prop · G40320 · 1980-12-31 00:00:00 — Deav mig förordade riktlinjerna för beräknande av en ny prisindex föranleder deändringar i lagen (1962: 381) om allmän försäkring som chefen försocialdepartementet tidigare denna dag lagt fram förslag om. Chefen förbudgetdepartementet avser att i annat sammanhang föreslå regeringen att förriksdagen lägga fram förslag till erforderliga ändringar i lagen (1977:1071) ombasenhet. De nu föreslagnaförändringarna torde som jag förut nämnt i första hand påverka folkpensioner.ATP-pensioner, delpensioner, studiemedel och bidragsförskott. Därutöverpåverkas en del mera begränsade utgiftsområden. De totala brultobesparingarnaför 1981/82 kan sammantaget för statsbudgetens och socialförsäkringensutgiftssida uppskattas till 700 ä 800 milj. kr. Vissa av de ifrågavarandeförmånerna är beskattningsbara och de minskade transfereringarna minskar ocksåskatteuttaget. Nettoeffekten av åtgärden kommer därför att stanna vid ca 500milj. Osäkerheten bakom dessa beräkningar är myckel stor och påverkas i höggrad av vad som kommer att ske på den internationella oljemarknaden. I enlighet med vad som f.n. gäller för KPI och NPl bör den nya indexen falla under den till SCB anknutnaindexnämndens kompenlensomräde. är sammansatt av representanterför arbetsmarknadens parter, vetenskaplig expertis, m. m. Prop.1980/81:20 Bilaga 7 Prop.1980/81:20 I såvitt avser punkterna I, 2. 7 och 8: statsrådet avser punkterna 3-6 Anmälantill proposition om besparingar i statsverksamheten, m. m. Bidragoch ersättningar till kommunerna [I] Förändringav skatteutjämningsbidrag till kyrkliga kommuner År1980 finns 2570 församlingar i landet, varav mer än hälften har mindre än I 000invånare. I ett femtiotal församlingar understiger invånarantalet t.o.m. 100. Genom förordningen(1965:268) om skatteutjämningsbidrag erhöll kommuner, landstingskommuner ochkyrkliga kommuner (församlingar, pastorat och andra kyrkliga samfälligheter)fr.o.m. år 1966 statliga skatteutjämningsbidrag om deras skattekraft understegen viss andel av medelskal-lekraften 1 riket. För beräkning av dessa tillskottav skatteunderlag vid brist pä skattekraft indelades landet i treskatlekraflsområden. I likhet med kommunerna tillfördes de kyrkliga kommunernaskatteunderlag av staten så alt skatteunderlaget skulle motsvara av riketsmedelskatlekraft i skaltekraftsområde I, i skallekraftsområde 2 och iskattekraftsområde 3. Skaltekraftsområde I omfattade hela södra och störredelen av , skaltekraftsområde 2 övriga delar av landet medundantag av och vissa delar av som utgjordeskaltekraftsområde 3. Bidragssystemet för kommunerna kompletterades med vissaregler angående utdebiteringen som inte gällde för de kyrkliga kommunerna. Omtvä eller flera församlingar ingick i pastorat eller annan kyrkligsamfällighet, som ägde beskattningsrätt, skulle tillskottet av skatteunderlaglill den kyrkliga samfälligheten utgöra summan av tillskollen lill församlingarna.I Riksdagen1980/81. t .saml Nr 20. Prop.1980/81:20 2 Pä samma sätt som för kommuner och landstingskommunerframräknades skatteutjämningsbidragen för de kyrkliga kommunerna genom alttillskottet av skatleunderiag multiplicerades med den fastställda skattesatsenför bidragsåret i resp. kyrklig kommun. Den utredning som föregick införandel avskatteutjämningssystemet ansåg del från vissa synpunkter tveksamt om dekyrkliga kommunerna skulle få skatteutjämningsbidrag. Man menade att enutjämning av olikheterna i utdebiteringshänseende mellan dessa, åtminstonetill viss grad, kunde ske på annan väg. Det som därvid åsyftades var demöjligheter som lag om församlingsslyrelse öppnar församfällighetsbildning. I förarbetena till denna lag förordades denna möjlighetför att åstadkomma en jämnare fördelning av de kyrkliga kommunernas ekonomiskabördor. Utredningen stannade dock för alt också de kyrkliga kommunerna skullefå skatteutjämningsbidrag. Föredragande departementschefen pekade också påsamfällighetsbildning som en möjlighel till ekonomisk utjämning för de kyrkligakommunerna. Skalleutjämningssysleinel reformerades med verkan fr.o.m.år 1974. Principerna om tillskotl av skatleunderiag upp till viss andel avmedelskattekraften ändrades inte för kommuner och landstingskommuner enligtden nya lagen (1973:433) om skatteutjämningsbidrag. Däremot utökades antaletskallekraftsomräden lill sex och procentsatserna ändrades lill 95. 100, 110,115, 120 och i resp. klasser. För de kyrkliga kommunernas del innebar reformenprincipiellt stora förändringar genom att de inte längre inordnades i systemetmed skatte-kraflsklasser och dessa klassers anknytning till medelskattekraften.I stället fick de kyrkliga kommunerna behålla det bidrag i kronor räknat somutgick till dem är 1973. För alt i viss mån göra bidragen värdebesländigauppräknas beloppen . Denna speciella form för beräkning avskatteutjämningsbidrag lill kyrkliga kommuner lillämpas fortfarande. Det fanns tvä anledningar till särbehandlingen av dekyrkliga kommunerna. Den främsta orsaken var den dä pågående beredningen avfrågan om förhållandel mellan stal oeh kyrka. I avvaktan på denna frågaslösning betraktades skalteuljämningen mellan de kyrkliga kommunerna som enövergängsföreteelse. En annan orsak var att de förbättrade bidrag vid brist påskattekraft som utökningen av antalet skattekraftsområden och höjdaskaltekraftsgränser innebar för kommunerna delvis utgjorde kompensation för attbidragen vid hög utdebitering avskaffades. Kostnadsramen förskatteutjämningsbidragen till kommunerna skulle inle ändras genom reformen.Eftersom de kyrkliga kommunerna inte hade fått bidrag vid hög utdebiteringskulle de ändrade reglerna vid brist på skattekraft ha medfört en ökning avbidragssumman för dem med . En sådan kraftig bidragsökning kunde inleanses sakligt motiverad. församlings- och pastoralsförbundhemställde i skrivelse lill regeringen om ändring avreglerna för 1980/81:20 3 skatteutjämningsbidrag till kyrkliga kommuner så all dessabidrag skulle utgå efter samma grunder som gäller för kommunerna, alternalivlall procenttalet för uppräkning skulle höjas för att motverka penningvärdesförändringen.Framställningen lämnades utan åtgärd. Den revision av skalleuljämningssystemel som genomfördesfr.o.m. är 1974 betraktades som ett provisorium tills resultatet av utredningenom kommunernas ekonomi förelåg. Arbetet kommunalekonomiska utredning(KEU 76) omfattade enligl direktiven den kommunala oeh landstingskommunalaverksamheten. Däremot berördes inte den kyrkokommunala verksamheten avutredningsuppdraget. Någon ändring av gällande bestämmelser omskatteutjämningsbidrag lill kyrkliga kommuner föreslogs därför inte heller avKEU 76. Nämnda bestämmelser överflyttades oförändrade till den nya lagen(1979:362) om skatteutjämningsbidrag (ändrad senast 1980:340). Bidragens omjätlning och fördelning m. m. Av de 2570 församlingarna är det 2 172 som får skatteutjämningsbidragår . Beloppen varierar för mellan några och1,4 milj. kr. 1 de nordligastelänen med genomgående stora församlingar uppgår bidragen i många fall till över300000 kr. Av tabell I kan utläsas hur skatteutjämningsbidragen lillförsamlingarna fördelas på län, såväl i absoluta belopp som i öre perskallekrona. Därav framgår att del är församlingarna i de nordligaste länen somfår de största bidragen både 1 absoluta belopp och räknat i ören perskallekrona. Även församlingarna pä Golland får höga bidrag räknat i ören perskallekrona. Tabell I. Skatteutjäinningsbidragenlänsvis Län Län Bidrag i Bidrag i öre/skkr. Genomsnitt Summa 131,6 5,7 Totalt motsvarar skatteuljämnlngsbldragen tillförsamlingarna per skallekrona, som framgår av tabell I, Av tabell 2framgår hur myckel bidragen betyder i kronor per skattekrona räknat per församling. Fördelning av bidragen i kr./skkr. Kr./skkr. För den helt dominerande delen av församlingarna - över2500 församlingar - uppgår skatteutjämningsbidragen lill mindre än en kronaper skattekrona. Endast för 41 församlingar överstiger bidragen en krona perskallekrona. Det rör sig i de fallen oftast om relativt begränsade absolutabelopp. Del finns många exempel på att bidrag i storleksordningen 20000 till50000 kr. motsvarar skattesatser på och i vissa fall uppemot en krona. Ser man lill församlingarnas skattesatser kan konstaterasalt det finns en viss tendens till ett positivt samband mellan hög skattesatsoch höga skatteutjämningsbidrag räknat i ören per skattekrona. Av intresse i sammanhanget är att jämföra nu gällanderegelsystem för skatteutjämningsbidragen till församlingarna med det som gälldet. o. m. . Det kan därvid konstateras att ca I 230 församlingar hadefått ökade bidrag om 1965 års förordning hade tillämpats, medan ca 940hade fått mindre bidrag och ca 405 församlingar oförändrade bidrag. Dessutomskulle 175 församlingar som fick bidrag inte ha fått bidrag om1965 ärs förordning hade gällt, medan 50 församlingar som inle fickbidrag skulle ha erhållit bidrag enligt nämnda förordning. Skillnaderna är 1979 mellan faktiskt erhållna bidrag ochberäknade bidrag enligl förordning utgör mer än perskattekrona i 237 1980/81:20 5 Beloppen i absoluta tal är i regel intestora, men utslagen i skattesats blir ofta betydande på grund av attförsamlingarna är små. Det nuvarande skatteutjämningsbidraget för de kyrkligakommunernas del är statiskt och ger vissa inte önskvärda effekter. Del tar intehänsyn till all de kyrkliga kommunerna har utvecklats olika. Framför allt finnsdel stora skillnader i utveckling mellan församlingar som expanderar och sådanamed minskande folkmängd. Ju har gått efler bidragels införandedesto mer har bidragels karaktär av skatteutjämningsbidrag försvagats. Det har1 stället övergått lill ett allmänt driftbidrag som bygger pä förhållanden i dekyrkliga kommunerna vad avser skattekraft. Den undersökning som har gjorts av statistiska uppgifter visarenligt min mening att det nuvarande bidraget inle har en fulll tillfredsställandeskalleutjämnande funktion. Jag har tidigare konstaterat alt flertalet församlingar ärsmå, vilket medför alt det ekonomiska underlaget för verksamheten är såvällitet som osäkert. I det föregående har jag också påpekat att det finnsmöjlighel för de kyrkliga kommunerna att själva åstadkomma ekonomisk utjämninggenom bildande av ekonomiska samfälligheter. Denna möjlighel har hittillsutnyttjats endast i begränsad omfattning. Den kan inte heller i nämnvärdutsträckning bidra till kostnadsutjämningen i församlingar och pastoral i deregioner som består av ekonomiskt svaga kommuner. Den ytterligare utjämning som behövs bör ske i ettutjämningssystem och inte i tvä som f.n. är fallet. F.n. sker en utjämning avkostnader för löner lill präster och kyrkomusiker genom kyrkofonden enligtlagen (1970:940) om kyrkliga koslnader. En utjämning via kyrkofonden bör enligtmin mening kunna fungera som övergripande utjämningssystem för kyrkligakommuner. Detta innebär alt även koslnader för andra kyrkliga ändamål, l.ex.för underhåll och restaurering av kyrkor, kan behöva beaktas. Behovet häravtorde emellertid nära hänga samman med i vilken utsträckning tyngrekostnadsposter kan utjämnas inom ramen för ekonomiska samfälligheter. Enliglvad jag har erfarit avser chefen för kommundepartementet alt inom kortaktualisera frågan om en utredning om kyrkofonden i syfle alt se över denavräkning av koslnader som sker genom denna. I delta sammanhang bör lämpligenockså den här antydda vidgade användningen av fonden i kostnadsuljämnande syfleutredas. Mot bakgrund av vad jag nu har anfört förordar jag alt delsärskilda statliga skalteuljämningssyslemet till kyrkliga kommuner omprövas. Iavvaktan på ett enhetligt utjämningssystem för de kyrkliga kommunernaskostnader föreslår jag att för bör bidrag ulgå av de bidrag sombetalas ul . är 1982 bör inle heller skalleutjämningsbe-loppsom understiger . Ett inom budgetdeparlemenlel upprättatförslag lill lag om ändring i lagen (1979:362) om skatleuljäm-ningsbidrag börfogas till protokollet i detla ärende (bil. Prop.1980/81:20 6 Föratt förhindra att nägon kyrklig kommun drabbas oskäligthårt anser jag att en särskild kompensation bor ges inom ramen för detextra skatteutjämningsbidrag, som betalas ul . Enligl min mening bördensärskilda kompensationen ges utan föregående ansökan och innebära att inlenägon kyrklig kommun fär bidraget sänkt från föregående ärs bidrag med mer änvad som motsvarar per skattekrona. Kompensation bör lämnas för hela dendel av bortfallet som överstiger per skattekrona. Ändringen i bidragsbeslämmelserna innebär att de totalaskatteutjämningsbidragen till kyrkliga kommuner, som uppgår lill ca 138 milj.kr. , kommer att bli ca 82 milj. kr. Den särskildakompensationen för kan beräknas uppgå lill ca 2 milj. kr. Besparingenpå slalsbudgelen för budgeläret 1981/82 kan beräknas alt uppgå lill drygt 30milj. I denna fråga har jag haft samråd med chefen förkommundepartementet. Jag återkommer med ertbrderliga anslagsberäkningar vid minanmälan liil budgetpropositionen för /82 av åttonde huvudtitelnsförslagsanslag Skatteutjämningsbidrag till kommunerna m. m. Med hänvisning till det anförda hemställer jag altregeringen föreslår alt 1. antaga inom budgetdepartementelupprättat förslag till lag om ändring i lagen (1979:362) om skatteutjämningsbidrag, 2, bemyndiga regeringen all utge särskildkompensation lill kyrk liga kommuner för är 1982 i enlighet med vad jag har förordat. [2| Senareläggning av vissa byggnadsarbeten förregeringskansliet. Jag vill i detla sammanhang ta upp tidplanen för defortsatta byggnadsarbetena för i Södra Klara-kvarteren iSlockholm. F.n. pågår omfattande byggnadsarbeten för attiordningställa nya lokaler främst för de delar av som måsteevakueras från nuvarande lokaler i till följd av riksdagensåterflyttning till . Jag räknar med all dessa byggnadsarbeten,som berör kvarteren väster om , kan fullföljas enligt gällandetidplaner. Som redovisats i bl.a, prop, I977,'78: 100 (bil, II s, 130) bedrivs den långsiktigalokalplaneringen för med sikte på all samla departementen iSödra Klara-kvarteren och åstadkomma en rationell lokallösning förregeringskansliei. För alt uppnå detta krävs omfatiande byggnadsarbeten även ikvarteren öster om . I första hand har planerats om- ochnybyggnadsarbeten i kvarteren och för attmöjliggöra en samlad lokallösning för utrikesdeparle-menlel. Byggnadsstyrelsenhar beräknat att byggnadskoslnaderna för att 1980/81:20 7 färdigställa permanenta lokaler i dessa båda kvarteruppgår till sammanlagt ca 260 milj. kr. Efter den senareläggning avifrågavarande byggnadsarbeten som redovisades i komplelleringspropositionenvåren 1977 (prop. 1976/ 77: 150 bil. 2) har planeringen inriktats på attbyggnadsinvesteringarna skulle genomföras 1984. Enligtmin mening bör byggnadsarbetena i kvarteren och nu rådande omständigheter uppskjutas ytterligare och inte komma lillutförande . 1 avvaklen på all projekten som helhet kangenomföras kan det dock bli nödvändigt att vidla vissa arbeten i kv.Brunkhuvudet som sammanhänger med den planerade breddningen av ochsädana mindre arbeten som behöver ulföras med hänsyn till byggnadernas eftersattaunderhåll m. m. Utöver nämnda investeringsbehov i kvarteren JohannesSlörre och Brunkhuvudet pågår planering och projektering av vissa arbeten iövriga kvarter som inle direkt berörs av omflyttningarna till följd avriksdagens återflyttning. Jag återkommer lill dessa projekt i annat sammanhang. [31 Förenklade rutiner för rapportering av sjuk- ochföräldraledighet för statsanställda m.fl. som omfattas av arbetsgivarinlräde.Enligl 3 kap. 16S lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) har enarbetsgivare rätt all hos den allmänna uppbära enarbetstagares sjukpenning om kollektivavtal har slutits mellan arbetsgivarenoch en huvudorganisation om s. k. arbetsgivarinlräde (A-inlräde), Ett sådantavtal föreligger för statligt anställda saml för vissa kommunall anställda somhar statligt reglerade löner, I förordningen (1976: 1061) om sjukledighet i statligtreglerad anställning m, m. har regeringen närmare angett vilka reglerarbetslagarna hos slalen m.fl. skall iaktta dels vid sjukdom, dels vidtjänstledighet i samband med barns födelse eller för vård av barn. Där angesexempelvis att sjukanmälan möjligt skall göras lillanställningsmyndigheten och att försäkran om sjukdomsfallet skall lämnasomedelbart efler ålerinlrädel i tjänst. Regeringen har vidare genom ell cirkulär (1966:736) bl.a.reglerat de sjuklöne- och sjukvårdsförmåner m. m. som utgår lillstatstjänstemän m. fl. Där åläggs anslällningsmyndighelerna all anmälasjukdomsfall lill på blankellen "SjukkortA-inträde"". möjligt skall även blanketten "Försäkran isamband med sjukdomsfall"" översändas till kassan jämte läkarintyg iförekommande fall. Efter sjukperiodens slut skall sjukkorlet återsändas lillmyndigheten med uppgift om de dagar för vilka sjukpenning betalats ut. Vid tjänstledighet i samband med barns födelse eller förvård av barn används blanketterna "'Föräldrakort A-inträde" och"Försäkran för ha- 1980/81:20 8 vandeskapspenning/föräldrapenning" på motsvarandesätt som sjukkort och försäkran vid sjukdomsfall. Rutinerna är i huvudsakdesamma för föräldrapenning som för sjukpenning. Hos beräknas sjuk- ochföräldrapenningarna med ledning av de uppgifler myndigheten lämnar. Denberäknade ersättningen rapporteras lill ADB-system. Myndigheter som tillämpar automatisk löneuträkningrapporterar motsvarande grunduppgifter även lill det löneuträkningssyslem somtillämpas, t, ex. statsförvaltningens generella löneuträkningssyslem (SLÖR). Sjukpenning och föräldrapenning som tillkommer myndighetersom är anslutna lill SLÖR med undantag för och dess verk samt de lillSLÖR anslutna affärsverken, överförs från försäkringskassorna lill ett särskiltuppsamlingskonto hos för aft därefter återföras tillstatsverket. För affärsverken m.fl. utbetalas ersättningen däremot tillanställningsmyndigheten. Statens löne- och pensionsverk (SPV) har i en skrivelselill regeringen pekat pä möjligheterna att förenkla rapporleringsrutinerna. Deuppgifter det här gäller rapporteras till och behandlas såväl ilöneuträkningssystemet som i sjukförsäkringssystemet. Genom en enklare ordningborde enligl SPV besparingar kunna åstadkommas som motsvarar kostnaderna för ca100 årsarbetskrafter hos de statliga myndigheterna. Enligt preliminäraberäkningar som gjorts hos kan dessutom försäkringskassornashandläggning minskas i en omfattning som motsvarar kostnaderna för 380årsarbetskrafter hos kassorna. 2 och 3§§ AFL fastställer den sjukpenninggrundandeinkomsten. Vissa aft"ärsdrivande verk har påtalat all ak-lualiseringen avinkomsluppgiflerna inle fungerar tillfredsställande. Enligl SPV finns det skälatt förmoda att samma aklualiseringsproblem gäller för flertalet anställda somomfattas av arbelsgivarinträdet. Det vore därt"ör enligt SPV bättre omersällningen beräknades med ledning av de aktuella löneuppgifterna ilöneuträkningssystemet. Detla skulle dessutom medföra en äriig besparing vidförsäkringskassorna på ca 20 milj. kr. Regeringen har bemyndigat del statsrådsom har till uppgift att föredra ärenden om arbets- och anställningsvillkor iallmän tjänst att tillkalla en särskild utredare med uppgift att utreda ochlämna förslag till förenklade rutiner för rapportering av sjuk- ochföräldraledighet för statsanställda m.fl. som omfattas av arbetsgivarinlräde.Utredaren skall bl.a. pröva möjligheterna alt undanta dem som omfattas avarbelsgivarinträdet från skyldigheten all lämna inkomstuppgifter tillförsäkringskassan saml alt ersätta försäkringskassornas hantering av uppgifterför dessa grupper med direkt dalaövertöring frän löneuträkningssystemen lillförsäkringskassornas ADB-system. Jag räknar med att vissa nya och förenklade ruiiner skallkunna införas redan fr.o.m. den . Jag återkommer i annat sammanhangom delta när utredningen lämnal erforderligt beredningsunderlag. Prop.1980/81:20 9 [4] Ändrad finansering av penstonsadministrationen föraiTärsverk m. fl. Kostnaden för den centrala administrationen av destatsanställdas tjänstepensioner läcks genom de anslag som anvisartill statens löne-och pensionsverk (SPV). Detta innebär bl.a. att deaffärsdrivande verken m.fl. inte behöver bära kostnaderna för centralpensionsadministration för den egna personalen. Kostnaderna för denna täcksinte av de medel som verken erlägger för pensionsmedel. SPV beräknaromfattningen till 50000 pensionsutbetalningar och 5000 nybevlljade pensionerper månad, vilket motsvarar en kostnad av drygt 9 milj. kr. SPV lämnarvidare de myndigheter som själva har att stå för sina pensionskostnader enmånads räntefrl kredit. Värdet av den räntefria krediten beräknar SPV tilldrygt 9 milj. kr. Till SPV:s myndighetsanslag hänförs således kostnader somdet är rimligt att affärsverken själva står för. Genom en omfördelning avkostnaderna kan anslaget till SPV minskas 1 motsvarande ulslräckning. Enligtmin mening bör en sådan omfördelning åstadkommas genom att affärsverkenerlägger särskilda avgifter för alt läcka koslnader för den centralapensionsadministrationen. Jag har för avsikt att föreslå regeringen att ibudgetpropositionen för /82 lämna förslag om nya riktlinjer förde avgifter som affärsverken bör betala till SPV och om en ny betalningsrutinsom innebär alt den räntefria krediten avskaffas. [5] Användningen av medel från anslaget Lönekostnader vidomskolning och omplacering. Det under statsbudgetens ättonde huvudtitel uppfördaförslagsanslaget Lönekostnader vid viss omskolning och omplacering får användaslill kostnader för avlöningsförmåner, ulbildning m. m. när en arbetstagareefler omplacering lill följd av ett arbetshandikapp inle kan beredas en lämpliganställning inom gällande organisation och därför måste sjukpensioneras om inteomskolning eller nägon annan form för arbetsvärd kommer till stånd. Anslagetkan även användas när en arbetstagare efter omplacering på grund av att enstatlig verksamhet omlokaliseras eller omorganiseras inte kan beredas enlämplig anställning inom gällande organisation om inte omskolning eller andrasärskilda åtgärder kommer till stånd. Vidare kan anslaget användas när en arbetstagare eflersjukpensioneringen erhåller arbetsvärd 1 den formen att han försöksvisuppehåller en ny anställning inom gällande organisation. Bestämmelser om sådana åtgärder finns i förordningen(1979:518) om arbetshandikappade i statligt reglerad anställning m. m. I fräga om anställda hos myndighet inom försvarsdepartementelsverksamhetsområde bestrids kostnaderna av medel som anvisas under fjärdehuvudtiteln. Prop.1980/81:20 10 I budgetpropositionen 1979/80: 100 (bil. 11 s. 84)redovisas statens arbetsmarknadsnämnds prognos över den framtida belastningenav det här aktuella anslagel. Nämndens beräkningar innebär en ökningstakt av40 per budgetär. beräknade anslagsbehovet /81 till 127 milj. kr. fördelat på 48 milj. kr. för slalligverksamhet och 79 milj. kr. för statsunderstödd verksamhei. För /81 har anslagit 91 milj. kr. Koslnader för löner, utbildning m. m. får endastövergångsvis belasta detla anslag lill dess alt frågan om anställning har löstspå ett mer slutligt sätt. Det har emellertid visat sig att anslaget i mångafall har belastats under en myckel läng tid. I årels budgetpropositionaviserade jag därför att jag avsåg att senare föreslå regeringen att närmareange den fid under vilken anslagel får användas i enskilda fall. kommerjag att föreslå alt regeringen utfärdar en förordning som innebär att anslagelfår användas under högst för varje särskilt fall om inle särskilda skälföranleder annat. För att underlätta placeringen av arbetshandikappade börocksä omplaceringsförordningen (1974: 1006) ändras 1 samband med attanvändningen av anslaget tidsbegränsas. Avsikten är att rekryleringsbegränsandeåtgärder skall kunna vidtas även i samband med omplacering av arbetshandikappadenär det bedöms möjligt att placera berörda personer på tjänster inom ordinariepersonalslat.