prop · G403153 · 1980-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till attbeslut om kostnadsfördelningen skall grundas pä en skälighetsbedömning finnsdet risk för att besvär om kostnadsfördelningen blir 9 1980/81. 1980/81:153 130 För all undvika ell omfaltande arbele med prövning av besvär omkostnadsfördelningen är del enligt statskontorets mening önskvärt attriktlinjer utarbetas för kostnadsfördelningen. Kostnadernaför förtaltning och fiskerättsutredning skall enligl utredningens förslagbetalas av delägarna i den män kostnaderna inle läcks av bidrag. Statskontoretansluter sig lill denna princip. Utredningen har beräknat att koslnaden förbildandel av fiskevårdsomräde normall kan uppgå till per faslighet.Stalskontorel finner del sannolikt all koslnaden för debitering och inkasseringi många fall kommer alt överstiga della belopp. Mot denna bakgrund ifrågasätterstatskontoret om inle statsbidraget bör utgå , när del från allmänsynpunkl är angelägel all fiskevårdsomräde bildas. 4.2.7---- Riksrevisionsverket:Fiskerättsförteckning. RRV lillslyrker förslaget till förenklad fiskerättsutredning i samband med bildande av fiskevårdsom räden. Kostnadernaför bildande.-- RRV har inget alt erinra mol de föreslagnareglerna för atl bestrida kostnaderna vid bildande av sådana områden, dvs. attsamtliga koslnader skall bestridas av delägarna. 4.2.8 Lantbruksstyrelsen:Fiskevårdsområde och samernas fiskerätt. Utredningens förslag lill lag om fiskevårdsområde innebär små möjligheler för en fiskerättsägare alt molsälla sig att fisket i en sjö eller inom en del därav intas i fiskevårdsomräde. gäller även möjlighelen att förhindra majoritetsbeslut om dispositionen av fisket inom området. Spärr mol upp låtelse av fiske gäller bara om visst fiske är av väsenllig belydelse för delägares försörjning. Ivissa fall kan upplåtelse av fiskerätt med därav följande verksamhel på och vidvattnet medföra olägenheler för renskötseln som den inle är skyldig att tåla. Medhänsyn härtill synes det enligt lantbmksstyrelsens mening vara nödvändigt medsärregler för detla område, lämpligen utformade så all statens vatten inteskall kunna ingå i fiskevårdsområde ulan medgivande av lantbmksnämnden genomdess rennäringsdelegation och efler samråd med berörd sameby. Medlemi sameby kan ha fiskerätt även i som ej ägs av slaten. Hur stor andel idet enskilda fisket deras fiskerätt är har dock inte preciserats. Detta mästeenligt lantbmksstyrelsens mening klarläggas. Förslagetom all sameby ensam skall företräda staten som fiskerältsägare ifiskevårdsomräde kan lantbruksstyrelsen inte bilräda då långsiktiga bedömningarkan stå i konflikt med kortsiktiga. Lämpligast synes vara all lantbmksnämndenefler samråd med samebyn företräder slalens fiske. Utredningensförslag om att i fiskevårdsomräde skall kunna ingå även statens vatten ovanodlingsgränsen fillstyrks. Med hänsyn till rennäringslagens bestämmelser ochden speciella status dessa vatten har måste dock den förvaltande myndighetenges vetorätt beträffande vattnens anslutning till fiskevårdsområde samtstatens fiskerätt företrädas av förvaltande myndighet. 4.2.9--- Fiskeristyrelsen:Fiskerättsförteckning. För alt bilda fiskevårdsom räden enligt LOFO krävs fullständig fiskerättsulredning med delaktighets- beräkning. Kostnaderna för dessa utredningar är myckel höga och har starkt bidragit till den ansökningskö för slatsbidrag, som finns.--- Prop.1980/81:153 131 Fiskeristyrelsenlillslyrker förslagel om förenklad fiskerättsulredning. Som grund för detla slällningstagande får slyrelsen särskilt framhålla föl jande. Det är ett vikfigt samhälleligt intresse all landels fiskevatten kan vårdas och förvaltas på ell ändamålsenligt säU (jfr det förslag lill målfor mulering som styrelsen föreslår under avsnill 6). Tillkomsten av fiskeom råde inverkar inte på äganderätten till fisket varjämte del bör observeras att anslutning av viss eller vissa fastigheters fiske kan ske i efterhand. Förebilder till den förenklade fiskerättsförteckningen finns i annan lagslifl ning där den såvitt bekant har fungerat tillfredsställande. Kostnadsutveck lingen för de fullständiga utredningarna förskräcker; slyrelsen som betalat ut i statsbidrag ärligen från de s.k. vattenavgiflsmedlen, utdömda enligt 2 kap 10 § vallenlagen har under innevarande års fem första månader fått in stalsbidragsansökningar på sammanlagt , molsvarande ca 650 - i slalsbidrag. Tillgängliga medel förslär inte att läcka dessa, som en än högre anstormning är att förvänta. Till bilden hör också, alt fiskevatlensulred ningen föreslår fortsatt bidragsgivning av allmänna medel . ställersig visserligen dyrare än förslag - såväl för samhället som för denenskilde - men den gjorda avvägningen fyller enligt styrelsens mening rimligakrav och äventyrar inle rättssäkerheten. Fiskevårdsområdeoch samernas fiskerätt. i har i sitt yttrandeupplyst, all ägandeförhållandena ofta är myckel splittrade i vattnen ovanodlingsgränsen. Upplåtelse är därför svår att genomföra och fiskevården kan blieftersatt. Nämnden menar att ulredningens förslag gör det möjligt att bättrenyttja dessa vattenområden för fritidsfiske. i länanser all fiskeområden ovan odlingsgränsen torde aktualiseras endast i enskildavatten och s. k. blandade vatten. Dessa är oftast belägna nere i skogslandet inärheten av tätorter och vägar varför de är utsatta för elt särskill tryck frånfritidsfiskarnas sida. Detta motiverar enligl nämnden att fiskevården ivattnen intensifieras. I huvuddelen av vattnen torde intresset från derenskölande samernas sida att bedriva fiske vara begränsat uppger nämnden,liksom alt fiske i de mindre av dessa vatten endasi bedrivs i undanlagsfall somkomplement till rennäringen. Också fiskeriintendenten i övre norra distriktetfinner det positivt att fiskeområde kan bildas ovanför odlingsgränsen. Fiskeristyrelsenkan ansluta sig fill de synpunkter som framförts från den lokalafiskeriadministrationen såvitt avser inrättande av fiskeomräde även ovanförodlingsgränsen. I motsats till den uppfattning fiskenämnden i Nortböttens länanförl anser slyrelsen del därvid självklart, all den sameby, inom vars områdefisket är belägel, skall anses som delägare enligt lagen. Fiskenämndeni ser det som angelägel alt samebyarna medverkar till ettutökat fritidsfiske genom att begagna sig av möjligheten att avstä frän fiskenedanför odlingsgränsen. Denna fiskerätt kan nämligen enligt nämnden motverkade enskilda fiskerättsägarnas inlresse av atl vidta fiskebefrämjande åtgärder.Nämnden i anser alt fiskeområde i enskilt vatten bör kunnabildas ulan särskilda avlal med samebyarna. För att skydda rennäringensintressen föreslår nämnden atl sameby inte bör bli bunden av fiskeområdelsbestämmelser med mindre dessa godkänts av lantbruksnämndensrennäringsdelegalion. fömtsätts därvid samräda med respektivesameby och på så säll kunna verka för enhetlighet inom hela länetsrenskötselområde. Konsekvensemaav att sameby pä föreslaget sätt skall kunna avtala bort 1980/81:153 132 sinlagstadgade rätl lill fiske är enligt mening inte tillräckligtväl belysta. Styrelsen menar, att man bör utgä från all samerna utövar sinlagliga rätt till fiske under erforderligt hänsynstagande till fiskevårdens ochberörda parters - däribland fiskeområdena - berättigade intressen.Avtalsmomentet ingär visseriigen som ett integrerande led i ulredningensförslag i övrigt. Del oaktat är slyrelsen inle beredd atttillstyrka förslaget i denna del. Detsenast sagda innebär, atl styrelsen lills vidare inle anser sig kunna biträdaden mening som fiskenämnderna i de nordligaste länen framfört. Om förslagellikväl skulle realiseras nu bör samebyn och ej lantbmksnämnden också i dessafall anses som delägare. Förfarandet.Ulredningen föreslär, i motsats lill förslag, att fiskeområde skallbildas vid förrättning. Förslaget tillstyrkes genomgående av de nämnder ochintendenter som yllral sig hit eller lämnas av dem utan erinran. Del nuframlagda förslaget medför sannolikt en större administrativ apparat och merkrångel än del tidigare. bilräder dock förslaget. instämmer i ulredningens upp fattning, att s. k. frifiske liksom fiske pä allmänt vatten pä samma sätl som enligt LOFO inte bör ingå i fiskeområde med tanke på de svårigheier som kan uppstå att avväga allmänna inlressen mol enskilda . Närdet gäller den geografiska omfattningen av de fiskevårdsområden som bildalsenligt LOFO finns högst väsentliga skillnader. Grovt sell kan man säga atlområdena i landets södra delar är små och ofta omfattande endast enstaka sjöarmedan de i mellersta och norra vanligen är slörre och iblandkommunläckande. Fördelarna med små respektive stora områden är av olika slag.För de större områdena talar främst, att de blir administrativt eiiklare ochunderiättar den faktiska fiskevården som de gör det enklare för denkortköpande allmänheten. Å andra sidan finns del, som utredningen framhållit,en risk för alt alltför stora områden spolierar det engagemang frånfiskeräUsägarnas sida som och måste ulgöra en fömtsättningför en effektiv verksamhet inom områdena. Detla talar för områden av merbegränsad omfattning. Mycket viktigt i sammanhanget är, all områdena inteendasi kommer atl omfatta delar av sjöar och vattendrag, utan att det tillsesall fiskeribiologiskl riktiga avgränsningar eftersträvas. Lokalavariationer måste alltid förekomma. De skillnader som råder mellanområdenas omfattning i södra och övriga kan dock inte alllid ansesrationellt motiverade. Övervägande skäl talar enligt styrelsens mening för altså stora områden som möjligt skapas. Delta kommer atl bli av särskild vikt i dekustområden, där inlösen av fisket ej föreslås ske utan där utredningen istället föreslagit en frivillig linje. Denuvarande variationerna söder/nort indikerar för övrigt enligl styrelsensmening ett starkt betonande av lagförslagets 8 §. Enligt denna paragraf fårfiskeområde bildas endast om det står i överensstämmelse med ochregional planläggning pä fiskets omräde eller, om sådan planläggning saknas, ejkan antagas försvåra kommande planläggning. Vid en sådan övergripande planläggningbör som en målsättning gälla att fiskeområdena fär så stor omfattning sommöjligt. I della arbele har fiskenämnderna en central ställning - redan idaghar de enligl sin instmktion att verka för bildande av fiskevårdsomräden. Fiskeområdeskall enligt utredningens förslag bildas, om inte ägarna till det fiske somavses ingå i området mera allmänt motsätter sig områdesbild- 1980/81:153 133 ningenoch har beaktansvärda skäl för det . Vissa farhågor har utta lats för att det föreslagna opinionsvillkoret skulle kunna leda lill godtycke vid tillkomsten av fiskeområde. Då del enligl mening finns all anledning förmoda, att de av förordnade förrält ningsmannen inte låter sig påverkas av ovidkommande faktorer bör dessa farhågor ej lägga hinder för genomförande av lagförslaget. Härtill kommer att förebilder redan finns i etablerad lagstiftning rörande faslighetssamver- kan. Styrelsen tillstyrker därför förslaget i denna del. Utredningens förslaginnehåller också en undanlagsbestämmelse som innebär atl opinionsvillkoret kanbortfalla om bildande av fiskeomräde bedöms som synnerligen angelägel frånallmän synpunkt. Om denna undantagsregel i något fall anses tillämplig skalldetta enligt ulredningen framgå av förrättningsmannens förordnande. vill ienlighet med utredningen understyrka all undantagsregeln måste lillämpas medförsiktighet. I sällsynta fall kan den dock ha sitt berättigande. Kostnaderna för bildande av fiskeområde bör enligt utredningensmening liksom enligt nuvarande LOFO betalas av delägarna i den mån de inleläcks av särskilda bidrag. Eftersom delaktigheten i området inte är bestämdgenom fiskerättsulredning med delaklig- hetsberäkningföreslås alt kostnaderna fördelas efler skälighet. vore olyckligt om denföreslagna skälighetsfördelningen av kostnaderna skulle verka hämmande pätakten att bilda fiskeområden. Enligl styrelsens mening behöver man dock inlebefara en sådan utveckling då del säkerligen går alt mot bakgrund avutredningens material och exempelvis lantmäteriverkets erfarenheter i olikafaslighetsbildningssammanhang finna en någorlunda lättillämpad schablon förkostnadsfördelningen. Styrelsen tillstyrker därför utredningens förslag. Styrelsenhar-- antytt atl kostnadsutvecklingen för bildande av En kort bakgmnd lill del nuvarande lägel kan här vara på sinplats. Dä lagstiftningen omfiskevårdsomräden infördes ansåg man att del allmänna borde bidra lill täckandeav kostnaderna eftersom det var ett allmänt intresse atl fiskevårdsområden komtill stånd. För att inte belasta riksslaten, valde man dock all låta bidragenutgå av fiskeavgifter som utdömts enligt 2 kap 10 § vattenlagen för fisketsbefrämjande i landet. påpekades all frägan om det allmännas slöd lillfiskevårdsomrädena i vissa delar av landel kunde komma i ell för områdenagynnsammare läge om ett dä aktuellt förslag om lokala fiskevårdsavgifiergenomfördes. Förslagetom fiskevårdsavgifl genomfördes aldrig. aktualiseradefrågan på nyll i sill belänkande SOU 1968:13. Ej heller infördessädan avgift. Finansieringen av verksamheten sker därför på samma sätt nu som1961, detta trots de i grunden genomgripande förändringar som annanlagstiftning föranlett. Styrelsen tänker därvid främst på ändringarna i lagenom rätl till fiske som genomfördes i samband med den nya lagen omförvaltning av samfälligheter. 1 del sammanhanget konstaterades (prop 1973:160s 478) att de nya lagreglerna kunde befaras medföra all fiskekortsförsäljningengenom fiskevårdsföreningarnas försorg skulle upphöra under en lid, vilkelskulle resultera i atl fritidsfisket skulle bli lidande i en utsträckning somborde förhindras. Ej heller ställdes dock några nya ekonomiskaresurser till förfogande. Deförsta åren efter 1961 utgick blygsamma belopp lill föraltningskostna- 1980/81:153 134 derna.Bidragen var dä maximerade till av kostnaderna. From /70 kan i särskilda fall upp lill ulgå i bidrag. Kostnads ökningen var dock till en böijan inte särskilt stor, men har bidrag pä ärligen utgått i hård konkurrens rned andra angelägna verksamheter som finansieras via fiskeavgifterna. iFör närvarande - efter blott av året - finns ansökningar på sammanlagt ca vilkel omräknat i en genomsnittlig procentsats kring 70 gör bidrag på ca . Finansieringssystemet kan härigenom sägas ha brutit samman. Genomdet nya lagförslagets utformning beräknar utredningen all för rättningskostnaderna ska bli betydligt lägre . Koslnaden för statsbi drag har uppskattats till sammanlagl ca , innebärande en minskning pä omkring samma belopp. Fiskeristyrelsenfinner ej anledning till erinran mot utredningens bedöm ning av medelsbehovet. Utredningen har utgått från etl femårigt genotnfö- rande av lagförslaget, d.v.s att kostnaderna per är skulle komma all uppgå till ca . Ett genomförande i den takten skulle dock enligt styrelsens mening kräva en sädan massiv insats av medel och personal all del förefal ler rimligare alt utgå från en period med elt åriigt slalsbidragsbe lopp över statsbudgeten på sammanlagt i dagens penning värde. Lagen(1973:1156) om ändring i lagen (1950:596) om rätl till fiske'bör anpassas till den av styrelsen förordade tiden för genomförande av refor men, i Utöverdessa direkla kostnader för verksamhelen tillkommer emellertid indirekta kostander för statsverket. Kostnderna hänför sig till dels fiske nämnderna som instmktionsmässigt har alt verka för bildande av fiske vårdsområden, dels länsstyrelsernas befattning med verksamheten. 1 nor malfallen bör förrättningsmännen vara lanlmäterisakkunniga, varför även lantmäteriverket kommer atl beröras. ] 1detta sammanhang får kraftigt understryka atl ett stör re antal förrättningsmän ges erforderlig ulbildning för atl kunna verka. Styrelsen kan nämlingen konstatera, atl brisl pä välutbildade förrällnings män har bidragit lill den låga takten när del gällt all bildafiskevårds omräden. Det bör vara en naturlig uppgift för styrelsen att i samarbele liied lantmäteriverket lägga upp en lämpligl inriktad utbildning. Slorvikt bör också läggas vid alt nå ul med information lill fiskerälts ägare, kommuner och andra intressenter för all den nya lagen, lill skillnad mol LOFO, inte skall bli fill "döda" paragrafer. Kostnadernaför utbildning av förrällningsmän och information kan beräknas ca lOOOOOkr. 4.2.10 Statens naturvårdsverk:VUlkoren Jör bildande. I Förslag lill Lag om fiskevårdsomräden, § 2 andrastycket bör enligl verkels mening tillfogas att fiskevårdsomräde ej fåromfalta fiske inom naturreservat om strider mot reservatets syfte. 4.2.11 Statens lantmäteriverk:Fiskerättsförteckning. Olika meningar torde fortfarande råda om ivilken omfattning fiskerältsutredningar bör föregå bildandet avfiskevårdsomräden. Det bäsla vore naturligtvis om fullständiga utredningarkunde göras redan vid bildandet. Det föreliggande förslagel är emellertiduttryck för en avvägning. Del gäller atl finnajen metod som gör det möjligt alllösa bildandefrågorna ganska snabbi irien 1980/81:153 135 Den nu föreslagna lösningen synes kunna tillgodose dettasyfte. Som LMV påpekade vid förraremissbehandlingen och som ocksä förutses i betänkandet måste man räkna medatt behov av utredning om vilka som är delägare kan uppkomma underförvaliningsskedet. Med utgångspunkt från de föreslagna reglerna angåendeomröstning, som innebär att omröstning i vissa fall skall ske efter andelstal,kommer ibland ocksä atl behövas utredning om storleken av vars och ens innehav.För atl de nu berörda fiskerättsutredningarna skall kunna bedrivas sä rationelltsom möjligt har LMy påbörjat och kommer alt fortsätla visstmelodikutveck-lingsarbete. Detta bör också innefatta frågan om hur man påenklaste och billigaste sätt skall hålla upprättade fiskerättsförteckningarakluella med hänsyn fill löpande förändringar i fråga om äganderätt ochfastighetsindelning. Del har imånga sammanhang när del gäller vändningsfrågor m. m, visat sig ändamålsenligt atl upprätthålla en funktio nell och organisatorisk åtskillnad mellan planering och genomförande. De samhällsplanerande uppgifterna har lagts på organ som är förtroendevalda eller har förtroendemannaanknytning medan de plangenomförande uppgif terna har lagts på andra organ, som då kan vara tjänstemannaorgan. En sådan uppgiftsfördelning har visal sig vara ändamålsenlig därför all den skapar förutsättningar för effektivitet på båda nivåerna och därför alt den ger en klar fördelning av ansvaret. Enligl LMVs uppfattning är det ratio neUt att fortsätta att utveckla detta mönsler . LMV slöder frän dessa utgångspunkterde i betänkandena redovisade strävandena all förbättra planeringen inomfiskevärden, jaktvården och naturvården regionall och kommunalt.-- Bestyrenmed samverkansbeslulen och kontakterna med sakägarna i sambanddärmed bör i överensstämmelse med samma synsätt förläggas till ettgenomförandeorgan, inrättat för sädana uppgifter. Det är inte ändamålsenligtatl lägga dessa i stor ulslräckning praktiska och mtinberoende göromål pålänsstyrelsen. Den genomförandeinslans som bör komma i fräga är fastighetsbildningsmyndigheterna,som därvid bör samarbeta med t.ex. fiskevårdsorganisalionen ochjaklvårdssakkunniga, vilket kan ske säväl samrådsvis som pä basis av sådanabestämmelser om biträde av sakkunniga som finns i FBL(faslighetsbildningslagen) och AL (anläggningslagen) och som bör las in också ilagsfiftningen om fiskevårds-områden och jaktvårdsområden. All länsslyrelsenförordnar förrättnings-man i varje särskilt fall är inte rationellt. Omuppgiften i stället läggs på en myndighet skapar man förutsättningar förrationell arbetsmetodik och arbetsfördelning. I den mån den behövligasamhällsplaneringen inle ges sådan fristående form som förordats måste de planmässiga bedömningarna i stället ske inom ramen för genomförandeproceduren. Lösningen kan därvid bli av sådant slag som föreslås för fiskevårdsomrädena och täktsamverkan. I båda dessa fall innebär de framlagda förslagen atl den maleriella lillåtlig- hetsprövningen helt eller i huvudsak förläggs lill länsslyrelsen, varefter den återstående prövningen sker hos förrätlningsinslansen, som avslutar med elt samverkansbeslul. En sådan handläggningsordning är enligl LMVs uppfattning sämre än den fömt skisserade modellen, men måste godtas om en lösning enligl denna modell inte kan komma till stånd. När det gäller den närmareavgränsningen mellan och genomförandeinslansens uppgifter imateriella prövningsfrägor kännetecknas förslagen av all genomförandeinslanseninle getts nägot manövemt- 1980/81:153 136 rymmealls i dessa frägor, vilka helt lagts i hand. Med ledning averfarenheter från andra sammanhang kan man säga att del är prakfisktfördelaktigt om beslutskompetensen fördelas så att ett visst utrymme förjämkningar finns hos genomförandeorganen inom ramar som dras upp av desamhällsplanerande organen. De föreliggande förslagen är frän denna synpunktinte helt rationellt uppbyggda. Fråganom tidpunkt från vilken fiskevårdsomräde äger bestånd (21 §) och tidpunkt dästadgar antas och styrelse utses (32 §) saml frågan om registrering avfiskevärsomräde har i förslaget lösts annorlunda än vad som gäller imotsvarande avseende för vägförening och för samfällighetsföre-ning som bildasi anslutning till förrättning enligt AL eller FBL. Det är tveksamt om någotstår att vinna genom dessa avvikelser. Det bör rimligen gå snabbare och blibilligare att komma igång om ordinarie styrelse utses redan i anslutning tilförrättningen. Registreringen hos behöver inte ta läng tid,särskill som fastighetsbildningsmyndigheterna kan lämna service när det gälleratt ställa i ordning och sända in registreringshandlingarna. 4.2.12 Statens verk:VUlkoren för bildande. Vattenfallsverkel bör vid prövningen av frägan omfiskevårdsområdels tillkomst ges tillfälle att yttra sig redan vid den prövninglänsstyrelsen enl. förslaget har atl göra om det ansökta fiskevårdsområdel ståri överensslämmelse med regional och . Del är nödvändiglalt lagregeln om fiskevårdsområdes planöverensstämmelse kompletteras på sådantsätt alt domar i vattenmål inte äventyras genom att kraftverksägare förlorarrådigheten över fiske som är nödvändigl för verkställigheten. 4.2.13 : Villkoren förbildande. har inget all erinra mot utformningen av §8 och 9. då urkopplingenav opinionsvillkoret skall tillgripas endast i undantagsfall anser dockdomänverkel att della bör markeras tydligare än som är fallet. Andra slyckeli §9 bör enligl domänverketsmening därför avslutas pä följande sätt: " om regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer fastställer alt det från allmänsynpunkt är synnerligen angelägel atl fiskevårdsområdet bildas. 4.2.14 Länsstyrelseni : Fiskerättsförteckning. Erfarenheten frän undersökningssammanträden med sakägare i vallenmål särskill i frå gor om skada på enskilt fiske gör atl det frän sida mäste ifrågasättas om förslaget i förevarande stycke är särskill välbetänkt. Erfa renheten är nämligen den, att även om man har en vederbörligen upprättad och med sakägarna kommunicerad fiskerättsulredning som underiag för sammanträdet, framkommer vid detta en mängd mer eller mindre löst grundade fiskerältsanspråk, som är myckel besvärliga både alt redovisa, lokalisera och eljest hantera. Handläggningsmelodiken beträffande fiske rättsutredningar är således enligt uppfattning olämplig och ägnad att fördröja och därmed även fördyra förrättningen. Länsstyrelsenvill därför förorda all fiskerättsulredning normall skall upprättas somförberedelse till förrällningssammanlrädet, men med möjlighel förförrältningsmannen atl i klara och enkla fall underiåta delta. Betänkandetsmetodik innebär, förutom de antydda komplikationerna underförrättningsarbetel, slora risker för alt länsstyrelserna fär en slor utredningsbördai besvärsledet. Öch ju sämre ulredningsunderiagel är Prop.1980/81:153 137 destostörre är risken för besvär. Etl annal skäl för fullständigfiskerätts-utredning i inledningsskedet av förrättningen är kravel påbestämning av sakägarkrelsen. 4.2.15 Länsstyrelseni län: Fiskerättsförteckning.