prop · G403133 · 1980-12-31 00:00:00 — En annan orsak tilldetta kan vara atl inte tillräcklig samordning har skett mellan de olikadepartement som handhar näringslivets energihantering. Helsingborgskommun konstaterar att utredningen innehåller ett antal förslag. Dessa äremellertid till stor del allmänt hållna och därför föga konkreta. I den mån deär konkrela, innebär de ofta försämringar av stödet för energisparande(borttagande av bidragsdelen, inget slöd alls till näringslivel, stöd endastför materialkostnader till småhusägare som själv utför arbetet, m, m. ).Kommunstyrelsen vill ifrågasätta om dessa föreslagna försämringar verkligenkan slå i överensstämmelse med syftel all uppmuntra till energihushållning. Iutredningen föreslås vidare, att det för energispararbetets bedrivande skallfinnas dels ett energisparprogram, dels ett ombyggnadsprogram. Av de skäl som iutredningen anförs för en sådan uppdelning har kommunstyrelsen inte blivitövertygad om atl nägra särskilda fördelar slår att vinna med denna uppdelning. ChalmersTekniska Högskola och påpekar atl förbättringar av huskan resultera i höjda taxeringsvärden som ökar fastighetsägarens utgifter förlång tid. Detta kan motverka i många fall önskvärda ålgärder. Även i detta fallbör en totalekonomisk bedömning göras. Bygginfokan inle bedöma om delegationens förslag är tillräckliga för att nå detuppsatta sparmålet, utan konstaterar bara att man inle hunnit särskilt långtidag trots att nästan en tredjedel av tio-årsperioden förfiutil. Bygginfo anseralt delegationens förslag till konkrela ålgärder till sina huvuddrag ärlämpliga. De skulle rätt utvecklade och handlagda vara till stor nytta i detfortsatta energihushållningsarbelel. Industrigruppen för lätt byggeri anför att i betänkandelett omfattande utredningsmaterial presenteras angående energisituationen,möjligheter lill sparande, ekonomiska utvärderingar, redovisning averfarenheter av vidtagna åtgärder och en serie andra uppgifter. Underiagetär omfattande och med kompletterande utredningar som skall tilläggasbetänkandet har situationen blivit belyst pä ett mycket grundligt sätl. framhåller att värt lands byggnaderär en viklig del av värt kulturarv. Den byggda miljön ger insikt om lidigaregenerationers levnadsvillkor och tekniska kunskap liksom om lidigaresamhälleliga och estetiska ideal. Den historiska kontinuiteten i samhällel - bl.a.lillgo- 1980/81:133 90 doseddgenom alt äldre bebyggelsemiljöer bevaras - har kommit att tillmätas en gmndläggandebetydelse för den enskildes känsla av trygghet och förankring i tillvaron. Atlla tillvara och föra vidare det kulturarv som den byggda och odlade miljönrepresenterar bör ses som en väsentlig del av den samlade resurshushållning somsätts in för att bevara och utveckla en god livsmiljö för framtiden. När nustora resurser inriklas på ell samlal, omfattande program för energibesparing iden byggda miljön, är det väsentligt att kulturminnesvårdens värderingar ochmål beaktas vid formuleringen och genomförandet av detla program.Energisparande åtgärder kan väl förenas med de metoder för underhäll, uppmstningoch ombyggnad av befintlig bebyggelse som kulturminnesvården hävdar och söker ulveckla. pekar på att svårigheterna att bedöma i vilken män energisparplanenefter 3 av de 10 åren har uppfyllts är oroande. Enligt planverkets uppfattningär tiden nu mogen för att genomföra en systematisk och kontinuerligregistrering av förändringen av energianvändningen i bebyggelsen. Därvid bör ensäkrare bedömning göras av i vilken omfattning olika energibesparande ålgärdervidtagits i befintlig bebyggelse totalt - dvs. både utan och med statligt energisparstöd- och hur stor andel av de senare som skulle ha vidtagils även om inteekonomiskt stöd utgått. I de fall förändringar i energiförbmkningen konstaterasbör även uppskattas hur stor del av förändringen som beror pä genomfördatekniska ålgärder och hur slor del som bör tillskrivas ändrat bmkarbeteende. menar att EHD inte klargör hur energianvändningens utveckling idet befintliga byggnadsbeståndet bedöms ske till 1988 eller vilkaförändringsfaktorer som ingår i den angivna besparingspotentialen. Osäkerheteni ett flertal av gmndfömtsätlningarna för delegationens förslag släller därmedstora krav på definitioner och avgränsningar för möjligheten att utvärderaprogrammets måluppfyllelse. Det är till exempel väsenlligt atl klargöra vad sommenas med energihushållning i dessa sammanhang. Enligt SIND;s synsättinnehåller begreppet energihushållning då det används i betraktande avtidsmässigt skilda tillfällen, dels energisparande, dvs. då energiåtgången förett givet ändamål reduceras, dels energi-substitution, dvs, då etl energislagersätter etl annat. Inräknande av fjärrvärmeanslutning eller övergång lill fastbränsleeldninginnebär sälunda inte enbart energisparande, såsom antyds i avsnitt 5.3.1 (sid57), utan är också en form av energisubstilution. Detta förhällande måste varagrundläggande för möjligheterna att följa upp och tolka effekterna av olika ätgärder. anger atl bebyggelsens uppvärmning svarar för avhela energianvändningen i landet. Enligt beslul 1978 skall denna användningminska med . Enligl EHD:s remitterade förslag skall mälet nuhöjas så att bebyggelsesektorns energiförbrukning (netto) blir (ca40 TWh) lägre än 1978. Byte av energikällor för bosladsuppvärmning har skettförr men omslällningstiden är nu enligt förutnämnda plan kort, vartill kommeratt övergången nu skall 1980/81:133 91 sketill energikällor som tills vidare är både dyrare och i många fall teknisktoprövade och/eller mindre bekväma. Enligt Elverksföreningens mening kan detifrågasättas om kunskaps- och erfarenhetsunderiaget är tillräckligt för att nuhöja ambitionsnivån jämfört med energisparplan för befintligbebyggelse. Föga nytt har tillkommit och erfarenhetsperiodenär kort och resultaten starkt påverkade av konjunkturerna. Kommunförbundethar en positiv grundsyn till EHD:s förslag men betonar att kommunerna självaskall få bestämma uppläggning, inriktning och organisation av arbetet inomenergiområdet. Denna inställning grundar sig på de stora skillnader som finnsmellan landets kommuner vad beträffar storlek, stmktur, ekonomiska möjligheleroch planeringsmetoder. Göteborgskommun framhåller att helhetssynen på energiverksamheten skall utgå frånriksdagsbeslutet och inriktas mol elt slutligt sparmål för varjehus. Delta innebär att ett program för samtliga tekniskt genomförbara ätgärderupprättas utan hänsyn till nuvarande ekonomiska förutsättningar. Programmet ulgörsedan underlag för en rullande genomförandeplan som samordnas med underhälls-och ombyggnadsplaner för huset. Konsumentverketvill inledningsvis konstalera att betänkandets analysdelar indirektillustrerar det faktum att energifrågorna f.n. behandlas pä elt splittrat och ivissa avseenden ogenomtänkt sätt. Verket hoppas därför att de i annatsammanhang aviserade organisatoriska förändringarna av den statligaverksamheten pä energiområdet på elt positivt sätt kan påverka planeringen äveninom bebyggelsesektorn. Den organisatoriska splittringen synes också hamedfört att delegationens programarbete inte bygger på någon genomförd mäl-medel-diskussion.Man försöker inte heller analysera i vilken utsträckning olika slyrmedel harbidragit till att uppnå de uppsatta sparmålen. () anser att de avgörande energipolitiska frågorna är dels huroljeberoendet skall kunna minskas som kärnkraften avvecklas, dels attfinna förnybara och inhemska energikällor och att inrätta sig för de flexiblaenergisystem som krävs för att sådana energikällor skall kunna introduceras.Enligt den senaste långtidsutredningen är det ekonomiska läget krisartat ochalla ansträngningar som görs för att minska landets oljeberoende är av vitalbetydelse. Landels ekonomiska problem har accentuerats sedan beslut om uppläggningoch inriktning av energisparplanen först fattades. Det kan därför ifrågasättasom den styrfilosofi - i huvudsak baserad på frivilliga sparåtgärder - som gällthittills och som delegationen föreslår skall gälla även fortsättningsvis,kommer att visa sig tillräcklig . 1980/81:133 92 Energihushällningsdelegationen föreslär attenergisparandel i den befintliga bebyggelsen inriklas mol en nivä som molsvararalternativ III i energisparplanen. Denna nivä bör tjäna som riktmärke förverksamheten. En förnyad omprövning bör ske omkring i samband med denöversyn av ett samlat energihushällningsprogram som aviseras i regeringensproposition /80; 170. Det övervägande antalet remissinsianser delar EHD;suppfattning när det gäller sparmöjligheterna. Swedisol anser att målet bör kunna höjas t. o. m. ulöver dellagenom atl ålgärder vidtas i lämpliga kombinationer där även ålgärder som i sig inleär lönsamma får ingå som en del i elt totalt sett lönsamt "paket". och i Väslernorrlands länanser atl den föreslagna nivån för energisparverksamheten bör formuleras som etlbindande mäl och inte som ett riktmärke. Bostadsslyrelsen pekar på all del iannat fall blir svårt eller omöjligt all utvärdera måluppfyllelsen. Styrelsenanser ocksä alt EHD borde ha tagil ställning lill om takten i det nuvarandesparandel behöver förändras för all mälet skall kunna näs. Flera av remissinstanserna, bl.a. planverket, byggforskningsrädel,, och kommun delar i och för siguppfattningen att det uppställda målet är ekonomiskt moliveral, men ställer sigtveksamma lill om nuvarande slyrmedel är tillräckliga för att nå målet. Andra remissinstanser bl.a. byggnadsslyrelsen. , , och Va.x-holms kommunmenar att det är svårt alt dra några slutsatser om de faktiska energisparmöjligheternaur det material som presenteras i EHD:s betänkande. anser att etl speciellt delmålbör upprättas för lokalbeståndel (inklusive näringslivets lokaler). Svenska kommunaltekniska föreningen anser all detföreligger uppenbar risk för att det av EHD uppställda sparmålet ej uppfyllsbl. a. beroende pä att endast ett fåtal kommuner kan redovisa resultat av denhittills bedrivna energisparverksamhelen enligl upprättade sparplaner.Föreningen föreslär därför etl icke tidsbundet planeringsmål. anser all för att etapp 111 skallkunna genomföras fordras krafligl ökade invesleringsresurser och anger vidare atldel är en allvariig brist i EHD:s betänkande att detta faktum inte redovisasoch att det inte heller anges hur volymökningen skall åstadkommas och hur denskall finansieras. anser det anmärkningsvärt alt EHD i sin utvärderinginte studerat den energibesparing på drifts- och underhållssidan för enklare förbältrings-ätgärdervilka snabbi kan styra in energisparandel på de samhällsekono- Prop.1980/81:133 93 miskt mest lönsamma områdena. föreslår därför allförslag 1 kompletteras med elappmål som ges en ambitionsnivå ungefärmotsvarande etapp I. SIND villbetona alt även om beräkningar av kostnader och energispareffekter är korrektaså kan inle metoden med invenlering av lekniska ätgärder ligga till grund förbedömningar om energianvändningens utveckling och behov av statligt stöd. och behandlar i dettasammanhang frägan om kulturhistoriskt värdefull bebyggelse m.m. är det tveksamt om så mycket som av bebyggelsen behöver undantasfrån energisparprogrammel av kulturhistoriska skäl. Man pekar bl. a. på behovetav att de restriktioner som bör gälla preciseras samt att de högauppvärmningskostnader m.m. som blir följden av atl åtgärder inle vidtas, anges. Riksantikvarieämbetetmanar till försiktighet när det gäller åtgärder som förändrar byggnaders yttre,och anser atl det uppställda målet bör kunna nås även om av bebyggelsen undantasfrän sädana åtgärder. Byggnadsarbetareförbundetanser del glädjande alt. mål för energihushållningen har uppställts. Utifråndessa mål kan sedan det åriiga behovet av bl.a. byggnadsarbetare beräknas. Dåen sädan målsättning saknas för övriga byggandet finns emellertid det ingagarantier för att delegationens målsättning kan genomföras. SIND framhåller att i EHD;s betänkande den väsentligadiskussionen saknas om sparpotenlialens storlek i relation till vilka slyrmedelsom väljs. Om det är motiverat med statliga subventionerade län som styrmedel,vilket EHD anser, skulle man snarare från samhällsekonomisk synpunkt begränsalänemöjligheterna till näringslivets byggnader samt endasi lill de samhällsekonoisktlönsammaste projekten i övriga byggnadskategorier. Delegationen föreslår att genomförandet avenergisparplanen sker i tre samordnade program, nämligen 1) energisparprogram,2) ombyggnadsprogram samt 3) program för använding av alternativa energikällori byggnader enligt vad som skisserats i det föregående. Delprogrammen börkontinuerligt följas upp och styras i önskad riktning. En omprövning av helaenergisparplanen bör ske omkring i samband med den översyn av etlsamlat energihushållningsprogram som regeringen föreslagit i prop. 1979/80:170: Flertalet remissinstanser stöder förslaget om tre samordnade delprogrammen betonar också vikten av att en samordning sker mellan de olika programmen. instämmer i stort i förslaget menframhåller alt kraven på samordning mellan program I och III är mycket slor däenergihushållande åtgärder i allmänhet är en förutsältning för introduktion av 1980/81:133 94 Rådet anser vidare att del är angeläget att i händelse av attkonflikt uppstår i valet mellan alternativa energikällor och omfattandeenergiombyggnad den förstnämnda tekniken bör prioriteras dä en övergång tillnya energiförsörjningssyslem eljest kan försvåras. Delegationenför energiforskning, SIND, , i länoch finner en uppdelning ändamålsenlig men anser all EHDinle närmare klargjort sambandet mellan programmen och de olika stödberätligadeåtgärderna eller med organisationen för genomförandel. DelegaUonen förenergiforskning finner detla särskill oklart belräffande ombyggnadsprogrammet. SINDvill även ifrågasätta behovel av det ekonomiska slödel energisparande ålgärderi den befintliga bebyggelsen med hänsyn till det kraftiga genomslag som desenaste stora oljeprisökningarna har fått. Statens insatser bör enligt SIND ihögre utsträckning avse riktad information och rådgivning. Kristianstadskommun, , och är tveksamma lill en uppdelning itre olika program därför att det torde bli svårt att fördela byggnaderna mellanenergisparprogram och ombyggnadsprogram. Programmet för använding ochinförande av alternativa energikällor måste naturligtvis i hög grad samordnasmed energisparverksamheten men kan eventuellt särredovisas och bör ingå som ennalurlig del i kommunens energiplanering. () anför atl vid utformning av programstruktur syftet brukar vara att slmkturenskall spegla förhållanden som i olika avseenden kan vara politiskt intressanta.RRV har mot bakgrund av de vaga moUv som delegationen redovisar svårt attbedöma behovet av en uppdelning i etl energisparprogram och ettombyggnadsprogram. Den samordning som förordas och som RRV ocksä anser varabetydelsefull kan enligt verkets uppfattning mycket väl åstadskommas på annal sätl,t.ex. genom ändringar i normer för ombyggnadsverksamhet. Stockholmskommun anser det är riktigt att programmen ges en klar innebörd och altindelningen görs för alt underlätta genomförandet av energisparplanen. Kommunenanser del är värdefullt om en diskussion förs kring en indelning i etapper därmålet ställs i relation till resurser och styrmedel. Om krav ställs på alt energisparplanenskall genomföras måste en redovisning ske av vilka medel som finnsför att uppnå målet. Kalixkommun anser att antalet olika program är vilseledande och medför svårigheterför politiker och allmänhet att sätta sig in i energifrågorna. I vart fall i demindre kommunerna bör de frågor som föreslås ingå i de föreslagna programmenkunna inrymmas i de planer som finns eller kommer att upprättas,dvs. energisparprogram och energiförsörjningsplaner. bifaller förslaget och anser vidare att stöd till solvärmeuppvärmdasyslem endasi bör ske inom EFUD-verksamhelen eftersom det varken är någonsamhällsekonomiskt eller privatekonomiskt god investering. Prop.1980/81:133 95 anser att det skett ett omfattandeslöseri med samhällsmedel inom ramen för den s. k. energisparplanen och anserdet glädjande alt delegationen markerar atl detla inte skall få förekomma iframtiden. ÄvenLänsstyrelsen i lån och tillstyrker istort förslaget men anser att tilläggsisolering av ytterväggar ellerfönsterbyten av mer omfattande karaktär bör hänföras till ombyggnadsprogrammet. Industrigruppenför lätt hyggeri anser att uppdelningen i tre program synes rikligt ochframhåller vidare att ombyggnadsprogrammet kommer att bli myckel betydelsfulltunder för att uppställt energisparmål skall uppnås. Byggnadsarbetareförbundetanser det glädjande att mål för energihushållningen uppställts. Utifrån dessamål kan sedan det årliga behovet av bl. a. byggnadsarbetare beräknas. Då ensådan målsättning saknas för det övriga byggandet finns emellertid ingagarantier för atl delegationens målsättning kan genomföras. föreslår atlgenomförandel av energisparplanen sker i fyra samordnade program, nämligen 1) energisparprogramI (allernaliv I exkl. ombyggnad) 2) energisparprogram II-III (alternativ II-IIIexkl. ombyggnad) 3) ombyggnadsprogram samt 4) program för användning avalternativa energikällor i byggnader. Konsumentverketansluter sig i princip till delegationens/öri/og / och II. Verketvill i anslutning till förslag III särskilt understryka vikten av att dentekniska utvecklingen inom solvärmeområdet följs upp med lämpliga stödåtgärderför att underlätta införandet och den praktiska användningen av sådana system. Delegationenföreslär att en kraftfull satsning görs för en snabb introduktion av nyaenergikällor i bebyggelsen, och understöder i detta sammanhang del av oljeersättningsdelegationenssolvärmegrupp föreslagna treårsprogrammet för solvärmeinlroduktion. De flestaremissinstanser delar delegationens uppfattning att en kraftfull satsning börgöras för en snabb introduktion av nya energikällor i bebyggelsen. vill isammanhanget betona att det är nödvändigt att klarlägga de godkännandekriterieroch normkrav som bör lillämpas bl.a. för solvärmesystem och värmepumpar avolika slag, och anser det därför angelägel alt inte bara studeraenergieffektiviteten utan även sludera systemens tillföriitlighet ocheventuella risker för negativa konsekvenser med dessa anordningar. Delegationenför energiforskning konstaterar atl om inhemska förnybara energikällor skallkunna påverka vår energiförsörjning i någon bety- 1980/81:133 96 dande utsträckning sä krävs insalseridag. Del rör sig om omfattande forsknings- och utvecklingsarbete, slora invesleringaroch storskalig försöksverksamhet som behöver utvärderas elc. i anser atl nyaenergikällor för uppvärmning av bostäder bör byggas i kollektiv form ochförvaltas av kommunala eller allmännyttiga bolag med hjälp av statligt stöd ien sådan omfattning att energipriset inte blir högre än för konventionellaenergikällor. Svenska elverksJÖreningen och Svenska värmeverksföreningenanser all jämförelsevis måttliga åtgärder i fastigheternas uppvärmningssystem säsominreglering av värmesystemet, sänkning av system- och lokaltempera-lurer samlsänkning av lappvarmvaltenlemperatur ocksä resulterar i sänkta temperaturer i Ijärrvärmesystemen.Generelll sett ökar därmed möjligheterna väsentligt att utnyttja solenergi ochspillvärme. Svenska kommunallekniska föreningen vill bestämt avrådafrän en alltför stor och ensidig salsning pä solenergi och föreslår att man iförsta hand satsar pä värmepumpar och passiv solenergi. anser alt satsningen är angelägen men all den inle färgä ut över möjligheterna att genomföra energisparprogrammets övriga delar. 1övrigt hänvisar till del särskilda yttrande som avlämnat belräffandeRiksbyggens solvärmeprojekt. Motivet för att inom energisparstödets ram ha en särskildplaneringsreserv är ringa. Delegationen föreslår därför atl anslagsteknikenmed en särskild delram för en planeringsreserv avskaffas inom en i det härsammanhanget oförändrad totalram för stöd till energisparande ätgärder.Flertalet remissinsianser biträder EHD;s förslag atl planeringsreserven böravskaffas. kommun, kommun och i Värmlandslän anser däremot att planeringsreserven bör kunna tjäna sill syfte och därförbör finnas kvar men att hanteringen av den bör effektiviseras. Byggnadsarbetarförbundei anser att stödet - med vissöverdrift -betalats ut och till fel län. Detta är från arbetsmarknadspolitisksynpunkt utomordentligt olyckligt och bör inte fä upprepas. har vid etl fiertal tillfällenframhållit den bristfälliga anpassningen av bostadsbyggandet och annatbyggande till konjunkturutvecklingen . Slyrelsen finner det motdenna bakgrund angeläget att man söker tillvarata möjligheterna till sysselsättningsutjäm-nandeåtgärder, såväl av säsongsmässig som konjunkturen art inom energi-sparsektorn.Det system med planeringsreserv, som funnits , är en sådan åtgärd. Debrister som utredningen pekar pä när det gäller tillämpningen av detta systembör enligl styrelsens mening i väsentliga avseenden 1980/81:133 97 kunnaavhjälpas genom atl besluten om frisläppen bättre anpassas det väntadesysselsättningsläget dels för riket totalt, dels regionalt. Slalenbör aktivt förhindra att statliga medel går till den s. k. grå arbetsmarknaden.Delegationen föreslår därför atl regeringen beslutar atl energisparstödetendast utbetalas till sökande som lämnar uppgift om vem som utfört arbetet. Förfastighetsägare som själv utför åtgärder i eget hus bör stöd lämnas endast lillkostnad för material. Flertalet avremissinstanserna instämmer i atl staten aktivt bör förhindra atl statligamedel gär till den s. k. grå arbetsmarknaden. anger isammanhanget atl enligt regeringens beslut skall energisparslöd till småhus iärenden som kommit in till kommunernas förmedlingsorgan fr.o.m. den 15 december1980 lämnas lill arbetskostnadsdelen endast om någon annan än fastighetsägarenutför arbetet, och om ägaren i sådana fall uppger vem som anlitats härför.Förslag 5 synes innebära en ytterligare utvidgning av delta villkor till atlomfatta alla hus. Om avsikten med förslaget är atl stödvillkoren skall utvidgasså anser styrelsen att erfarenheterna av den redan genomförda ändringen bör avvaklasinnan en utvidgning sker. Vidareanser att förslaget att slöd endast skall lämnas tillkostnad för malerial ät fastighetsägare som utför arbelel själv slider motprinciperna för övriga bostadslån. Ämbetet förordar enhetliga regler för atlundvika komplikationer, särskilt om låneformerna kan kombineras. Sundsvallskommun och Swedisol avvisar förslaget. anför motiveringen atlförslagel innebär mer administration och att det är tveksamt om de infordrade uppgifternanågonsin kontrolleras. Swedisol menar att denna typ av punktinsatser är iveksamma. AMS framhåller att vaddelegationen säger om den grå arbetskraften överensstämmer med styrelsenssträvanden att söka förbättra sysselsättningsplaneringen inom byggnadssektorn.Denna försväras av att en betydande del av framför allt den s. k. fria sektornför vissa arbeten anlitar företag och arbetskraft som undandrar sig normalapartskontakter. Fastighetsägareförbundetvill framhålla att merparten av enskilt ägda hyreshus ägs av privatpersoner somendasi förvaltar en eller tvä fastigheter. 1 genomsnitt består förvaltningenav mindre än 15 lägenheter. Privala fasUghetsägare med ett fåtal fastigheterutför ofta själva väsentliga delar av det praktiska arbetet på fastigheterna.Fastighetsförvaltning i denna skala har i vissa avseenden hantverkskaraklär.Inte minst energibesparande åtgärder är ofta av den arten att de lämpar sig välatt utföras av fastighetsägaren. Det förekommer sålunda inte sällan att ägaren,som antingen är en fysisk eller juridisk person, låter utföra arbete med egnaanställda. Därvid 7 1980/81. 1980/81:133 98 kan det vara sä att ersättning till den anställde utgärutöver den sedvanliga lönen eller att åtgärden anses ingå i ordinarie arbeteoch därför inte ersattes särskill. Förbundet motsätter sig att det i de ovanbeskrivna fallen skall anses som om fastighetsägaren själv utfört åtgärden. Delegationen förordar att följande rikllinjer lillämpasför det ekonomiska stödsystemet för sparinsatser i befintliga byggnader;