prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1980/81:119 om miijösäkrare sjötransporter; Regeringen förelägger vad som har upptagits ibifogade utdrag av regeringsprolokoll för de åtgärder och det ändamål somframgår av föredragandenas hemställan. I propositionen läggs fram elt förslag tillhandlingsprogram för miijösäkrare sjötransporter. Handlingsprogrammet ärinriktat pä säväl förebyggande åtgärder, dvs. åtgärder för att förhindrautsläpp, som åtgärder för atl minska skadeverkningarna för miljön när utsläppväl har inträffat. Handlingsprogrammet utgår, när del gäller säkerheten ifarleder, frän sjöfartsverkels program för ökad farledssäkerhet.Sjöfartsverkels program, som ger ilttryck för en ökad ambitionsnivå och byggerpå en helhetssyn på säkerhetsfrågorna, förutsätter etl långsiktigt ochfortlöpande arbete. föreslås få ökade resurser förutvecklingsverksamhet och farledsundersökningar inom ramen för programmet.Vidare föresläs att medel ställs till verkets förfogande för ett effektivareutnyttjande av vissa navigeringshjälpmedel. När det gäller lolsning föreslåselt system som utgår frän farledsförhållanden, områdets miljökänslighel,fartygets utrustning och bemanning samt lastens miljöfarlighet. Sjöfartsverketbemyndigas att successivt utforma ett behovsanpassat lotstvång. För attytterligare höja lotsningens kvalitet förordas att tillförs resurserför vidareutbildning av loisar. Användandet av säkrare fartyg i första hand för trafik isvårnavigabla och miljökänsliga områden såsom , ,och stimuleras genom ett särskilt avgiftssystem. För att ökasäkerheten i farlederna till föreslås atl Sandhamns- ochDalarö-ledernas gemensamma sträckning rustas upp. I fräga om åtgärder för att minska skadeverkningarna förmiljön när I 1980/81. 1980/81:119 2 utsläpphar inträffat innebär handlingsprogrammet alt den hittillsvarande inriklningenav vär oljeskyddsberedskap bibehålls. Olja som har kommit lös skall så långtdet är möjligt och rimligt bekämpas lill sjöss och på mekanisk väg. Nuvarandeordning belräffande ansvarel för insatser till sjöss resp. på land föresläsinte bli ändrade. Däremot föreslås atl åtgärder vidtas för att underiättasamordningen. Medel slälls också lill förfogande för gemensamma övningar. Enfortsatt förstärkning föreslås av de resurser för olje- och kemikaliebekämpningsom successivt har tillförts tullverkels kustbevakning. Nybyggnad avmiljöskyddsfarlyg avses även i fortsättningen ske som fidigareläggning avstatliga beställningar. Ytterligare utveckling och anskaffning av utrustningför bl. a. lidig upptäckt av oljeutsläpp föreslås ske. När det gälleranskaffning av materiel i övrigt avses betoningen ligga på skyddet avstrandzonen. Det föreslås därför att medel för anskaffning av båtar som ärlämpade för insatser i slrandnära, grunda ställs lill kustbevakningensförfogande. Vidare förordas att staten svarar för en ökad materielbe-redskapför oljepåslag på stränderna. Del föreslås atl slaten bygger upp regionalaförråd av oljebekämpningsmateriel, som vid behov kan användas av kommunerna. 1 avsiktatl underiätta bekämpningsarbetet skall vidareutveckla och anpassaspridningsprognoser för olja som har kommit lös till havs. Vidare ges iuppdrag att ta fram en beredskapsplan för förvaring, transport och behandlingav upptagen olja. Propositioneninnehåller också förslag om en ny ordning för handläggning av bemanningsfrågorför samhällets havs- och kustanknutna aktiviteter. Genom dennahandläggningsordning införs en informations- och utredningsskyldighet så altpersonalinskränkningar som medför allvarliga verkningar inte kan genomförasutan all en samordnad lösning försl har prövats. Kostnadernaför de i propositionen föreslagna åtgärderna uppgår lill ca 17,5 milj. kr. 1980/81:119 3 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , Åsling, Söder, Krönmark, , , ,, , , , , , Chefenför , statsrådet , anför. Allatransportslag medför risker för miljön i olika avseenden. Landlransporter medjärnväg och på väg innebär kontinuerliga störningar gé'riom t.ex. buller ochutsläpp av avgaser. Även flygtransporter medför bullerstörningar ochavgasutsläpp. Vid såväl land- som flygtransporter av främst hälso- ochmiljöfarligt gods föreligger också risker för olyckor med allvarligakonsekvenser för både människan och miljön. Sjötransporter kan förorena denmarina miljön dels genom utsläpp i samband med fartygens kontinuerliga drift,dels vid olyckor e. d. Jämförelser mellan demiljöskador som olika iransportslag kan ge upphov till kan vara mycket sväraalt göra. Bedömningar av miljörisker bör dock så långt möjligi utgå från enhelhetsbild av transportsystemets miljöeffekter, varvid bl.a. konsekvensernaför miljön av en överflyttning av t. ex. vissa sjötransporter tilllandtransporter beaktas. Det är också viktigt att bedömningar av behovet avinsatser för att öka säkerheten och förbällra miljöskyddet när det gäller etttransportslag ses i förhållande till behovet av motsvarande åtgärder rörandeandra iransportslag. Utsläppfrån fartyg av olja och andra skadliga ämnen sker, som jag har berört,säväl under fartygens normala drift som vid olika slag av olyckor. Vidkollisioner, gmndstölningar och andra olyckor kan förekomma stora utsläpp, somorsakar mycket påtagliga skador på såväl stränder som i den miljön.Genom kontinuerliga utsläpp i samband med rengöring av lasllankar, maskinrumm.m. sker en ständig belastning på den miljön som också kan varamycket allvarlig. 1980/81:119 4 Havsmiljönbetraktades som okänslig för föroreningar. All delta var enfelsyn har blivit allt mer uppenbart. De vattenområden som omger harvisat sig vara särskilt känsliga för föroreningar. Låg vattenlempeialur ochliien vattenomsättning är en del av förklaringen härtill. Havs-och kustområdena påverkas genom utsläpp av föroreningar från flera källor. Delandbaserade utsläppen är härvid de siörsta och i många avseenden deallvarligaste. Utsläppen av olja och kemikalier i samband med sjötransporter äremellertid också ett mycket svårt hot mol både livet i havet och pä stränderna.Utsläppen vid olyckor har ofta väl synliga, dramatiska korttidseffekler. Dekontinueriiga utsläppen från fartygen och de landbaserade källorna är inle likauppseendeväckande. Miljöeffekternaav de olika typerna av utsläpp är ofullständigt utforskade. Speciellllångtidseffekterna av de kontinuerliga utsläppen är föga kända, men del finnsanledning att befara att bestående skador på ekosystemen kan uppstå. Till sjöss har utsläpp avolja och kemikalier visat sig orsaka sjukdomar, beteenderubbningar ochgenetiska förändringar hos de djur och organismer som lever i och pä vattnet.Utsläppen kan orsaka omfattande fägeldöd och skador på fiskbestånden samt bidratill utrotning av känsliga arter t. ex. salar och vissa sjöfåglar. Ävenvid stränderna har utsläppen biologiska effekter. Strandzonens djur är känsligaför påverkan. Utsläppen smetar också ned klippor, badstränder, båtar, bryggorm.m. och kan därmed bl.a. orsaka omedelbara skador. Skadorna på miljön kanocksä på annat säll fä ekonomiska konsekvenser. Fiskerinäringen störsallvarligt av utsläpp genom nedsmutsning av redskap och genom atl fisken kanbli oanvändbar för konsumtion. Även för friluftslivet och turismen kan särskiltsådana utsläpp som medfört skador på stränderna få negativa ekonomiskaeffekter. Utsläppav olja sker enligt tillgängliga uppgifter i betydande utsträckning. Under år1979 registrerade kustbevakning 363 oljeutsläpp inom sittansvarsområde, varav 180 inom svenskt terrilorialhav. De flesta av dessautsläpp är medvetna s. k. operativa utsläpp som har skett i strid mot svensklag eller internationella överenskommelser. Förutom de rapporterade utsläppenkan ett stort anlal utsläpp ha skett utan att bli upptäckta, trots attkustbevakningens övervakning av havsområdena sker med användande av modernteknik bl.a. flygburen fjärranalysulrustning. var tankfartyginblandade i sjöolyckor i 33 fall, i några fall med oljeutsläpp som följd.Kustbevakningen utförde sammanlagt 60 bekämpningsaktioner.Motsvarande samlade statistik finns inte för kommunerna, men uppskattningsvistorde här operationerna uppgå till flera hundra. Enrad ålgärder har vidtagils i för att förbättra säkerheten och 1980/81:119 5 miljöskyddet till sjöss. Sä har t. ex. lagstiftningenskärpts successivt. Lots-plikt gäller i vissa områden för alla slörreoljetransporter och för vissa kemikalietransporter. Farledsuimärkningen i formav t.ex. fyrar, bojar och radarreflektorer har förbättrats. Trafikföreskrifterhar utfärdats och trafikinformation har införts. Fartygens konstruktion harförändrats för att minska utsläpp. Förbättringar i de ombordanslälldas arbetsmiljötorde också ha haft positiv effekt på säkerheten. iMottagningsanordningar föroljerester har byggts i en rad hamnar. är den myndighet som har huvudansvaret föråtgärder för att förebygga utsläpp och olyckor till sjöss. svararför lotsning, fyrar och andra säkerhetsanordningar, sjökartläggning,isbrytning m. m. Verket har utarbetat ett program för ökad farledssäkerhet somunderlag för det långsiktiga arbetet inom farledsområdel. Beträffande fartygenansvarar för bl. a. inspektionsverksamhet enligt gällandelagstiftning och ratificerade konventioner. För alt minska skadeverkningarna av inträffade utsläpp haren beredskap för bekämpning och sanering av miljöskadliga utsläpp till sjössbyggts upp. har förstärkts successivt under en tioårsperiod.Bekämpningsmateriel har anskaffats och specialfartyg för bekämpning avmiljöfarliga utsläpp till .sjöss har byggts. Ansvarelför oljebekämpningen till sjöss ligger på kustbevakning. Detåligger verket att svara för åtgärder till havs och i kustvattnen, ochMälaren för atl avvärja eller begränsa skada fill följd av utflöde av oljaeller annat som är skadligt. Uppgiften att bekämpa olja eller kemikalier somhar kommit upp på land ankommer på kommunerna. Gränsen mellan kustbevakningensoch kommunernas ansvarsområden är i princip strandlinjen. Kommunerna ärberättigade till ersättning av statsmedel för kostnaderna för bekämpning samtför sanering, dvs. det uppstädnings- och ålerställningsarbele som utsläppenkräver. Arbelel med att utveckla säkerheten och miljöskyddet lillsjöss måste till stor del ske genom internalionelll samarbete. haraktivt medverkat i detta samarbete som pågått . Värt land harockså anslutit sig till flera internationella överenskommelser som syftar lillatt skydda den miljön. Blanddessa överenskommelser kan nämnas internationella oljeskyddskonventionsom är i kraft f. n. i den lydelse konventionen fick genom ändringar är 1969.Konventionen innehåller förbud mot och begränsningar av utsläpp av beständigaoljor frän fartyg. Den kommer att ersättas av den internationellahavsföroreningskonvenlionen av i dess vid en internalionell konferensår ändrade lydelse (MARPOL 73/ 78). 1 överenskommelsen finns, tillskillnad från i oljeskyddskonventionen, bestämmelser inle bara om utsläpp avbeständig olja utan ocksä om utsläpp av s. k. lätta oljor samt andra skadligaämnen, såsom kemikalier, toalettavfall och fast avfall. En viktig nyhet är desärskilda bestämmelserna för Prop.1980/81:119 6 vissa speciellt ömtåliga områden, bl. a. Östersjöområdet.För dessa områden föreskrivs i princip totalförbud mot utsläpp av olja ochskyldighet att upprätta mottagningsanordningar för oljeresler från fartyg.Överenskommelsen innehåller också föreskrifter om oljetankfartygskonstruktion, utrustning och drift. MARPOL 73/78 beräknas kunna träda 1982. Genom tre särskilda internationella överenskommelserförekommer regionalt mellanstatligt samarbete om ålgärder mol föroreningarfrån fartyg och om bekämpning av havsföroreningar. Konventionen om skydd avÖstersjöområdets miljö, den s.k. Helsingforskonventionen av ,avser såväl ätgärder för alt förebygga och bekämpa havsföroreningar från fartygsom åtgärder för att begränsa havsföroreningar från andra källor än fartyg.Konventionen, som trädde i kraft , har av tillämpats i detsvenska sjöterritoriet . Den s.k. Köpenhamnsöverenskommelsen av är1971 gäller främst bekämpningssamarbete mellan , , ochNorge, medan den s. k. Bonnöverenskommelsen av omfattar samarbetemellan de älta Nordsjöstaterna vid bekämpning av oljeföroreningar i . Insatserna för att hindra oljeutsläpp frän fartyg och föratt begränsa skadeverkningarna från de utsläpp som ändock sker har successivtintensifierats. Olyckan utanför södra , dä tankfartygetTorrey Canyon förliste och ca 100000 lon olja släpptes ut i havet, visadepåtagligt omfattningen av de skador som en stor oljekatastrof innebär. Sedandess har ylleriigare etl anlal mycket slora olyckor inträffat vid sidan av dekontinuerliga utsläpp som sker avsiktligt eller vid mindre olyckor. Också havsområdenarunt och svenska kuster har drabbats av elt stort antal utsläpp medallvarliga skador på miljön. Som en följd av bl.a. de utsläpp som inträffat haromfattande skyddsåtgärder vidtagits bäde nafionellt och internationellt. De insatser som gjorts har skett i form av åtgärder föralt förebygga olyckor och utsläpp samt åtgärder för bekämpning av och saneringefter oljeutsläpp till sjöss. I har betydande resurser lagts ned bl. a.pä all bygga upp en omfattande beredskap för oljebekämpning till sjöss. Sverigehar vidare deltagit mycket aktivt i det internationella arbetet pä att skärpade regler som syftar lill att motverka oljeutsläpp och utsläpp av andraskadliga ämnen. Jag kan emellertid konstatera att de insatser som hittillsgjorts inte har kunnat förhindra att utsläpp av olja från fartyg sker i enutsträckning som inte är godtagbar från miljövårdssynpunkt. Det är därförnödvändigt att ansträngningarna för atl minska utsläppen och begränsaskadeverkningarna fortsätter och intensifieras. För atl tillgängliga resurserskall kunna användas sä effektivt som möjligt är det viktigt att en samladöverblick över problemen eftersträvas. Jag tillkallade mot denna bakgrund med stöd av regeringensbeslut den 1980/81:119 7 29juni 1978 en särskild utredare med uppgift alt göra en från miljövårdssynpunktsamlad översyn av de problem som hänger samman med fartygstransporter av oljaoch kemikalier. Översynen skulle syfta till att ge underlag för ett samlathandlingsprogram för att minska riskerna vid miljöfarliga transporter fillsjöss. Utredaren som arbetat under namnet kommittén för miljörisker vidsjötransporter, MIST, har i betänkandet (SOU 1979:43-45) - program förmiljösäkra sjötransporter redovisat ett förslag lill sådanl handlingsprogram. Jagkommer i del följande att lämna uppgifter om betänkandets innehåll och om denremissbehandling som skett. Med utgångspunkt i deförslag som MIST redovisat har vidare ett flertal kompletterande rapporterutarbetats efter särskilda uppdrag från regeringen. Frågor med anknytning tillde problem som MIST haft att pröva har också behandlats av bl.a.sjöövervakningskommittén (H 1977:05) och oljeskyddskommitté (Kn1977:03). Sammantaget finns därför f. n. ett omfattande beslutsunderlag ifrågor om miljösäkra sjötransporter. Pågrundval av del beslutsunderlag som sålunda nu finns i fråga om miljösäkrasjötransporter kommer jag tillsammans med cheferna för kommunikations- ochkommundepartemenlen nu alt lägga fram ett förslag till handlingsprogram förmiijösäkrare sjötransporter. Cheferna för kommunikations- ochkommundepartemenlen kommer senare atl redovisa sina förslag i särskildaanföranden. Handlingsprogrammet berör i övrigt utbildnings-, handels- ochindustridepartementen och framläggs efter samråd med resp. departementschef. 2 Handlingsprogram för miijösäkrare sjötransporter Somjag har nämnt är det från miljövårdssynpunkt angeläget med en samladsyn pä behovel av ålgärder för atl minska skadorna pä miljön till följd avutsläpp av olja och kemikalier från fartyg. Ett handlingsprogram förmiijösäkrare sjötransporter bör därför nu redovisas. sådanthandlingsprogram bör omfatta såväl förebyggande ålgärder som insatser för atleffektivisera bekämpningsarbetet. Utgångspunktenför handlingsprogrammet är insikten om att del är nödvändigt att förbättraskyddet av de känsliga miljöer som haven saml våra kuster, skärgårdar ochstörre insjöar utgör. Liksom inom miljövårdsarbetet i övrigt är det viktigtatl insatserna i första hand inriklas mot förebyggande ätgärder för attförhindra att utsläpp av olja och kemikalier från fartyg över huvud taget sker.En sådan inriktning underiättar också en riktig fördelning av kostnadsansvaretför insatser, dvs. att det är den som förorenar som skall svara för kostnadernaför att förhindra att miljöskador uppstår. har erfarenheterna frånden senaste tioårsperioden visat att de förebyggande insatserna mästekompletteras med en slagkraftig Prop.1980/81:119 8 beredskap för bekämpning i sådana fall då utsläpp ändockinträffar. Bekämpnings- och saneringsarbetet måste bedrivas så alt minstamöjliga skador på miljön uppkommer. Åtgärder behöver vidtas inom etl vidsträckt område där etlstort antal olika myndigheter och andra organ berörs. Det är därför viktigt atten rationell arbetsfördelning och effektiv samordning kan åstadkommas. SåvälMIST som flera av de andra utredningarna har ocksä redovisat förslag när detgäller organisatoriska frågor. Insatser som görs för alt öka säkerheten och minskamiljöskadorna lill sjöss måste ske kontinueriigt. Det handlingsprogram som nuredovisas bör därför ses som etl led i elt långsiktigt arbele. Som jag lidigareberört har betydande insatser redan gjorts för att minskaoljeföroreningsproblemen. Handlingsprogrammet får därför lill en del karaktärenav en redovisning av det arbete som fortlöpande bedrivs inom detta område.Genom de åtgärder som föreslås sker en förstärkning av insatserna på olikaområden. När det gäller vissa frågor krävs emellertid fortsatta överväganden omvilka åtgärder som bör vidtas. Det behövs också en successiv bevakning ochuppföljning av effekterna av de åtgärder som föreslås. Del är därförlämpligt att en utvärdering från miljövårdssynpunkt av vidtagna åtgärder och enny samlad redovisning av dessa frågor sker när detta bedöms erforderligt. Del praktiska genomförandel av flertalet av de åtgärdersom las upp i handlingsprogrammet bör i allmänhet integreras i det löpandearbetet inom resp. verksamhetsområde, dvs. i första hand sjösäkerhelsarbeletoch arbelel med räddningstjänsten. Därigenom kan tillgängliga resurser ochbefintlig kompetens hos berörda myndigheter utnyttjas så långt det är möjligt. Jag kommer i det följande att översiktligt redovisa deolika frågor och förslag som tas upp i handlingsprogrammet. Jag tar ianslutning därtill också upp vissa övergripande samordningsfrågor sombehandlats av de aktuella utredningarna. Den närmare redovisningen av förslagenkommer senare alt lämnas såvitt avser förebyggande åtgärder av chefen för (bilaga 2) och såvitt avser bekämpning och sanering av chefen förkommundepartementet (bilaga 3). Jag återkommer därvid också till vissa frägorrörande bl.a. omhändertagandet pä land av oljeavfall som samlats in vidbekämpningsoperationer (bilaga I). Vid redovisningen behandlas ocksä vissa frågor som inle ärav den karaktären atl de kräver beslut av . Jag har emellertid ansettdet rikligt att i ett sammanhang redovisa alla åtgärder för atl åstadkomma miijösäkraresjötransporter. Prop.1980/81:119 9 Etl handlingsprogram för att minska de miljöproblem som ären följd av utsläpp av olja och kernikalier från fartyg bör som jag lidigareanfört i första hand inriktas på förebyggande åtgärder, dvs. åtgärder för attförhindra utsläppen. Utsläpp kan ske vid olyckor av olika slag. För att minskariskerna för olyckor krävs åtgärder för att göra såväl fartyg som farledersäkrare. Många utsläpp sker dock ulan samband med Olyckor och ofta med avsikt.För atl komma till rätta med sådana utsläpp krävs bl.a. bällre övervakning ochkonlroll, effektiva påföljder genlemol dem som bryter mol gällande regler samlåtgärder som underlättar för fartygen att lämna ifrån sig olje- och kemikalierestertill mollagningsanordningar i hamnarna. Vidaie krävs bl.a. förbättradutbildning och information. Chefen förkommunikationsdepartementet redovisar senare ifiér utförligt olika förslagtill ätgärder sorn nu bör vidtas för alt minska riskerna för ulsläpp. Handlingsprogrammelutgår, när det gäller säkerheten i farieder, frän program förökad fariedssäkerhet. program, som ger uttryck för en ökadambitionsnivå och bygger på én helhetssyn på säkerhetsfrågorna, förutsätterett långsiktigt och fortlöpande arbete. föreslås få ökaderesurser för utvecklingsverksamhet och farledsundersökningar inom ramen förprogrammet. Vidare föresläs alt medel ställs till verkets förfogande för elteffektivare Utnyttjande av vissa navigeringshjälpmedel. När det gäller lotsning föreslås elt system som utgår frånfarledsförhållandena, områdets miljökänslighet, fartygels utrustning ochbemanning samt lastens miljöfariighet. föreslås få bemyndigandeatt successivt utforma etl behovsanpassat lotstvång. För att ylterligare höjalotsningens kvalitet förordas att tillförs resurser för vidareutbildningav lotsar. Vidare föresläs att användandet av säkrare fartyg, iförsta hand för trafik i svårnavigabla och miljökänsliga områden, stimulerasgenom elt särskilt avgiftssystem. För att förbättra efterlevnaden av gällande regler omförbud mot ulsläpp pågår, genom en arbetsgrupp inom , arbetepå atl utforma förslag till en ekonomisk sanktion som skall göra del olönsamtmed avsiktliga utsläpp till sjöss. En annan grupp inom regeringskanslietarbetar med vissa frågor för att underlätta mottagning i hamnar av olje- ochkemikalierester. Frågan om partikelmärkning av olja har övervägts av ensärskild utredning vars förslag avlämnats. Samtliga nu berörda frågorkommer alt las upp till prövning senare efter sedvanlig beredning. I MIST har frågan om olika alternativ för oljetransporlertill bi. a. behandlats. Handlingsprogrammet utgår från atlfortsatta fartygstransporter av olja till är elt båderealistiskt 1980/81:119 10 och förmånligt transportalternativ. För atl öka säkerhetenföreslås alt Sandhamns- och Dalaröledernas gemensamma sträckning nu upprustas.Frågan om vilken av de två nämnda lederna som är att föredra fränsäkerhetssynpunkt analyseras f. n. av . Frägan om stora tankfartyg i föreslås ävenfortsättningsvis bli behandlad inom ramen för samarbetet mellan Östersjöstaterna.Sverige kommer också i forlsältningen att aktivt delta i del allmännainternationella arbetet när det gäller sjösäkerhet och miljöskydd. Den andra huvuddelen av handlingsprogrammet avser ålgärderför att minska skadeverkningarna för miljön när utsläpp har inträffat. Fördetta ändamål krävs en effektiv beredskap för snabba bekämpningsinsatser tillsjöss och på stränderna. Detta förutsätter bl.a. särskilda fartyg och särskildutrustning i övrigt, utbildad och övad personal samt en effektiv och samordnadorganisation. Vidare krävs resurser för sanering av stränder efter det attsjälva bekämpningsarbetet har avslutats. Valet mellan alternativa bekämpnings-och saneringsmeloder bör ske med beaktande av miljösynpunkter. Det är ocksäviktigt att särskilt skyddsvärda områden kan prioriteras vidbekämpningsarbetet. Chefen för kommundepartementet redovisar i det följandeelt antal förslag lill ålgärder som syftar till atl effektivisera bekämpnings-och saneringsarbelet. Förslagen innebär allmänt alt den hittillsvarandeinriktningen av vår oljeskyddsberedskap bibehålls. Olja som har kommit lösskall så långt det är möjligt och rimligt bekämpas lill sjöss och på mekaniskväg. Nuvarande ordning belräffande ansvaret för insatser till sjöss resp. påland föreslås inte heller bli ändrade. Däremot föreslås att åtgärder vidtas förall underlätta samordningen. Medel ställs också till förfogande för gemensammaövningar. Ett forsknings- och utvecklingsarbete har satts i gång avstyrelsen för teknisk utveckling beträffande oljebekämpningsteknik. Härigenombyggs en kunskapsbas upp från vilken ny och förbättrad teknik kan utvecklas.Kostnaden för detta program beräknas uppgå till ca 30 milj. kr. Resultatet avforsknings- och utvecklingsarbetet skall redovisas successivt och utnyttjasför atl förbättra beredskapen.