prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — I ställetför alt underlätta kan en inskriven anvis-ningsrätl av angivet slag försvärasamarbetet genom atl ansvarsfördelningen härigenom blir diffus. Idelta sammanhang vill slyrelsen hänvisa lill vad föredragande departementschefenanförde i räddningstjänstproposilionen (Prop. 1973:185 sid. 153) dåräddningsljänstutredningens förslag om atl kustbevakning skulle hahand om bekämpningen av olja till sjöss och i kuslvatlnen behandlades.Föredragande framförde sålunda bl.a. följande. "Remissinstansernatillstyrker nästan genomgående förslaget. En invändning som gjorts kommer frånnågra remissinsianser som menar alt länsslyrelserna i kusllänen bör ledabekämpningen eller kunna påverka ledningen. Denna uppfattning bygger på allmiljöintressena skulle bli bäU-re fillgodosedda med en sådan ordning. Jag kaninle dela denna uppfattning och beaktar därvid bl.a. alt självfalletskall samråda med och även med central expertis när miljövärdenslär pä spel. Härtill kommer atl den föreslagna ordningen skulle innebära enolycklig splittring av organisationen. Jagfinner mot denna bakgrund ingen anledning frångå utredningens förslag vilkelalltså innebär att skall fullfölja den uppgift det fick . Delinnebär all vid slörre bekämpningsaklioner, som kräver insatser av också andramyndigheters resurser, skall samordna dessa och leda insatsen i desshelhet." SäviU styrelsen kännertill har det ej i realiteten haft ansvaret föroljebekämpningen fill sjöss förekommit något fall där av länsstyrelsenframförda synpunkter för tillgodoseende av miljöintressena inle beaktats avkustbevakningen. Settfrän styrelsens utgångspunkt skulle stora fördelar ur samverkans-ochsamordningssynpunkt kunna vinnas om ledningsansvaret för be- Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 170 kämpningsoperationertill lands hade ålagts nägon myndighet med samma geografiska ansvarsområde somkustbevakningens regioner. Överstyrelsenför ekonomiskt försvar: ÖEF har ingen erinran i sak mol kommitténs förslag omett utökat lednings- och samordningsansvar för länsslyrelserna avseendeåtgärder vid olje- och kemikalieutsläpp vid kusterna och de större sjöarna.Del bör dock observeras alt det ansvar för katastrofberedskapen som idagåligger länsstyrelserna ofta har ålagts försvarsenhelerna ulan att särskildaresurser avdelats för della ändamål. Vid elt utökat ansvar för berördalänsstyrelser kan tillkommande uppgifter också komma atl åläggasförsvarsenheterna. ÖEF vill vid en sädan lösning understryka behovel av atlresursförstärkningar tillförs försvarsenheterna, så att den i och för sigangelägna planläggningen m. m. av katastrofberedskapen inte sker pä bekostnadav deras ursprungliga uppgifter. : Enligt förarbetena till brandlagen framhöll departementchefen attdet uppenbarligen är från både effektivitetssynpunkt och kostnadssynpunktangeläget alt räddningsorganen ingriper så snabbi som möjligt. Till åtgärderför att avvärja eller begränsa skada bör därför enligt departementchefenhänföras också ätgärder som vidtas innan en händelse som kan föranleda skadahar inträffat, under förutsättning all en sådan händelse kan befaras varaomedelbart förestående. Imotsats lill vad utredningen anför har säledes rätt atl ingripainnan nödläge inträffat. vill också framhålla del angelägna i alllänsstyrelsen agerar långt innan nödläge inträftat och med höghandlingsberedskap följer händelseutvecklingen av ell inträffat större olje-eller kemikalieutsläpp. Upplysningsvis kan också nämnas atl brandnämnden 1977i skrivelse lill regeringen hemställt all medel skulle ställas lilllänsstyrelsernas förfogande så atl viss jourtjänsl skulle kunna upprätthållas.Denna begäran har emellertid inte tillgodosetts. Brandnämndendelar uppfattningen all förutsättning för effekfiva räddningsinsatser vid tillexempel en slor tankerolycka är att de olika räddningsorganen i förväg harövat insatserna. Ulredningen har dock inte beaktat atl större övningar ärmycket kostsamma och finansieringsfrågan har inle berörts. har isin anslagsframställning till regeringen i rad pålalal behovetav medel (ca 2,5 miljoner ) för ifrågavarande verksamhet.Framslällningarna har inle bifallits. Ibilaga 10 har föreslagits all kuslbevakningen i författning får ansvar för atlgenomföra övningar med kommunerna. vill erinra om atl enligtbrandlagsfiflningen har brandchefen befälet över kommunens brandförsvar ochskall också tillse alt brandstyrkan erhåller erforderlig övning. altifrågasätta behovet av övningar är del enligt nämndens uppfattning olämpligt -med hänsyn till de omfattande räddningstjänst-uppgifterna av högst skilda slagsom brandförsvaret svarar för - att förfatlningsmässigl lägga ansvaret förgenomförande av visst slag av övningar på . . Allövningsverksamhet mellan olika räddningsorgan kommunala såväl som slalliga bör ske i samförstånd efter samråd. Länsstyrelseni : konstaterar alt förslaget ger länsslyrelsen envidgad roll och helt andra handlingsmöjligheter än vad som är fallet inom ramenför gäHande bestämmelser. Men det ställer också krav på väsentligt ökaderesurser såväl personellt som materiellt. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 171 medförslagel är en enkel organisation med god överblick, rationellt beslutsfattandeoch där tveksamhet knappast skall behöva råda hos någon om vem som har delegentliga ansvarel. Nackdelen är atl del kan komma alt ställa sig dyrt dålänsslyrelsen förmodligen måste hålla vissa personalresurser av expertkaraktärsom inte kommer att kunna ulnylljas fullt ut i den ordinarie löpandeverksamheten. Länsstyrelseni län: inslämmer i det lämnade förslaget. Den tillämnadeförfattningen kan för att samla och därmed underlätta tillämpningen äveninnehålla bestämmelser, som gmndats på andra förslag i betänkandet. Kraven pä ständigberedskap vid länsstyrelserna i form av jour- eller beredskapstjänst kanmedföra resursbehov och därmed förenade kostnader, som knappast ryms inom denav ulredningen beräknade medelsramen. Länsstyrelseni : Länsslyrelsen anser att den nuvarande ordningen attkommunerna har det primära ansvaret för bekämpningen enligt brandlagen är enriktig princip som bör bibehållas. I flertalet fall kan samverkan mellan deberörda instanserna smidigt ske inom en arbelsgmpp utan alt länsslyrelsenformellt övertar ledningen. En precisering av ansvar kan dockvara motiverad. Kostnadsansvaret är därvid särskilt vikfigt att fastlägga förtänkbara situafioner. Vid framtagande av författningsregler för)änsslyrelsernas ansvar och uppgifter vid större olje-eller kemikalieolyckamäste sålunda klart belysas vad som åläggs länsslyrelserna. Det bör särskiltframgå de speciella fömtsättningar som skall råda för att länsslyrelserna skallutföra konlroll av saneringsarbelet och kostnadsuppföljning av helabekämpningsarbetet. Del bör i sammanhanget påpekas atl genomförandet avutredningens förslag innebär betydande förändringar av länsstyrelsernasövnings- och bevakningsmliner som medför kostnadsökningar och kräver betydandepersonalresurser. Framtagandet av författningsregler mäste föregås av enanalys av resursbehoven. I anslutning fillavsnittet om länsstyrelsernas roll vill särskilt beröraberedskapen för . Med hänsyn bl. a. till de administrafiva gränsernaslälls där särskill slora krav på samordning av insatserna. Länsstyrelserna iMälar-Hjälmarregionen har haft flera överläggningar med berörda myndigheter föratl studera hur nuvarande oljebekämpnings-beredskap för fungerar. Dethar därvid bl.a. konstaterats atl möjlighel att med egnaresurser svara för en bekämpningsinsats är begränsad i västra delen av (väster om ). De resurser förfogar över gerej möjligheler alt inom rimlig lid nå västra delen av . 1 dellasammanhang vill påtala det förhållande som råder genom atlkustbevakningens uppdrag iHI brandkår atl svara för den omedelbarabekämpningsinsatsen i ännu inte blivit formellt avtalsreg-lerat.Delta gör alt organisatoriska och ekonomiska förhållanden ej reglerats. Länsstyrelseni : Utredningens förslag om elt klarläggande av länsstyrelsensroll vid slörre bekämpningsoperalioner tillstyrks. Framför allt är detväsenfiigt all i bestämmelser entydigt klarlägga rätt ochskyldighet atl ingripa i ett tidigt skede. Huruvida länsslyrelsen skall gesanvisningsrält gentemot kuslbevak- 1980/81:119 Bilaga 1.2 172 ningeni en bekämpningsoperalion kan diskuteras. Man bör utgå från att länsstyrelsensintentioner och riktlinjer i en bekämpningsoperation bör kunna bli styrandegenom den samverkan som sker i ledningsorganisationen. Det kan dock vara enfördel med en dylik formell anvisningsrält som kan användas i sista hand. 1delta sammanhang är del väsentligt alt påpeka den belydelse elt regionaltsamarbelsorgan kan få. Länsstyrelseni län: I samband med slora utsläpp är det ofta nödvändigt atl snabbikunna sätta in och samordna tillgängliga resurser. Det kan också vara fråga omatl välja plats, tid och sätt för bekämpningsin-sats och därmed skydda de mestskyddsvärda områdena. Länsslyrelsen torde vara den regionala myndighet som harbäst förutsättningar all bedöma miljöeffekterna av olika slags insatser.Länsslyrelsen instämmer därför i utredningens förslag alt såsomsamhällets samlande regionala organ kan ges möjlighet att laräddningsledningsansvar. Delta innebär bland annat alt länsslyrelsen kan fäanvisningsrält gentemot . Utredningensorganisationsförslag samt förslag atl särskild författning utfärdas somreglerar befogenheter och skyldigheter härvidlag tillstyrkes. Ilikhet med förhållanden vid katastroflillfällen pä land, där länsstyrelsenredan nu har möjlighel alt la över ledningsansvaret, finns vid större ellerspecielll farliga ulsläpp ofta behovet av snabba länsstyrelsebe-slut församordning av resursinsatser. Delta kräver någon form av ständig beredskap vidlänsstyrelserna. Länsslyrelsen har i skrivelse till regeringen,kommundepartementel, hemställt om atl årliga medel ställs filllänsstyrelsens förfogande för inrättande av beredskaps- eller jourtjänst förviss länsstyrelsepersonal. Skyldighet för att också ta ledningsansvarvid katastroflillfällen fill sjöss ökar ylterligare medelsbehovet för alt kunnaupprätthålla rimlig beredskapsnivå. Länsstyrelseni : ställer sig helt bakom utredningens förslag. Delbör dock framhållas all anvisningsrält för länsslyrelserna bör utformas så atten avgränsning och ansvarsfördelning erhålles mellan näriiggande län. Länsstyrelseni : .-. Utredarens uppfattning alt länssty relserna bör ha ständig beredskap gäller inle bara oljebekämpningsområ- det, utan detla krav finns även för andra nödtägessiluationer inom länet t.ex. kärnkraftolyckor, slora olyckor vid kemisk-leknisk industri, snö oväder. i vill i planläggningssammanhangel även peka på de speciella problem som med samordning av resurser mellan två nationer medför. Länsstyrelseni : Länsslyrelsen i stöder de i betänkandel föreslagnaåtgärderna att förbättra handlingsberedskap angående olje- ochkemikalieolyckor fill sjöss som grundas på en ny beredskapslag. Dennafortsättning föreslås i betänkandel likna lagen om skyddsåtgärder vid olyckor ialomanläggningar m.m. Senast nämnda lag angående alomanläggningar saknar dockvissa väsentliga moment om möjligheler att i förväg beordrainblandade parter alt planera, dellaga i övningar, utbilda berörd personal m.m. bör tillgodoses i en ny beredskapslag angående olje- ochkemikalieutsläpp till sjöss. nuvarande åligganden beträffande samhällets rädd- Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 173 ningsljänslomfattar bland annal ålgärder som regleras i brandlag och brandsladga vilkelinnebär upprättande av regionala beredskapsplaner avseende nödlägen av skildaslag som kan uppträda på land. Dessa författ ningar inbegriper även föroreningav stränder m. m. i samband med inträffade olje- och kemikalieolyckor tillsjöss. innefaltar även beredskapsplaner för förelag somhanterar vissa hälso- och miljöfarliga ämnen, löpande tillsyn enligt brandlagoch brandstadga, skogsbrandärenden, lagring och transport av farligt gods m.m. saml information lill allmänheten. Dessutom har i länatl enligt lagen om skyddsåtgärder i atomanläggningar svara förberedskapsplanering mot olyckor som kan inträffa vid kärnkraftverket iRinghals. Härvid krävs alt länsslyrelsen förfogar över en handlingskraftigberedskapsorganisation som på ett effektivt sätt kan vidtaga åtgärder för altskydda allmänheten i händelse av utsläpp av radioakliva ämnen. Del är av viklatt nämnda förhållanden beaktas vid överväganden angående dimensioneringen avlänsstyrelsens resurser vid åläggande av nya arbetsuppgifter för . Planerings-och beredskapsinsatser av den omfallning som rekommenderas av belänkandetkräver en ny syn på resursbehov vad gäller räddningstjänsten.Nya resurser i form av personalförstärkningar m. m. måste ställas tilllänsstyrelsens förtogande om det skall bli möjligt atl genomföra övningar,jourtjänsl, ulbildning, planering m. m. och därmed skapa en lillföriitligregional beredskapsorganisalion i händelse av inträffade större nödlägen.Vidare måste länsslyrelsen tillställas resurser som kan möjliggöra inköp avsädana tekniska hjälpmedel som personsökare, sambandsmedel m. m. vilkaförbätlrar snabb larmning av den berörda ledningspersonalen och ger länsstyrelsensräddningsorganisalion den trovärdighet som myndigheter kräver och som enskildamedborgare rimligen bör ha rätl atl kräva med hänsyn lill de ålagdauppgifterna. Slutligenvill anföra alt de alltmer omfattande krav som kommit alt ställaspä den regionala fredsräddningstjänsten dels vad gäller förberedande arbetensom beredskapsplaner, beredskapsorganisationer m. m. dels ökade krav på denoperativa ledningsfunktionen vid inträffade nödlägen, övningar m.m. föranlederatt dessa frågor bör handhas av elt särskill sakområde"Räddningsljänsl" inom försvarsenhet. Detta bör iförsta hand gälla för sådana län som både är kusllän och som har kärnkraftverkvilkel ställer slora krav på räddningstjänstorganisation . Länsstyrelseni : Utredningen framhåller alt måsle hamöjlighel alt påverka bekämpningsaktionerna redan lill sjöss. Detla skulle skegenom att länsslyrelsen ges anvisningsrätt genlemol . Länsslyrelsen har den bästa kunskapen om inom länet särskillkänsliga områden och därmed den största möjligheten alt prioritera de insatsersom kan göras redan under bekämp-ningsskedel lill sjöss. Utredningen anservidare all länsslyrelsen bör ha ständig beredskap för alt kunna vara rådgivandevid insatser till sjöss men även för atl kunna ta över räddningsledningen iland. Länsslyrelsen biträder utredningens uppfattning men vill framhålla atten sådan beredskap kräver personalförslärkningar och särskild ulbildning. Länsstyrelseni : delar uppfattningen alt somsamhällets samlande regionala organ ges möjlighet att påver- Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 174 ka bekämpningsaktioner till sjöss. MIST går inte närmarein pä hur detta ansvar skaU utövas annat än atl länsslyrelserna i särskildförfattning åläggs att upprätta och med berörda intressenter övaberedskapsplaner för samhällets insatser mol olje- och kemikalieulsläpp äventill sjöss. Frägan om roll förtjänar att belysas närmare. i : biträderutredningens uppfattning alt ej skall ha räddningsledningsansvarför bekämpning av olyckor fill sjöss. Däremot bör roll i dylikasituafioner närmare klarläggas. Enligt utredningen är det väsenlligt alllänsslyrelsen i vissa lägen har möjlighet atl påverka bekämpningsaktioner tillsjöss t. ex. genom en anvisningsrält gentemot . Hur detla prakfisktskall gå lill har dock inle utredningen närmare berört. Ett första steg för altnärmare utreda dylika frågor är det uppdrag som regeringen gett statensbrandnämnd alt gå igenom och sammanställa nuvarandeberedskapsplaner. i : fömtsätter länsstyrelsenatl anvis ningar utges centralt såväl belräffande planerna som belräffande övningar na. i : De av utredningenförestagna ökade möjlighelerna för all agera i samband med olje-eller kemikalieulsläpp bedömer vara lämpliga. : SÖiK vill särskilt betona detpositiva i alt MIST föreslår en stark regionalisering av verksamheten.Regionindelningen kan emellertid skapa vissa svårigheier när del gällersamverkan med de organ pä land, kommuner och länsstyrelser, som har ansvar föroljebekämpning. Om MIST:s förslag genomförs torde del, med de stora regionersom det är fråga om, bli nödvändigt alt ge vissa länsstyrelser personella ochmateriella resurser alt genomföra planläggning och leda insatser i samband medoljekalaslrofer som berör stora områden. : Räddningstjänstkommitlén anseralt frägan om roll bör sättas in i det slörre perspektiv omansvarel för räddningstjänsten och behovel av samordning mellan alla berördaorgan som kommittén skall utreda. : Kommunen anser del inle vara realislisklalt utveckla lill en delansvarig ledning av oljeskadeskyddsverksamhelenlill sjöss. Dels byggesju den statliga verksamheten ut med en ny kuslbevakningsorganisalionsom har alla kunskaper och erfarenheter liksom resurser i sin hand, delssaknar länsslyrelserna all praktisk kompelens för uppgiften i fräga. Tvärtemotborde den nya kuslbevakningen ges hela ansvaret då det torde vara mereftersträvansvärt all den myndighel som har alt agera även färplanläggningsansvarel. Beslutsfattandet i det operativa skedet skulleunderlättas betydligt. Än effektivare skulle del kunna bli om ävenslrandskyddel överfördes lill samma lolalansvar. Varför ansvarel skall delashar inte tillfredsställande motiverats. Del är ju fråga om samma olja ochstaten svarar ju för kostnaderna i det närmaste fulll ul. Del bör framhållas atl enligt brandlagsliflningen förbrandchefen befälet över kommunens brandförsvar närmast underbrandstyrelsen. 1980/81:119 Bilaga1.2 175 brandstadgans8 § ankommer det vidare pä brandchefen atl tillse all brand-styrkan erhållererforderlig övning. Atl så måsle vara fallet och atl ingen utomstående skall hanågot överansvar över det kommunala brandväsendet i detta avseende borde varasjälvklart med hänsyn till räddningstjänstens uppgifter. Stockholmsläns landsting: beklagar alt kommittén inle tagit stegel fullt ul och föreslagilalt länsstyrelserna utvecklas till regionala organ med etl oomtvistligt ansvarför olycksbekämpning och klara befogenheter. Beredskapsplaner och övningar kanlättare motiveras, om det är klariagt vilken roU har. : Frägan om roll vid större bekämpningsåtgärderi strandhnjen bör penetreras ytterligare. Slyrelsen vill särskilt betona viktenav alt länsstyrelserna medverkar i bekämpningsaktioner genom att tillföra deresurser som krävs i olika, ofta svårfömtsebara silualioner. Flertaletremissinsianser synes positiva fill förslagel om ell cenlrall samarbetsorganför elt formbundet samarbete mellan miljövårds- och be-kämpningsmyndighelerna.Många instanser ifrågasätter dock lämpligheten av de föreslagna regionalasamarbetsorganen. Nägra instanser, t. ex. statskontoret ochriksrevisionsverket, avstyrker förslaget om samarbetsorgan och menar attuppgifterna kan lösas inom ramen för nuvarande myndigheters verksamhet. Sverigesmeteorologiska och hydrologiska institut: Den föreslagna formali-seringen påcentral nivå av samarbetet mellan miljövärds- och bekämp-ningsmyndigheler ärockså enligt SMHIs uppfattning angelägen. är berett att, så somföreslagits, deltaga i ett sådanl centralt samarbetsorgan. Vid organiserandetav nämnda funktion bör också beaktas behovet av en beredskapscentral med bl.a.meteorologisk och oceanografisk expertis som stöd för bekämpningsinsalser. Statskontoret:Statskontoret stöder kommilléns uppfattning all bör,tillsammans med övriga ansvariga myndigheler - den nya kust- ochsjöfartsmyndighelen, , , statens brandnämnd och verka för bättre beredskap och insatser pä området.Samarbetet bör bedrivas inom nuvarande organisatoriska ramar. Statskontoretser inget behov av något särskilt organ för all lösa samarbelsfrägorna. I dellasammanhang vill statskontoret påminna om atl försvarets, i första handmarinens, resurser kan användas mer än i oljebekämpningen genom enbättre samplanering med de civila myndigheterna. Riksrevisionsverket:RRV anser atl kommittén inte redovisat övertygande motiv för behovel av ettsärskilt samarbetsorgan. De arbetsuppgifter som della organ avses utföra börkunna lösas inom ramen för nuvarande myndigheters verksamhet. Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 176 Fiskeristyrelsen:- .Utredaren föreslår fyra regionsgrupper. önskvärtall i var och en av dessa någon företrädare för , t. ex.vederbörande fiskeriintendenl vore företrädd. : lillslyrker atl etl särskill samarbetsorganbildas för ett mera formbundet samarbete mellan miljövårds-ochbekämpningsmyndigheter. På central nivå skulle della organ enligt förslagetledas av . Erfarenheterna hittillsvisar att del finns behov av ett sådant organ. Detta organ bör enligl verkelsuppfattning ha en klart rådgivande roll i både förberedande(utredningplanering) och uppföljande stadier av en olje- ellerkemikaliebekämpningsoperation. Verkel avstyrker däremot kommitténs förslag attdetta samarbetsorgan skall utarbeta en långsiktig policy för hur bekämpning skallbedrivas i värt land och upprätta riktlinjer för länsstyrelsernasberedskapsplanering. Samarbetsorganet får med sådana vida arbetsuppgifter enren myndighetsroll. Sådana förslag bör upprättas av ansvariga myndigheter ocheventuellt fastställas av regeringen. Ansvaret för alt utarbeta råd ochanvisningar för hur olje- och kemikaliebekämpningen bör ske med hänsyn tillnaturmiljön bör åligga . Underlaget för sådana anvisningar kansjälvfallet diskuteras i samrådsorganet. Verkel instämmer ikommitténs förslag all samarbelsorganel bör diskutera teknisk forskning ochutveckling. Verket avslyrker däremot förslaget att samarbelsorganel mera direklbör knytas som referensgmpp till slyrelsen för leknisk utveckHng samt till dennya sjöfartsmyndighetens tekniska utvecklingsenhet. kan inteheller se ell klart behov av de av kommittén föreslagna fyra regionalasamarbetsorganen. Verkel kan notera att kommittén inte heller fastställt påvilken myndighet huvudansvaret bör ligga för dessa regionala samarbelsorgan. De uppgifter som dessaregionala organ skulle ha kan lämpligen skötas av dels den nyasjöfartsmyndighetens fyra regionala enheler, dels med delföreslagna samarbetsorganet som rådgivare. Verkel avstyrker därför förslagel idenna del. Generaltullstyrelsen:Styrelsen är positiv lill atl bekämpningsorganisa-lionen lill sjöss tillföresmarinbiologisk och annan miljöexpertis. För all på ell tidigt stadium kunnabeakta uppkommande miljöfrågor även i den dagliga fortlöpande verksamheten ochsamtidigt uppnå nödvändig enkelhet och flexibHitet i organisationen bör sådanexpertis enligt styrelsens bestämda uppfattning i erforderlig omfattningtillföras själva bekämpningsorganisationen. Slyrelsenhar inte något emol inrättande av ett centralt samarbelsorgan för utarbetandeav långsiktig policy för bekämpningsarbelels bedrivande m. m. Med hänsyn fillde uppenbara risker för handlingsförlamning av den operativa ledningen vidbekämpning lill sjöss, bl.a. på grund av det föreslagna organets storlek ochsammansättning, vill styrelsen på grundval av vunna erfarenheter bestämtavstyrka all della samarbelsorgan fär något operativt inflytande pä ledningenav akuta bekämpningsaktioner. Vadbeträffar inrättande av motsvarande samarbetsorgan på regional nivå för bl. a.vidtagande av ålgärder utifrån miljöatlaser och diskussion avbekämpningsmaterielens typ och lokalisering är slyrelsen tveksam bl.a. medhänsyn till all varje region såväl inom nuvarande som tänkt organisa- Prop.1980/81:119 Bilaga 1.2 177 fionomfattar elt flertal länsstyrelser. Styrelsen anser all dessa frågor kanbehandlas betydligt enklare inom ramen för redan existerande samarbete. Dådet gäller det regionala samverkansorganels inflytande på den opera tiva ledningen av en akut bekämpningsoperalion avslyrker slyrelsen delta helt---- . Slyrelsenanser atl de samverkanslinjer som redan existerar mellan kuslbevakningen ochberörda länsstyrelser fungerar på ell utmärkt och obyråkratiskt säll. Som regelingär sälunda, då behov föreligger, en representant från länsstyrelsensnaturvärdsenhel som rådgivare i den,regionala operativa ledningen av enbekämpningsoperation till sjöss.