserade översynen av reglerna om schablonavdrag föregenavgifter. 1980/81:178 75 De materiella reglerna för avgiftsberäkning, vilka f. n.finns intagna i ett flertal skilda författningar, förs enligt kommitténsförslag samman i en gemensam lag. I lagen, som har benämnts lag om.socialavgifter, föreslås också ingå bestämmelser om fördelning av influtnaavgiftsmedel. Jag bilräder kommitténs förslag som i denna del har vunnit allmänanslulning bland remissinstanserna. Sammanföringen medför att överblicken överregelsystemet väsenlligt förbättras. Jag återkommer i specialmotiveringen tillbestämmelsernas närmare utformning. I enlighet med vad jag har anfört nu har inomsocialdepartementet upprättats förslag till 1. lag omsocialavgifter, 2. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändringi lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 4. lag om ändringi lagen (1969:205) om pensionstillskott, 5. lag om ändringi lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring, 6. lag om ändringi lagen (1959:552) om uppbörd av vissa avgifter enligt lagen om allmänförsäkring, m.m., 7. lag om ändring ireglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfondens förvallning, 8. lag om ändringi reglementet (1961:265) angående förvallningen av riksförsäkringsverkelsfonder, 9. lag om ändringi lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligl lagen(1962:381) om allmän försäkring. Förslaget under 1 har upprättals i samråd med chefen för kommunikalionsdepartemenlel såvitt avserbestämmelserna om sjömanspensionsavgifl, chefen för såvill avserbestämmelserna om vuxenulbildningsavgift saml chefen för arbelsmarknadsdeparlementel såvitt avserbestämmelserna om arbelsskadeavgift, arbetslöshelsavgifl, arbelarskyddsavgift,arbelsmark-nadsutbildningsavgift och lönegarantiavgift. Förslagen bör fogas till regeringsprolokollel i detta ärendesom bilaga 4. ' Bilagan har uteslutits här såvitt gäller de under 2-9angivna lagförslagen. I det under 3 angivna förslaget saknades i punlit 2övergångsbestämmelserna orden 6 kap. I §, 1 del under 6 angivna förslaget hade2 § andra stycket följande lydelse: "Med lön förstås i denna lag ävensådan ersättning som enligt 3 kap, 2 § andra stycket lagen (1962:381) om allmänförsäkring anses såsom inkomst av anställning," Frånsett några redaktionellaändringar är förslagen i övrigt likalydande med dem som är fogade tillpropositionen. 1980/81:178 76 4.1 Förslaget till lag om socialavgifter I lagen har samlats de materiella reglerna omarbetsgivares och försäkrades avgifler för finansieringen avsocialförsäkringarna och vissa andra sociala ändamål. Avgifterna har i rubrikentill lagen fått benämningen socialavgifter. Denna paragraf behandlar lagens tillämpningsområde. De avgifter som upptas i lagen skall erläggas avarbetsgivare samt av försäkrade enligt AFL som har inkomst av annatförvärvsarbete än anställning. Denna bestämning av kretsen avgiftsskyldigaöverensstämmer med vad som gäller enligt 19 kap. AFL. I andra slyckel anges att den som har utgell etl bidragsom avses i 11 kap. 2 § första stycket m) AFL skall anses som arbetsgivare.Bestämmelsen motsvarar i huvudsak nuvarande 2 § sista stycket AVGL. I fråga omavgiftsskyldigheten för de bidrag som avses här hänvisas lill motiveringen till2 kap. 3 § andra stycket. I detla kapiiel finns bestämmelser om beräkning avarbetsgivaravgifter. Dessa bestämmelser ersätter nuvarande regler i 19 kap. AFLoch i en rad andra författningar. Dessa författningar anges i bilaga 1, avsnitt1. Lagen upptar inte bestämmelser om byggnadsforskningsavgifl. Som har framgållav den allmänna motiveringen bereds f.n. frågan om avskaffande av byggnadsforskningsavgifteni . I paragrafen fastslås vilka avgifter arbetsgivare skallerlägga. Avgifterna beräknas på det underlag som anges i 3-5 §§. I paragrafenhar, för att genomföra en enhetlig terminologi, avgifterna fått delvis nyabenämningar. På motsvarande sätt har i 3 kap. 1 § benämningarna på där avseddaavgifler ändrats. Beträffande samtliga avgifter utom tilläggspensionsavgiftenoch arbetsska-deavgiflen anges i paragrafen nu gällande uttagsprocenl för deolika avgifterna. Bestämmelserna i första stycket 3 och 6 atttilläggspensionsavgift och arbelsskadeavgift skall uttas efter procentsats somfastställs i särskild lag har - liksom molsvarande regler i 3 kap. 1 § 3 och 6- överförts från 19 kap. 1980/81:17» 77 5 S AFL och 7 kap. 3 § lagen om arbelsskadeförsäkring.Bestämmelserna skall ses mol bakgrund av del speciella förfarandet vidfastställandet av procentsatserna för dessa avgifter. En konsekvens av enhetliga regler om avgiftsunderlagetblir all den lotala arbetsgivaravgiften i forlsältningen erhålls på grundval aven summering av de i första stycket angivna procentsatserna och deprocentsatser som för året gäller för tilläggspensionsavgifien ocharbetsskadeavgifien. 1 fråga om de arbetsgivaravgifter som skall erläggas fören hänvisas till 2§. Paragrafens andra stycke innehåller en bestämmelse om altstaten i likhet med vad som f.n. gäller ej skall erlägga arbelsskadeavgift.Bestämmelsen motiveras av alt slaten står självrisk beträffande ersättning lillsina arbetstagare vid arbetsskada och i fråga om sådana skador svarar förarbels-skadeförsäkringens förvaltningskostnader. Av denna paragraf framgår att särskilda bestämmelsergäller i fråga om arbetsgivaravgifter för sjömän. Förutom de avgifter som angesi 1 § skall redaren i likhet med vad som f.n. gäller även erläggasjömanspensionsavgifl. Del bör här nämnas all en särskild utredare (1979:06)undersöker förutsättningarna för en sjömanspensionering grundad påkollektivavtal. Andra stycket svarar mot delar av nuvarande 19 kap. 4 och4 a §§ AFL. Bestämmelserna innebär atl redare även i fortsättningen skallbetala arbetsgivaravgift till sjukförsäkringen och folkpensioneringen efler enlägre procentsats än som annars tillämpas. Den i 1 § angivna procentsatsenreduceras enligt bestämmelserna så all den står i proportion till de svenskasjömännens andel av den totala arbetsstyrkan på svenska handelsfartyg. Som framgår av tredje stycket förstås med den somskall erlägga sjömansskatt enligt 1 § 1 mom. första stycket lagen (1958:295) omsjömansskatt. Denna definition överensstämmer med nu gällande regler. I första slyckel anges del underlag på vilket arbetsgivaravgifternaskall beräknas. Bestämmelsen molsvarar nuvarande 19 kap. 1 § andra stycket AFL.Underlaget överensstämmer sålunda med del underlag på vilketarbetsgivaravgifterna lill sjukförsäkringen och lill folkpensioneringen beräknasenligt nu gällande regler. På della underlag skall samlliga arbetsgivaravgiftertas ut. Bestämmelsen innebär alt alla avgifter skall tas ul såvälpå utgiven lön som på utbetald uppdragsersältning. Med arbetstagare skall ilagen förstås jämväl uppdragstagare. Detta framgår av hänvisningen lill 3 kap.2 § andra slyckel AFL. Beslämmelsen i andra slyckel föranleds av all konstnäreroch andra som uppbär vissa statliga bidrag får tillgodoräkna sig bidraget sompensionsgrun- 1980/81:178 78 dande inkomst inom den allmänna försäkringen. Den sombetalar ut bidragen skall också betala tilläggspensionsavgifl. Bestämmelsenmotsvarar nuvarande 19 kap. 1 § sisla slyckel AFL. I paragrafen har intagits de begränsningar som gälleravgiftsunderlaget för samtliga arbetsgivaravgifter. Paragrafen har utformats inära anslulning lill regler i nu gällande lagstiftning. Som framhållits ikommentaren till 3 § skall med ersättning förslås såväl lön somuppdragsersättning. Första slyckel punkten 1 har behandlals i den allmännamotiveringen. Bestämmelsen upptar den s.k. 500-kronorsregeln och molsvararnuvarande 19 kap. 1 § fjärde stycket AFL. I punkten 2 finns en bestämmelse omövre åldersgräns för uttag av avgifter. Bestämmelsen har behandlals i denallmänna motiveringen. Punkten 3 motsvarar nuvarande 19 kap. 1 § femte stycketAFL och har belydelse i de fall en arbetsgivare utger lön vid sjuk-ellerföräldraledighet. Punkten 4 avser ersättningar lill utomlands bosatta utländskaartister som tillfälligt medverkar här i vid offentlig föreställningeller inom radio/TV (jfr prop. 1975/76:46 s. 34, 35 och 40). Bestämmelsen haröverförts från nuvarande 19 kap. 1 § femte stycket AFL och innebär ingenändring i förhållande lill vad som gäller. I punkten 5 har upptagits enbestämmelse som motsvarar den om lön till arbetsgivarens egna barn i nuvarande19 kap. 1 § femte stycket AFL. Punkten 6 om kostnadsavdrag har hämtats från 4§ tredje stycket AVGL. De närmare förutsättningarna för att kostnadsavdragskall medges har angivils i paragrafens andra stycke. Punkten 7 slulligen, somavser vissa civilförsvarsersättningar, har hämtats från 4 § fjärde stycketAVGL. I Iredje stycket i paragrafen finns en bestämmelse som larsikte på behandlingen i avgiflshänseende av inkomst från fåmansföretag. Beslämmelsenmolsvarar nuvarande 2 § iredje stycket AVGL. Bestämmelserna i denna paragraf har med smärreredaktionella förändringar överförts från 19 kap. 1 § fjärde stycket AFL. Bestämmelserna om avgifler m.m. i fråga om arbete somutförs ulomlands är föremål för övervägande i särskild ordning och nuvaranderegler har överförts till avgiftslagen i avvaktan på resultatet av dessaöverväganden. Detla kapitel innehåller bestämmelser om skyldighet atlerlägga egenavgifter. I kapitlet regleras också hur avgiftsunderlaget för deolika avgifterna skall beräknas. 1980/81:178 79 Av hänvisningen lill 1 kap. 2 § följer alt den som ärförsäkrad enligt AFL och har inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 3 kap.2 § eller 11 kap. 3 § nämnda lag är skyldig att belala egenavgift.Pensionskommittén har föreslagit all avgifterna språkligt skulle särskiljasfrån molsvarande arbetsgivaravgifter genom alt ges benämningar som innehållersammansättnings-ledet egenavgift. En sådan sammansättning, t,ex.lilläggspensionsegenav-gift, blir emellertid alllför lång och otymplig.Avgiftsbenämningarna i lagen är således desamma för arbetsgivaravgifter ochegenavgifter. Det hindrar givelvis inte att man, när särskiljande benämningarbehövs, kan använda sådana, t.ex. egenavgift till tilläggspensioneringen resp.arbetsgivaravgift till tilläggspensioneringen. 1 fråga om uttagsprocenlen för de olika avgifternahänvisas i andra stycket till 2 kap. 1 §. Bestämmelsen har hämtats från 19 kap. 4 § första stycketAFL och avser försäkrade vars sjukpenningförsäkring gäller med karenstid. Avbestämmelsen följer atl i de fall försäkringen gällt med karenstid endastunder en del av eft år eller med olika karenstider för skilda delar av ett årdetla skall beaklas vid beräkningen av sjukförsäkringsavgiften. Av 3 kap. 2 §andrastycket AFL framgår atl sjukpenninggrundande inkomst inle beräknas påinkomstdelar överstigande 7,5 gånger basbeloppet. Härav följer attavgiflsnedsältningen enligt denna paragraf inte har avseende på inkomstdelaröver denna gräns. Om försäkrade som på grund av undantagande från ATP inleomfattas av sjukpenningförsäkringen har intagils särskildaövergångsbestämmelser, I paragrafen har samlats regler om undantag frånskyldigheten att betala egenavgifter, I första stycket anges alt egenavgifterinte skall beräknas för år efter det dä den försäkrade fyllt ,Beslämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen. Övriga begränsningar i avgiftsskyldighelen framgår avandra, tredje och fjärde styckena. Dessa begränsningar har sakligt sett samma,innehåll som nuvarande regler i 19 kap. 2 och 3 §§ AFL. Sålunda gäller enliglandra och iredje styckena denna paragraf särskilda regler bl.a. för den somunder inkomståret uppburit förtidspension eller ålderspension och som interedan är befriad från avgiflsskyldighel på grund av bestämmelsen i förstastycket. Andra egenavgifter än tilläggspensionsavgifl skall inte betalas av densom under någon del av inkomståret uppburit hel förtidspension eller för hela åretuppburit hel ålderspension. Tilläggspensionsavgift skall inte betalas av densom under hela inkomståret uppburit hel ålderspension. I fjärde stycket anges minsta underlaget för debitering avavgifl. Prop.1980/81:178 80 Vid beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst ochpensionsgrundande inkomst lillämpas delvis olika inkomstbegrepp, vilkelåterverkar på avgiftspliklen. Denna fråga har behandlals i den allmännamotiveringen. Första stycket reglerar underlaget för beräkningen avsjukförsäkringsavgiften , barnomsorgsavgiften och arbetsskadeavgifien. Andraslyckel innehåller bestämmelser om underlaget för egenavgifterna lillfolkpensioneringen, tilläggspensioneringen och delpensioneringen. Med inkomst av annat förvärvsarbete än anställning avses i11 kap. 3 § AFL inkomst av här i riket bedriven rörelse, inkomst av här belägenjordbruksfastighet som brukas av den försäkrade och ersättning i pengar ellernaturaförmåner i form av kost eller bostad för arbete för annans räkning, alltunder förutsätlning att anställningsförhållande enligt 11 kap. 2 § AFL inteföreligger. Till inkomst av annat förvärvsarbete hänförs i 11 kap. 3 8 AFLockså sjukpenning, arbetslöshetsersättning och andra jämförliga ersättningarsom träder i stället för inkomst av ovan nämnt slag. Avgifter skall, liksomenligt nu gällande regler, inte erläggas på de angivna socialförsäkringsförmånerna.I första stycket har intagits föreskrift härom. Avgiftsunderlaget skall genom uttrycklig hänvisning iandra stycket till 11 kap. 4§ AFL beräknas med tillämpning av bestämmelserna iden paragrafen, som bl.a. innehåller anknytningar till taxeringsförfarandel.Genom hänvisningen blir även föreskrifterna i lagen (1959:551) om beräkning avpensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkringtillämpliga. Fördelning av influtna avgifter I kapitlet har samlats föreskrifter om fördelning avinflutna avgiftsmedel. I huvudsak motsvarar föreskrifterna nuvarandelagstiftning. Grunder för förvallningen av allmänna pensionsfondenåterfinns i reglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfondensförvaltning. Delpensionsfonden och arbetsskadefonden förvaltas enligl grundersom anges i reglementet (1961:265) angående förvaltningen av riksförsäkringsverketsfonder. Övriga fonder som avses i detta kapitel förvaltas enligl grunder somregeringen fastställer. 13 § innehåller en erinran härom. 5 kap. Övriga bestämmelser Första stycket i paragrafen motsvarar nuvarande 19 kap. 108 andra stycket AFL och innebär i sakligt hänseende att annan egenavgift äntilläggspensionsavgifl i händelse av dödsfall kan efterskänkas på samma 1980/81:178 81 villkor som gäller för inkomstskall. Genom paragrafens andra stycke, som avser befrielse ivissa fall från tilläggspensionsavgift, görs en hänvisning till föreskrifternai 41 § AVGL. Bestämmelserna i denna paragraf har överförts frånnuvarande 19 kap. 6 § AFL. Regler om debitering och uppbörd av arbetsgivar- ochegenavgifter finns i AVGL och i uppbördslagen. AVGL avses i samband med den nyalagsliftningen få ändrad rubrik. Av 3 8 AVGL framgår sålunda att underlaget för beräkningav arbetsgivaravgifter fastställs av . I 38 8 AVGL finnsregler om besvär över sådana beslut. Underlaget för beräkning av egenavgifter fastställs enliglnuvarande regler av den lokala skattemyndigheten. Denna ordning bör gälla ocksåi fortsättningen. Direkta lagbestämmelser saknas f.n. om besvärsväg i dessafall. I praxis har besvär över den lokala skattemyndighetens beslul i sådanaärenden ansetts kunna föras i samma ordning som besvär över beslut om beräkningav pensionsgrundande inkomst. Den föreslagna regeln i andra stycket harutformats i anslutning härtill. Paragrafen motsvarar nuvarande 20 kap. 15 8 AFL ochföranleds av att avgiftsreglerna bryts ut ur AFL. Som framgått av den allmänna motiveringen föreslås lagenträda i kraft . Till följd av alt de maleriellabestämmelserna om socialavgifter förts över lill lagen kan nuvarande separatalagar, innehållande avgiftsbestämmelser, upphävas. Förslaget till lag om ändring i AFL innebär allmöjligheten alt göra anmälan om undantagande från ATP avskaffas. Tidigareundantaganden upphör i princip alt gälla. Vissa försäkrade kommer dockövergångsvis alltjämt atl kunna vara undantagna från ATP. Iövergångsbestämmelserna anges därför att skyldighet att erlägga avgifler tilltilläggspensioneringen och arbelsskadeförsäkringen inte föreligger för berördkategori. Belräffande sjukförsäkringsavgiften har lill övergångsbestämmelsernaöverförts nuvarande regel i 19 kap. 4 8 första stycket AFL omavgiftsnedsättning. 6 1980/81. 1980/81:178 82 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring Som har framgått av den allmänna motiveringen föreslås atlmöjligheten all anmäla undantagande från ATP och sjukpenningförsäkringen slopasfr.o.m. Som en följd av detta förslag skall inkomst avannat förvärvsarbete beaktas vid fastställande av sjukpenninggrundande inkomstför samtliga försäkrade ulom för dem som är födda eller lidigare ochsom även efter utgången av är undantagna från ATP. Enligt övergångsbestämmelserna kommer första stycket sislapunkten i denna paragraf i dess äldre lydelse alltjämt atl gälla efler utgångenav för försäkrade som även efter denna lidpunkt är undantagna från ATP. Punkten b) upphävs som en följd av altundantagandeinstitutel slopas. Som framgår av övergångsbestämmelserna skallbestämmelsen emellertid lillämpas även efler beträffande densom efter utgången av återkallar en gjord anmälan omundantagande. Punkterna c) och d) har oförändrade flyttats upp som nyapunkter b) och c). Hänvisningen i tredje stycket har justerats med anledninghärav. Nya anmälningar om undantagande får inle förekomma efterutgången av . Till följd härav upphävs fjärde och femte slyckena i dennaparagraf. Försäkrade för vilka ett undantagande vid nämnda lidpunkt har upphörteller upphör att gälla och vilka uppfyller kraven i andra stycket har, somframgår av övergångsbestämmelserna, efter framställning hos försäkringskassanalltjämt möjlighel alt erhålla sjukpenningförsäkring med kortare karenstid än93 dagar eller sådan försäkring utan karenstid. De äldre bestämmelserna i fjärde stycket första punktenoch i femte stycket gäller - som framgår av övergångsbestämmelserna - efterutgången av för dem som även efter denna tidpunkt är undantagna frånATP. Ändringen i första stycket f) föranleds av att riksdagennyligen beslutat alt de s.k. stimulansbidragen skall slopas fr.o.m. den 1 april1981 (prop. 1980/81:85, AU 13, rskr 153). Ändringarna i iredje och fjärde slyckena föranleds av denya reglerna i fråga otn avgifter för finansiering av tilläggspensioneringen. Prop.1980/81:178 83 Ändringarna i denna paragraf föranleds av de nya reglernaom avgifter för finansiering av tilläggspensioneringen. Som framgåll av den allmänna motiveringen har möjlighetenatt begära undanlagande från ATP spelat ut sin roll. Undantagande medfördessutom negativa verkningar på försäkringens förmånssida även uianför ATP.Paragrafen föreslås därför upphävd. Nya anmälningar om undanlagande från ATPskall över huvud laget inte kunna göras efter utgången av . Förförsäkrade med undantagande upphör detla all gälla . Detlagäller dock inte för försäkrade som är födda eller tidigare och som harelt gällande undantagande . nämnda försäkrade kan välja om deäven i fortsättningen vill vara undantagna eller om de vill gå med iförsäkringarna. Paragrafen kommer därför enligt övergångsbestämmelserna itillämpliga delar alt gälla för dem som också efter utgången av ärundantagna från ATP. De .som efter sagda tidpunkt vill återkalla en anmälan omundantagande får enligt övergångsbestämmelserna göra della ulan hinder av altundantagandet inte har gällt . Ändringarna i denna paragraf föranleds av atl undantagandeinslituletslopas. Innebörden är all för försäkrade, som är födda eller senare ochsom har varit undantagna men som återkallat sin anmälan omundantagande eller för vilka undantagandet upphör att gälla vid utgången av år1981, del lidigare undantagandel inle skall kunna föranleda ökning av talet 30i nämnaren vid beräkning av pensionen enligl paragrafens första stycke. Enökning av talet 30 skall däremol alltjämt göras i de fall pensionspoäng inletillgodoräknats lill följd av underlåten avgiflsbelalning. Pensionsberäkningenför dem som är födda eller tidigare kommenleras närmare undermotiveringen lill 15 kap. 1 8-