prop · G40387 · 1980-12-31 00:00:00 — Dessa förstärkta resurser är i princip tillgängliga även förhemslöjdsföretagen och hemslöjdsföreningarna. Det är emellertid nödvändigl attfonderna beaktar hemslöjdens särart som näringsgren i förekommande låne- ochserviceärenden. Lönsamhetskraven i traditionell mening får t. ex. inte ställasalllför högl vid bedömningen av låneansökningar. Fonderna bör i ökande grad isin uppsökande verksamhei uppmärksamma även hemslöjdsföretag och dessas behovav rådgivning 1980/81:87 12 m,m. a, områdena marknadsföring, företagsadministration, produktutvecklingoch utbildning, I della syfte bör konlakterna fördjupas mellan fonderna och hemslöjdskonsulenierna. Pådet regional- och sysselsänningspoliiiska området finns liera stödformer somförutom andra näringsgrenar är inriktade även på hemslöjd. Del gemensamma fördessa stödformer är deras avgränsning lill särskill under-sysselsatia områden. Slöjdentorde av många skäl vara väl lämpad att i ökad utsträckning användas som ell sysselsäliningspoliliskiinslrument. i synnerhet i glesbygd. Bl, a, har slöjden särskildaförutsättningar all ingå .som kombinationssysselsältning med för glesbygden typiskanäringar. Den ännu i viss mån pågående strukturomvandlingen inom jord- ochskogsbruket, kvinnornas lägre förvärvsfrekvens och den högre genomsnittsåldernhos den aktiva befolkningen i skogslänen - samt den äldre arbetskraftenssärskilda svårigheter all finna ny sysselsättning - är starka skäl för attslöjden måsle tillmätas belydelse ur sysselsäliningssynpunki. Även somdeltidsarbete kan slöjden ge meningsfull sysselsättning och möjlighet lill envaraktigt förbättrat försörjningsunderlag, Hemslöjdsföreiagens behovav kapilal lor nödvändiga investeringar lorde i många fall kunna tillgodosesgenom att den tidigare målgruppsbegränsningen i det särskilda stödet tilllantbruksföretag m, m. nu har undanröjts. Delta kan få slor betydelse för yrkesslöjdarei glesbygdsområden och regioner med särskilda sysselsatlningsproblem under förutsällningatt lillräckliga medel ställs till förfogande. Behovav slöd lill investeringar av olika slag finns även i hemslöjdsföretag iområden som inte omfatlas av dei särskilda slödet ull företag i glesbygder. Aubevara och utveckla hemslöjden är jnie en angelägenhet som begränsar sig tillde regionalpolitiskt motiverade insatsema. Möjligheter att slödja hem-slöjdsförelag- och främja tillkomsten av nya sådana förelag - måsle därför ges inom samtligadelar av landel. Ävenom det ekonomiska tillskoll som slöjden kan ge inle skulle vara belydandeförstärker det sociala värdel i slöjdverksamhei motiven för en utveckling avsysselsättnings- och näringspolitiken så all den blir mer slöjd-anpassad. Genomen ökad uppmärksamhet från de regionala utvecklingsfonderna kompleiierai med enforisatt utveckling av de utbyggda siödmöjligheierna inom regionalpoliliken,kan verksamheisvillkoren för hemslöjden som näringsgren förbällras. Molbakgrund av det ökade intresset för hemslöjd , inte minsl hosungdom, finns skäl an anla au fier slöjdare kan få sysselsätlning och au nyahemslöjdsförelag kan tillkomma med hjälp av sådana stödåtgärder. Insalser inomde nämnda områdena är enligt utredningens mening av avgörande belydelse förhemslöjden som näringsgren. Hemslöjdenoch insatserna inom kuhurpolitikens ram Ulredningenhar inle haft anledning au på principiell grund söka fastslå vilka insatser sombör hänföras lill kultursektorns ansvarsområde, lill den närings-,sysselsättnings- och regionalpoliliska .sektorn eller till områdel för 1980/81:87 13 desärskilda hemslöjdsfrämjande insatserna. Inriktning och tyngdpunkter iinsatserna kommer också i forlsältningen all vara av avgörande belydelse för ivilka sammanhang hemslöjdsverksamhei lämpligen bör bli föremål för slödålgärder, Ulredningenanser an bredden i hemslöjdsiniresset och slöjdandet är av Slor kulturellbetydelse i linje med de mål som lagls fast för den slalliga kulturpolitiken.Del samarbele som bedrivs mellan hemslöjdens organisationer och folkbildningsorganisaiionernahar förulsällningar all ulvecklas ytterligare. Delta bör även kunna ske i den allmänkullurellaverksamheien. Som ell led i en estetiskt fostrande och utvecklande verksamheibör slöjdande av olika slag ges ökal uirymme i aktiviteter för barn ochungdom. Den ortstypiska slöjden, som i hög grad är ett uttryck för lokalakulturtraditioner, bör vårdas som eu inslag i del lokala kulturlivet i alladelar av landel, vilket bör beaktas av kommuner och landsting i deras kullurpolitiskaverksamhei, närmare samarbete bör också kunna utvecklas på della områdemellan hemslöjdsorganisaiionerna, hembygdsrörelsen och länsmuseerna. Inredningoch konstnärlig ulsmyckning av offenllig miljö bör i ökad ulslräckning ske medhjälp av hemslöjdsalsler. Dessa har ofta en lokal anknylning som bl. a. kanmedverka lill all ge den offentliga miljön en egen identitet ochrepresentativitet. Utredningen anser alt , statens konstrådoch bl. a. landslingens och kommunernas kulturnämnder måsle göras uppmärksammapå dessa möjligheter. Del är önskvärt au beställningar kan ske inte enbarl avenskilda slöjdares alster, ulan också av kollektiv produktion genomhemslöjdsföreningarna. Medhänsyn lill slöjdens kulturella och estetiska kvaliteter skall en slöjdaresinsatser kunna vinna fulll erkännande som skapande kulturell verksamhet.Slöjdaren skall således inte missgynnas i förhållande lill andra kul-lurarbetargmpperi fråga om stipendier, bidrag, belöningar, uppdrag, inköp, medverkan i ulslällningar,m. Sameslöjdenär direkt knuten lill samerna som folkgrupp. Genom denna anknytning lill en helfolkgrupp intar sameslöjden en särställning i förhållande lill hemslöjden i övrigl.Ulredningen anser del väsenlligl au kraftigt ökade insatser görs till stöd försameslöjden. Dess betydelse ur sysselsättningssynpunkt och del Slora behovetav arbelslilirällen, särskill bland kvinnor, i det samiska kärnområdet ärytterligare starka skäl för ökade insalser. Behovel av slödålgärder inomsameslöjden bör särskill beaktas i beräkningen av medel för bl. a. de regionalautvecklingsfonderna i de nordliga länen och i del statliga glesbygdsstödet. Sameslöjden måste enligtutredningens uppfattning ulvecklas i huvudsak under samiskt ansvar. a. en förutsättning för alt sameslöjdens kvalitet och artrikedom skallbibehållas. Sameslöjdarnas ställning bör stärkas. Eu skäl till delta är attslöjdens iradiiionelll starka ställning som binäring i viss utsträckning harbrutits genom bildandet av samebyar såsom ekonomiska föreningar vilkas verksamheiär begränsad lill del som har direki samband med renskötseln. Många slöjdarekan inte enligt rennäringslagen 1980/81:87 14 ingåsom medlemmar i sameby. gör del angelägel alt slöjdariniressen kanuppmärksammas och tillgodoses ulan alt en förulsällning för della är alt denenskilda slöjdaren ingår som medlem i sameby. Sameslöjdarnasbehov av lämpliga råvaror och möjligheter alt förädla dessa kräver ökaduppmärksamhet. Tillgången på råvaror har försämrats för de ickerenägande slöjdarna, 1 ell starkt försämrat läge kan restriktioneraktualiseras, t, ex, i fråga om exporten av förutsälierdock att dessa frågor skall kunna lösas i första hand i samverkan mellanberörda parter, Ulredningenfömtsätierallkoniakiernaoch samarbetet mellan sameslöjden och hemslöjden i övriglkommer att ulvecklas vidare. Del ligger ett ston värde i an för slöjdengemensamma frågor kan bevakas och lösas på bredast möjliga grund. De är därförockså betydelsefullt att det inom sameslöjden finns en fasl organisatorisk basför alt ta till vara de särskilda samiska slöjd-och slöjdarintressena. Vissafrågor av vikt för hemslöjdsverksamheten har aktualiserats under utredningsarbetet,men inte kunnal tas upp till närmare behandling inom ramen för ulredningensarbete. Utredningen föreslår alt dessa frågor särskilt uppmärksammas av den ikapitel 11 föreslagna . DDokumentaiionsinsatserna på hemslöjdsområdei bör systematiseras och samordnaseffektivare. De av hemslöjdsföreningarna bedrivna inventeringarna av gammalslöjd bör i slörre utsträckning göras tillgängliga för slöjdinlresserade ochden breda allmänheten genom utställningsverksamhel. DInsatser för all bevara och upprätthålla kullurelll särskill värdefullaslöjd-tekniker och produktion på hög konstnäriig nivå som kräver ett mycket kvalificeratkunnande bör kunna komma i fråga för statligt stöd. DHemslöjdens beroende av tillgången på slöjdråvaror måsle få ökad uppmärksamhet.Svårigheier finns f n. bl. a. i fråga om tillgången på lin och olika typer av lantrasullsamt i viss mån och skinn för sameslöjden. DHemslöjdsföreningarna har förutsättningar att spela en ökad roll vad gällerinsatser inom råvamservice, marknadsföring och försäljning. Former bör ulvecklasför sådana insatser av gemensam natur som kan utveckla slöjdenssysselsättningsmöjligheter och förbättra saluslöjdens verksamhetsvillkor. DHemslöjdsföreningarnas service och materialförsörjning i fråga om folkdräkteroch bygdedräkter bör förbättras bl. a. genom att SHR får ökade resurser attbistå hemslöjdsföreningarna med service i dräktfrågor. DUtställningsverksamhet är av stor betydelse för ati ge lokala slöjdare, hemslöjdsföreningaroch andra slöjdorganisationer kontakt med en bredare allmänhet. Kommuner ochlandsting har en viktig roll när det gäller att ge uppmärksamhet åt god slöjdsom framställs inom den egna kommunen eller länet. DSkapande verksamhet i vävstugor och gemensamma slöjdlokaler bör få 1980/81:87 15 delav samhälleligt stöd i likhet med kultur- och fritidsverksamhet i andra former, DFler centraler bör skapas för vård och underhåll av hemslöjdsalster för altkomplettera mer specialiserad verksamhet som avser äldre föremål medkulturhistoriskt värde, D Erfarenheleroch kunnande från hemslöjdsområdei bör i ökad ulslräckning kunna utnyttjas förau uiveckla olika slags lerapiverksamhei. I första hand är detta en fråga om angenom utbildningsinsatser öka lerapiper-sonalens möjligheter an ge verk.samheienen mer allsidigt och stimulerande innehåll. Medhänsyn lill den belydelse SHR och hemslöjdsföreningarna har för hemslöjdsverksamheleni alla delar av landel anser ulredningen all del är angeläget med enväsentligt utökat slalligl slöd lill SHR, SHR har f. n, myckel små resurser altbedriva ett effektivt fortlöpande arbete såsom samlad riksorganisation . Del statliga stödet lill SHR är av blygsamomfattning i jämförelse med stödet till många andra organisationer av folkrörelsekaraktärmed verksamhet av samhällelig belydelse. Delstatliga stödet till av organisationer bedriven verksamhet på hemslöjdsområdeibör enligt utredningens mening inle exklusivt vara förbehållet SHR. Kollektiva insal.serinom som är av belydelse för slöjdensutveckling bör kunna komma i fråga för statligt stöd. Utredningenanser att det liksom bör finnas ett särskilt statligt anslag för olikahemslöjdsändamål av mer övergripande kollekliv karaktär, Anslagel bör dock i fortsäliningenkunna utnyttjas mer obundet inom en given ram. Huvuddelenav anslaget bör i likhei med lidigare användas lill allmänt inriktadestödåtgärder. Användningsområdena bör emellertid inle vara begränsade till iprincip ideell verk.samhel inom hemslöjden, såsom nu är fallet. Del har bl, a.visat sig svårt all göra denna avgränsning pä ett meningsfulll säu. uppfallning finns del närings- och sysselsältningspolitisktvärdefulla möjligheter inom hemslöjden som är outnyttjade och som kan behövavisst stöd för att utvecklas. Från anslaget bör bidrag kunna utgå tillutvecklingsinsatser i friare former än hitlills. Sådana utvecklingsinsatserkan gälla hemslöjden som kulturell företeelse, men också avse olika slags projekloch insalser för att främja och effektivisera råvaruinsamling,utvecklingsarbetet inom produktionen samt marknadsföringen och försäljningen.Bidrag bör kunna lämnas till även andra seriösa slöjdorganisalioner än SHR förverksamhet eller projekl av betydelse för slöjdens utveckling. 1980/81:87 16 Hemslöjdskonsulentverksamheienbildar en kärna i de insatser som organisationer och samhälle har gjort förall främja hemslöjden. Den nuvarande siaisundersiödda basorganisaiionenomfattar 24 länshemslöjdskonsulenler och ivå särskilda sameslöjdskonsulenier.Av länshemslöjdskonsulenlerna är fyra konsulenter landstingsanställdamedan övriga är anställda hos hemslöjdsföreningar (länshemslöjdsloreningareller länshemslöjdsförbund). Konsulenternasvarar för en omfatiande rådgivande och upplysande verksamhet och Ulgör en viktigkoniaktlänk mellan slöjdare, hemslöjdsföreningar, myndigheter, organisationer ochallmänhel. Enligl ulredningens uppfattning bör också för framliden en vikligdel i samhällels slöd till hemslöjden utgöras av slöd till konsulenlverksamhelen, Hemslöjdskonsulentverksamheienhar utvecklats i nära konlakl med del dagliga hemslöjdsarbeiel med den försiåelsedelta har skapat för hemslöjdens särart. harflertalet hemslöjdskonsulenler varit anställda hos hemslöjdsföreningar som bedriviibåde ideell och affärsdrivande verksamhei. Delta har bidragit lill alt konsulenlverksamhelenhar kunnal ulvecklas med en tyngdpunkt i del kulturella arbetel samlidigl somhemslöjdens belydelse som näring och sysselsättning i hög grad har kommil allstyra konsulenternas arbele. Deiär främsi två frågor som enligl ulredningens mening kräver ställningstaganden.Den första frågan gäller hur konsulentorganisationen skall utformas för altinte något av slöjdområdena hård och mjuk slöjd skall bli eftersatt och för altorganisationen skall svara mot de ökande krav som ställs på verksamheien. Denandra frågan gäller hur konsulentorganisationen i framliden skall finansierasför att verksamheten skall kunna bedrivas under likvärdiga villkor i alla delarav landel i enlighel med givna riktlinjer. Erfarenheternaav den hittillsvarande verksamheien har visal all den regionalabasorganisationen med en konsulent i varje län är otillräcklig. Delta leder alltför slor arbeisbelasining på länshemslöjdskonsulenien och innebär an anlingenden mjuka eller den hårda slöjden blir eftersatt. Vissa slöjdare får därmed inletillgång till rådgivning och service och slöjdens sysselsäilningsmöjligheierutnyttjas mindre väl. Ulredningen anser att det finns starka skäl för en statligmedverkan i en uibyggnad av basorganisationen. Ulredningenföreslår att basorganisaiionen skall omfatta i princip två länshemslöjdskonsulenleri varje län. De båda länshemslöjdskonsulenterna skall komplettera varandra iinriktningen på slöjdområden och i övrigt dela på de allmänna konsuleniuppgifterna.En konsulent bör därför ha huvudsaklig inriktning på hård slöjd och enkonsulent huvudsakligen svara för den mjuka slöjden. Utbyggnaden bör ske medbörjan /81, med inriktning au fullföljas inom loppet av enfemårsperiod. Enligtgällande riktlinjer ulgår statligt stöd till konsulentverksamheten under förutsällningall resp, landsting svarar för minsl lika stor del av kostnaderna som staten.Det statliga slödel skall läcka hälften av koslnaderna för konsulentens lön inkl.lönekosinadspålägg, rese- och irakiameniskosl- 1980/81:87 17 nådersaml vissa administrationskostnader. Som huvudmän förutsätts hemslöjdsföreningarnadella i finansieringen av verksamheien. 1 dagslägel svarar de berördahemslöjdsföreningarna för genomsnittligt av loialkosi-naderna. Delekonomiskaberoendeförhållandel mellan hemslöjdskonsulenierna ochhemslöjdsföreningarnas affärsdrivande verksamhei, och de följder della har medförtför konsulenternas arbele, har varil del starkaste skälet lill all förslag har förisfram om ett förändrat huvudmannaskap. Konsulenternas arbetsförhållanden äralltför olikartade och konsulenterna uppfattas i viss utsträckning som förelrädareför föreningarnas affärsverksamhet, Enligl utredningens uppfallning börkonsulenternas arbetsförhållanden vara sådana att det framstår som uppenbartall de är tillgängliga för alla som har iniresse för hemslöjd, Konsulenlverksamhelen,såväl lönekoslnaderna som följdkostnader i form av lokaler, utrusining, skrivhjälpoch konsulenternas resor, bör i sin helhet vara samhällsfinansierad. Underförulsällning all konsulenlverksamhelen blir samhällsfinansierad kan bådahuvudalternativen, såväl föreningshuvudmannaskap som lands-lingshuvudmannaskap,diskuteras. De fördelar som kan vinnas med ett enhetligt landstingskommunalthuvudmannaskap jämfört med nuvarande förhållanden är främst all konsulenten kanges en mer självständig och obunden ställning. Utredningen har övertygats omatt dessa fördelar i allt väsenlligl kan nås med en hell samhällsfinansierad konsulentverksamhelsom möjliggör alternativa lösningar i huvudmannaskapsfrågan. Det bör föreliggastarka skäl om ell enhetligt huvudmannaskap nu skall föreslås framför enordning som ger möjlighet lill Hexibilitei och ett decentraliserat beslutsfattandedär förutsällningarna och uppfattningarna inom resp. län ytterst fär fällaavgörandet. Ulredningen anser inie alt sådana starka skäl föreligger. Ulredningenföreslår därför att huvudmannaskapet för länshemslöjdskonsulenterna skallutövas av hemslöjdsförening eller landsting. De nu gällande riktlinjerna om attden senare lösningen endast skall få väljas i undantagsfall bör slopas. Även omulredningen förulsätler all hemslöjdsföreningar i de flesta fall kommer attvara huvudmän även i framliden bör detta inte hindra landslingskommunallhuvudmannaskap om så befinns lämpligt. Denföreslagna förstärkningen av konsulentorganisationen bör utnyttjas för attutveckla konsulenternas kontakt med slöjdare, föreningar och allmänhet. Det ärav slor vikl alt verksamheien utformas sä all den kan nå ul i alla delar avlänen. Fältverksamhei bland slöjdarna bör spela en viklig roll i varjekonsulents arbete. I många fall kan konsulenter med fördel placeras i annankommun än länets huvudkommun. Vidarebör eftersträvas au konsulenterna placeras i lämpliga arbetslokaler som ärlättillgängliga för slöjdare och allmänhet. Föreningsanställda konsulenter börinle ha sina arbetslokaler placerade inne i föreningarnas affärslokaler. Länshemslöjdskonsulenternabör bedriva siu arbele inom ramen för en gemensam allmän verksamhetsinriktning.Som vägledning bör därför finnas en normalinstruktion som kan utgöra engemensam referensram. Förslag läggs lill reviderad normalinslruktion somåterfinns i bilaga 1. Ulredningenhar, med hänsyn till de bedömningar som ankommer på 1980/81:87 18 utredningenalt göra, inle seir några påtagliga nackdelar med eu forlsall delatfinansieringsansvar mellan slal och landsting, Statsbidragsgivningen bör dockförenklas genom ell adminislralivt enklare och mer schabloniserat bidrag.Vidare bör de sammanlagda bidragen från stal och landsting avse loialkoslnadernaför varje konsulent, vilkel är en följd av ulredningens förslag om en hell samhällsfinansieradverksamhei. Ulredningenföreslår all Slalsbidragel ulformas som ell schablonbidrag beräknal iförhållande lill den genomsnillliga årslönen för konsulenlerna. Ulredningenföreslår att slalsbidragel per konsulent beräknas som av den för konsulenlernagenomsnittliga årslönen (för heltidsanställda konsulenter) exkl, lönekosinadspålägg.Bidraget skall avse verksamheien som sådan, Slalsbidragel skall utgå under förutsällningalt vederbörande landsting svarar för samtliga ålerslående koslnader förverksamheten och all konsulenlverksamhelen bedrivs i enlighel med de av slalsmakternaangivna allmänna riktlinjerna. Utredningen räknar därvid med au landstingens bidragkommer alt vara minsl lika slora som statens. Det föreslagna statsbidragssystemetbör införas fr, o. m, /81. Påregionall initiativ finns f. n. i sex län ytterligare konsulenter utöver länshemslöjdskonsulenlerna,Enligl utredningens uppfattning är det av stort värde all insalser görs påregionall initiativ för all slödja och ytteriigare utveckla konsulenlverksamheleninom länen. Ulredningensprincipiella uppfattning är all behoven inom särskilda slöjdarter, inom olikageografiska områden och inom olika befolkningsgrupper i första hand börtillgodoses genom en ulbyggd konsulentorganisation på regional nivå. Ett lungtvägande skäl lill delta är au konsulenlverksamhelen ställer krav på godkännedom om lokala förhållanden och slöjdlradilioner, F.n, finns inom den statsunderstödda konsulentorganisationen för ell slöjdområde, nämligen sameslöjden. Således finns två heltstatligt finansierade konsulenttjänster vid föreningen slöjduiskoll.Ulredningen anser all särskilda sameslöjdskonsulenier är ell av de mesl betydelsefullainstrumenten för att stödja bevarandet och utvecklandet av den samiskaslöjden. Sameslöjden omfattar ett flertal olika slöjdiekniker med lokalavariationer och det geografiska verksamhetsområdet är mycket stort.Utredningen föreslår att en iredje konsuleniijänst inrättas med statligt slödinom en nära framlid, lämpligen vid ingången av /82, Denunder spelskonsulentens ledning bedrivna knyppelverksamheten vid FöreningenSvenska Spetsar i har förankring i den traditionella vadstenaknypplingenoch i . visar bredden och omfatlningen avverksamheten all denna också har uppenbar rikskaraktär. Enligl ulredningensmening är det ell samhällsintresse att denna väl utvecklade konsulentverksamhelsom byggts upp inte går förlorad ulan kan bibehållasför framtiden. Statsbidrag föreslås utgå lill en tjänst som spelskonsulent fr.o. m. /81 enligl samma beräkningsgrunder som för länshemslöjdskonsulenterna.Östergötlands läns landsting förutsätts täcka resterande koslnader. Prop.1980/81:87 19 Vadslutligen invandrarnas olika slöjdlradilioner beträffar anser ulredningen attdel är av stort värde om dessa kan las lill vara och ulvecklas. Slöjd hör lillde kulturtraditioner som har bred folklig förankring och som kan skapa kontaktäven över språkgränserna. Utredningen anser dock att del f. n, inte finnsunderlag för alt föreslå inrättande av en särskild tjänst som hemslöjdskonsulentför invandrare, bl. a. beroende på svårigheterna au söka samla in slöjdande avvitt skilda ursprung och i vitt skilda former inom ramen för en tjänst meduppgifter av samma slag som övriga hemslöjdskonsulenter. 10 UtbUdning inom hemslöjdsområdet Utbildningenav hemslöjdskonsulenter sker numera inom ramen för den tvååriga högre kursen islöjd och inredning vid Föreningen Handarbetets Vänners vävskola i är huvudsakligen textilt inriktad. De verksamma hemslöjdskonsuleniernahar mestadels kort eller ingen ulbildning inom hård slöjd, vilket innebär att dellaslöjdområde blir eftersatt. Detär av väsentlig belydelse all utbildningen av hemslöjdskonsulenler skaparförutsättningar för att såväl den mjuka som den hårda slöjdens behov kantillgodoses. En grendelning bör därför komma lill sländ mot mjuk resp, hårdslöjd inom en nära framlid. Delta lorde lidigasl kunna ske /82. Utbildningenpå hårdslöjdsområdel bör till en början bedrivas försöksvis. All ettutbildningsalternativ skapas inom hårdslöjdsområdel är betydelsefullt även medhänsyn till att utbildningen vänder sig lill blivande hemslöjdschefer och annanhemslöjdspersonal. Vidare bör konsulenterna på ett tidigt stadium i sinutbildning få viss kännedom om del slöjdområde inom vilket de inle får sinhuvudsakliga ulbildning. Utbildningens anknylning till hemslöjdsverksamhetenbör förstärkas. Starkaskäl talar för alt utbildningen omvandlas lill högskoleutbildning. En förutsällningför att så skall ske måste emellertid vara all utbildningens speciella karaktärkan bibehållas och ulvecklas vidare för all tillgodose utbildningsbehov inomhemslöjdsområdet. Frågornas karaktär gör all ulredningens överväganden ochförslag får bli föremål för överiäggningar mellan berörda myndigheter ochorganisationer. Förändringarna förulsalls ske med beaktande av de särskildasamiska behoven. Sälerglänlan,Hemslöjdens gård i har sedan lång lid tillbaka fyllt ett stort behov,främst för den textila hemslöjden. Kursgården som sådan har fått symboliserahemslöjdsrörelsens strävan att sprida kännedom om hemslöjd, som mångaslöjdare och andra intresserade fått möjlighel alt samlas på en hemslöjdensegen gård.