prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — Dessautgifter torde helt eller delvis komma att täckas genom skadevållarens försäkringar ikombination med internationella oljeskadefonden. Dentidsplan som kommittén nödgats anta har inte lämnat kommitténerforderligt utrymme för att diskutera den av lämnadekostnadsberäkningen enligt ovan. Kommittén villemellertid framhålla att det inte är uteslutet att beräkningarenligt andra metoder skulle kunna visa pä betydligt högre belopp än vad kommit fram till. x) Häri ingår förslagsvis anslagna . grundav detta anslag har befogenhet att, oavsett uppkommandekostnader, igångsätta och fullfölja operationer av sädan omfattning som behövs. xx)Häri ingår till viss del värdeminskning på fartyg. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 219 Enberäkning av kostnaderna för den landbaserade organisationens oljebekämpnings-och oljesaneringsverksamhet kan knappast göras. Beredskapssatsningarnadär måste dock i jämförelse med de hos anses somblygsamma. Den materiella beredskapen påland kan knappast anses ha nått sådan nivä som räddningstjänstutredningenförutsatte i sitt betänkande (SOU 1971:50) .. Rådandeotillräcklighet hos landets drygt 100 kustkommuner i fråga omutrustning för insatser vid större oljeolyckor torde kommaatt bestå så länge staten inte genom bidrag eller på annat sättmedverkar till ökad materielberedskap. Länsstyrelsernasplanläggning enligt 24 § första stycket brandstadgan (1962:91, 24 § ändrad1974:81) i fråga om oljebekämpning torde, med vissa undantag, inte kunna ansesacceptabel. 1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 220 FORSKNING OCH UTVECKLING (FOU) Styrelsenför teknisk utveckling (STU) utarbetar f n på uppdragav regeringen ett förslag till slutligt progreim och organisation för genomförande avett forsknings- och utvecklingsprogram (FoU-program) för system,metoder och teknik för bekämpning av bl a olja. Vidare skall () enligt uppdrag av regeringen utarbeta ett förslag till program för undersökning avmiljöeffekter vid oljeutsläpp. SNV skall dessutom lämna förslagtill regeringen i är om förvaring, transport och behandling av upptagnaoljor. Nedan framförs kommitténs synpunkter på och komro.entarer tillinriktningen av en FoU-satsning. Idet föregående har nämnts att en mängd olika faktorer mer eller mindre starkt begränsar möjligheternaatt med nuvarande teknik effektivt bekämpa olja till sjöss. De hydrodynamiskafaktorerna är de mest fundamentala och sätter desnävaste gränserna med nuvarande teknik. De innebär bl aatt nu förekommande länsor inte kan behålla olja om vattenrörelsenvinkelrätt länsorna överstiger . Strömhastigheterpå 1 -är inte alls ovanliga utmed svenska kusten. Vidrelativt mättliga våghöjder överstiger partikelrörelserna i vågorna 1knop, särskilt vid kort, krabb sjö. Iskyddade, lugna vatten, nära kusten eller iskärgård är inverkan av Väder och vind inteså stor och de hydrodynamiska begränsningarna därför inte sädominerande. Här dominerar i stället begränsningarnahos själva materielen. Här har länsor, upptagare,fartyg m m större möjligheter att fungera tillfredsställandevar för sig och i system. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 221 Motbakgrund av ovanstående är det för svenskt vidkommande nu mest angeläget attett FoU-program inriktas på att utveckla komponenter och system för bekämpning på och i närheten avstränder. Denna inriktning ger de största förutsättningarna för att en teknisk utvecklingsinsats medför bästaresultat. På detta område finns också möjligheter till samarbete med bl a ochDanmark. FoU-satsningarrörande oljebekämpning till havs bör i huvudsak inriktas på att följa och,om möjligt, medverka i FoU-arbetet hos länderna som bedriveroljeutvinning i . samt (bl a i samarbete medsvenskt företag) gör stora sädana FoU-satsningar, som naturligtvis är föranleddaav de konsekvenser stora oljeutsläpp i kan få. FoU-arbete i större omfattning pågår i , och . Ävenerfarenheterna därifrån bör utnyttjas i svenskt FoU-arbete. Ensvensk satsning på FoU måste kopplas till de olika myndigheternas planer föranskaffning av oljebekämpningsmateriel så att en meningsfullteknikupphandling kan ske. Detta förutsätter i sin tur att de aktuella myndigheternasorganisationer och ansvarsområden i stort förblir oförändrade under FoU-arbetet. Eftersombl a marknaden för oljebekämpningsmateriel är osäker börprogrammets utvecklingsdel inledningsvis inriktas pä enteknikupphandling som grundas på de svenska myndigheternas investeringsprogram.Export bör ses som en sidoeffekt av förbättringarav den svenska beredskapen och dess utrustning. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 222 Ettexempel pä utvecklingsprojekt som påbörjats ärkustbevakningens strandbekämpningsbåt, benämnd baby-truck. Även brandförsvar ochkommunala organ i övrigt torde ha intresse av någotliknande. Det är angeläget att myndigheterna samverkar i olika utvecklingsinsatserredan på ett tidigt stadium. Sådan samverkan är motiverad även fränkostnads- och effektivitetssynpunkt. Enstörre samlad svensk satsning på FoU ställer höga krav på initiativ, styrning och uppföljning avden FoU-ansvariga myndigheten. Detta därför att berörda myndigheter och företag har-olika intressenoch att i stort saknar resurser och metoder för systematiskutprovning av oljebekämpningsutrustning i modell- och fullskala. Deprovningsanläggningar som finns saknar vissa fundamentala förutsättningar,exempelvis för test med olja på vattenytan. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 223 OLJEUTVINNINGEN I - SÄRSKILD BEREDSKAP? Depåvisade utvinningsbara oljereserverna i , söder om62:a breddgraden, kan uppskattas till ett par miljarder ton. Sannolikt kommerytterligare utvinningsbara förekomster att upptäckas. Olja utvinns för närvarandei större mängd på brittisk och norsk kontinentalsockel, i nägon män även på dansk.Oljefältens läge, reservoarernas storlek, sträckningarnaav rörledningar på havsbottnen m m framgår avfigur 1, s 4 i bilaga 2. Den totala mängd olja som utvunnits till början av1979 är ca 160 milj ton, varav ca 60 milj ton pä norsksockel.. Utvinningen beräknas om ett par är och vidare under1980-talet uppgå sammanlagt till 150-200 milj ton . Oljeutvinningeni och den därmed sammanhängande verksamheten medför delskontinuerligt förekommande mindre oljeutsläpp vidprocesser av olika slag, dels tillfälliga mer eller mindre allvarliga oljeutsläpp vidolika missöden; Större utsläpp kan orsakas främst genom utblåsning,brott på rörledning, brott på slangledning vid lastningav fartyg och haveri med fartyg. Utblåsning kan medföra störst oljeutflöde. Genomutblåsningen från plattform B (Bravo) på Ekofiskfältetsprutade drygt olja och ca 13 milj normalkbm gas ut under de sju ochett halvt dygn utblåsningen varade. av oljan avdunstadegenast, utan att nä vattnet. Ca beräknas sålunda hafallit pä vattnet. 01jebekämpningsopera-tionerna leddesav vederbörande oljebolag ()under överinseende av ett norskt statligt, särskilt sammansatt, organ ochmed hjälp frän bl a . Sammanlagt togs 1 610 tonvatteninblandad olja upp. härav var ren olja, vilket motsvarar ungefär sjuprocent av den mängd som föll på vattnet. Resten avdunstade, dispergerade eller Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 224 sjönk.Endast en liten del av oljan dispergerades med hjälp av kemikalier. Detgjordes för att minska brandrisken vid närbelägnaplattformar. Bekämpningsoperationerna präglades avbrister i fråga om bl a organisation, samband, materiel,resursutnyttjande, utbildning och träning. Dethar inte förekommit rapporter om att någon delav oljan nått land. Beräkningar gjorda av det norska institutet förkontinentalsockelundersökningar (IKU) visar bl a att olja sannolikt skulleha nått dansk kust inom en månad om utblåsningen skett mindre än två veckortidigare och att västtysk kust skulle ha nätts aveventuella oljerester om ett utsläpp skett Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut () har på uppdragav kommittén beräknat i vilken omfattning en oljeutblåsning iNordsjön kan förorsaka förorening av svensk kust. har sammanställt beräkningarnai en rapport av drift och spridning av olja från anläggning.ari . Rapporten är fogad till bilaga 2 till detta betänkande. Irapporten sägs bl a följande: En till av från Ekofisktotalt utsläppt oljemängd skulle stranda vid någon kust.Riskerna för strandning är störst om utblåsningen sker . Det mesta av oljan skullestranda på norsk eller dansk kust. I genomsnitt skulle entill av den olja som strandar drabba svensk kust. SMHIhar vidare enligt rapporten beräknat i vilken omfattning ett oljeutsläpp från Ekofiskkan drabba svensk kust då riskerna för strandning vid svensk kust bedömts somstora. Av ett utsläpp som antogs ha pågått undertvä dygn befanns därvid tvä till nä svenska . Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 225 Detbör påpekas att beräkningar inte gjorts för olika utblåsningsförhållanden,t ex utblåsning under vattenytan, utblåsning övervattenytan och brand i samband med utblåsning. Kommittén gör i det följandebedömningar i frågan huruvida oljeutvinnihgen i ocherfarenheterna frän Bravoutblåsningen bör föranleda ändring av de riktlinjer som gäller för densvenska beredskapen för bekämpning av oljeutsläpp till sjöss. Oljeutvinningeni och därmed sammanhängande verksamhet innebär ofrånkomligenrisker för att svenskt kustområde kan komma att förorenasav olja. Den oljekvantitet som kan nå under särskilt ogynnsammameteorologiska och hydrologiska förhållanden kan uppskattas till någon ellernågra procent av ursprunglig mängd. Denna procentdel kan dock, om utsläppet är mycketstort, innebära en betydande kvantitet. Under större delenav året torde utsläpp på aktuella platser i endasttill någon promille eller inte alls nå .. Mycketstora oljeutblåsningar är de händelser som i samband med oljeutvinningen i kanorsaka svårare förorening av svenskt kustområde. Även om enutblåsning av hundra tusen ton olja eller mer måste bedömas hamycket låg sannolikhet kan den dock inträffa. Densedan i början av juni 1979 pågående utblåsningenfrän brunnen Ixtoc 1 i med ett oljeutflödehittills av ca en halv milj- ton visar just detta. Enomfattande utblåsning sker och från en fastpiinkt. En viss del av oljan som blåser ut kan, åtminstone , bekämpas mekaniskt till havs.Icke obetydliga resurser för upptagning finns numera hos oljebolagen på dennorska sockeln samt hos norska, danska och svenska myndigheter. 15 1980/81. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 226 ringmed kemiska medel kan ske mycket effektivt om oljan legat i vattnet en kortaretid. länderfinns ansenliga resurser för dispergering. x)Bonn- och Köpenhamnsavtalen samt det flitiga och konstruktivasamarbete som förekommit inom ramenför dessa överenskommelser, torde garantera attbetydande delar av dessa länders resurser för bekämpningtill sjöss ställs till förfogande närhelst Bravooperationen och andra gemensamma bekämpningsoperationerutgör exempel härpå. Avståndetmellan oljefälten och medför att tiden föreventuell drift till den svenska kusten rör sig som kortast. Därigenomges gott utrymme för att mobilisera styrkor som behövs för bekämpningtill sjöss och på land i den svenska kustzonen. Den olja som kankomma att driva hit kommer successivt under en kortare eller längretidsperiod och torde då vara mycket spridd. Oljan har då genomgått sädana förändringaratt den sannolikt är tung och seg. Dispergeringsinsatser mot sådan olja är intemeningsfyllda. på grundvalav nu tillgängliga uppgifter och beräkningarpå området kan oljeutvinningen i och därmedsammanhängande verksamhet inte bedömas utgöra ett större föroreningshot mot svenskt kustområde än nu förekommandeoljetransporter runt våra kuster. Erfarenheter från svenskaoch utländska bekämpningsoperationer visar att det är svårt att på öppetvatten ta upp olja som är spridd över stora ytor. Detta innebär dockinte att det under alla förhållanden är omöjligt att göra nämnvärda sådana insatser. x)Överenskommelsen1969 om samarbete vid oljeförorening i (SÖ 1969:21)(). Överenskommelsen 1971 med , och Norgeom samarbete i fråga om ätgärder mot oljeförorening av havet (SÖ 1971:23)() Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 227 Oljasom sprutar ut frän en plattform e d bekämpasotvivelaktigt effektivast i närheten av utbläsnings-stället. Sådana insatser åligger primärt aktuella bolag och vederbörandenation att svara för. De oljeproducerande Nordsjöländerna,liksom bolagen som bedriver oljeutvinning i , kan nuanses ha tagit konkret ansvar för en förbättrad beredskap för sådanoljebekämpning. Detärinte rimligt från vare sig kostnads- eller effektivitetssynpunktatt beredskap för oljebekämpning till sjöss ändras med hänsyn enbart till de oljeutsläpp somoljeutvinningen i och den därmed sammanhängande verksamheten kan orsa.ka. Det finns knappastbehov av att påpeka att genom efter bästa förmåga skalllämna berörd nation hjälp vid en oljeolycka i . Erfarenheternafrån Ost- och Västkustfallen visar att bekämpningoch sanering i strandzoner av redan tämligen måttliga oljekvantiteter kan vara mycket besvärliga ochkräver främst god planläggning och ledning. Erfarenheterna frånOstkustfallet visar dessutom att beredskapen ställs på mycket hårda provom olja driver in på bred front i kustzonen. Länsstyrelseni och i bör vidsina planläggningar särskilt beakta risken för föroreningarav nu diskuterat slag. Denberedskap för oljedriftsprognoser hos som f n är underuppbyggnad bör anpassas särskilt till vad som behövs för att göra snabbaoch korrekta förutsägelser om drift av olja som kommit lös från anläggningari . 1980/81:119Bilaga 3.1 Kommundepartementet 228 Tilldetta betänkande är fogad en rapport i -Bravoutblåsningen - Miljörisker för . Rapporten är upprättad av länsassessorMats och civilingenjör . Författarna svarar för innehållet. 1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 229 ERFARENHETER FRANOST- OCH VÄSTKUSTFALLEN Olyckor inrymmer överraskningsmoment.De inträffar på tider och under förhållanden som inte kan förutses. Ett mycket stort antal faktorer som var ochen kan variera påtagligt bestämmer händelseförlopp och dimensioner hos en oljeolycka. Ingenoljeolycka är den andra lik, även om vissa inslag kan vara tämligen lika. I Ostkustfallet skedde föroreningen i svenska vatten pågrtind av att oljeförorenad havsis drev in i skärgården underihållande ostliga vindar, som normaltinte förekommer . Operationerna försvårades avsevärt av issituationen. I Västkustfallet omöjliggjordesbekämpning till havs av främst oljans konsistens och spridning. Landpäslaget skedde under storm från sydvästi förening med högvatten. I bådafallen skedde utsläppen på längt avstånd frän land. Utsläppen var dessutom stora. Det säger sig självt att nägraav de många faktorer som bestämmer en oljespillsituation sannolikt avviker från det vanliga. Ost- och Västkustfallen är,ehuru ovanliga, i och för sig inte märkliga. Oljeolyckor med större svårighetsgradoch allvarligare följder än i Ost- och Västkustfallenkan inte uteslutas. 7.2 Sammanfattning av erfarenheter samt kommentarer I det följande angesoch kommenteras sammanfattningsvis erfarenheter som härleds antingen till såväl Ost- som Västkustfallet eller till endera fallet. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 230 Istort fungerade operationerna väl med hänsyn till de svåra förhållandensom gällde. Arbetsmiljön och arbetsförhållandena i övrigt ställde de medverkande på hårda prov.Ätskilligafrivilliga hjälpte till utan nägon annan ersättning äntillfredsställelse av en egen meningsfull insats för vår natur.Otvivelaktigt har de medverkande varit djupt engagerade i sina uppgifter. De första förutsättningarnaför en god beredskap, nämligen engagemang och initiativkraft, föreliggeruppenbarligen. Operationer av ifrågavarande slag och omfattning torde dock aldrigkunna förberedas och genomföras så perfekt att man efteråt intekan finna nägot som brustit eller kunde ha gjorts bättre. - Planläggningenför samverkan mellan ansvariga myndigheter i strandzonen samt mellandessa och förstärkande organ är otillräcklig. Samövningar i Ökad omfattning behövs. - Det är viktigtatt ansvariga och medverkande organ känner till hur bekämpningsorganisationen är uppbyggdoch hur samverkan skall ske. måste dockkunna ge utrymme för nödvändiga improvisationer. - Operationer för oljebekämpning/saneringärkomplicerade företag. Erfarenhets- och kunskapsförmedlingbehövs i synnerhet för ledningsorganen pä land. Personer som vidbehov kan engagera sig som ledare för arbetslag på land bör utses och utbildas regionalt. - Det bör iframtida operationer klargöras att stödfunktioner är underställda ansvarig myndighet, t ex brandchef. Stödfiinktionernabör dock, enligt myndighetens närmare direktiv, självständigtkunna få svara för insatser och samverkan. 1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 231 - En samordnad skadeinventering,byggd på ett gemensamt bedömningsunderlag, behövs. Kust- och skärgårdsbefolkningensamt militär, bl a kustjägare, bör utnyttjas för skadeinventering. - Samverkan mellan de land- ochsjöbaserade organisationerna förekom inte i tillräcklig omfattning iinledningsskedet. taktiske (lokale) ledare och brandchef måstearbeta i nära kontakt med varandra. Församverkan från början med regionala ledning bör länsstyrelsenrepresenteras av en på förhand utsedd person. - Detärmycket svårt att sätta sig in i en större operation som pågått . Person som kan ifråga komma för förordnande som särskild räddningsbefä-1- havare bör aktiveras redan vid operationernas början. Denne kan svara för sådan samverkan som avses i föregående punkt. ~Länsstyrelsen bör söka åstadkomma samordning av verksamheter för räddningstjänst även omden inte tagit över ledningen för räddningstjänsten. Länsstyrelsenbör också söka samordna saneringsinsatser. ~För oljebekämpning i flera kommuner kan flera lokalaräddningsbefälhavare och en befälhavare med övergripande,operativa uppgifter behövas. Brandlagen bör uttryckligentillåta en sådan ledningsordning för aktuella fall. - Insatserav större antal frivilliga och annan ovan personal kräver särskilda förberedelser och detalje rad ledning. 1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 232 - utveckling av bättremetoder och teknik för bekämpning i strandzoner och försanering på stränder är synnerlige:n önskvärd. - Staten, som betalar allainsatser mot olja, bör haen löpande kostnadsövervakning även beträffande de insatser som kommunerna gör. På så sätt kanstaten påverka dessa operationer. - Frågor omarbetarskydd och arbetsmiljöförhållanden måste ges ökad vikt och beaktas redan i planläggningen. - Planer röranderadiokoimnunikationer mellan samverkande myndigheter och organ bör ses över ochsambanden övas. - Massmedia kan anses till vissdel ha givit en missvisande bild av operationerna och därigenom påverkatdesamma. En gemensam presstjänst bör förhoppningsvis kunna leda till en objektivarebehandling i massmedia. - Transport och slutligt omhändertagandeav oljehaltigt avfall är otillräckligt förberedda moment. Teknikutveckling och planläggningbehövs. - Varje operation av störreomfattning bör utvärderas av- förutom ansvariga myndigheter - ett från x)insatsansvar fristående organ. Därigenom tillförs densamlade beredskapen erfarenheter på bästa sätt. Utvärderingsarbetet bör inledas redan vidoperationens början. x)(Kn 1979:01) kommer vid årsskiftet1979/80 att lägga fram förslag om hur allvarligare olyckor, bl a omständigheternakring utsläpp av olja, bör ujidersökas. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 233 Kommittén har låtit göra särskildaundersökningar på intervjubasis i Ost- och Västkustfallen.Undersökningarna finns sammanställda i tvä rapporter som överlämnatstill kommundepartementet. Den ena rapporten har titeln i 1-979-Bekämpningen och saneringen och är upprättad av avdelningsdirektör och civilingenjör . Den andra har titeln och saneringen 1973/79 och är upprättad av länsassessorMats . Författarna svarar för innehållet. 1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 234 ORGANISATION - SAMJIAT ELLER DELAT ANSVAR olika sammanhang framfört förslag är att en och samma myndighet skall svara för allainsatser - säväl till sjöss som på land - mot olja som kommit lös till sjöss.Enligt kommitténs bedömande kan endast komma i fråga för ett sådantsamlat ansvar. Flertaletoljeutsläpp är små och inträffar sä nära land, främst i hamnar, att de måsteangripas på eller vid land. Större båtar ellerfartyg behöver eller kan då inte användas.Brandförsvaren är de enda myndigheter med insatsberedskapsom säkerställer snabba skadebegränsandeinsatser i sådana fall. Även andra utsläpp kan nä land och kräver då, i vart fall i inledningsskedet, snabba insatserfrän land. Ett samlat ansvar hos skulle av bl akostnadsskäl inte rimligen kunna fä medföra att ensärskild insatsberedskap, liknande brandförsvarens, byggdes upp inomkustbevakningen vid sidan av brandförsvarens. Brandförsvarens resurser måste alltså även fortsättningsvisbehöva ianspråktas vid oljebekämpning. Ett samlat ansvarhos skulle medföra den väsentliga ändringen att brandförsvaren skulle underställas kustbevakningensledning under bekämpningsoperationer. Ettsamlat ansvar skulle även innebära att fick svara försanering pä stränder. En sådan ordning skulle ofrånkomligenkräva ett mer detaljerat och vidlyftigt samråds förfarande än för närvarandei fråga om prioriteringar, metoder, ambitionsnivåer m mmellan å ena sidan och å andra sidan olika kommunala organ, kanske i flerakommuner, och eventuellt även länsstyrelse eller länsstyrelser. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 235 av ovannämnt slag skulle medföra ökadekostnader jämfört med nu genom att skulle behöva utöka sinpersonalstyrka. Erfarenheternafrän såväl Ost- som Västkustoperationen visar att kommunernas brandförsvar ochsaneringsorgan klarat bekämpnings- resp. saneringsarbetena i stort setttillfredsställande. Kommunerna har haft ett djupt engagemang 1uppgifterna. Erfarenheterna talar således inte för något klart behov av ett samlat ansvar.Erfarenheterna från Ostkustoperationen utvisar dock att vissa bristerför närvarande råder beträffande förutsättningarna för dels ledning och samordning inom den landbaseradeorganisationen, dels samordning mellan de sjö- och landbaseradeorganisationerna. Bristerna är emellertid inte allvarligare än att dekan rättas till med de tämligen enkla, ej särskilt kostnadskrävande, förändringarsom föreslås i det följande. Kommittén anser således attden nu gällande ordningen med ett delat ansvar mellaninsatser till sjöss och insatser på land och i hamn bör bibehållas. 1980/81:119 Bilaga 3.1 Kommundepartementet 236 Kommittén harerfarit att det förekommer olika meningar om var i strandzonen gränsen går mellankustbevakningens och brandförsvarens ansvarsområden. Frågan harbetydelse bl a därför att myndigheternas beredskap skall planeras medhänsyn till denna gräns. Enligt instruktionen förtullverket svarar verket - genom - för oljebekämpningentill havs, i kustvattnen, och (dock ej i hamn). Enligt brandlagen svararbrandförsvaren för oljebekämpningen på annat område än nyssnämnda vatten. Kommittén anser odiskutabelt attkustvattnen, och avgränsas av strandlinjen såsom dennasträcker sig med varierande vattenstånd. Strandlinjen bildar gränsmellan, och brandförsvarens ansvarsområden. Vidhittills bedrivna bekämpningsoperationer i strandzoner har en omfattandesamverkan - .om också inte så omfattande som räddningstjänstutredningenförutsatte -förekommit mellan de ansvariga myndigheterna. Effektivagemensamma aktioner i strandzoner förutsätter att de samlade resurserna utnyttjas på bästa sätt,vilket sker genom ömsesidiga hjälpinsatser över strandlinjen. Det praktiska arbetet i strandzonerförutsätter således en mjuk tillämpning av regeln omansvarsgräns. Kommittén finnerangeläget framhålla vikten av dels att tveksamheter rörandeansvarsgräns mellan och brandförsvarenundanröjs, dels att myndigheterna i det praktiska arbetet hjälpervarandra efter förmåga och lämplighet. Enligt kommitténs meningärändringarpå dessa punkter i aktuella författningar inte behövliga.