prop · G40329 · 1980-12-31 00:00:00 — omgodkännande av om sjöfolks utbildning, certi-fiering ochvakthållning; Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag avregeringsprotokoll. Iproposifionen föreslås att godkänner den av Mellanstatliga rådgivandesjöfartsorganisationen (IMCO) antagna internationella konventionen omnormer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning. 1 saml Nr 29 1980/81:29 2 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden . , , , , Krönmark, BurenstamLinder, , , , , , , , , Proposition om godkännande av om sjöfolksutbildning, certinering och vakthållning Mellanstatliga rådgivande sjöfartsorganisationen (IMCO) -fackorgan för tekniska sjöfartsfrågor - anordnade sommaren1978 en internationell konferens om ulbildning och certifiering av sjöfolk.Konferensen antog enhälligt internationella konvention om normer försjöfolks ulbildning, certifiering och vakthållning och 23 resolutioner. Tillprotokollet i detla ärende bör fogas konventionen jämte bilaga i dess engelskalydelse saml en inom utarbetad översätining till svenska sombilaga I, en förteckning över de av konferensen antagna resolutionerna sombilaga 2 och en inom upprättad redogörelse förkonventionen som bilaga 3. Konventionstexlen och den svenska delegationens rapportfrån konferensen har remissbehandlats med avseende pä frågan om börtillträda konventionen. Yttranden har avgells av chefen för marinen, ,(), statens vägverk, , generaltullstyrelsen,universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), (),, sjöfartspolitiskä utredningen (K 1977:05), CentralorganisationenSACO/SR, i (LO), . Svenska arbetsgivareföreningens allmänna grupp harförklarat sig instämma i del svar som avgelt. har avstått från alt yttra sig, eftersom konventionen inteär tillämplig på fiskebålar. Prop.1980/81:29 3 Ensammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet i della ärendesom bilaga 4. Jag tar i del följande upp frågan om godkännande av konventionen. Sjöfartenhar i alla lider varit utsatt för olyckor och olyckstillbud. Sjöolyckor harkrävt många liv, och fartyg och dyrbara laster har gått till spillo. Undersenare tid har fartygsolyckor också åstadkommil stora skador på den marinamiljön. Mot den bakgrunden är det naturligt att arbetet med att förbättrasäkerheten fill sjöss har blivit en viktig angelägenhet för de länder sombedriver sjöfart. började tidigt arbeta för en förbättradsjösäkerhet. uppkom ett inlernationellt samarbete och år 1914antogs den första internationella sjösäkerhetskonventionen. Denna har följtsav nya säkerhetskonventioner , 1948, 1960 och 1974. Undan för undan harsäkerhetskraven för fartygen skärpts, men har tillkommit ny teknikoch tidigare okända faror i form av bl. a. farliga laster. De två senastesäkerhetskonvenlionerna, 1960 resp. konventioner om säkerheten förmänniskoliv lill sjöss, har båda antagits av konferenser som IMCO sammankallat.Sedan IMCO börjat sin verksamhet har det inom organisationens ramutarbetats en rad betydelsefulla konvenfioner. Förutomsjösäkerhetskonventionerna kan nämnas internationellalastlinjekonvention, skeppsmätningskonvention, 1972 årsinternationella sjövägsregler och havsföroreningskonven-fion. Vid enkonferens i antogs tvä protokoll till 1974 årssäkerhetskonvention resp. havsföroreningskonvenlion. Dessa är avseddaatt ge ökad säkerhet främst för oljetankfartyg och ett förbättrat skydd av denmarina miljön mot föroreningar från fartyg. De internationellaöverenskommelser som har beslutats för att förbättra sjösäkerheten harhuvudsakligen varit inriktade på att skapa mer tillförlil-liga fartyg eller påatt ge anvisningar om hur fartyg skall framföras eller lastas. Enligt minmening är det arbete som har uträttats på dessa omräden av största belydelseoch del är viktigt att ytterligare ansträngningar görs för att förebyggafartygsolyckor lill följd av tekniska eller liknande fel. Trols hög tekniskstandard på fartygen fortsätter det att hända allvariiga fartygsolyckor överhela världen, och olyckorna visar tyvärr ingen tendens att minska. Isjöfartskretsar är del allmänt bekant att det är felaktiga mänskliga beteendensom ligger bakom ett stort antal olyckor. Bland dessa mänskliga faktorer finnerman dåligt sjömanskap eller bristfällig utbildning och ofta bådadera. Det var mot den bakgrundensom en underkommilté inom IMCO började arbeta med frågor om normer förulbildning och vakthållning ombord på fartyg. och övriga nordiskaländer deltog aktivt i Prop.1980/81:29 4 kommittéarbetet,som ledde fram lill ett utkast lill en internationell konvenfion om ulbildningoch certifiering av sjöpersonal. Under fiden 1978 hölls i Londonen internationell konferens rörande dessa frågor. Den anordnades av IMCO isamarbete med internationella arbetsorganisationen (). Vid konferensen, somsamlade representanter frän 72 stater och ett stort antal organisationer,antogs 1978 ärs internationella konvention om normer för sjöfolks utbildning,certifiering och vakthållning saml 23 resolutioner. Ikonventionen ställs upp internationella behörighetsregler för säväl personalmed ansvarsfunktioner som viss annan personal. Reglerna innefattar krav bådepä ulbildning och praktisk tjänstgöring på fartyg. Kunskapskraven ärspecificerade i regler på det sättet, att de ämnesområden som skall ingå iutbildningen anges, däremol inte kunskapsnivån. Det är klart angivet i vissaregler att nivån kan varieras beroende på den befattning som sjömannen inneharoch fartygsstorleken. Också praktikkraven varierar med hänsyn härtill. Konventionenär i princip tillämplig på alla fartyg med undantag av örlogsfartyg och andrastatsfartyg som används uteslutande för icke-kommersiella uppdrag,fiskefartyg, fritidsbålar som inte används i förvärvssyfte och primitivtbyggda träfartyg. Konventionenger tvingande regler för den personal som omfattas av reglerna. Möjligheternaatt medge undantag är begränsade. De utgörs av dels övergångsbestämmelser, delsdispensregler. Genom de förra kan en person som hartjänstgjort under i en viss befallning utan alt vara formelltbehörig (brislmönstrad) ges ett certifikal som berättigar honom att fortsättai denna befattning. Dispens skall kunna medges förnärmast högre befattning än den som en person har behörighet för. En rad villkorfinns dock. För befälhavare och maskinchefer får dispens medges endast vidforce majeure och då endast för kortast möjliga lid. Enhamnslat skall enligl konvenfionen kunna kontrollera att alla som skall varacerlifierade innehar föreskrivet certifikal eller giltig dispens. Kontrollenfär också innefatta att bemanningen har sådan kvalitet alt vakthållningen kanuppfylla uppställda fordringar. Om upptäckta brister inte blir åtgärdade, färhamnstaten hålla kvar fartyget. Deuppställda kunskapskraven gäller i princip alla fartyg som omfattas avkonventionen. De kan dock som nämnts varieras belräffande omfånget avkunskaperna. För fartygsbefäl får delta ske med hänsyn till fartygets storlekangiven som dess bruttodräktighet. Vidare kan kraven varieras för fartyg somuteslutande används inom ell visst, av varje stat för sig bestämt kustnäraområde. Det i konventionen använda uttrycket är near-coastal voyages, kustnäraresor. Behörighetskraven indelas i tre grupper: fartyg om I 600bruttoregisterton (brl) och däröver, fartyg mellan 200 och I 600 brt samtfartyg under 200 brt. 1980/81:29 5 Somgrund (parameter) för differentierade krav för maskinbefäl används fartygetsmaskineffekt, varmed försläs den effekt i kilowatt (kW) som anges i fartygetsregistreringscertifikal eller annat officiellt dokument. Enligt definitionen ikonventionen förutsätts att den sålunda angivna ma-skineffeklen är totalmaximal kontinuerligt uttagen effekt från fartygels samtligaframdrivningsmaskinerier. Det finns två grupper av behörighetskrav. Det gällerfartyg om minst 3000 kW resp. fartyg om 750-3000 kW. För annan personal änsjöbefäl finns bl.a. obligatoriska minimibestämmelser för manskap som deltar ivakthållningen på bryggan resp. i maskinrummet samt för radiotelegrafisler. Vidare innehållerkonventionen särskilda bestämmelser för tankfartyg och bestämmelser förcertifiering av yrkeskunskaper i avseende pä räddningsfarkoster(båtmanscertifikat). För tankfartyg finns särskilda bestämmelser föroljetankfartyg, kemikalietankfartyg och gastankfarlyg. De ställer krav påsäkerhelsulbildning, omfatiande även brandbekämpning, för all sjöpersonal somhar särskilda arbetsuppgifter avseende lasthantering och ansvar i samband meddessa uppgifter. Ytterligare utbildningskrav gäller befälhavare, maskincheferoch annan personal med direkt ansvar för lasten och laslhanteringen. Genomobligatoriska minimibestämmelser för bibehållande av erforderligaminimikunskaper samt anordnande av kontinuerlig fort- och vidareutbildningbegränsas genom konventionen möjligheten till yrkesutövning för det sjöbefälsom inte är ständigt verksamt lill sjöss. Följden blir tidsbegränsning avbehörighet och ett system av fortlöpande förnyelse på grund av sjöljänstgöringeller fortbildning. Liknande regler finns för radiotelegrafisler. Ävennuvarande personal berörs av dessa regler, liksom av vissa andra regler ikonventionen. Konventionen innehållerockså ett åtagande att till länder som begär det, företrädesvisutvecklingsländer, lämna tekniskt bistånd innefattande hjälp med utbildning avadministrativ och teknisk personal, inrättande av utbildningsanstalter,läromedelsutveckling m. m. Konventionen träder ikraft efter den dag då minst 25 stater, vilkas handelsflottorsammanlagt har av världs-handelsflottans bruttodräktighet avfartyg om minst 100 registerton, har tillträtt konventionen. Konferensresolutionernainnehåller rekommendationer i en rad olika ämnen, bl.a. vakthållning,ulbildning och behörighet för personal på tankfartyg (olje-, kemikalie- ochgastankfartyg), tilläggsulbildning för befälhavare och överstyrmän i storafartyg och fartyg med ovanliga manöveregenskaper samt utbildning medradarsimulator. Konventionstexten ochrapporten från den svenska delegationen vid konferensen har remissbehandlatsför alt få underlag för en bedömning om konventionen kan ratificeras avSverige. Samtliga remissinstanserutom två tillstyrker att ratificerar konventionen eller har inget atterinra häremot. 1980/81:29 6 Invändningarhar gjorts av och /SR och lar sikte pä enrekommendation i bilagan lill konferensresolution I, som handlar om navigeringmed lots ombord. 1 rekommendationen sägs alt vakthavande befäl skall, om han ärtveksam beträffande lotsens åtgärder eller avsikter, försöka få en förklaringav loisen; om tveksamheten kvarstår skall han varsko befälhavarenoch vidta nödvändiga åtgärder i avvaktan på att befälhavaren infinner sig.Enligt ligger det uppenbara risker för att sjösäkerhetenäventyras om resolutionen uppmanar fartygsbefäl alt ingripa i lotsensframförande av ett fartyg under lotsning. Loisarna kan inte la ansvaret för dehaverier - med miljöförstöring - som kan komma all inträffa med anledning avresolution 1. anser därför att inte bör tillträdakonventionen. /SR hänvisar till lotsförbundets yttrande och menar attSverige inle bör tillträda konventionen innan vederbörliga ändringar harvidtagits i den akluella rekommendationen. Iövrigl ser /SR med tillfredsställelse på att konventionen har antagits. Denkommer att bli av slor betydelse för såväl sjösäkerheten och skyddet för denmarina miljön som för de nya sjöfarlsländernas ulveck-lingssträvanden. Liknandepositiva omdömen om konventionen har av-getts av ett flertal remissinstanser,bl.a. chefen för marinen, , ,generaltullstyrelsen, Svenska sjöfolksförbundel, och . Flera av dessa pekar päkonventionens betydelse för den globala sjösäkerheten i och med att sjöbefäletskompetensnivå kommer att ökas främst i de länder där utbildningen f. n. ärbristfällig. Avremissyttrandena framgår att den svenska sjöbefälsulbildningen i allmänhet väluppfyller konventionens krav. Det är bara på enstaka punkter somkompletteringar behöver göras. Del är dock enligl Sveriges redareföreningviktigt att den praktiska tilläi ipningen av reglerna om bibehållande averforderliga yrkeskunskaper och anordnande av kontinuerlig forl-ochvidareutbildning blir så administrativt enkel och smidig som möjligt. Ettpar remissinslanser framhåller att konventionsbestämmelserna inte bör lillämpaspå svenska fartyg förrän konventionen träder i kraft och börjar tillämpasinternationellt. Sverigehar undertecknat konventionen med förbehåll förratificering. Föregen del fär jag, efler samråd med chefen för , anföraföljande. Storaansträngningar har gjorts såväl nationellt sominternationelll för all förbättra sjösäkerheten och skyddet för den marinamiljön. Resultatet av ansträngningarna är dock inte i alla avseendenuppmuntrande. i ell inlernationellt perspektiv visar fartygsolyckorna inlenågon tendens att minska. Olycksfrekvensen med stora tankfartyg har även påsenare tid varit oroväckande hög. Mol denna bakgrund är del Prop.1980/81:29 7 uppenbart att arbetet med all förbättra sjösäkerheten ochskyddet för den miljön energiskt måste drivas vidare. Liksom andrasjöfartsländer måsle della i del internationella samarbetet på området. Internationellaöverenskommelser om fartygs konstruktion och utrustning och om förbud mot ochbegränsningar av vattenföroreningar från fartyg har funnits . Undan förundan har bestämmelserna skärpts pä dessa omräden. Med vetskap om all de flestafartygsolyckor orsakas av mänskliga faktorer och all del ofta är bristandeutbildning som ligger bakom finns det anledning att välkomna 1978 årsinternationella konvention om normer för sjöfolks utbildning, certifiering ochvakthållning. Den är avsedd all globalt ställa upp minimikrav för ulbildningoch vakthållning. Genom särskilda cerlifikat och kontroll i fördragsslutandestaters hamnar vill man se till att konventionens miniminormer efterievs.Avsikten är vidare att inte ge fartyg som tillhör icke-konventionsstaler enfördelaktigare behandling än dem som tillhör fördragsslutande stater. Remissinstansernavälkomnar allmänt konventionen och alla utom två förordar alt Sverigeratificerar den . Beträffande de invändningar som har gjorts emotrekommendationen om navigering med lots ombord villjag framhålla att den inleär avsedd att uppmana farlygsbefälet alt ingripa i loisens arbete. Rekommendationeninnefattar i stället en uppmaning till vakthavande befälet alt vara uppmärksamtoch inte släppa efter på vaksamheten för att fartyget har lots ombord.Rekommendationen skall ocksä ses mot bakgrund av punkl 10 i regel II/I ikonventionen. I denna sägs att närvaron av lots ombord oberoende av loisenstjänsteåligganden och skyldigheter - aldrig frilar befälhavaren ellervakthavande befäl från deras ansvar och skyldigheter avseende fartygetssäkerhet. Eftersom invändningarna närmast vilar på ett missförstånd ser jag pågrund av dessa inget hinder mol en svensk anslutning till konventionen. 1klarhetens intresse vill jag framhålla alt del normall inte föreliggerralifikationshinder därför all man har invändningar mot innehållet i enresolution, som ju inte innehåller annat än rekommendationer. Nägra hinder iövrigt för en svensk anslutning till konventionen har inte förts fram. För egendel vill jag förorda att ratificerar konventionen. En svensk ratificering av konventionen medför inle något behovav lagändringar. Trots delta finner jag att konventionen har en sådan betydelseatt godkännande bör inhämtas. I och medatt aktivt har deltagit i utformningen av konventionen har åtskilligtav dess innehåll redan beaktats vid reformer som har vidtagits på senare år.Konventionen har, säsom UHÄ uppger, utgjort en av utgångspunkterna när den nyasjöbefälsutbildningen har utformats (jfr prop. 1978/79:71, UbU 1978/79:24, rskr1978/79:206). Likaledes härden i stor utsträckning beaktats i den nyligengenomförda lagstiftningen om bemanning av fartyg och behörigheter försjöpersonal (prop, 1978/79:117, /80:4, rskr 1979/80:28). 1980/81:29 8 Sverigehar redan engagerat sig i alt ge tekniskt bistånd till utvecklingsländer i samarbetemed IMCO. Bl.a. har särskilda kurser hållits i . Jag kan också nämna attSverige bekostar ett brett upplagt IMCO-semina-rium för utvecklingsländerna omulbildningskonvenlionen. Det äger rum i . Det finns, som jag tidigarehar konstaterat, inga hinder mot ett svenskt tillträde till konventionen. Delåterstår emellertid en del frågor att lösa lill dess konventionen träder ikrafl. a. behöver del övervägas hur reglerna om bibehållande avyrkeskunskaper skall hanteras administrativt. En fråga som bör diskuteras mednärliggande stater är hur begreppet kustnära resor i regel 1/3 skalldefinieras. Berörda myndigheter börbeakta innehållet i konventionen och i rekommendationerna. Detta gällerframför allt för och utbildningsmyndigheterna. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen alt godkänna internationella konvention om normer försjöfolks ulbildning, certifiering och vakthållning. Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar all genomproposilion föreslå alt anta del förslag som föredraganden har lagtfram. Prop.1980/81:29 9 1978 ÅRS INTERNATIONELLA KONVENTION ANGÅENDE NORMER FÖRSJÖFOLKS UTBILDNING, CERTIFIERING OCH VAKTHÅLLNING Prop.1980/81:29 10 INTERNATIONAL CONVENTION ON STANDARDS OF TRAINING,CERTIFICATION AND WATCHKEEPING FOR SEAFARERS, 1978 THE PARTIES TO THIS CONVENTION, DESIRING to promole safety of life and property al sea andthe proteclion of the environment by eslablishing in common agreementinternalional standards of training, certificalion and walchkeeping forseafarers, CONSIDERING that this end may best be achieved by theconclu-sion of an International Convention on Standards of Training,Certificalion and Walchkeeping for Seafarers, General under the Convention (1) The Partiesundertake to give effect to the provisions of the Convention and the thereto,which shall conslilute an integral part of the Convention. reference tothe Convention consfitutes at the same lime a reference lo the . (2) The Parliesundertake lo promulgale all laws, decrees, orders and regulations and to takeall other steps which may be necessary to give the Convenlion full and completeeffect, so as to ensure that, from the point of view of safely of life andproperty at sea and the protection of the environment, seafarers onboard ships are qualified and fil for their duties. For the purpose of the Convenlion, uniess expresslyprovided olherwise: (a) "Party"means a State for which the Convention has entered into force; (b) "Administration"means the Government of the Party whose flag the ship is enlitled to fly; (c) "Certificale"means a valid documenl, by whatever name il may be known, issued by or underthe authority of the Administration or recognized by the Administrationaulhorizing the holder to serve as stated in this documenl or as authorized bynational regulations; 1980/81:29 11 1978 ÅRS INTERNATIONELLA KONVENTION ANGÅENDE NORMER FÖRSJÖFOLKS UTBILDNING, CERTIFIERING OCH VAKTHÅLLNING DE FORDRAGSSLUTANDE PARTERNA, SOM ÖNSKAR befrämja säkerhet för liv och egendom fill sjösssamt skyddet av den miljön genom att i form av en allmän överenskommelseupprätta internationella normer för sjöfolks utbildning, certifiering ochvakthållning, SOM ANSER att detta mål bäst kan uppnås genom att anta eninternationell konvention om normer för sjöfolks ulbildning, certifiering ochvakthållning, HAR ÖVERENSKOMMIT om följande: Allmänna förpliktelser enligl konventionen (1) Parternaförbinder sig att tillämpa bestämmelserna i konventionen och i bilagan tilldenna, som skall utgöra en integrerad del av konventionen. Varje hänvisningtill konventionen innebär en hänvisning till bilagan. (2) Parternaförbinder sig att utfärda alla lagar, förordningar, kungörelser och reglersamt alt vidta alla övriga åtgärder som kan anses nödvändiga för att helt ochfulll tillämpa konventionen för alt säkerställa all sjöfolk ombord i fartyg, ivad avser säkerhet för liv och egendom lill sjöss saml för skyddet av denmarina miljön, är kvalificerade och lämpade för sina uppgifter. Om annat inte uttryckligen anges skall i denna konvention: (a) med"part" förstås en stat för vilken denna konvention trätt i kraft; (b) med"administration" försläs regeringen hos den part vars flagga fartygetär berättigat att föra; (c) med"certifikal" förstås ett giltigt dokument, oberoende av vad delbenämns, utfärdat av eller på uppdrag av administrationen eller erkänt avadministrationen som bemyndigar innehavaren alt tjänstgöra på sätt som anges idokumentet eller enligt bemyndigande genom nationella regler; Prop.1980/81:29 12 (d) "Cerlificated" means properly holding acertificale; (e) "Organization" means the (); (f) "Secretary-General" means theSecrelary-General of the Or ganization; (g) "Sea-going ship" means a ship other thanthose which navi- gale exclusively in inland waters or in walers within, or closely adjacent to, shellered waters or areas where port regulations apply; (h) "Fishing " means a used forcalching fish, whales, seals, walrus or other living resources of the sea; (i) "Radio Regulations" means the RadioRegulations annexed to, or regarded as being annexed lo, the mosl recenlInternalional Telecommunicalion Convenlion which may be in force at any time. The Convention shall apply to seafarers serving on boardsea-going ships entilled to fly the flag of a Party except to those serving onboard: (a) warships, navalauxiliaries or other ships owned or operated by a State and engaged only ongovernmenlal non-commer-cial service; however, each Party shall ensure by theadoption of appropriate measures not impairing the operations or oper-alionalcapabilitiesof such ships owned or operaled by it, that the persons serving onboard such ships meet the requireménls of the Convention so far as isreasonable and praclicable; (b) fishingvessels; (c) pleasure yachtsnot engaged in trade; or (d) wooden ships of primitive build. (I) The Parlies shall communicale as soon as praclicable lothe Secretary-General: (a) the text of laws, decrees, orders, regulations andinstruments promulgated on the various matters within the scope of theConvention; 1980/81:29 13 (d) med "certifierad" förstås att i vederbörligordning inneha certifikat; (e) med "organisationen" försläs Mellanstatligarådgivande sjö fartsorganisationen (IMCO); (f) med "generalsekreteraren" förslåsorganisationens general sekreterare; (g) med "sjögående fartyg" förslås ett fartyg,annat än sådana som nyttjas uteslutande i inlandsfarvallen eller i farvatten inom eller i omedelbar närhet av skyddade farvatten eller områden för vilka hamnbestämmelser är tillämpliga; (h) med "fiskefartyg" förstås ett fartyg somanvänds för att fånga fisk, valar, salar, valrossar eller andra levandetillgångar i havet; (i) med "radioreglementel" förslås delradioreglemenle som utgör bilaga lill, eller anses utgöra bilaga lill densenaste internationella telekonvention som är i krafl. Konventionen skall äga tillämpning på sjöfolk somtjänstgör på sjögående fartyg, som är berättigade all föra en parts flagga,dock med undanlag för dem som tjänstgör ombord på: (a) örlogsfartyg,militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs eller drivs av en stat och somnyttjas endast för statliga uppdrag som inle är kommersiella. Varje part skalldock tillförsäkra, genom vidtagande av lämpliga åtgärder som inte inverkarförsämrande på handhavandet eller handhavande-egenskaperna av sådana fartyg,som ägs eller drivs av dem, att person som tjänstgör ombord i sådana fartyguppfyller konventionens föreskrifler sä långt delta är rimligt och möjligt; (b) fiskefartyg; (c) nöjesbåtar, sominte nyttjas i förvärvssyfte; eller (d) träfartyg av enkel utformning. (1) Parterna skall sä snart som möjligt delge generalsekreteraren: (a) texten till lagar, förordningar, kungörelser,reglementen och instrument som har utfärdats i olika ämnen inom konventionenstillämpningsområde; Prop.1980/81:29 14