prop · G4038 · 1980-12-31 00:00:00 — De blir emellertid enliglberedningen också tillämpliga när hinder har mött att vid utsatt sammanträdeverkställa fördelning efter försäQning av registrerat skepp, registreratluftfartyg, inlecknade reservdelar eller fast egendom och då alltså nyttsammanträde måste sättas ut. Sammanträde skall enligt andrastycket första meningen kungöras, om det med hänsyn till okända sakägare ellereljest är behövligt. I lagtexten ges inga deiaQerade föreskrifter om hurkungörandet skall ske. Där sägs endast att sammanträde skall kungöras i god tidoch på lämpligt sätt. 1980/81:8 13 kap. 4 683 Bestämmelsen bör enligl beredningen kompletteras iadministrativ ordning. Som andra mening i andra stycket har tagits uppföreskrift att sökanden, gäldenären och andra kända sakägare skall kallas lillsammanträdet. Även vad som bör iakttas i fråga om sådana kallelser fårregleras närmare i administrativ författning. Beredningen anser alt närfördelning äger rum utan att sammanträde hålls, det som regel är lämpligt attdelgivning av fördelningsbeslutet sker med sakägare. hovrättanser del tveksamt om fördelnings-sammanträde bör hållas endast när del ärföreskrivet eller i aiinat fall är oklart hur medlen skall fördelas. Enligthovrättens mening bör sammanträde alltid hållas när det finns fleraintressenter. Så länge intressenterna inle har hörts kan det ju te sig heltklart hur fördelningen skall ske. Det väsentliga bör dock vara att kallelserutfärdas. Om ingen visar intresse att komma är därmed utrönt alt fördelningenvar lika klar som den tedde sig från början. Beredningens uttalande att närfördelning äger rum utan att sammanträde hålls det som regel är lämpligt altdelgivning av fördelningsbeslutet sker med sakägare tas upp av RSV. Verketifrågasätter nödvändigheten av all delge borgenär fördelningsbeslulel, eftersomdet i sådana fall inte kan råda någon tvekan om hur medlen skall fördelas. F.n.brukar sädana fördelningar ske informellt ulan att rättsförlust för någon parthar kunnat påvisas. Delgivning innebär ett betydande merarbete förkronofogdemyndigheten. Nuvarande ordning bör därför enligt verkets uppfattningbehållas. Jag delarberedningens uppfattning att de nuvarande bestämmelserna om närfördelningssammanträde skall hållas kan förenklas betydligt. Beredningens förslag,som innebäratt sådant sammanträde skall hållas när det är särskilt föreskriveteller när det i annat fall år oklart hur medlen skall fördelas, har i allmänhetlämnats utan erinran av remissinstanserna. En remissinstans har emellertidansett att fördelningssammanträde alllid bör sättas ut när det finns fleraintressenter, eftersom det innan dessa har hörts kan felaktigt te sig klart hurfördelningen skall ske. Huruvida tveksamhet kan råda hur influtna medel skallfördelas torde dock kunna bedömas på handlingarna i målet. Enligt min meningbör man därt'ör inte belasta förfarandet med obligatoriskt sammanträde vidvarje fördelning. Jag godtar sålunda vad beredningen har föreslagit i saken.Även i övrigt överensstämmer departementsförslaget i sak med beredningensförslag. Vad som sägs om altfördelningssammanträde skall äga rum när det är oklart hur medlen skallfördelas gäller även i fall då medel blir tillgängliga efler det alt fördelninghar ägt rum eller då borgenär, för vilken utdelning har beräknats, inte inomföreskriven tid företer fordringsbevis m.m. och medlen får lyftas av den som ärberättigad i andra hand Qfr 18 8 i departementsförslaget). 1980/81:8 13 kap. 6 § 684 Beredningen har förordat attfördelningsbeslut som har meddelats utan att sammanträde hålls som regel skalldelges sakägarna. Jag delar emellertid RSV:s uppfattning att en sådan ordningär onödig och dessutom kan bli alltför betungande för kronofogdemyndigheten, Iallmänhet torde del över huvud inte vara behövligt all särskilt underrättasakägarna om beslutet. En sakägare synes som regel tillräckligt tillgodoseddgenom den utbetalning lill honom som följer på beslutet. Sakägare kannaturligtvis på begäran få upplysning om fördelningen. Jag vill påpeka attliden för att anföra besvär över fördelningsbeslul föreslås skola räknas fråndagen för beslutet (18 kap. 9 8 Qärde stycket). Utbetalning bör därför ske iomedelbart samband med fördelningsbeslulel. 5 S Paragrafen innehåller föreskrift om upplysningar somskall lämnas vid fördelningssammanlräde. Den motsvarar 14 kap. 7 8 första stycket beredningens förslag. Enligt 144 8 ULskall förrättningsmannen vid fördelningssammanträde redogöra för den tillgångsom skall fördelas och för de fordringar för vilka anspråk på betalning urköpeskillingen har blivit anmälda eller utdelning ändå skali beräknas. 1 14 kap. 7 8första stycket i beredningens förslag har lagils upp motsvarighet till 144 8UL. Beredningen framhåller alt bl.a. pant-eller retentionsrätt och ägarhypotekskall beaktas utan all det krävs någon anmälan. Förevarande paragrafi departementsförslaget överensstämmer med första stycket av 14 kap. 7 8 iberedningens förslag. Som andra stycke i paragrafen harberedningen föreslagit en bestämmelse att vad som i kapitlet sägs om fordranhar motsvarande tillämpning beträffande kostnad som fär tas ut ur influtnamedel. Enligt min mening, finns emellertid inte något behov att här särskiltnämna kostnader, Departementsförslaget saknar motsvarighet till vad beredningenhar föreslagit om ersättning för parts egna kostnader. Förrättningskostnaderskall enligt 17 kap. 6 8 tas ut i målet utan särskild begäran. Därav föQer attsådan kostnad också skall utan vidare beaktas vid fördelningen. 6 8 Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkning avfordringar och om utdelning för fordran som inle har anmälts i lid. Den motsvarar 14 kap. 8 8 beredningens förslag. Vid fördelning efterexekutiv försäljning av registrerat skepp, luftfartyg och intecknadereservdelar gäller att fordran skall tas upp med det belopp till vilket denberäknas uppgå den dag då fördelningssammanträde skall äga rum (12 8 förstastycket SfL och 12 8 första stycket Lfl.). Beträffande fastighet beräknas fordransvärde per tillträdesdagen, vilken vid försäQning på auktion normallsammanfaller med dagen för fördelningssammanlräde (27 8 första stycket, 36 8första stycket och 46 8 Prop.1980/81:8 13 kap. 6 § 685 förstastycket FfL). Någon uttrycklig bestämmelse om per vilken dag fordran skallberäknas vid fördelning i annat fall finns inte. Om fordran inle har anmälts inom föreskriven tid,kan borgenären enligt 143 8 I mom. tredje meningen UL få utdelning ureventuellt överskott. Bestämmelsen gäller i första hand efter exekutivförsäljning av fastighet men skall enligt hänvisning i SfL och LfL fillämpasäven efter försäljning av registrerat skepp, luftfartyg och intecknadereservdelar. För fördelning av influtna medelbör enligt beredningen så långt möjligt fastställas de belopp för vilkaborgenärema är bert itigade till utdelning. För ränteberäkning är därvidangeläget att kunna hålla sig till en bestämd och för samtliga fordringargemensam slutdag. Som första mening i första stycket av 8 8 föreslårberedningen en bestämmelse alt fordringar som skall beaktas vid fördelning tasupp med de belopp till vilka de uppgår på fördelningsdagen. Beträffande räntainnebär detta itt sädan skall beräknas t.o.m. fördelningsdagen. Beredningen påpekar att del inte alltid är möjligtatt på fördelningsdagen ange fordringens storlek. Vid försäljning av egendomsom tillhör konkursbo är l.ex. arvode till rätlens ombudsman och förvaltaren,som enligl 81 8 första stycket KL skall utgå ur egendomen, ännu inte bestämt.För fordringen får då avsättas ett reservationsvis beräknat belopp. Beredningenförutsätter vidare att borgenär som har fordran i utiändskl mynt och behöverskydda sig mot kursändring får reservationsvis bevaka högre belopp än somföljer av kursen vid tiden för bevakningen. Beloppet får i sä fall senarefixeras per fördelningsdagen. Vid auktion på registrerat skepp, registreratluftfartyg, intecknade reservdelar eller fast egendom skall viss dag förfördelningssammanträde bestämmas redan i auktionskungörelsen. Enligtberedningens förslag skall i andra fall fördelningssammanträde kungörassärskilt, om det med hänsyn till okända sakägare eller eljest är behövligt. 1samtliga fall bör enligt beredningen den dag till vilken sammanträde är utsatträknas som fördelningsdag. Det kan inträffa att fördelningen på grund avinhibitionsbeslul eller av annat skäl inte kan äga rum på den bestämda dagenulan sker först . Även i sådana fall bör fordringarna beräknas per denursprungliga fördelningsdagen. Beredningen framhåller att närsakägarförteckning förutsätts, någon annan ordning knappast är tänkbar, omsystemet med skyddsbelopp skall gå i lås. 1 fall då något särskilt sammanträdeinle hålls, bör fordringarnas storiek beräknas per den dag då kronofogdemyndighetensbeslut om fördelning meddelas. 1 enlighet med det sagda föreslås i första stycketandra meningen av 8 8 att som fördelningsdag räknas den dag till vilkensammanträde är utsatt, även om hinder då möter att verkställa fördelningen. 1en tredje mening tillfogas att när sammanträde inte hålls, den dag dåkronofogdemyndighetens beslut meddelas räknas som fördelningsdag. Enligtbestämmelser i 9 och 11-13 kap. i beredningens förslag skall 1980/81:8 /.? fordran för alt beaktas i allmänhet anmälas inom viss tid.Beredningen föreslär som andra stycke i 14 kap. 8 8 en generell regel omutdelning för fordran som inte har anmälts . Där föreskrivs att omborgenär begär betalning för fordran som inte har anmälts . utdelning skallutgå av överskott om sådant uppkommer. Om fiera borgenärer gör anspråk påutdelning ur överskott, bestäms deras inbördes rätt av förmånsrättslagen. Ivilken tidsföljd anmälningar har iQorts saknar alltså betydelse. Beredningenanmärker att om gäldenären fillkommande överskott har blivit utmätt, den somhar vunnii sådan utmätning enligt förslaget får stå tillbaka för efteranmäldfordran som har bättre förmånsrätt. De principer som anges i paragrafenbör enligt beredningen tillämpas även om endast en borgenär finns. Beredningens förslagom beräknande av fordringar som skall beaktas vid fördelning innebär att sammaprincip skall tillämpas oavsett den utmätta egendomens beskaffenhet. Jag anseralt den föreslagna ordningen är ändamålsenlig. 1 2 kap. 28 8 idepartementsförslaget finns bestämmelser om beräknande av värdet av fordran,som inte är förfallen och som löper utan ränta eller med låg ränta. Jag godtar också förslaget allborgenär, som inle har anmält sin fordran , över lag skall vara berättigadlill utdelning av överskott, om sådant uppkommer. Denna bestämmelse liksombestämmelserna om, beräkning av fordran överensstämmer med vad som gällerbeträffande registrerat skepp, luftfartyg, intecknade reservdelar tillluftfartyg och fast egendom. Del är tydligt att bestämmelsen i andra stycketskall tillämpas äyen på konkurskostnader som nämns i 8 kap. 14 8 förstastycket. Jag vill påpeka attförrättningskostnad skall beaktas av kronofogdemyndigheten självmant. Skerfördelning innan kostnaden är känd, får kronofogdemyndigheten reservera ettbelopp till täckning av förrättningskostnaden, 7 5 Paragrafen innehåller bestämmelser om förfarandet närfordran är ivistig eller beroende av villkor. Den motsvarar 14 kap. 9 Sberedningens förslag. I 151 8 I mom. ULsägs att om fordrans eller intecknings giltighet är beroende på särskildprövning eller avgjord genom beslut som inte har vunnit laga kraft, vad somenligt förmånsrättslagen kan belöpa på fordringen eller på inteckningen skallavsättas tills frågan om borgenärens rält har blivit slutligt avgjord. Sammaförfaringssätt skall tillämpas, när inteckning är sökt men ännu inte beviljad.Är fordran i annat fall tvistig skall enligt 2 mom., om annat inte följer av 3mom., borgenären föreläggas att väcka talan inom efter del attföreläggandet har delgetts honom. Talan skall riktas mot den eller de sakägaresom i andra hand är berättigade till medlen. I 2 mom. föreskrivs även attmedlen skall avsättas i avvaktan på alt nyssnämnda lid går till ända eller, omtalan väcks, tvisten 1980/81:8 13 kap. 7 § 687 blir slutligt avgjord. Vidare sägs att borgenären förlorarsin rätt lill medlen, om han inte efterkommer föreläggandet och talan i sakeninte har väckts av motparten. Enligt 151 S 3 mom. kanöverexekutor i vissa fall själv avgöra tvisten. Förutsättning härför är attärendet handläggs av överexekutor och att medlens fördelning inte ulanbetydande olägenhet för parterna kan avslutas ulan att tvisten har avgjorts. 1så fall skall överexekutor själv la upp tvisten, om del finnes ändamålsenligt.3 mom. innehåller också föreskrifter om förfarandet vid överexekutorsprövning. Enligl 4 mom. i samma paragraf skall, om fordran är beroende avvillkor, avsättning ske till dess villkoret har uppfyllts eller förfallit. Beredningen lar somförsta stycke i 14 kap. 9 8 upp en allmän bestämmelse som anger när medel skallavsättas. Där föreskrivs alt om fordran eller därmed förenad förmånsrätt ärberoende av villkor eller tvistig eller om förmånsrätt för fordran är beroendeav att sökt inteckning beviljas, vad som belöper pä fordringen skall avsättas iavvaktan pä att villkoret uppfylls eller förfaller eller att tvisten ellerfrågan om inteckning blir slutligt avgjord. Beredningen har ansett att det böranges uttryckligen alt villkoret eller tvisten kan hänföra sig lill enbartfordringens förmånsrätt, om fordringen som sådan är ostridig. Vidfarlygsexekution kan det l.ex. förekomma alt anmäld fordran godtas i och försig, medan däremot yrkad sjöpanträtt bestrids. För att tvist eller fråga ominteckning skall anses slutligt avgjord förutsätts att avgörande i saken harvunnit laga kraft och alltså kan angripas med ordinärt rättsmedel. I andra stycket ges regler om föreläggandeför borgenär att väcka talan angående tvistig fordran eller förmånsrätt.Bestämmelserna överensstämmer i sak med 151 8 2 mom. UL utom såtillvida allnågon forumbestämmelse inle har tagits upp. Forumfrågan regleras i stället i19 kap. 21 8. Beredningen erinrar om att borgenär, som har laga förfall förunderlåtenhet att efterkomma föreläggande att väcka talan, enligl förslagetkan få ny lid utsatt. Beredningen framhåller att fordraneller förmänsrätt får anses tvistig, om tillgängligt bevismaterial inte ärtillfyllest för att fordringens existens, belopp eller plats iförmånsrätlsordningen skall anses styrkt pä sådant sätt som måsle förutsättasför utbetalning. Att olika meningar kan råda om innebörden av viss rättsregelkan i allmänhet inte anses göra saken Ivistig i den mening som åsyftas här. borgenärerna olika åsikter angående den ordning i vilken deras fordringarskall betalas, får förrättningsmannen inle undandra sig att pröva frågan. Något tveksamt är enligtberedningen hur man bör förfara, om det är ostridigl att fordran föreligger menovisst vem som är rätt innehavare av fordringen. Beloppet kan inle betalas ulförrän frågan har blivit avgjord. En möjlighet är att kronofogdemyndighetenlåter deponera den utdelning som belöper på fordringen enligt lagen (1927:56)om gälds betalning genom 1980/81:8 13 kap. 7 § 688 penningars nedsättande i allmänt förvar. En sådan omväg äremellertid onödigt omständlig. Enligt beredningens mening bör i ställetmyndigheten behålla beloppet tills frågan har avgjorts. Medlen skall undertiden göras räntebärande. Räntan tillfaller den som visar sig vara innehavareav fordringen. Något föreläggande för sakägare att väcka talan skall inte gesi nu berörda fall. I tredje stycket ges regler om befogenhetför kronofogdemyndigheten att själv ta upp och pröva tvist i samband medmedelsfördelning. Bestämmelsema blir enligt beredningens förslag tillämpligainte endast i de mål som handläggs av överexekutor. efter försäljningav fast egendom, registrerat skepp samt luftfartyg och inlecknade reservdelar,ulan bestämmelserna har vidgats till att avse alla mål. Förutsättningarna föratt kronofogdemyndighet skall kunna ta upp och avgöra tvisten är desamma somenligt 1518 3 mom. Bestämmelser om förfarandet vid kronofogdemyndighetensprövning av tvist har i beredningens förslag tagits upp i 19 kap. 19 och 20 88. Förslaget attkronofogdemyndigheten själv skall kunna pröva tvist i samband med fördelningmöter kritik från några remissinstanser. Advokaisamfundel anser att tvister somavses med bestämmelsen undantagslöst bör prövas av domstol. hovrättställer sig tveksam lill den Judiciella funktion som har tillagts kronofogdemyndighetenoch anser att möjligheten till domstolsprövning bör vara tillräcklig. Enligtkammarrätten i är det här fräga om en rättskipningsuppgift av mångagånger komplicerad och ömtålig natur, som kronofogdemyndigheterna kanske inleutan vidare är lämpade att anförtros inom den närmast överblickbara liden. Medhänsyn härtill hade del varit av värde med mer ingående motivuttalanden om ivilka situationer den föreslagna befogenheten skulle utövas. iÅlvsborgs län anser att befogenheten är praktisk men att bestämmelsen äralldeles för vagt utformad. Då inte heller förarbetena ger någon vägledningunder vilka förutsättningar som kronofogdemyndigheten skall pröva tvister avifrågavarande slag. bör bestämmelsen antingen omarbetas pä sådant sätt attdelta klart framgår eller också utgå. Första stycket i 7 8i departementsförslaget överensstämmer med beredningens förslag, frånsett attdepartementsförslaget innehåller ett uttryckligt undantag från skyldigheten attavsätta medel när tvisten skall prövas av kronofogdemyndigheten enligt tredjestycket. I sådant fall finns det inte något behov av att avsätta medlen. Dettaöverensstämmer ocksä med vad som gäller nu för motsvarande fäll. Andra stycket idepartementsförslaget, vari ges bestämmelser om föreläggande alt väcka talanvid domstol om tvistig fordran eller förmänsrätt. överensstämmer i sak medberedningens förslag. Påpekas bör alt om endast förmånsrätten beträffande vissfordran är tvistig. tvisten kan vara begränsad lill en del av det belopp förvilket utdelning har beräknats till 1980/81:8 13 kap. 7 § 689 Det kan sålunda tänkas att en borgenäråberopar t.ex. förutom förmånsrätt på grund av utmätning även sjöpanträtt. Omsjöpanträtten är tvistig. skall borgenären givelvis under alla förhållanden havad som tillkommer honom på grund av utmätningen. Tvisten gäller endast vad somdämtöver tillkommer honom, om han visas ha sjöpanträtt. På motsvarande sätt kanen tvist vara begränsad till en del av ett yrkat fordringsbelopp eller lillåberopad förmånsrätt såvitt avser en del av fordringen. Även sådana fallomfattas av andra stycket i departementsförslaget. Beredningen har vidare föreslagitalt kronofogdemyndigheten i vissa fall skall själv kunna prövafördelningstvisl. Som förutsättning skall gälla att fördelningen inle utanbetydande olägenhet för parterna kan avslutas utan att tvisten har blivitavgjord samt att sådan prövning är ändamålsenlig. Förslaget har mött kritikfrån några håll. Bl.a. har framhållits att tvister av detta slag bör undantagslöstprövas av domstol. Med anledning härav får Jag framhälla följande. F.n. gäller alt överexekutor undermotsvarande förutsättningar kan själv pröva fördelningstvist. Denna befogenhet,som infördes i samband med 1973 ärs lagstiftning angående fartygsexekution,ansågs kunna få särskild betydelse vid exekutiv försäljning av skepp, däranspråk ofta framställs av utländska borgenärer (prop. 1973:167 s. 97),Bestämmelsen gäller dock alla fall då fördelningsfrågan handläggs avöverexekutor. Bestämmelsen trädde i kraft den , Befogenheten haralltså gällt så att någon egentlig erfarenhet därav inte har vunnits. Det är uppenbarligen angeläget atttvist vid fördelning kan avgöras snabbt och enkelt, särskilt i fall då tvistenrör flera borgenärer. För att avsteg skall göras frän principen att tvister somuppkommer i utsökningsmål skall hänskjutas till domstol måsle emellertidfordras bl.a. att prövningen tillgodoser rimliga anspråk på rättssäkerhet ochatt prövningen inte heller i övrigt medför olägenheter. Dessa krav bör kunnauppfyllas beträffande tvist vid fördelning även om tvisten prövas av kronofogdemyndighet.Som framgår av den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2) anserjag attkronofogdarna i princip måste anses tillräckligt kvalificerade att handlägga deuppgifter som fn. ankommer på överexekutor. Jag godtar sålunda förslaget attkronofogdemyndigheten skall få befogenhet att själv avgöra fördelningstvist.Det är då naturligt att bestämmelsen härom, som beredningen har föreslagit,blir tillämplig oavsett den utmätta egendomens beskaffenhet. Några remissinstanser har ansettatt de förutsättningar under vilka befogenheten skall fä tillämpas börpreciseras. Med anledning härav vill jag framhålla alt en fördelningstvist börprövas av kronofogdemyndigheten endast om betydande olägenheter eljest skulleuppkomma för borgenärerna. Som exempel kan nämnas alt en slörre del avtillgängliga medel i annat fall skulle behöva avsättas i väntan pådomstolsprövning och att Prop.1980/81:8 13 kap. 8 § 690 saken berör flera borgenärer. Dessa förutsättningar tordeendast undantagsvis vara uppfyllda beträffande fördelning efter exekutivförsäljning av vanlig lös egendom. Enligt min mening bör vad nu har sagts, ienlighet med vad som föreskrivs fn. i UL, kunna uttryckas på det sättet, attkronofogdemyndigheten får pröva tvist, om fördelningen inte utan betydandeolägenhet för partema kan avslutas utan att tvisten har blivit avgjord och altprövning av kronofogdemyndigheten är ändamålsenlig. Av lydelsen framgår attbestämmelsen inte bör tillämpas annat än undantagsvis. Den åsyftar i förstahand fall då försäljningen har avsett skepp. bör fästastort avseende vid sakägarnas egen mening i saken. I allmänna mål företräds statenresp. vederbörande kommun i dess egenskap av borgenär av kronofogdemyndigheten.Det är enligl min mening därför inle lämpligt att kronofogdemyndigheten självprövar fördelningstvisl i sädant mål, om statens resp. kommunens fordran berörsav tvisten. Bestämmelsen bör sålunda inte vara tillämplig i sådana fall.Föreskrift härom har tagits upp i 21 8 i departementsförslaget. När föreläggande meddelas i allmäntmål och staten resp. kommun är part i tvisten, bör staten resp. kommunenföreträdas av RSV Qfr under 4 kap. 20 8). härom meddelas i 2 kap, 30§ andra stycket. Bestämmelser om behörig domstol närföreläggande meddelas att väcka talan och om förfarandet i tvist som prövas avkronofogdemyndigheten har tagits upp i 2 kap. 22-24 88 i departementsförslaget. 8 8 Paragrafen innehåller bestämmelse om s.k.sekundärfördelning. Den motsvarar 14 kap. 10 8 beredningens förslag. När utdelning förfordran beräknas utan all fordringsbeviset har företetts eller medel avsättsenligl 151 8 UL, skall enligt 152 8 bestämmas hur beloppet skall fördelas omdet sedermera visar sig att beloppet helt eller delvis skall tillkomma annanborgenär än den för vars fordran det har blivit beräknat eller avsatt. Ändamålet medsekundärfördelning är enligt beredningen att man inte skall behöva hålla nyttfördelningssammanträde i fall då belopp slutligen visar sig tillkomma annanborgenär än som först har antagits. Fördelningslängden mäste därför avfattas påsådant sätt alt det blir fulll tydligt vem som i andrsi hand är berättigad tillavsatt belopp. Det behöver, framhåller beredningen, inte vara närmastefterföljande borgenär. Denne berörs nämligen inte om andra tillgängliga medeltäcker hans fordran. Beloppet skall tilllfalla borgenär som har blivitnödlidande och i sista hand tillkomma gäldenären eller hans konkursbo.Gäldenären kan fö. också ha rätt till betalning med förmånsrätt som följer medägarhypotek. Beredningen föreslår i 14 kap. 10 8en bestämmelse om sekundärfördelning av medel som har avsatts enligt 9 8.1paragrafen sägs att beträffande 1980/81:8 13 kap. 9 § 691 sådana medel skall anges hur det skall förfaras med dem omfordringen helt eller delvis bortfaller. 1 motsats till vad som f.n. gällerbehöver enligt beredningens förslag nägon sekundärfördelning inte göras närutdelning har beräknats för viss borgenär utan alt fordringsbevis harföretetts. Beredningen erinrar om alt sekundärfördelning vid behov bör ske närfordran har bevakats reservationsvis.