prop · G40390 · 1980-12-31 00:00:00 — Som anförs i promemorian kan liknande skäl ocksååberopas i fråga om sådana mera omfattande fjärrvärmeledningar, som kan bliaktuella. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 248 anslutermig därför till förslaget att rörledningslagens koncessionskrav görstillämpligt också på sådana ledningar. Rörledningslagens koncessionskrav gäller inte förledning som har eller avses fä en längd av högst , huvudsakligenskall utnyttjas för att tillgodose enskilda hushälls behov eller uteslutandeskall nyttjas inom hamn- eller industriområde. Dessutom har regeringenmöjlighet att för visst fall medge undantag från koncessionsplikt. 1promemorian föreslås att dessa undantag också skall gälla fjärrvärmeledningar.Några remissinstanser har riktat kritik mot detta. Det har därvid anförts bl.a. att avgräns-ningen är alltför vag och kan innebära t. ex. att kommunalafjärrvärmenät blir koncessionspliktiga, vilket är obehövligt. Det är också min uppfattning att det inteföreligger något behov att införa koncessionsplikt för rent lokalafjärrvärmeledningar, t. ex. kommunala tjärrvärmenät. Det är givetvis svårt attfinna ett helt oantastbart kriterium för avgränsningen. Jag anser emellertidatt den avgränsning som finns i 1 § rörledningslagen är väl lämpad försyftet att frän koncessionsplikt undanta dessa lokala nät. Även i övrigtframstår den som ändamålsenlig. Jag ansluter mig således tillpromemorieförslaget i detta hänseende. Några anmärkningar har framförts mot förslaget ipromemorian att också övriga bestämmelser i rörledningslagen skall gälla ifräga om fjärrvärmeledningar. Från några håll har sålunda påpekats attreglerna om villkor i 6§ i vissa hänseenden inte bör gälla sådana ledningar.Det har också anförts att reglerna om återställningsarbeten bör vara lindrigareför fjärrvärmeledningar. Idessa hänseenden vill jag anföra följande. I 6§ första stycket rörledningslagen sägs attkoncession skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmännaintressen eller enskild rätt medan andra och tredje styckena innehåller exempelpå villkor som får föreskrivas. Behovet av villkor kan självfallet variera frånfall till fall. Bestämmelsen är så utformad att villkoren kan anpassas alltefter behov och lämplighet i det enskilda fallet. Enligt min mening föreliggerdärför inte något behov av ändring av paragrafen i fråga. Jag anser inte hellerbärande skäl tala för någon särbehandling för fjärrvärmeledningar vad gällerkraven på återställningsarbeten. Även i övrigt är de nuvarande reglerna irörledningslagen väl lämpade för fjärrvärmeledningar. I promemorian lämnas inte något förslag tillsärskild skadeståndsreglering när det gäller drift av fjärrvärmeledningar.Enligt förslaget bör denna fråga övervägas i anslutning till frågan omansvarighet för skada vid drift av naturgas- eller oljeledningar, vilken avskäl som närmare anges i promemorian kommer att tas upp i ett senare sammanhang.Eftersom någon drift av sådana fjärrvärmeledningar som föreslås blikoncessionspliktiga inte är aktuell förrän , kan det enligt minmening inte föreligga några betänkligheter mot att inte nu ta ställning tillfrågan om skadeståndsreglering. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 249 Jag vill avslutningsvis behandla enfråga beträffande vilken jag inte kan ansluta mig till promemorieförslaget.Förslaget innebär att koncessionspliktiga fjärtvärmeledningar kommer att omfattasav lagen (1942:335) om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar(krigsskyddslagen). Denna lag är nämligen tillämplig på alla rörledningar somkräver koncession enligt rörledningslagen. Vissa frågor enligtkrigsskyddslagen prövas av . Nämndenhar avstyrkt förslaget i denna del. I huvudsak har nämnden därvid anfört attdess prövning är helt inriktad på skyddsåtgärder m. m. som syftar till atttillgodose landets behov av elektrisk energi i krigstid medan frågan omutförande, skydd m. m. av hetvattenledningar för värmeleverans helt ligger vidsidan av nämndens nuvarande verksamhet. Nämnden föreslår i stället att deföreskrifter som kan behövas för att tillgodose krigsskyddets intresse vadgäller sådana ledningar meddelas i samband med koncessionen efter hörande avexempelvis överbefälhavaren och . Enligt min mening är nämndensanmärkningar välgrundade. Lagen om särskilda skyddsåtgärder för vissakraftanläggningar bör därför inte göras tillämplig pä koncessionspliktigafjärrvärmeledningar. I stället bör koncessionsbeslutet innehålla erforderiigaföreskrifter för krigsskyddet. I övriga hänseenden ansluter jagmig till promemorieförslaget och de motiv som har anförts till stöd för detta. På grund av det anförda förordarjag att den föreslagna ändringen av 1 § rörledningslagen genomförs samt att isamband därmed krigsskyddslagen ändras så att den inte kommer att omfattafjärrvärmeledningar. I enlighet härmed har inomindustridepartementet upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar och förslag till lag om ändring i lagen (1942: 335)om särskilda skyddsåtgärder för vissa kraftanläggningar m.m. Lagförslagen börfogas till protokollet i detta ärende som bihang I och bihang J. Förslagen ärinte av sådan beskaffenhet att lagrådets yttrande behöver inhämtas. Eluppvärmning kan ske pä fleraolika sätt antingen som s.k. direktverkande elvärme bestående av elradiatorereller liknande anordningar, t. ex. takvärme, eller som vattenburen elvärme däruppvärmningen sker med hjälp av elpanna eller elpatron. Elvärme kan även varaackumulerande varvid värme lagras för att successivt avges. Andelen småhus med elvärme har ökatstarkt . F.n. förses av antaletnybyggda småhus med elvärme. första hälft installerades sågott som uteslutande s.k. direktverkande elvärme med elradiatorer. De senasteåren har installation av vattenburna elvärmesystem blivit allt vanligare. Underår såldes i 625000 elradiatorer och 50000 elpannor. Det betyderatt det under detta år installerades vattenburen elvärme i ungefär sammaomfattning som direktverkande elvärme med elradiatorer. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 250 Elvärme är ett flexibelt uppvärmningssystem i denmeningen att ett flertal energiråvaror och energikällor kan användas för attproducera den el som erfordras. Detta accentueras av förhållandet attelsystemet är helt integrerat och att därför elproducerande anläggningar kanlokaliseras över hela landet med hänsyn bl. a. till miljöförhållanden. Den högadriftsäkerheten i det gör att sannolikheten för uteblivenelleverans är mycket låg. Elvärmen är bekväm föranvändarna, lätt att reglera och ger ingen lokal miljöbelastning. Värmesystem som grundas pä cirkulerande vatten geri princip möjlighet att grunda uppvärmningen på fjärrvärme, el eller pannorutformade för olika bränslen. Därmed kan vattenburen elvärme sägas uppvisastörre flexibilitet än elvärme med elradiatorer. Denna ökande flexibilitetuppnås till priset av högre investeringskostnader och en något högre energiförbrukning. Vattenburen elvärme - liksom andra vattenburnavärmesystem - kan om systemet dimensioneras för låg framledningstemperatur utangenomgripande insatser i själva radiatorsystemet anpassas så att alternativauppvärmningsformer t. ex. solvärme och/eller värmepump, senare kan införas omså skulle visa sig lämpligt. har i en utredning omanpassningsbara uppvärmningssystem föreslagit att alla tillkommande vattenburnauppvärmningssystem skall dimensioneras för en framledningstemperatur inteöverstigande . Mot bakgrund av resultatet i folkomröstningen omkärnkraft tillkallades med stöd av regeringens bemyndigande den 17april 1980 en kommitté (I 1980:05) om vissa frågor om elanvändning. Kommitténsuppgifter var enligt direktiven att ange hur elenergi kan användas för attspara olja utan att det uppstår låsningar till ett ökat elutnyttjande iframtiden samt att utarbeta förslag som gör det möjligt att förhindraanvändning av direktverkande elvärme med elradiatorer i viss tillkommandepermanentbebyggelse. Kommittén som tog namnet elanvändningskommittén(ELAK) avlämnade sitt betänkande (Ds I 1980:22) El och olja . Betänkandet innehåller ett stort antal förslag. Jagkommer i det följande att redogöra för vissa av kommitténs förslag och därefterge min syn på dessa. De av kommitténs förslag som jag inte tar upp i denfortsatta framställningen finner jag inte f.n. bör föranleda någon åtgärd fränregeringens sida. Kommitténhar föreslagit att den kommunala energiplaneringen bör förstärkas och attkommunerna för olika planomräden bör ta ställning till aktuella och framtidauppvärmningsformer. Till detta förslag återkommer jag (kapitel 12) dåjag behandlar den kommunala energiplaneringen. ELAK anser att den tillgängliga elkapaciteten böranvändas för att ersätta olja vid uppvärmning. Detta kan enligt ELAK ske delsgenom att elenergi används i stora elpannor i ijärrvärmenät och inom industrinunder 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 251 perioder då enbart vattenkraft och kärnkraft svarar förelförsörjningen, dels genom att fastigheter med oljeeldade små ochmedelstora pannor övergår till vattenburen elvärme. Även värmepumpar kan kommai fråga, framförallt i form av ytjordvärmepumpar i större en- ochtvåfamiljsfastig-heter. Som utgångspunkt för sina bedömningarhar ELAK haft en preliminär version av den energiprognos (SIND 1980: 17) somstatens industriverk presenterat . ELAK har kommit fram till attdet, utöver den elvärme , ca , som kommittén bedömer tillkomma inya byggnader, finns utrymme för att använda elenergi för attersätta olja detta år. ELAK anser att dessa konverteringarär samhällsekonomiskt lönsamma. Det är dock enligt ELAK i vissa fall betydandeskillnad mellan samhällsekonomisk och privatekonomisk lönsamhet. Huvudorsakentill denna bristande överensstämmelse är den nuvarande beskattningen på oljaoch el. Med hänvisning till att en översyn av energibeskattningen f. n. görs avutredningen (B 1979:06) om beskattning av energi ansåg sig ELAK förhindrad attlägga fram förslag till en förändring av relationen i skatt på el och olja. För att stimulera installation av stora elpannor ifjärrvärmenät och inom industrin föreslår ELAK som jag tidigare (avsnitt 8.3.2)har nämnt att jämkning av elskatten skall vara möjlig vid användning av sådanaelpannor då enbart vattenkraft och kärnkraft svarar förelförsörjningen. ELAK anser att det kan finnas skäl för att kraftföretagenstår som ägare till elpannorna och säljer värme till ett pris som något understigerkostnaden för oljeproducerad värme. För att stimulera övergång frånolja till el i fastigheter med små och medelstora pannor föreslår ELAK lån ochi vissa fall bidrag. Lån bör beviljas för installation av elpatron, elkassettoch varmvattenberedare samt för kostnader för byte av oljepanna till panna förandra bränslen. Pannbyte till kombinationspanna bör stimuleras genomförmånligare lån och genom bidrag om högst . beräknat på restvärdet avden befintliga oljepannan. ELAK föreslår också att energisparlån skall kunnaförenas med villkor om konvertering till el med elpatron eller motsvarande.För att undvika en oekonomisk utbyggnad av distributionsnät bör enligt ELAK lånoch bidrag kräva godkännande från eldistributören. Byggnadslov skall enligtELAK krävas för att man i befintlig byggnad skall fä väsentligt ändra ellerinföra helt nytt uppvärmningssystem. ELAK anser att information omtekniska möjligheter och ekonomiska villkor är ett väsentligt medel för attsnabbt få igång en konvertering från olja till el. En prövning av de föreslagnastyrmedlen bör enligt ELAK genomföras . ELAK påpekar att en god tillgång päel kan minska utrymmet för nya energikällor. För att sä inte skall bli falletfordras enligt ELAK en framät-syftande statlig och energiplanering. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 252 ELAK:s andra huvuduppgift var som jag harframhållit att lägga fram förslag till förbud mot direktverkande elvärme medelradiatorer i viss ny permanentbebyggelse. ELAKföreslår att förbud med vissa undantag införs . Särskiltuppvärmningssnåla byggnader föresläs fä utföras med elradiatorer. En byggnadär enligt ELAK att anse som särskilt energisnål om behovet av elenergi förradiatorer och tappvarmvatten är lägre än behovet för radiatorerna förbyggnader byggda enligt SBN 75. 1 ett andra steg börkraven skärpas. Denna skärpning bör utgå från den kunskap som då föreligger ochdet samhällsekonomiskt optimala. Ett riktmärke för andra steget bör enligt ELAKvara en minskning frän SBN 75. ELAK föreslår att från ett förbud motelradiatorer därutöver undantas tillfälliga byggnader och byggnader som värmsupp tillfälligt, t. ex. flertalet fritidshus och vissa samlingslokaler,tillverkningslokaler inom industrin, jordbruket och trädgårdsnäringen,kulturhistoriskt värdefulla byggnader samt att undantag i övrigt medges där ettförbud framstår som uppenbart orimligt. ELAK föreslår att förbudet införs somett tillägg i byggnadsstadgans bestämmelser om uppvärmning av innebörd attelradiatorer inte får installeras utan särskilda skäl. Vad som utgör särskildaskäl och därmed berättigar till installation av elradiatorer avses blirpreciserat i de tillämpningsföreskrifter som statens planverk utfärdar i SvenskByggnorm. Prövningen binds till hanteringen av byggnadslovsärenden. Lånebestämmelserna bör enligt ELAK ändras så attuppvärmningssnåla byggnader med elradiatorer kan finansieras på lika villkorsom övriga byggnader. ELAK föreslår att nytillkommande småhus som skall värmasmed vattenburen el bör förberedas så att skorsten m. m. senare kan installeras.I byggnader som kommer att värmas med elradiatorer bör förberedelser göras vidplaneringen sä att ett inre distributionssystem senare kan införas. Ett förbud mot elradiatorer kan medföra en ökadinstallation av pannor för enbart olja. ELAK föreslår därför att kostnaden föroljetank och oljebrännare inte skall få räknas in i läneunderlaget för statligalän till bostadsbyggande. För installation av villapannor som kan eldas medolja bör enligt ELAK krävas att pannan är förberedd för användning av elenergi. ELAKtar även upp förslaget om s.k. lågtemperatursystem från planverkets utredningom anpassningsbara uppvärmningssyslem och föreslår därvid att tillkommandevattenburna system dimensioneras enligt . ELAK:s betänkande har varit föremål förremissbehandling. En redovisning av kommitténs förslag och remissinstansernassynpunkter härpå redovisas i bilaga 1.12. Det överväldigande flertalet remissinstanser ärpositiva till att el används för att ersätta olja pä det sätt som ELAK harföreslagit. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 253 För egen del anser jag att den tillgängligaelkapaciteten bör användas för att på effektivast möjliga sätt ersätta olja viduppvärmning. Den för detta ändamål tillgängliga kapaciteten bestäms som jagsenare (avsnitt 9.2) närmare kommer att redogöra för i första hand av hurindustrins framtida elbehov utvecklas och den tillgängligaproduktionskapaciteten. Jaghar tidigare (avsnitt 8.3.5) redogjort för min syn på att utnyttjakärnkraftverk för värmeproduktion. Värmeavtappning i block 3 i kärnkraftverketi Forsmark minskar den tillgängliga elproduktionskapaciteten med ca 3TWh. Om värmeavtappning kommer till utförande finner jag att den av ELAKföreslagna omfattningen av övergängen från olja till el bör minskas med ca 3TWh. Mot bakgrund av vad jag tidigare (avsnitt 4.6) har anfört om det framtidaenergibehovet finner jag att elenergi utöver elvärme i nya hus bör kunnaanvändas för att ersätta olja i storleksordningen är 1985 och 10-16TWh är 1990. Det bör vara möjligt att redan från är 1985 använda ca 3TWh el i stora elpannor i fjärrvärmenät och inom industrin däenbart vattenkraft och kärnkraft svarar för elproduktionen. År med rikligvattentillgång och särskilt hög tillgänglighet i kärnkraftverken bör en störremängd elenergi kunna användas för detta ändamål. Stora elpannor som ersättertung eldningsolja bör dock användas endast i den mån vattenkrafts- ochkärnkraftsproduktionen inte helt erfordras för elvärme som ersätter lätteldningsolja. El bör således kunna ersätta olja i små ochmedelstora pannor i en omfaUning av och . Tilldetta kommer ca elvärme i nya hus . Den kraft som det här ärfrågan om är till största delen den oljebaserade mottryckskraften.Alternativet till att utnyttja denna kraft för att ersätta lätt eldningsoljavid uppvärmning är att stänga av kraftvärmeverken. Härigenom skulle tungeldningsolja sparas. Högre verkningsgrad i kraftvärmeverken än i villapannoroch prisskillnaden mellan lätt och tung eldningsolja medför att det ärsamhällsekonomiskt lönsamt att utnyttja mottryckskraften för att ersätta lätteldningsolja. Härigenom bör enligt min mening också skapas incitament för attbygga om mottrycksverken till eldning med fasta bränslen. Användning av el för uppvärmning av bostäder ochlokaler som uppvärms med olja innebär att el används på ett sådant sättatt låsningar till ett framtida högt elutnyttjande inte uppstår. I jämförelsemed t. ex. elanvändning inom industrin kan den här föreslagna formen av behovenklare ersättas av andra energislag. Jag anser det väsentligt att övergången från oljatill el kommer igång snabbt. Jag kan även instämma i den av ELAK föreslagnastrategin som innebär att konverteringarna inriktas på den högre nivån. Det ärenligt min mening lättare att vid behov minska konverteringstakten än att ökaden om det visar sig finnas utrymme för en större mängd konverteringar. Såväl ELAK som flera remissinstanser har betonatbehovet av att beakta eldistributionsnätens kapacitet vid övergången från oljatill el för upp- Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 254 värmningsändamål.Jag anser att eldistributören inom ramen för den nya inriktningen av denkommunala energiplaneringen, som jag (kapitel 12) kommer att föreslå,bör få möjlighet att påverka övergången från olja till el. Möjlighet att ta utanslutningsavgift vid konvertering till elvärme bör övervägas. ELAK har liksom vissa remissinstanser påpekat atten omfattande konvertering från olja till el kan minska utrymmet föralternativa energikällor . Föregen del vill jag anföra att dealternativa energikällor som står närmast ett kommersiellt genombrott är deinhemska bränslena flis och torv. Solvärmen kommer som jagsenare (avsnitt 8.7) skall återkomma till, att befinna sig i ettutvecklingsskede där utprov-ning av lämplig utrustning kommer att ske, samt därunderiag för en större komponenttillverkning kommer att behövas. Av devärmebalanser (avsnitt 8.1) och de totala energibalanser (avsnitt 5.1) som jaghar redovisat framgår att jag räknar med en mycket omfattande introduktion avflis och torv samt att jag räknar med att solvärme skallkunna införas med . De satsningar pä nya energikällor somjag här har redovisat måste betraktas som mycket ambitiösa. Jag anser såledesatt det finns utrymme för såväl elvärme som de nya energikällorna. Flertalet remissinstanser framför attskatterelationen olja och el bör göras neutral för att stimulera en övergångfrån olja till el. Även jag anser att den nuvarande beskattningen på olja ochel innebär ett hinder för att få till stånd en omfattande övergång. Jag hartidigare (avsnitt 8.3.2) redogjort för min syn på användning av stora elpannori Ijärrvärmenät och inom industrin. Jag redogjorde därvid för min syn päbeskattningen pä olja och el och nämnde att chefen för budgetdepartementet iett annat sammanhang kommer att lägga fram förslag till höjning av den allmännaenergiskatten på olja. För att få till stånd en övergång från olja till eli små och medelstora pannor föreslår ELAK lån och i vissa fall bidrag. Chefenför kommer att i ett annat sammanhang ta upp dessafrågor. ELAK:s förslag till förbud mot direktverkandeelvärme avstyrkes av flertalet av remissinstanserna. De skäl som åberopas motett förbud är att det inte är visat att uppvärmning med elradiatorer skullevara mindre flexibelt än t. ex. vattenburen elvärme, att stora kostnadsökningarskulle bli följden av ett förbud och att ett förbud enligt ELAK:s förslag skulleleda till omfattande byråkratiskt krångel. Flera remissinstanser föreslår attval av uppvärmningssystem i olika typer av bebyggelse skall ske inom ramen förden kommunala energiplaneringen. Enligt ELAK är merkostnaden för att i efterhandinstallera ett vattenburet system ca i ett genomsnittligt småhus.Detta visar enligt bl.a. att detta inte som ELAKpåstår kan vara en betydande tröskel vid en framtida omställning, speciellt motbakgrund av att byte av uppvärmningssystem dessutom fordrar installation av nypanna, skorsten, lagerutrymmen m.m. 1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 255 Enligt ELAK behöverelradiatorsystemet användas av innan övergång till ettvattenburet system kan ske utan merkostnad jämfört med att redan från börjaninstallera ett vattenburet system. , statens rådför byggnadsforskning och statens planverk anser att eventuella restriktionerför val av uppvärmningssystem bör utformas med utgångspunkt i lokalaförhållanden. Härigenom skulle enligt planverket vissa uppvärmningssystemförbjudas endast i de fall där ett från samhällets synpunkt bättre alternativkan erbjudas. föreslär att förbudet utformas så att det endastkommer att gälla i områden där fastigheterna kan anslutas till ett befintligteller planerat centraliserat värmeförsörjningssystem. Flera remissinstanser anser att denav ELAK föreslagna gränsen för när ett hus är att betrakta som särskiltenergisnålt, dvs. då behovet av elenergi för radiatorer och tappvarmvattenminskar av behovet för radiatorerna om byggnaden byggdes enligt SBN75, kommer att bli svär att nå. Flera remissinstanser, däriblandkammarrätten i , anser att ett förbud enligt ELAK:s förslag inte kangenomföras med hänsyn till att normer behöver utarbetasoch att byggnadsindustrin måste få skälig tid att anpassa sig till de nyanormerna. ,och anser att förbudet motdirektverkande elradiatorer bör utformas med färre undantag och att större kravbör ställas pä byggnadernas utformning. För egen del anser jag att det ivissa avseenden skulle kunna vara en fördel med att eventuella restriktionermot vissa uppvärmingsformer utformas mot bakgrund av lokala förhållanden. Ettsådant synsätt skulle kunna ligga i linje med det förslag till ökat kommunaltansvar för energiförsörjningen som jag (kapitel 12) kommer attåterkomma till. Jag har emellertid funnit skäl för alt de villkor som bör gällaför installation av elradiatorer bör utformas i enlighet med ELAK:s förslag. beslut att kärnkraftenskall avvecklas medför att elanvändningspolitiken bör inriktas på att i förstahand tillgodose sädana elbehov där elenergi har de största fördelarna ochendast med mycket stora svårigheter kan ersättas av andra energislag. Jagtänker då närmast på användning av el för drift och belysning inom industrinoch övriga samhällssektorer. Uppvärmning av bostäder och lokaler kan däremotske med andra energislag. Elenergi bör emellertid även kunna få användas föruppvärm-ningsändamäl. Detta förutsätter dock enligt min mening att det sker påett sådant sätt att det senare är möjligt att övergå till andra uppvärmningsformer. Jag har redogjort föranvändningen av elenergi för uppvärmning av byggnader som uppvärms medolja. Då det gäller installation av elvärme i nya byggnader kan detta ske genominstallation av s.k. vattenburen elvärme eller genom elradiatorer ellerliknande. Prop.1980/81:90 Bilagal Industridepartementet 256 väl installerats torde det finnas en betydande tröghet motatt övergå till annan uppvärmningsform även om, som ELAK har visat, det i ochför sig är möjligt att först installera elradiatorer och senare vid behovinstallera ett vattenburet system. Om däremot elradiatorer skulle förbjudasgenerellt finns som ELAK framhåller en stor risk för att utvecklingen avuppvärmningssnåla byggnader skulle upphöra. Jag anser därför att elradiatorereller liknande kan tillåtas om byggnaderna utförs så att användningen av elenergiför sådan uppvärmning endast marginellt påverkar den nationella elbalanseneller direktverkande elvärme av särskilda skäl bör installeras.