prop · G40397 · 1980-12-31 00:00:00 — Remissinstansernabehandlar i sina yttranden beträffande planering och administration av FoU-anslagetframför allt förslaget att utökas med ledamöter som representerarpolitiska partier och att ett beredningsorgan för FoU bildas inom SÖ samt attSÖ fortfarande skall ha del centrala ansvaret för FoU-verksamhetens planering. Åvenutökat samarbete i FoU-frågor kommenteras. Remissopinionenbeträffande införandet av politiker i är splittrad. Något flerremissinstanser tillstyrker förslaget än de som avstyrker. Ett tämligen stortantal remissinstanser uttalar emellertid tveksamhet till förslaget ellerhänvisar till pågående utredning om den statliga skoladministrationen ochförestående omorganisation av SÖ. Tillstyrker förslaget gör bl.a. pedagogiska instUutioneni , rektorsämbetet och pedagogiska instUutionen vid i ,högskolan i , SÖ:s pedagogiska nämnd, länsskolnämnderna iSödermanlands, , och , , ochMalmö, , och Karlshams kommuner samt FRN. vid universUeteti anser att det är positivt att allmänintressena får ett störte ochkontinuerligt inflytande genom den föreslagna "polifiseringen".Rektorsämbetet finner kommitténs förslag rörande ansvaret för utvärdering avverksamheten tveksamt. Objektiviteten i utvärderingar kan komma attifrågasättas om det är samma enhet som har ansvaret för såväl planering,genomförande och uppföljning som utvärdering. viduniversitetet i tror att politiseringen av kan innebära en vitaliseringav skolfrågor överhuvud taget. Genom den direkta kopplingen mellan SÖ:sstyrelse och det föreslagna beredningsorganet för FoU kommer också FoU-arbetelsannolikt att tillmätas större vikt inom SÖ jämfört med vad som hitlills varitfallet, något som inte endast torde gagna FoU-arbetet utan även SÖ:s totalaverksamhet. SÖ:s pedagogislia nämnd anför att ett politiskt parlamentarisktinslag numera förekommer i flera myndigheters styrelser. Pedagogiska nämndenfinner det naturligt att SÖ i sin ledningsfunktion inrymmer politiker och äveni övrigt har en allsidig sammansättning. Länsskolnämndeni tillstyrker förslagen under fömtsättning att den politiskarepresentationen i blir parlamentarisk. Eftersom SÖ:s uppgiftermer än nu kommer att gälla långsiktig utbildningsplanering och utvärderingmedan lokala och regionala myndigheter får ett ökat ansvar förutvecklingsinsatser, är det enligt länsskolnämndens mening inte heller tiUfredsställande,att den högsta skolmyndigheten genom den vetenskapliga representationen i detföreslagna beredningsorganet Prop,1980/81:97 120 endastkommer att fa skolfrågorna belysta ur pedagogisk-samhällsveten-skapligsynvinkel. Nämnden föreslår därför, att den vetenskapliga representationen iberedningsorganet berikas med en företrädare för kvalificerad medicinsk ellernaturvetenskaplig forskning. Även RRV anser att åtminstone en av de tre ledamötemai det s. k. planeringsrådet bör företräda annan forskning än den pedagogiska.RRV har i övrigt inget att invända mot utredningens förslag vad beträffarplanering och administration av FoU-anslaget. FRNmenar att SFK:s organisatoriska förslag, vars huvudpunkter innebär en fortsattverksanknytning av FoU-ansvaret och en betoning av FoU-frågomas vikt genom entydlig styrelseanknytning och genom ökning av den politiska representationen i SÖ:sstyrelse - samt den pedagogiska nämndens avskaffande, är acceptabel. Länsskolnämndeni anser att företrädare för fortbildningsverksamhetenockså bör finnas i det beredningsorgan som föreslås för att lägga synpunkter påspridning och utnyttjandet av FoU-resultaten. Nämnden tillstyrker i övrigtförslagen. Kommunförbundetunderstryker att politiskt inflytande över FoU-planeringen måste garanteras, isynnerhet om den pedagogiska nämnden avvecklas. Även Landstingsförbundetuttalar att det politiska inflytandet skall vara starkt. SCB anser att det ärangeläget att det poltiska och allmänna inflytandet över FoU-planeringengaranteras och att den officiella statistiken har en till SÖ:s FoU-verksamhetfristående ställning. Deremissinstanser som avstyrker förslaget om politiker i är bl.a.UHÄ, högskolan för lärarutbildning i , förvaltningsnämnden förlärarhögskolan och i , SÖ, länsskolnämnderna i ,, och , LO, SACOISR, SAF och SFEF.Tveksamhet eller hänvisning till pågående utredningar uttalar planeringsnämndenför lärarutbildning i , länsskolnämnderna i , ochJämllands län, TCO, SHIO och FSL. UHÄ,som i övrigt hänvisar till sitt yttrande över SAK:s förslag, anser för sin delatt politiskt inflytande över FoU-planeringen borde kunna garanteras på ettsmidigare sätt än genom att parlamentariker tar akfiv del i beredningsarbetetpå projektnivå. Institutionenför pedagogik vid högskolan för lärarutbUdning i instämmer i dedelar av förslagen som innebär att kompetensen kring FoU-frågor förstärks inomSÖ. Institutionen förordar att pedagogiska nämnden fortsätter sitt arbete ochatt dess ledamöter tillsätts under samma mandatperioder som gäller förriksdagen. Vidare föreslås att pedagogiska nämnden ges resurser för ett kanslioch därvid möjligheter att inkalla experter och företa mindre utredningar av t.ex.forskningsbehovet inom en sektor. Förvaltningsnämndenför och i anför att forskningen på skolansområde inte kan ses fristående från forskning om t.ex. barnomsorg,kulturfrågor, arbetsliv och vård. Det ligger också en fara i om den långsiktigakunskapsutveckling, som vi förknippar med termen forskning, styrs avdagsaktuella politiska värderingar. avstyrker sålunda ettdirekt politiskt inflytande över den detaljerade forskningsplaneringen. EnligtSÖ:s mening bör ha nuvarande sammansättning, dvs.arbetsmarknadsorganisationerna och vissa myndigheter bör vara representerade.Däremot bör styrelsen ej kompletteras med representanter Prop,1980/81:97 121 Distinkta gränser bör upprätthållas mellan den politiskanivån (regering och riksdag) och förvaltningen. De frågor SÖ beslutar om fårsenare sin politiska behandling i riksdag och regering. iSkaraborgs län tillstyrker att pedagogiska nämnden avvecklas, men avstyrker denkomplicerade administrationshierarki som kommittén föreslår som ersättning.Huvuddelen av FoU-arbetet bör enligt länsskolnämndens uppfattning förläggas tiUregional och lokal nivå, vilket även innebär fördelningsansvar av disponiblaresurser. Då polifiska ledamöter ingår i såväl länsskolnämnd som skolstyrelserbehöver ingen ny politisk instans av denna anledning fillskapas på centralnivå. Flera remissinstanser bl.a. länsskolnämnderna i , , och ,/SR,. LO, och SF£F hänvisar till en gammal princip i svensk förvaltning, nämUgenatt den beslutande och verkstäUande nivån klart bör åtskiljas. Deremissinstanser som är negativa eller tveksamma till politikerinflytandetavvisar eller ifrågasätter också beredningsorganet. De remissinstanser som fillstyrkerpolitikerinflytande anser att pedagogiska nämnden kan avvecklas. Även deremissinstanser som avstyrker polifikerinflytande anser i allmänhet attpedagogiska nämnden kan avvecklas. Remissinstanserna förordar i stället att SÖ:sstyrelse direkt arbetar med FoU-frågorna och att olika gmppers ellermyndigheters intressen i frågan beaktas inom ramen för sammansättningen av SÖ:sstyrelse. Förslaget att det centralaansvaret för planering och administration av FoU-anslaget ävenfortsättningsvis skall ligga på SÖ tillstyrks av remissinstanserna. Deremissinstanser som representerar länsskolnämnder eller kommuner understrykerofta att det skall gälla det centrala ansvaret. i /Malmöanför att SÖ, enligt kommitténs förslag, alltfort skall ha det centralaansvaret för och dispositionen av FoU-anslaget. Dock borde man kunna diskuteraom inte decentraliseringssträvandena vad gäller andra delar av kommitténsförslag skulle kunna få sin motsvarighet i denna del på så sätt att en viss delav utvecklingsanslaget disponeras på lokal eller regional nivå utan SÖ:sdetaljreglering. Man skulle på så sätt kunna få en allsidigare och merpluralistisk värdering av skolutvecklingen och FOU-arbetet. Länsskolnämndeni län anser att huvuddelen av anslaget bör fördelas på länsskolnämndernaför användning i kommunerna i samråd med högskolan. Nämnden anför dock vidareatt en avsevärd del av FoU-arbetet alltfort måste syfta till utredning avcentrala ulbildningsideologiska problem varför en avsevärd del av anslagetalltfort bör direktstyras av SÖ. De cenlala insatserna måste mera än hittillsgälla långsiktig utbildningsplanering och utvärdering. Isamband med frågan om SÖ:s centrala ansvar konstaterar iUppsala att för de utbildningar med kommunalt huvudmannaskap, företrädesvisinom vårdsektorn, som genom högskolereformen inordnades i högskolan, kom SÖ attkvarstå som central myndighet. SÖ har således ansvaret för bl.a.lärarfortbildning och FoU för vårdutbildningarna. anser attmycket talar för att ansvaret för FoU-verksamheten för kommunalhögskoleutbildning inkl. reformuppföljningar bör ligga hos UHÅ. har uppmärksammat denna fråga beträffandevårdutbildningarna och förordar att det centrala myndighetsansvaret läggs påUHÄ såväl i ett alternativ med en hdstatlig högskola som i ett alternativ medett fortsall landstingskommunall huvudmannaskap för de medellångavårdutbildningarna. Prop, 1980/81:97 122 RHS samt FKS anmäler tveksamhet tU| SÖ:s centrala ansvarför medelstilldelningen. RHS menar att FoU-arbetel självklart skall vara ettuttryck för viljan att föra ut erfarenheter tUI folket på ett sådant sätt att polifisktbeslutade skolreformer skall få genomslagskraft men varnar för tillfälligt eller beständigt drar till sig kvalificerade resurser frånfältet som på så sätt undandrar det lokala arbetet faktiska möjligheter tillförändring. SIL tar upp utredningens påpekande att ettsamordningsproblem som ännu ej lösts är samordningen mellan centralaplaneringen på SÖ av special- och särskolundervisningen i landet i stort medjust läromedelsutvecklingen. Utredningen menar att det är en nackdel i SÖ:ssektorsansvar att läromeddsutvecklingen inom handikappundervisningen är"utlokaliserad" till dessa fyra decentraliserade enheter. Rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel förhandikappade liksom SIL vänder sig mot en ökad centralisering. Som RPH-SÄRpåpekar är rikscentralerna jämnt geografiskt fördelade över landet, desamarbetar intensivt med varandra och ulgör därigenom ett väl fungerandekontaktnät i läromedelsfrågor för handikappade. Ökat samarbete mellan SÖ och UHÄ tillstyrks.Remissinstanserna är framför allt positiva till ökat samarbete redan på petitastadiet. UHÄ instämmer i förslaget om stärkt samarbete i FoU-frågormellan SÖ och UHÄ. 1 praktiken, anför UHÄ, har kontinuerligt samråd förekommitunder en följd av år mellan SÖ:s och UHÅ:s FoU-byråer och f n. förekommerockså i viss utsträckning samfinansiering av projekt. FRN finner utredningens betonande av samarbetsfrågornaviktigt och vill särskilt understryka nödvändigheten av ett väl fungerandesamarbete mellan SÖ och UHÅ i sektorsforskningsfrågor. kommun anser att när det gäller FoU-anslagen börsamordningen mellan olika sektorer i petitaberedningen inte begränsas tillenbart SÖ och UHÅ utan även omfalla SCB, AMS och . i län har funnit att den tablåöver SÖ:s planeringssystem när del gäller inflytande och samråd för FoU-verksamheten,som kommittén återgivit, lämnar intet i övrigt i fråga om akribi. Den visar allSÖ inte utnyttjar den resurs som länsskolnämnderna ulgör. Inte minst när delgäller prioritering av den del av ulvecklingsarbelel, som skall ske i närakontakt med skolans vardag och inriklas mot de problem, som upplevs i konkretaundervisningssituationer, är länsskolnämndens roll given, FoU-anslagets storlek och planeringsramar De remissinslanser som yttrat sig över FoU-anslagets storiekoch planeringsramar är eniga med kommittén om att anslaget bör återställastill den nivå det hade 1972/73 och dessutom höjas vartefter. Behovet av FoU harökal, bl.a. genom de reformer på skolans område som genomförts. Mälet bör,anser många remissinstanser, vara alt en procent av kostnaderna förutbildningsväsendet går till forskning och utvecklingsarbete. a.SACO/SR och kommun torde ett återställande av anslaget fill 1972/73 årsnivå enligl utredningens förslag vara en förutsättning för alt ambitionernaskall kunna upprätthållas och de i ulredningen lagda förslagen kunnarealiseras. Fördelningen av FoU-anslaget berörs i flera sammanhang iremisssvaren, varav några framkommit i det föregående. Så t. ex. har belräffandedet lokala utvecklingsstödet ifrågasatts huruvida anslagel skall användas Prop.1980/81:97 123 tillden föreslagna förstärkningen av länsskolnämndemas ansvar för FoU. En annanverksamhet som enligt kommittén inte bör belasta FoU-anslaget är SÖ:s internaverksamhet med läroplansutveckling och dylikt, som borde ingå i SÖ:s reguljäraverksamhet. Denna syn delas av flera remissinstanser. Följandekommentarer från remissinstansema bör nämnas. Det är UHÄ:s bestämdauppfattning att FoU-anslagen inom såväl SÖ:s som UHÄ:s ansvarsområde måstehållas uppe även i ett kärvt ekonomiskt läge, om forskningen ochförnyelsearbetet skall ha möjlighet att svara mot behoven inomutbildningssektorn. FRNerinrar om att utredningen i detta sammanhang också framhållit attanslagsutvecklingen måste vara medveten och långsiktigt planerad. Nämnden vilistarkt understryka denna slutsats och vill framhålla att en sådan anslagsmässigflerårsplanering från statsmakternas sida bör gälla såväl vid en ökning som viden minskning av anslagen. Regionstyrelseni finner det i och för sig angeläget med en förstärkning av anslaget lillFoU men anser sig inte nu kunna isolerat tillstyrka specificeradeanslagshöjningar för ändamålet. Enligl styrelsens mening får anslagets storlekliksom prövas i del åriiga budgetarbetet, varvid ställning får tasockså till aktualiserade förstärkningar. Regionstyrelseni anser det krav som utredningen ställer på en återgång till denanslagsnivå för FoU-anslagel som gällde 1972/73 vara ytterst välgrundat.Regionstyrelsen anser dock det vara rimligt med en reduktion motsvarande vadsom förts över till UHÅ för detta ändamål i samband med högskolereformen. 1avsaknad av en tillfredsställande analys av skolforskningens elTektivi-tetanser sig RRV inte kunna ta ställning till behovet av en ökning av FoU-anslagel. Prop,1980/81:97 124 Sammanfattning av lärarutbildningsutrednings (LUT74) synsätt och förslag rörande introduktion och inskolning samt återkommandefortbildning (personalutbildning) 1 Enhelhetssyn på lärarutbildningen. LUT74har haft till uppgift att föreslå principer för hur en återkommandefortbildning (personalutbildning) bör byggas upp för lärare som genomgått dengrundutbildning utredningen föreslagit. Med utgångspunkt i dessa principer harLUT 74 också haft att föreslå ett fortbildningssystem för lärare med äldre gmndutbildning.Den senare uppgiften är betydelsefull bl. a. med hänsyn till attgenomsnittsåldern för de nu verksamma lärarna är låg och till att lärare medden nya grundutbildningen därför kommer att vara i minoritet. Utredningenpåtalar generellt ett stort behov av fortbildning. Utredningensgrundinställning är att en väsentlig del av lärarens totala yrkesutbildning börutgöras av fortbildning. Den urskiljer därvid tre olika uppgifter förfortbildningen: skolinriktad, individinriktad och samhällsbestämdfortbildning. Den skolinriktade fortbildningen skall vara en stimulans och ettstöd i den enskilda skolans fortlöpande arbete med utveckling av den egna verksamheten.Den individinriktade fortbildningen skall ge den enskilde individen tillfälleatt under hela sin yrkesverksamma period regelbundet komplettera och fördjupasin utbildning. Den samhällsbestämda fortbildningen svarar mot samhälletsbehov av en direktkanal genom vilken man kan nå kontakt med och påverkaskolans utveckling. LUT74 menar att personalutbildningen kan fyllas med ett närmast oändligtinnehåll. Med skolans verksamhet och utveckling som det primära målet och medbeaktande av att det är de enskilda människorna - personalen - som är föremålför utbildningen bör utbildningen innehållsmässigt ge personalen i enskildaskolor stöd och hjälp att successivt öka sin kunskap om utvecklingsprocessen, mötade konkreta behov av stöd och hjälp som enskUda skolor (eller gmpper inom dessahar), förmedlainformation mellan skolor. Personalutbildningenskall vidare ge den enskilde fillfälle att vidga och fördjupa erfarenheter,kunskaper och insikter inom de områden som grundutbildnigen omfattat. Den skalldärvid bl. - utöver den skolbes-tämda utvecklingsstödjande fortbUdningen ge förmågan att analysera och motivera sitt agerande, öka den reflekterandeinställningen till sitt ämne/sina ämnen, förmågan att söka och bearbeta kunskapsamt vanan vid och förmågan tUl samverkan och samarbete med andra. 1980/81:97 125 geden enskilde tillfälle att söka och bearbeta kunskaper saml göra erfarenheleroch upplevelser på omräden som betingas av yttre förändringar i samhälle,arbetsliv, yrken och ämnen eller av förändringar av värderingar och synsättinom samhälle, arbetsliv och forskning, ge den enskilde tillfälleatt komplettera sin ulbildning i de fall centrala beslut förändrar skolan sominstitution och ta del av de kunskaper och erfarenheter som görs genomforskning och utvecklingsarbete på undervisningsområdet, ge den enskilde tillfälleatt fördjupa den specialisering mot ämnesområden (ämnen), åldersgrupper ellerfunktioner, som grundutbildningen omfattat, att vidga eller komplettera dennaspecialisering samt att utbilda sig för nya funktioner inom sin tjänst, geden enskilde tillfälle till olika slag av personlig utveckling. 3 Ansvarsfördelning mellan stat och kommun/skola LUT74som också haft till uppgift att lämna förslag rörande ansvarsfördelningenmellan stat och kommun menar att utvecklingen mot vidgad lokal beslutsrätt förkommuner och enskilda skolor ställer krav på översyn av både den lokala,regionala och centrala skoladministrationen som helhet. LUT 74 anser således atten bärande princip för ansvarsfördelningen mellan stat och kommun bör vara attstaten ger fömtsättningarna för fortbildningsverksamheten bl.a. i form avtidsresurser och ekonomiska resurser, medan ansvaret för innehåll och formligger på kommuner och enskilda skolor. LUT74 föreslår attsamhällets inflytande över fortbildningens inriktning och uppläggning blirindirekt. Fortbildningen skall ingå som ett led i kommunens och den enskildaskolans totala planerings- och utvecklingsarbete liksom i dessutvärderingsverksamhet. Planeringen av den lokala fortbildningen förutsätts skesom en del av kommuners och skolors verksamhetsutveckling. LUT74 föreslår vidare att de enskilda skolorna och kommunerna skall få ökadetidsmässiga och ekonomiska resurser för fortbildning. Denenskilda skolan bör ha rätt att självständigt besluta om hur viss del av dessaresurser skall användas för fortbildning av gemensam karaktär. Denenskilde läraren bör också ha rätt att förfoga över viss del av resurserna försin egen individuella fortbildning. Enligt LUT74:s uppfattningbör ansvarsuppdelningen efter fortbildningens art (obligatorisk-frivillig)eller geografiskt område (länet-riket) upphöra. Alla skolor och lärare börframgent ha en enda statlig fortbildningsorganisation på regional nivå attvända sig fill. ILUT 74: s arbete kring fortbildningsfrågor har utgångspunkten varit attsamarbetet mellan olika grupper med anknytning till skolan skall ökas. Attansvara för skolans utveckling är en uppgift för alla yrkesgmpper inom skolanoch inom kommunens sektor för bam- och ungdomsarbetet över huvud taget. Genomatt olika personalgmpper möts i gemensamma fort-bildningsakfiviteter ökar fömtsättningarnaför alt skolan skall fungera som en samordnad helhet. En naturlig följd av denökade betoningen av kontak- Prop,1980/81:97 126 tenmellan skola och samhälle är ocksä all föräldrar och andra grupper utanförskolan bereds tillfälle all delta i skolans utbildnings- och utvecklingsprogram. Beträffandemålgrupperna för personalutbildning förutsätter LUT74 alt all personal utifrånden egna skolans bedömning skall kunna della i skolinriktad fortbildning. LUT74:s förslag rörande individinriktad fortbildning gäller enbart iära- 5 Former och resurser för personalutbildning 5.1 Narskall personalutbildning genomföras Inompersonalutbildningen på olika samhällsområden ser man numera yrkesutövning och ålerkommandeulbildning (fortbildning) som delar av en och samma organisatoriska helhet. Enkonsekvens av detta synsätt är att huvuddelen av fortbildning, som tiil likadelar är en angelägenhet för arbetsgivare och arbetstagare, inte bör föriäggastill annan lid än tjänstgöringstid. LUT74 föreslår att fid för fortlöpande arbete med utveckling av skolverksamhetenoch för kontinueriig personalutbildning (fortbildning) bör inräknas som en delav den totala tjänstgöringstiden för lärare. attden skolinriktade fortbildningen som hitlills bör tas ut förpersonalen i hela skolan (skolenheten, rektorsområdet), dvs. på tid dåundervisning inte pågår i skolan. Tid motsvarande nuvarande fem studiedagarutgör en minimivolym för den skolinriktade fortbildningen, attden enskilde bör ta ut tid för individinriktad fortbildning när undervisningeller annan verksamhei i skolan pågår (dagvis, osv. upp till termineller läsår). LUT74 pekar på några säU att lösa denna fråga. En tid bör vara riktpunkten för en volymbestämning av lärarensåterkommande, individinriktade fortbildning, atti de fall då behov av särskild samhällsbestämd fortbildning föreligger, avtalbör träffas särskilt om de tidsresurser som denna fortbildning kräver. 5.3Kostnader och disposition av resurser för fortbildning LUT74:sförslag avseende återkommande fortbildning medför kostnader i följandeavseenden: - kostnader föranledda av attlärare på tjänslefid genomgår individinriktad och skolinriktad fortbildning, - statsbidrag fill kommuner förkostnader i samband med individinriktad och skolinriktad fortbildning, -kostnaderför den informerande, sfimulerande och stödjande verksamhet som en regional,statlig stödorganisafion fömtsätts bedriva, - kostnaderför personal inom den regionala, statliga stödorganisationen. I elevernas fimplanebundna undervisning, uttryckt eller timmarper vecka, skulle givetvis, menar LUT74, plats för lärarens fortbildning ävenkunna skapas inom ramen för den generella typ av arbetstidsavtal, som nugäller. I princip skuUe en reducering av läramas under- 1980/81:97 127 visningsskyldighetmed i genomsnitl någol ge uirymme för hela den individinriktadefortbildningen. Utan att ta ställningpekar LUT74 pä några olika säll all fördela nuvarande resurser och täckakostnaderna för den individinriktade fortbildningen: Elevernasfimplanebundna undervisningstid kan reduceras. Lärarnasundervisningsskyldighet kan reduceras. Lovdagaroch friluftsdagar kan utnyttjas för personalutbildning. Genom omfördelning avarbetsuppgifter inom lärariag kan utrymme skapas för enskilda läraresindividuella fortbildning. LUT74berör också frågan om B-avdragens nuvarande användning utan att lägga någraförslag. LUT74 påpekar attförslagen om individinriktad personalutbildning inte nödvändigtvis behöverinnebära någon ökning av de totala kostnaderna för skolan. Lärares fortbildningutgör endasl en begränsad del av skolans kostnader och den slutligafördelningen av medel för olika ändamål på skolområdet blir regelmässigtföremål för fortlöpande omprövningar. Däremot måste kommunerna kunna förfogaöver de resurser som skol- och individinriktad fortbildning nödvändiggör. Detär därför nödvändigt menar utredningen, att statliga resurser tillförskommunerna. Desamlade medel som kommunerna förfogar över skulle enligt LUT 74 kunna vägas ini statsbidragen till skolväsendet antingen som öronmärkta resurser eller som endel av skolans samlade resurser för sin verksamhet och då som en komponent iett ändamålsinriktat budgetsystem. LUT 74 pekar också påbetydelsen av all den statliga samordnande och stödjande funktionen hartillgång lill personella och ekonomiska resurser för sina insatser. LUT74 anger två möjligheter: Fortbildningsorganisationentilldelas resurser både för den verksamhet som riktar sig till enskilda skolor(utvecklingsstöd, stimulans, fortbildning, uppföljning osv.)