prop · G40349 · 1980-12-31 00:00:00 — Därutöverbör i enlighet med vad som har nämnts stöd i vissa fall kunna ges tilltillverkare. I övrigt bör stödet, utöver de allmänna riktlinjer som jag nysshar angett, utgå enligt vad som gäller för den bidragsverksamhet som SINDoch lantbruksstyrelsen har hand om. Närdet gäller de villkor som OED har föreslagit om tid för beslut om eftergift avvillkorliga lån bör det som jag har nämnt ankomma på regeringen attutfärda närmare föreskrifter härför. 1980/81:49 21 2.4.2 Fullskaleanläggningar med storakommersiella risker Investeringar i fullskaleanläggningar med stora kommersiella risker är aktuella främst i stegel efter demonstration och ärdärigenom inte stödberättigade . Enligt OED finns det skäl attkomplettera de nuvarande stödformerna för dessa fall. Aktuella objekt är inuvarande kostnadsläge främst nya anläggningar för att utnyttja torv ochskogsavfall och vissa anläggningar för solvärme. Därtill kommer kostnader föråtgärder, främst investeringar, i anslutning till storskaliga försök bl.a. påtransportområdet. Eftersom den kommersiella risken kan vara betydande, börstödformen enligt OED vara lån, i vissa fall kombinerade med bidrag. OEDföreslår all summan av lån och bidrag inte bör överstiga av totalkostnaden,att bidragsdelen inte bör överstiga av merkostnaden och att villkorligåterbetalningsskyldighet av lånedelen bör kunna medges i undantagsfall. Ett mindre antal remissinstanser har behandlat OED:sförslag i denna del. Dessa remissinstanser är positiva till OED:s förslag, medundantag för kommun, som anser att den av OED föreslagnabidragsandelen är otillräcklig. Kommunen anser, att bidragsdelen på av merinveste-ringenbör kompletteras med ett villkoriigt lån så att det sammanlagda stödet uppgårtill av merinvesteringen eller alternativt till av totalinvesteringen.Kommunen anser att räntebefrielse bör medges som lånet ärvillkorligt. SIND bedömer liksom OED att någon form av subvention ärnödvändig för att investeringar av det här slaget skall komma till stånd. SINDanser emellertid att en renodlad låneform är att föredra och att låneneventuellt bör kunna beviljas till av den aktuella investeringen ochsåledes inte enbart till merinvesteringen. I enlighet med vad jag har anfört bör bidragreserveras för projekt där den tekniska risken är stor, dvs. Jag bedömer alltså att bidrag inte bör komma ifråga för den typ av åtgärder som kännetecknas av att de inte medför någrastörre tekniska risker även om de kommersiella riskema är betydande.Tillkomsten av sådana åtgärder bör i stället stödjas genom lån. I enlighet medvad jag har anfört, bordet aktuella stödet inte utgöra endafinansieringskälla. Stödels andel av en investering bör alltså begränsas till50% av totalkostnaden. Projekt som avser fullskaleanläggningar av nämnt slag,är ofta förenade med avsevärda kommersiella risker. Lån med villkorlig ålerbetal-ningsskyldighelbör därför kunna medges, när de kommersiella riskerna bedöms vara stora. Detbör ankomma på regeringen att närmare föreskriva när sådana lån får ges. 2.4.3 Speciella Investeringar i fullskaleanläggningarmed måttliga kom mersiella risker Lånemöjligheler bör enligt OED skapas för speciellainvesteringar i fullskaleanläggningar som innebär måttliga kommersiella riskermen är svåra Prop.1980/81:49 22 att få till stånd av olika skäl, t. ex. därför att dekräver höga investeringskostnader i förhållande till oljeanläggningar.Aktuella objekt är enligt OED kapacitetsökning i form av kolpannor i industrin.Lånen bör enligt OED inte kunna förenas med villkoriigåterbetalningsskyldighet och uppgå till högst av den totalainvesteringskostnaden. Ett fåtal remissinstanser har direkt berört dessainvesteringar. Enligt kommer bl.a. de senaste betydande pris-och skattehöjningarna på olja samt förväntan om framtida höjningar att ge incitamentlill företagen att investera i anläggningar för andra bränslen än olja. I mångaav de processer som är aktuella har vi i enligt verket inte någonstörre erfarenhet av att utnyttja kol och av att bemästra de miljöstörningarsom då uppkommer. Ett alltför snabbi införande av kol i energisystemet kan gedåliga tekniska lösningar. Staten bör därför enligt verkets åsikt inte söka attmed särskilda stimulansåtgärder ytterligare öka takten i introduktionen avkol. anser därför det olämpligt att lämna ett allmänt stödtill anläggningar för andra bränslen än olja inom industrin. Verket avstyrkeratt anläggningar med måttliga kommersiella risker av typ kolpannor inomindustrin generellt blir stödberättigade. SIND anser att uppförande av kolpannor i kommuner intekräver extra stöd. Belräffande industrins kolpannor bedömer SIND att intressetför koleldning inom industrin har varit mycket måttligt. Endast ettfåtal projekt omfattande ombyggnader av befintliga pannor och processutrustningarhar genomförts. Koleldning i pannor över en viss effekt är enligt verkettroligen ekonomisk . Jag har redan tagit upp frågan om hur stöd bör kunnalämnas till vissa miljöskyddsåtgärder av demonstrationskaraktär. Lån tillkonventionella anläggningar för andra bränslen än olja bör i övrigt lämnasendast där investeringens storlek jämfört med motsvarande anläggning för oljaär så stor att den hindrar investeringens genomförande. Fortsatta höjningar av oljeprisemakan utgöra en viss stimulans till företagen att gå över till andra bränslen änolja och därmed minska behovet av stöd. Eftersom projekt av detta slag medförmåttliga kommersiella risker, bör villkorliga lån inte förekomma. Ävensubventionsinslagen i form av ränte- och amorteringsvillkor bör varabegränsade. Stödets andel av finansieringen av investeringar av detta slag böruppgå till högst . 2.4.4 Energibesparande åtgärder i befintliga byggänder ochprocesser Stöd utgår till energibesparande åtgärder ibefintliga processer och byggnader i näringslivet. Stödet utgår i form avbidrag om högst av merinvesteringen. Ett alternativ lill detta stöd ärenligt OED en lånemöjlighel. En sådan lånemöjlighet bör enligt OED varamotiverad åtminstone övergångsvis i perioden efter bidragens avvecklande. Sådana lån bör inte vara förenade med villkorligåterbetalningsskyldighet och bör inle överstiga avinvesteringskostnaderna. Prop.1980/81:49 23 anstånd med amortering och räntebetalning bör kunnamedges. Räntan bör då läggas till kapitalet. Fleraremissinstanser är positiva till detta förslag. , SIND och LOför emellertid fram kritiska synpunkter. anser att behovet avatt generellt lämna förmånliga lån för energibesparande åtgärder inomnäringslivet, om de nuvarande bidragen avskaffas, kan ifrågasättas. Verketanför emellertid att speciella omständigheter, t.ex. problem att organisera detfinansiella samarbetet mellan kommuner och industrier i fråga omspillvärmeprojekt, kan motivera alt statliga lån ges i vissa fall. Ett annatexempel - med anknytning lill miljövårdens verksamhetsområde - där detta kanvara motiverat är förbränningsanläggningar för avfall. SIND har tidigare varil inne på tanken att komplettera bidragsgivningenmed lånemöjligheler. Som SIND bedömer det, finns det f n. inga skäl att införalån som ersättning för bidragen. SINDs erfarenhet visar nämligen att det ärlönsamheten och inte finansieringen, som är del normala hindret förgenomförandet av en energibesparandet åtgärd. Om lån därför skall varaattraktiva för denna typ av projekt måsle lånevillkoren omfatta sådanasubventioner, t. ex. räntefrihet, att de är jämställda med nuvarande bidrag. Omsubventioner på detta sätt skall utgå är ett bidragssystem enligt nuvarandemodell betydligt smidigare från administrativ synpunkt enligt SIND. Energisparbidragen lill omställningsålgärder inomnäringslivets processer och byggnader har enligl min mening medfört belydandeenergibesparingar, främst i form av olja. Den återståendebesparingspotentialen torde vara av betydande omfattning. ligger deti sakens natur all ett stöd av denna karaktär minskar i betydelse allteftersomindustrin ersätter befintliga anläggningar med nya. De under de senaste åreninträffade oljeprishöjningama har också ökat den företagsekonomiskaavkastningen på investeringar i oljebesparande syfte. Avsikten har, som föredraganden anförde i prop.1978/79:115 bil. I s. 94, NU 1978/79: 60, rskr 1978/79:429, mot denna bakgrundvarit att stödet till denna typ av åtgärder skall trappas ned allteftersomoljebesparingspotentialen tas till vara. I propositionen om besparingar i statsverksamheten, m.m. (prop.1980/81: 20, bil. 13) föreslås alt stödet lill energibesparande åtgärder i näringslivetsbyggnader och processer upphör den Ijanuari 1981. Detta gäller, vilket jagstrax återkommer till, emellertid inte stödet till små vattenkraftverk ochträdgårdsnäringens byggnader. Destigande oljepriserna medför att lönsamheten förbättras för åtgärder som kanersätta olja eller spara energi. Prisstegringama medför också alt åtgärder somtidigare inte har bedömts vara lönsamma kan bli aktuella för genomförande.Vissa projekt blir emellertid trots detta inte genomförda. Detta kan, somnaturvårdsverket påpekar, bero på att det kan finnas finansieringsproblem somhindrar projekt som skulle kunna medföra avsevärda Prop.1980/81:49 24 besparingar av olja från att komma till stånd. Dettagäller enligt min mening i belydande utsträckning stora spillvärmeprojekt. Föratt denna besparingspotential skall tas lill vara bör lånemöjligheter införasför sådana investeringar. Eftersom det rör sig om projekt där lönsamheten medrelativt stor säkerhet kan väntas bli god, bör lånen inte innehålla någrasubventionsinslag. Däremol bör de utgå utan att särskilda krav ställs påsäkerhet så all konkurrens med andra investeringar undviks. Stödets andel avfinansieringen av investeringar av detta slag bör uppgå till högst . Sammanfattningsvis innebär vad jag nu har anfört attstatligt stöd till energibesparande åtgärder i näringslivets byggnader ochprocesser i fortsättningen bör utgå endast till vissa spillvärmeprojekt ochtill de åtgärder som tas upp i propositionen om besparingar istatsverksamheten, m.m. För all säkerställa att ytteriigare delar av denbesparingspotential som finns inom detta område tas till vara bör även andraåtgärder vidtas, i första hand för utbildning och rådgivning. Jag återkommertill detta . 2.5 Medelsbehov och finansiering OED har för sitt förslag beräknat ett stödbehov påsammanlagt 2 500 milj. kr. Med i genomsnitt sammastödbehov innebär del ett stödbehov på 500 milj.kr. OED har med hänsyn bl. a. lill osäkerheten om utvecklingenpå det energipolitiska området räknat med stödbehovet till 300 milj. kr. fördet första året av stödverksamheten. Några remissinslanser tar upp de bedömningar av behovet avframtida investeringar som OED har lagt lill grund för beräkningen av behovetav medel. framför t. ex. att OED:s uppskattning avinvesteringsbehovet för olika anläggningar för perioden 1985 tar uppinte mindre än 800 milj. kr. för solvärmeanläggningar medan det för torveldadekraftvärmeverk inte har redovisats något investeringsbehov. bedömerdel föga troligt att utbyggnaden för solvärme blir av så stor omfattning redanföre , medan däremot ett visst investeringsbehov för torveldade anläggningarkommer att föreligga. I detta sammanhang vill framhålla att värmepumparför luft, vatten och mark i vissa fall är ett alternativ till konventionelluppvärmning. anser all det f. n. sker en myckelsnabb utveckling inom energilagringsteknikens område och att ett snabbtgenombrott när det gäller t.ex. salter som energilagringsmedium är all vänta.Detta kan enligt föreningen initiera investeringsåtgärder redanunder den närmaste femårsperioden. Föreningen anser vidare all investeringari avsikt all förbättra värmepumpars effektivitet, uthållighet och driflsä- Prop.1980/81:49 25 kerhetär utomordentligt välmotiverade och därför måste uppmärksammas i dettasammanhang. Vadgäller transportsektorn pekar både transportforskningsdelegationen ochtransportrådet på vissa typer av projekt, som inte har beaktats i OED:sberäkningar. anser t.ex. att kompletterande finansiering kanbehövas för att möjliggöra försöksdrift med elbilar. Detsamma bör gällaförsöksverksamhet kring möjligheterna alt uppnå en förbättrad kollektivtrafik,något som enligt rådet i hög grad kan bidra till en bättre energihushållning. SINDbedömer att OED har underskattat behovet av stöd för investeringar iinfrastruktur liksom i hetvattenpannor för flis och torv. Fullmäktige i riksbankentar upp den typ av finansiering som lillämpas för fjärrvärmeanläggningaroch kraftvärmeverk. Denna finansieringsform infördes för att lättarekunna tillgodose värmeverkens behov av långfristiga lån. Lånen finansierasgenom att ger de båda kommunlåneinstituten. , emissionstillstånd för obligationer. Dessa säljs tillbl.a. allmänna pensionsfonden, banker, försäkringsbolag och enskilda. De kreditmedelsom låneinstituten på så sätt får in, lånas ut till kommuner och värmeverk för fjärrvärmeutbyggnad.Fullmäktige i vill ifrågasätta denna finansieringsformsberättigande framöver. Införandet av ett stödsystem av det slag OED förordar i övrigtgör enligt fullmäktige att den specialdestinering av medel som sker genomnyssnämnda finansieringssätt närmast framstår som överflödig. Del behov avsamordning, som OED betonar, talar enligt fullmäktige för att dennafinansiering bör sammanföras med den övriga stödverksamheten rörandeenergiinvesteringar. LRF påpekar attkonsekvensutredningen, vars bedömningar har utgjort underlag för OED:sberäkningar, enligt LRF:s uppfattning hade en alltför negativ inställning tillolika biobränslens möjligheter att bidra till energiförsörjningen. Dennainställning fär enligt LRF automatiskt ett genomslag i det medelsbehov somkalkyleras. LRF vill mot denna bakgrund understryka det angelägna i atttillräckligt med medel avsätts för verksamheten och att detta behov kan kommaatt överstiga det som har framräknats med utgångspunkt ikonsekvensutredningens beräkningar. Somjag inledningsvis anförde har förändringar inträffat som gör att bedömningenav OED:s förslag påverkas. Remissinstansemas synpunkter pekar på att behovet avstöd inom flera delområden kan bedömas som större än vad OED har beräknat.Synpunkter finns också som anger att investeringsbehovet i vissa fall kan varahögt beräknat. har jag också anfört att kretsen av stödmottagare ochstödets omfattning bör vidgas något jämfört med förslaget. Betydelse förbehovet av stöd får också den ökade vikt som jag anser bör läggas påinvesteringar i vissa miljöskyddsåtgärder. har, som framgår av minanmälan till propositionen om besparingar i statsverksamheten, m. m. motivetför vissa delar av stödet Prop.1980/81:49 26 bortfallit.Detta gäller huvuddelen av de medel som OED har beräknat för åtgärder ibefintliga byggnader och processer. Närdet gäller den fråga som fullmäktige i har tagit upp vill jag anföraföljande. Detnu aktuella stödels huvudsyfte är all främja introduktion och kommersialiseringav teknik som snabbt kan ersätta olja. I detta ligger att stöd inte bör komma ifråga för konventionell teknik som redan tillämpas i . Detta innebäratt lån till konventionell fjärrvärme- och kraflvärmeut-byggnad skulle strida molstödets syfte. Med anledning härav finner jag att den nuvarande ordningen för attfinansiera fjärrvärmeanläggningar och kraflvärmeverk bör behållas. Somjag redan nämnt har jag förordat att bidragen som utgår från anslaget E6 Energibesparandeåtgärder inom näringslivet m. m. bör upphöra den , utom vadgäller trädgårdsnäringen. För trädgårdsnäringens byggnader bör stöd kunna utgåäven . Från anslaget E6 ulgår f n. också stöd tillåtgärder som syftar till alt vidmakthålla, öka eller få till ståndelproduktion i små vattenkraftverk som löper ut den 30juni 1981. SIND har redovisat en utvärdering av verksamheten (SIND PM1980: 23). Jag räknar med att återkomma till frågan om små vattenkraftverk isamband med de energipolitiska förslag som avses bli förelagda ibörjan av . I avvaktan på att ställning tas till eventuella fortsattastödåtgärder bör bidrag enligt nuvarande regler t. v. lämnas frånoljeersättningsfonden för dessa objekt. Jaghar också anfört alt en betydande energibesparingspotenlial finns i befintligaanläggningar i övrigt. En stor del av denna potential kommer all finnas hosmindre och medelstora företag. Erfarenheten av SIND:s verksamhet medrådgivning i energifrågor visar att rådgivning är ett effektivt sätt alt uppnåenergibesparingar. anser vad beträffar rådgivning vid deregionala utvecklingsfonderna all det nuvarande syslemet kraftigt börutvecklas och stödjas. Jag bedömer att det finns goda skäl för en betydandesatsning på rådgivning inom energiområdet vad gäller främst mindre ochmedelstora företag. Med hänsyn till de kunskapel och erfarenheter om dessaföretag som finns samlade hos de regionala utveck-lingsfondema är del enliglmin mening naturligt att fonderna även i fortsättningen utgör basen för denrådgivningsverksamhet inom energiområdet som är riktad mot näringslivet.Enligt bl.a. inventeringar som SIND har gjort finns ett mycket stort behov avutbildning om energisparande för yrkesverksamma. I budgetpropositionen 1980 (prop.1979/80:100 bil. 17 s. 227) anförde jag alt jag skulle ta upp frågan om altfinansiera rådgivningsverksamheten och stöd till utbildningsåtgärder inomenergiområdet via den nu aktuella fonden. Jag finner att principen bör vara altstöd lill utbildning i energibesparingssyfte och rådgivning bör finansierasfrån oljeersättningsfonden. Utbildnings- och rådgivningsverksamheten bör äveni fortsättningen administreras av SIND. Jag återkommer till behov av medel Prop.1980/81:49 27 ochnärmare riktlinjer för rådgivningsverksamheten i den energipolitiskaproposition som jag avser att föreslå regeringen att lägga fram senare underdetta . Beräkningenav behovet av medel för det nya stödsystemet inrymmer ett visst mått avosäkerhet. Erfarenhet av verksamheter av det här slaget visar också att detbehövs innan stödgivningen kommer igång i full omfattning.Samtidigt visar t.ex. erfarenheterna från bidragsverksamheten vid SIND att nären verksamhet har pågått kan del vara svårt att få medlen att räcka tillför de behov som finns. Detta innebär att man bör se till att verksamhetenredan från början får ett tillräckligl tillskotl av medel. Den fond som jagtidigare har föreslagit bör bildas för all ha hand om medlen bör konstrueras såatt de lånemedel som återbetalas till fonden kan användas för nyutlåning. Min bedömning är alt behovet av medel för detta område inkl.medelsbehovet för SlND:s verksamhet med rådgivning och utbildning kommer attuppgå till ca 500 milj. kr. för av verksamheten. För den förstatreårsperioden bedömer jag att 1 700 milj. kr. behövs för del nya stödet. OEDhar inte lagt fram något förslag till hur det nya stödet skall finansieras. OEDhar emellertid visat att en höjning av avgiften på oljeprodukter med . perm skulle ge en inkomst på ca 300 milj. kr. Huvuddelenav de remissinstanser som har behandlat finansieringsfrågan är positiva finansiering genom en avgift på olja. kommun föreslår emellertid enfinansiering direkt över statsbudgeten. anser med hänsyn till kostnadslägetinom den svenska industrin all en finansiering med en oljeavgift inte äracceptabel. Om en oljeavgift anses ofrånkomlig av budgetskäl, förordar enhöjning av den särskilda beredskapsavgiften för oljeprodukter, förutsatt atthöjningen får inräknas i skattebelastningen vid tillämpning av regeln omnedsättning av den allmänna energiskatten i vissa fall. RRV förordaravgiftsfinansiering eftersom denna även ger en styreffekt genom prishöjningen.Härvid bör enligt RRV:s mening övervägas en konstruktion som innebär attavgift såväl för oljelagring som för den föreslagna oljeersättningsfonden kantas ut som en gemensam avgift. Enligtmin mening finns det flera skäl som talar för en avgiftsfinansiering av sammaslag som infördes för beredskapslagring av råolja, främst för s. k.fredskriser, och som gäller även för oljelagringsprogrammel för perioden1978-1984 (prop. 1976/77:74 bil. 2, FöU 1976/77:13, rskr 1976/77: 311). Detta system innebär all en avgift eriäggs för vissa oljeproduktersom omfattas av energiskatt. F. n. utgår avgiften med per liter bensin(utom flyg- och reabensin) och med . per kubikmeter för motorbrännolja,eldningsolja och bunkerolja (utom för fartygsdrift i utrikes trafik) Avgiftemafonderas hos i en särskild fond, olje-lagringsfonden. Ävenden s.k. oljeprospekteringsfonden (prop. 1977/78: 128, NU 1977/78: 70, rskr1977/78: 343) finansieras med denna avgift. 1980/81:49 28 Somjag inledningsvis har framhållit är en av energipolitikens huvuduppgifter attminska vårt stora oljeberoende. Den föreslagna stödverksamheten bör bli ettverksamt medel för att introducera och kommersialisera sådan teknik som snabbtkan få effekt på oljeberoendet. Ett minskat oljeberoende ger storasamhällsekonomiska vinster genom alt belastningen på bytesbalansen minskas. Imånga fall kan åtgärder av detta slag bli även företagsekonomiskt lönsamma.Åtgärder för att minska oljeberoendet minskar också vår känslighet för stömingarpå den internationella oljemarknaden. Att finansiera åtgärder av delta slaggenom en avgift på oljeprodukter är enligt min uppfattning principiellt riktigteftersom behovet av insatser för att ersätta olja och spara energi måsle ansesstå i relation till förbrukningen av olja. Avgiften kan belraklas som en försäkringspremiesom gör det möjligt för oss att öka tryggheten i vår energiförsörjning genom enövergång till andra bränslen än olja och en minskad energianvändning. Avgiftsuttagetmedför också ell incitament lill hushållning med olja genom att priset höjs. Närdet gäller frågan om vilka nedsätlningsregler som bör gälla för industrin villjaganföra följande. Skatten på elektrisk kraft är f. n. Förindustriell versamhet är skatten dock per kWh för den del av förbrukningensom överstiger 40000 kWh . Skatten på mineraloljor är . Skatt på energi som förbrukas i industriell tillverkning skalldock utgå med högsl av de tillverkade produkternas försäljningsvärde frittfabrik. Genom särskilda beslut för enskilda företag har regeringen för visstidsperiod, senast för nedsatt denna procentsats fill 1,. Förår 1980 har nedsättningsbesluten utformats så alt den del av den särskildaberedskapsavgiften för oljeprodukter som överstiger . per kubikmeterskall räknas som skatt och alltså omfattas av nedsättningen. Iflera sammanhang har framförts att möljigheterna att spara energi och gå övertill andra bränslen än olja är mycket goda i näringslivet. En betydande del avde medel som kommer all finnas för den föreslagna stödver-samheten förutseskomma att gå till projekt i näringslivet. Mot den bakgrunden finner jag attdet är rimligt att även den del av industrin som har nedsättning av energiskattbidrar lill alt finansiera det nya stödet. De regler om nedsättning avenergiskalt som gäller för den tyngre industrin bör alltså inte tillämpas idetta sammanhang. Eflersamråd med cheferna för budget- och handelsdepartementen förordar jag att enavgift för att stimulera åtgärder för oljeersätlning och energisparande tas utpå så sätt att den nuvarande särskilda beredskapsavgiften för oljeprodukterhöjs. Härigenom uppnås bl.a. - i likhet med vad RRV har anfört - administrativafördelar. De inkomster som svarar mot höjningarna av avgiften skall emellertidavskiljas och på samma sätt som gäller för oljelagringsfonden och oljeprospekteringsfondentillföras en särskild fond som i enlighet med vad jag inledningsvis har anförtbör benämnas oljeersättningsfonden. Prop.1980/81:49 29 Medhänsyn till de bedömningar av behovet av medel för fondens verksamhet underdet första året som jag har redovisat bör den särskilda beredskapsavgiftenhöjas med . per kubikmeter för motorbrännolja, eldningsolja och bunkeroljafr. o. m. den . Fören normal lägenhet motsvarar den nya avgiften ca . i hyreshöjning.För ett småhus blir motsvarande kostnadsökning ca . Idagtas särskild beredskapsavgift ut för motoralkoholer. Från beredskapssynpunktsaknas emellertid f. n. skäl att lagra sädana drivmedel.