prop · G403119 · 1980-12-31 00:00:00 — De små enheterna ochlokalkännedomen kan inte ersättas av slora fjärrbaserade fartyg, om än medaldrig sä modern utrustning. Kommunen anser således att kuslbevakningens såvälmateriella som personella resurser i regionen bör förslärkas och atl indragningarav kustposteringar ej kan ske utan atl den svenska beredskapen mot oljeutsläppförsvagas. Remissinstanserna tillstyrker förslaget att generalltullstyrelsenoch statens brandnämnd skall få i uppdrag alt i samråd med Svenska kommunförbundelutreda dels vilka typer och vilket antal båtar för strandbekämpning m.m. somden samlade beredskapsorganisalionen bör tillföras, dels hur båtarna kanutnyttjas då de inte används för insatser mot olja. Nynäshamnskommun anser att även fiskefartyg bör kunna utnyttjas i samband medoljebekämpning. Fleraremissinstanser delar uttryckligen kommitténs uppfattning att planläggningenför en bättre oljeskyddsberedskap även bör omfatta en ökad satsning påsamövningar, utbildning och information. Enligl generaltullstyrelsen visarerfarenheterna från tidigare bekämpningsaktioner att många av de myndigheteroch organ som endast sporadiskt deltar i oljebekämpning ofta saknarerforderliga insikter om grunderna för gällande ansvarsgränser,insatsmöjligheter, lednings- och sambandsrutiner etc. Beträffande resurser i övrigt erinar länsstyrelserna iSödermanlands och 1980/81:119 Bilaga3.2 Kommundepartementet 394 Göteborgsoch län om de s. k. frivilliga flygkårerna, som är organiserade länsvisför att ingå i länsstyrelsernas krigsorganisation. Dessa kårer utnyttjas iflera län för skogsbrandbevakning . De bör även kunna användasför spaning efter oljebälten m. m., menar länsstyrelserna. Oljeskyddskommitténsförslag beträffande ändrade regler för ersättning till kommunerna förbekämpnings- och saneringsinsatser får ell blandat mottagande avremissinstanserna. Förslaget om skälighetsprövning av kommunernas kostnader isamband med oljeutsläpp tillstyrks visserligen av de flesta remissinstansernamen några är starkt kritiska till förslaget. Enligt skerbekämpnings- och saneringsarbetet i regel under stark tidspress, varvid detinte är möjligt att i varje situation bedöma om en viss ålgärd är skälig ellerej. Atl skälighetspröva varje åtgärd innan den sätts in skulle kunna leda tillkostsamma fördröjningar av bekämpningsarbetet. Av dessa skäl motsätter sigkommunen bestämt att ersättningsreglerna ändras i enlighet med förslaget.Liknande synpunkter framförs även av i län, ,, och kommuner samt . strider förslaget dessutom mot de uppfattningar omlämpliga former för statskontroll som statskontrollkommittén redovisar ibetänkandet (SOU 1980: 10) Ökad självstyrelse. Förbundet menar att ennaturligare lösning vore att statens brandnämnd och Svenska kommunförbundetgenom kontinuerlig information till kommunerna ger dessa råd om vilka åtgärdersom bör vidtas under bekämpnings- och saneringsaktioner. Några remissinstanser tarupp frågan om vilka åtgärder som skall anses vara skäliga. De efterlyser klararegler om detta för att undvika tolkningstvister. påpekaratt kommunen har varit tvungen att på egen bekostnad rensa strändernafrån olja som flutit iland . Kommunen ifrågasätter om detta skall betraktassom skäligt. Tanumskommun anser att ansvarel för saneringsinsatser inom naturreservat bör åvilareservatsförvaltaren. Dessutom bör, enligt kommunens mening, full ersättningutgå till kommunerna för saneringsinsatser inom de områden som klassats somriksintressen för rörligt friluftsliv. Länsstyrelseni län tycker att kustkommunerna även bör få ersättning av staten försina planläggningskostnader och för den övningsverksamhet som bör bedrivas. Styrelsenför teknisk utveckling (STU) framhåller att reglerna om ersättning tillkommunerna kan få betydelse även för arbetet med forskning och Prop.1980/81:119 Bilaga 3.2 Kommundepartementet 395 utveckling av nya tekniker för oljebekämpning/sanering.Styrelsen anför med anledning härav följande. Framgångsrik utveckling av ny teknik förutsätter att detfinns köpare av den nya tekniken/utrustningen. Frånvaro av köpare försvåraravsevärt att ny teknik tas fram. Reglerna för ersättning av kommunens kostnaderbör därför utformas så att kommunerna ensamma eller i samverkan stimuleras attanskaffa effektiv ulrustning för bekämpning och sanering och har beredskap förhantering av denna. Etl alternativ är alt privata firmor stimuleras attanskaffa ulrustning som med viss säkerhet kommer att användas isaneringsarbetet och att firmorna då får ersättning för den risk som finns attutrustningen ej kommer till användning. Valet av regler för ersättning kommeratt styra vad slags utrustning och oljeskyddsberedskap som kommer till stånd.Önskvärt är således atl kommunerna får viss ersättning också förberedskapsåtgärder avsedda att minska skadeverkningarna vid framtida befaradeoljeutsläpp. STU anser det angeläget att denna fråga löses. I annatfall kan befaras att marknadshindren försvårar genomförandet av den tekniskautvecklingen. och fiskeriintendenten i mellerstadistriktet riktar uppmärksamheten pä ersättning till fiskare som genomoljeutsläpp kan vållas avsevärd ekonomisk skada antingen genom att redskap ochfiskeplatser blir förstörda eller all fångad fisk blir osäljbar. På samma sättkan en anläggning för fisk- eller musselodling bli förstörd. Fiskeristyrelsenanför med anledning härav följande. Man kan hävda att ersättning skall krävas av den somvållat skadan och att detta kan ordnas upp med skadevållarens försäkringsbolag.Della försvåras emellertid av den bevisbörda som läggs på den skadelidande.Det är ofta svårt att påvisa vem som är skyldig till ett utsläpp. Ofta släppsolja ut i skydd av mörker eller dimma. Oljan kan också driva lång väg innan denuppmärksammas. De polisundersökningar som i sädana fall har företagits harsällan letl till åtal och fällande domar hör till undantagen. Det vore därförmycket värdefullt om det funnes en fond från vilken en viss ersättning kundeutbetalas. Likheten med skördeskada och s. k. skördeskadeersättning inomjordbrukets område är påfallande. Chefen för marinen framhåller för sin del att ersättningäven måste utgå till försvarsmakten, när den engageras vid ett reellt ellerbefarat oljeutflöde. En sådan insats orsakar nämligen stora merkostnader förförsvarsmakten. Oljeskyddskommitténsförslag att ersättning för bekämpnings- och saneringsinsatser efteroljeutsläpp i hamn endast skall utgå om det visas eller görs sannolikt attutsläppet härrör från fartyg, som vid utsläppstillfället pass*at hamnen ellersökt nödhamn där, möter också kritik från några remissinstanser. motsätter sig förslaget med motiveringen att det i vissa fallkan visa sig omöjligt att spåra det skyldiga fartyget. Så kan t. ex. varafallet under isförhållanden då ett utsläpp går att konstatera först iefterhand. Länsstyrelserna i och Malmö- 1980/81:119 Bilaga3.2 Kommundepartementet 396 huslän samt Ystads, , , och kommunerredovisar liknande synpunkter. Enligt i och O.xelösundskommun kan dessutom långdragna tvister om ansvaret för oljeutsläpp i hamnområdemedföra att kommunerna får ligga ute med stora summor . Isamtliga sådana fall bör staten förskottera kostnaderna för bekämpning ochsanering. Göteborgskommun framhåller att förhållandena är speciella i hamn med hänsyntill att utsläpp i under den mörka delen av dygnet kanske inteupptäcks förrän oljan har ansamlats i hamnområde. Oljespill inomhamnområdet från okänd källa bör därför i ersättningshänseende jämföras medolja från havet. i delar dennauppfattning. föreslår att kommunerna genom ändring i brandlagenbefrias från ansvar för oljebekämpning i hamn. anser att frågan om ersättning för oljeutsläpp i hamnarna böranalyseras ytteriigare innan ersättningsreglerna ändras. Förslagetatt statsmedel skall kunna utgå för kostnader för åtgärder då oljeutflödebefaras ske bemöts genomgående positivt. En sådan bestämmelse torde stimulerakommunerna alt vidta skadebegränsade åtgärder redan på ett tidigt stadium,menar remissinstanserna. 1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 003-62'l/79 Er ivivvli* Zr b«i>ckning Regionala förråd av bekämpnings-oc. 'i saneringsmateriel Rt 1324/79 (delvis) Regeringen gav szatens brandnämnd i uppdragatt utarbeta program för att bygga upp regionala forråd av oljebekämpningsmateriel. Uppdraget har utförtsoch redovisas i bilaga. Arbetet har bedrivits i sararåd med kustbevak.ningen, raari.-.en, , och . Av tidsskäl har ärendet inte re.iiitterats till berörda länsstyrelser.Srandnämnden har e.Tiellertid informerat länsstyrelsepersonal i olika sammanhang, bl.a vidkonferens med landets försvarsdirektörer i Borlängedecember . Vid handläggni.ngen avdetta ärende har deltagit överdirektörerHultqvist, ledamöterna , "ågelsbo, och samt avdelningsdirektören , föredragande. En bilaga PF/YB 1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 398 Ad ?er Fahlin 19S0-01-22 Tillhör Sbrn Program för uppbyggnadav regionala förråd av oljebekämpnings- aateriel Regeringen har i beslut uppdragit åt statens brandnämndatt utarbeta program för regionala förråd av bekämpni.-igs-och saneringsmateriel. Arbetet skallbedrivas i samråd med marinen, civilförsvarsstyrelse.n, , , berördalänsstyrelser och och om möjligtredovisas för regeringen före utgångenav 1S79. I beslutet har inta angivits för vil.ket ändamål bekämpni.ngs-ochsaneringsmaterielen är avsedd och ej heller har några kostnadsramar uppställts. Emellertid hänvisas till betänkandet .Ren Tur (SOU 1979:43) ochnämnden har därför förutsatt att det ärfråga om ol jebekämpni.ngsmateriel. Initial.kostnaden för förråd av avsett slag uppskattas av utredni.ngen till femmiljoner kronor och den årliga drifts- och under.hållskost.naden till 0,5 miljoner. Förbrukningskostnader förutsätts belasta enskilda be-kämpningscperationer cch därmed anvisat förslagsanslag. Förråden skall främst vara avsedda för kommunernas behov. Med hä.nvisni.-ig till ovannämnda utredni.ngsbetänkande förutsätts att förrådshållni.ngen inriktas på materiel som är anvä.ndbar i strandtonen när oljeutsläpp till sjöss,i kustvatt.nen, på och . ".älaren flutit i land. Nuläget beträffande komm.unernas oljeskyddsmaterial Kommunernas satsning påoljeskyddsmateriel är blygsam i jämförelse .medkustbevakningens. Erfarenheterna fråninsatser vid större oleolyckcr har också visat att materielberedskapen inta vant helttillfredsställande. Oljebekämpning till sjöss,i kustvattnen, på och .Mälaren ar en statlig uppgift. uppfattning är det därför rimligt och angeläget att staten bidrar till en förbättri.ng av de drygt 100 kustkommunernas (motsv.) materielberedskapfor insatser när stränder drabbats av oljeutsläppsom skett utanför kommuns ansvarsområde. Det böri sa.mma.nhanget framhållas att de ersätt.-ni.ngsregler scm gäller för räddningstjänst och sanering med anledning av ol]eutflöde till Sjöss,i kustvattne.n .t. m (21 § brandlagen) direkt motverkar anskaffning av oljeskydcsmatsrieleftersom kommun får betalt för själva insatsenefter inträffat oljeutsläpp (bl a inhyrni.ng av materiel och tjänster) , . "nen inge.n ersättning föruppbyggnad av förråd i beredskapssyfte. Prop.1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 399 Kommunerna cch har gemensam ansvarsområdesgräns just där land och vatten möts. Beträffande hamn gäller att nämndagemensamma gräns anges i kommuns brandordning. Såväl räddningstjänstutrsdningen (SOU 1971:30), sid 123 och sid 223,,somdeparte.mentchefen i förarbetena tiil brandiagen (prop1973:135) har förutsatt att kommunerna skall göra oljebekämp-ningsi.nsatseri vissa strandnära vatten (t ex grunda vikar! , detvill säga inom ansvarsområde. Departe.mentchefen synas i sina överväganden, propsid 178, cm ersättni.ng till kom-.Tiun för oljebekämpni.ngm m ha godtagit räddningstjänstutredni.ng-ens bedömning. A andra sidan torde .naLn ej ha förutsatt att skall göra insatser på strand men däremot vid behov medverka vid bekämpningsinsatser i hamn. Anvisningar rörandetaktisk samverkan och ömsesidigt bistånd .iiellar. kustbevakning och kommun har efter samråd .med brandnämndenoch utfärdats av generaltullstyrelsen. Enligt förarbetenatill brandlagen är kommun inte skyldig att anskaffaspecialutrustning for i.nsats vid varje tänkbartslag av oljaolyckä. utrustningen skall vara avpassad medhänsyn till riskläget inom kommune.n för a.n första insats mot vanligen förekommande oljeutflöden som inte är av alltför stor omfattning. Kommun är med andra ord inte skyldig att di.iiensionera sinmateriella beredskap med avseende påriskerna for oljeutsläpp inora ansvarsområde. Enligt brandnämndensuppfattning är här föreslagna förråd inte avseddaatt ersätta den utrustni.ng som enligt förarbetena till brandlagen krävs för att kommunskall upprätthålla beredskap mot oljeutsläppuppkomna inora kommunens eget ansvarsområde. Materielen börutformas i första hand .med. hänsyn till insatser .Tiot större oljeutflödensom inträffat utanför kommu.ns ansvarsområde och sora drabbat strä.nderna.Exempel på sådana insatser är bekä.mp-ningsoperationerna till följdav tankfartygets Tsesis grundstötning i Södertäljeleden(1977) och oljeutsläppen som drabbat (1973) och Stock.hoL-ns skärgård (1979). I uppdraget till brandnämndentalas om förråd av bekämpnings- cch saneringsmateriel. ställersig emellertid tveksam till att bygga upp statliga förråd avmateriel avsedd för det ofta tidskrävande saneri.ngsarbetet. Vid sådana insatser fin.ns god tid att skaffa framerforderlig utrustning ur befintliga resurskällor. Uppbyggnad av regionala materielförråd medstatliga medel bör i första hand inriktas på att underlätta för kommunernaatt effektivare bekämpa oljeutsläpp som drabbat strandzonen. Visserligen kan genom bättre planläggni.ngsamt avtal med tillverkare och leverantörertillgängligheten på materiel av olika slag förbättras, mengenom att viss akutmateriel förrådshåils underlättas räddningsbefäl-Iiavarens arbete i väsentlig grad under ett pressat inledni.ngsskede. Förrådshållningen av materiel bör således byggasupp fra-mför allt med tanke på vad som behövsför att snabbt komma igång med ett förstahandsingripande. 1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 400 Förrådshållning, lokalisering av förråd m m Vad gäller förrådshållningen och underhållet av den lagrade materielen börman utgå ifrån att om .möjligt samlagra materielen i redannu befintliga eller planerade förrädslokaler, Fränekonomisk synpunkt är det självfallet fördelaktigtom existerande resurser på detta område kan ut.nyttjas. I första hand har undersökts vilka möjligheter försvars.makten,, , och större kommuners brandförsvar haratt ställa förrådsutrymme och personal till förfogande. .Man böreftersträva att förrådshållningen om.händertasav organisationer som har personal med' vana att sköta materiel av häraktuellt slag. Av stor betydelse vid val av förrådsplats är även cess lämplighet fråntransportsynpunkter. Flera olika alternativ kan diskuteras när det gällerlokalisering-an av förråden. Man kan tänka sig antingen ett stort antal små förråd eller ett fåtalstörre. En av de faktorer som är avgörande för lokaliseringen ärvilka krav på insatstider som skall ställas på denförrådshåll.na materielen. Enligt brandnämndens uppfattning är det fullt tillräckligt om transporttiden på landsvägtill den plats sora kan nås med biltransporter i anslut.ningtill skadeområdet kan hållas . Detta talar - samt att ensplittring av resurserna undviks - förett begränsat antal större förråd. I stort skulle ett transportavstånd på 5 timmermed bil i.nnebära att varje förråd kunde betjäna ett kustavsnitt om ca 50 mils längd cch en i.nnanför belägen region med ca 25 mils radie från förrådet (jfr kartbilaga). Detta medför - grovt räknat- att ett förrad borde lokaliseras vid norrlandskustentill trakten av U.meå, till stockhoLmsregionen ett förråd somsamtidigt skulle betjäna kom.mun-erna kri.ng , ett till blekinge.kusten och ett till , avsett att även betjänakommunerna kring . Med an radie på kommer förrådens i "betjäningscm-råden"att i viss utsträckning överlappa varandra. E.mellertid bör det uppmärksammasatt sist.nämnda förråd har en större region att betjäna enär cch ligger mom dessa områden. Riskerna for oljeutsläpp är här större genomden intensivare fartygs-trafike.n m ra. Förrådshållningen för uppmärksammassärskilt och att förråd förlägges dit. Skulle mycket stora oljepåslag inträffa och den materiel som finns vidnärmaste förråd inte räcka till förutsätts att komplettering kan ske genom re.kvirering från andra förråd. .Matarielen börfrån transportsynpunkter i görligaste utsträckningförvaras i transportcontainers. Beträffande möjligheter till förrådshållning avmaterielen inom ovan nämnda regioner bör framhållasföljande. På grund av den korta utredningstiden har civilförsvarsstyralsen och marinen under hand framfört att de inte hinner få fram uppgifter om i vilken utsträckning materielen kan förvaras hos desamma. har meddelat attdet inte finns plats varken utomhus eller inomhus i deras förråd. har fram--fört att de har begränsade förrådsutrymmen. Vid förfrågningar till vissa brandförsvarhar framkommit att för del finnsutrymme såväl inom- som utomhus hos Prop.1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 401 brandförsvar, i stockhoLmsregionen utomhus hos bra.nd-försvar,vid hos brandförsvaret iKarlskrona och i hosUddavalla brandförsvar. Brandchefen på har .meddelat att det inte finns plats pi bra.ndstationen,.men att det inte torde möta några svårigheter att erhålla lämpliga förrådsutrymmen på andra ställeni kommunen. Vid förläggning av materielen till brandkårerblir den oavsett tidpunkt gripbar på grund av brandförsvarens höga beredskap. De möjligheter som finns hos nämnda brandförsvarbör ses som exempel på tänkbar fcrrädslokaliserintj. . Tidsbrist har inte medgivit enutvärdering om andra orter kan erbjudalikvärdiga eller bättre fötråds lokall te ter. Försvarsmaktans, ,och s]öfartsver.kets resurser måste ocksåundersökas ytterligare innan slutlig ställning tas till val av förråds-platser. bedömning torde lokaliseringsfrågan emellertid' inte vålla större proble-m. Bekämpning av ilandflute.n oljainrymmer många problem. Väderlek, årstid,slag av strand - klipp-, klapper- ochsancstrand - typ av olja, ol]ans spridni.ngsgrad,hur länge oljan legat i ,det drabbade områdets belägenhetfrån transportsynpunkt är exe-mpel på några faktorer som inverkar. På grund av det stora antalet variabler är oftast den ena spillsituationen inte den andra lik.Härav följer att om man skulle di.mensionera utrustni.ngen för varje tänkbartslag av oljespill som kan drabba strandzonen, detta inta kan ske annat än till mycket högakostnader. Vid bekämpning ochsanering av oljeskador är det flera led som" vart ochett måste fungera för att i.nsatsen skall bli så framgångsriksom möjligt. Det måste bland annat finnas transportmöjligheter, utrustning för att begränsaspridningen av spillet, utrustning föratt avlägsna oljan från såväl land scm vatten, resurser för att härbärgera omhändertagenolja samt möjligheter att bli kvitt uppkommetoljeavfall. Olja sora drivit iland på sandstränder kan många gångareffektivt avlägsnas ned schakt- och grävmaskiner. Ett betydligt svårare problem utgörsteniga och klippiga stränder. Några riktigt rationella metoder för oljeskadeoperationer vid dessa strandtyper finnsinte. Begränsningsinsatser på t ex steniga stränderkräver alltid stor personali.nsats ocharbetet kan beskrivas son mycket primitivt (handpiockning av oljeklumpar ocharbete med skyfflar, krattor, spadar, sorptionsmedel m m). Inom styrelsen förte.knisk utveckling är på regeringens uppdrag FoU - program beträffande teknik för" ol jebe.kämpning till sjösssamt för bekämpning och sanering i strandzonen under utarbetande. Programmet syftartill att ta fra.iiteknik som är kommersiellt tillgänglig om . Förslag till regionalt förråd -minimialternativ Förråden bör ägas och administreras av statens brandnämnd. Utrustningen börutgöras av sådan .materiel som i ett akutskede behövs för att snabbtkomma igång med bekämpningsinsatser och där så möjligt förvaras i lastcontainers. Materielen bör kräva minimuraav underhåll och tillsyn. Lätt anskaffbar utrustning avses 26 1980/81. 1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet bördimensionaras för en personalinsats upp till 200personer. Nägon lagerhållning av transportresurser förutsätts inte behöva ske. Behoven av extra kommunikationsradioutrustni.ng bedöms kunna täckasge.nom i.nlåni.ng från civilförsvarsstyrelsensförråd. I olika sammanhang har påtalats briste.n på upptagare av olja från vattnet hos dan landbaserade bekämpningsorganisationen. For vissa slag av oljor harbl a sä kallade ski.mmers visat sig varamycket effektiva. Eftersom materiel av detta slag ej är lätt attanskaffa föreslås att varje förråd utrustas med en miniskimmar eller likvärdig anordning. I övrigt beträffande utrustning för att avlägsnaolja som flyter på grunda vatten i strandzonen bör man som i första hand förlita sig på slamsugarfordon, schaktmaskiner, pumputrustning m msora finns lätt tillgänglig i hela landet. Materiel av sistnämnda slag ärinte känslig för störningargenom sjögräs, vass, tång, issörja m m. Avfallscontainers torde inte behöva ingåi förråden då även sådana fi.nns gripbara i stora kvantiteter. Vid vissa bekämpningsoperationerhar det visat sig svårt att i i.-i-itialskedet uppbringalämpliga små arbetsbåtari tillräckligt antal. Förråden bör därför innehållaviss kvantitet stryktåliga öppna småbåtar av omkri.ng fem meters längd. Beträffande utombordsmotorer torde det billigastealternativet vara att inköpa desamma och träffa separat avtal om förvari.ng inomhus i lämplig lokal. Granskning och utvärderingav enskilda produkter i nedanstående förslag har inte gjorts. Denna bör anståtill dess beslut fattats om .medelstilldelning. Förslag till materielhållning 3 s ett regionalt förråd: 20-fot transportcontainers med inredning öppnaarbetsbåtar helst i aluminium med utombords-motor,öskar, extra åror och förtöjningsgods fatpumpar för dri'/medel hamn- och inomskärslänsa (alt. 1000 m kustlända) med ankrings-don och tågvirke "varma" underställ par halkskydd(breddar) 1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 403 600 par handskar 5.000 200 st flytvästar 20.000 10 st sjukvårdsutrustning 2.000 5000 st plastsäckar 10.000 krattor (räfsor) Rengöringsmedel (lösningsmedel) förtvättning av redskap och personal Sorptionsmedel typ bark och vitmossetorv för att skydda arbetsplats från att bli nadsmetad Efter samråd medbrandchef arna i och på samt general-tullstyrelsen har antalet öppna arbetsbåtarminskats till fem per förråd i dessa ragioner. resp Gctla.nd består till stor del av öppen kust varför behovet -av antalet små arbetsbåtarhar bedömts vara mindre. Förråden på och bör således i.nnehålla; 5 st öppna arbetsbåtar, helst i aluminium, raed utombords- motor, öskar, extra åror och förtöjningsgods 55.000:- 5 st dri-/medelsdunkar 250:- I övrigt lika raed föregående Summa kr 958.250: Progra.mplaner föruppbyggnad av förråden samt kostnader föregående 5.122,750: oförutsett 77.25 0: Förbruknings- ochreparationskostnader förutsätts belasta enskilda bekämpningsoperationeroch för detta ändamål anvisat förslagsanslag. 1980/81:119 Bilaga3.3 Kommundepartementet 404 Uppbyggnadsal ternj_ty_ Samtliga förråd anskaffas påen gång och beräknas kunna vara uppbyggda efter tidpunkt för beslut. Årskostnadför drift och underhåll, lokalhvror m m 250.000:- Förråden byggs upp i två etapper. Anskaffningskostnad 3 .100 .0 00:- Årskostnadför drift- och underhåll, lokalhyror m m 150.000:- Andra året: BlekingeragionenNorrlandsregionen Årskostnadför drift- och underhåll, lokalhyror m .-n 350.000:- Förråden byggs upp i tre etapper. Första året: Gäteborgsregione.n Arskost.nad fördrift- och underhåll, lokalhyror m m 100.000:- Andra året: Blekingeregionen Arskostnad fördrift- och underhåll, lokalhvror m m 200.000:- 1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 405 Anskaffningskostnad 1,000.000;- Arskostnad fördrift- och underhåll, lokalhyror m m 250.000;- Prop.1980/81:119 Bilaga 3.3 Kommundepartementet 406 1980/81:119 Bilaga 3.4 Kommundepartementet 407