prop · G403150 · 1980-12-31 00:00:00 — För att utvecklingen skall kunna vändas krävs en omfattandeförändring av den ekonomiska politikens inriktning. Steg i denna riktning harredan tagits genom den ekonomisk-politiska strategi regeringen redovisade iårets budgetproposition och det presenterade ekonomiskahandlingsprogrammet. Del äremellertid inte långtidsutredningens uppgift atl anvisa konkretaekonomisk-politiska åtgärder. Utredningen har därför begränsat sig till attgöra en kort summering av de områden där del är av största vikt att förändringarkommer till stånd. Startpunkten för denna utgörs av de krav påförändringar somframkommer ur utredningens alternativ 1 för utvecklingen . Dessaär i korthet: av stagnationmåste industriproduktionen och industriinvesteringarna nu öka igen. För attdetta skall vara möjligt måste industrin vinna marknadsandelar både hemma ochulomlands. Sysselsättningen i industrin måste under den närmastefemårs-perioden öka med ca 60000 personer. Oljeberoendet måste minskas. Den privala konsumtionen får ökamed endast ca 0,. Utgiftsökningen i den offentligasektorn måste bringas ned från 6 å mätt i fasta priser till I ä 2%om året. Tillväxten i statlig och kommunalkonsumtion måsle dämpas kraftigt. Kommunernas konsumtionstillväxt måstebegränsas till I % . Den av LU återgivna kravbilden utgör ett direkl resultatav LU:s kalkyler och måste bedömas utifrån realismen i de förutsättningar somulredningen arbeiat med. Denna kan givelvis på olika punkter diskuteras menenligt min mening är det obestridligt alt LU:s kalkyler i stort ger en rikligbild av de krav som måsle ställas. synes utredningen vara väloptimistisk angående förutsättningarna för ökad inhemsk produktionstill- Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 49 växt och kan därigenom ha underskattat behovet av enanpassning på ekonomins efterfrågesida. Det kan sålunda ifrågasättas om den avLU förutsatta internationella tillväxten fullt ul kommer att realiseras. Om såinte sker blir möjligheterna för den svenska exportindustrins tillväxt sämre änvad utredningen räknat med. Det kan vidare diskuteras huruvida hela den av LUförutsatta produktivitetsökningen kan åstadkommas. LU anger för sin del attdetta kräver snabba och kraftfulla åtgärder på ekonomins utbudssida.Realiserandet härav beror således bl.a. på effektiviteten i genomförandet av deåtgärder som regeringen redan aviserat. Jag vill i detta sammanhang ocksåtillägga att den utveckling som kan förutses bestyrker minafarhågor att anpassningskraven för en återgång mot balans ytterligare skärpts. Dennauppfattning delas i stor utsträckning också av remissinstanserna. Samlligaremissorgan tycks sålunda vara överens om att industriproduk-fionen måste öka.Däremot ställer sig flera instanser tveksamma till huruvida de av LU angivnaökningstakterna verkligen skall kunna uppnås. hör bl.a.Centralorganisationen /SR, och . Bakgrunden till tveksamheten står bl.a. att finna iuppfattningen att LU kan ha överskattat den framtida världsmarknadstillväxtenoch därmed den möjliga svenska exporttillväxten. Likaså ställer sig fleraremissorgan tveksamma till möjligheterna för den svenska industrin att vinnamarknadsandelar i den utsträckning som LU förutsatt. Slutsatsen blir i dessafall atl en ännu hårdare anpassningsbörda måste läggas påkonsumtionsutvecklingen. Både och menar att den ökade anpassningsbördan måste läggas på denoffentliga konsumtionstillväxten. , och att den totala konsumtionens tillväxt måste begränsas föralt uppnå ekonomisk balans. konstaterar således attunderskollen i bytesbalansen måsle elimineras för att de övergripande målenför den ekonomiska politiken på lång sikl skall kunna uppfyllas. Mot dennabakgrund är det enligl LO:s uppfattning tvingande att den offentliga sektornsexpansion anpassas till tillväxten i ekonomin. LO framhåller emellertidsamtidigt den offentliga sektorns viktiga roll för upprätthållandet av inhemskefterfrågan och full sysselsättning. Den anser det inte heller bevisat att denoffentliga sektorns expansion varit ett hinder för industrins utveckling. hävdar att en utveckling motbalans i den svenska ekonomin kan åstadkommas med en annan avvägning mellanprivat och offentlig konsumtion än vad som förordas i LU:s allernaliv 1. Avsamma uppfattning är LandslingsjÖrbundet, som anser atl LU förordat en alltförkraftig neddragning av den kommunala konsumtionstillväxten. /SR framhåller atl utrymmet förtillväxt inom den offentliga verksamhet bör bedömas med utgångspunkt från enrenodlad prioritering mel- Prop.1980/81:150 Bilaga 1 Reviderad finansplan 50 lan olika typer av efterfrågan och därmed sammanhängandefinansieringsproblem. Det betonas att anledningen till atl /SR accepterarbehovet av återhållsamhet i den offentliga sektorns tillväxt i huvudsak kanhänföras till svårigheterna att höja skatteuttaget i den omfattning som eljestskulle krävas. Bland övriga remissinstanser kan nämnas SverigesHantverks- och industriorganisation (SHIO), som instämmer i LU:s beskrivningav de aktuella problemen och även LU:s allmänna synpunkter på hur de skalllösas. Fullmäktige i Riksbank understryker alt LU:s alternativ I inteskall uppfattas som en lång och knagglig väg mot balans i ekonomin. I ställetär det ett alternativ där kraftfulla åtgärder, som leder till en markeradriktningsförändring, genast måste sättas in. Fullmäktige i framhåller att en ensidigsatsning på fortsatt hög konsumtionstillväxt och/eller omfattandesubventionering av industrigrenar utan framtidsutsikter leder till attbalansbristerna förvärras. Fullmäktige har varil djupt oroade avde allt större underskotten i bytesbalans och statsbudget. De understryker attfinansieringen av dessa hotar atl leda till allt allvarligare problem ochskadeverkningar för den svenska ekonomin. Enligt fullmäktige ligger LU:smålsättning om balans i utrikeshandeln först på enriskabelt låg ambitionsnivå. De förordar i stället att målet för uppnåendet avjämvikt bör flyttas till senasl 1985. Vid en given ekonomisk tillväxt skulledärvid kraven på återhållsamhet i den inhemska konsumtionen skärpas.Fullmäktige anser det också vara av allra största vikt all minskningen av detstatliga budgetunderskottet sker i snabbare takt än vad som förutsatts ilångtidsutredningen. Jag har förståelse för den oro som riksgäldskonloretuppvisar i sitt remissvar. Jag tvingas emellertid konstatera att denhögre ambitionsnivån beträffande lidpunkten för extern balans skulle ställautomordentligt hårda krav på inhemsk åtstramning. Detta förhållandeaccentueras av svårigheterna atl uppnå den ekonomiska tillväxt som LU räknatmed och som flera remissinstanser ansett vara för optimistisk. Jag har pekat påförhållanden som bestyrker sådana farhågor. Mot denna bakgrund finner jag LU:s ambitionsnivåbelräffande lidsramarna för en återgång till balans i svensk ekonomi varrimlig. Med hänsyn till de uppenbara riskerna att LU:s förutsättningar om denekonomiska tillväxten inte till fullo infrias tvingas jag konstateraatt de av utredningen angivna tillväxttalen för den inhemska konsumtionen kanvara tilltagna i överkant, om dessa målsättningar skall uppnås. Jag finner den av LU gjorda fördelningen mellan privat ochoffentlig konsumlionstillväxt vara väl avvägd. Det är inte rimligt attlöntagarna ensamma skall bära hela bördan av den nödvändiga anpassningen. LU:sberäkningar innebär sålunda att reallönen per sysselsatt måste sänkas med igenomsnitt ca 0,. Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 51 naltillväxt utöver den nivå som LU angivit skulle ställa krav på ännu störrereallönesänkningar om balansmålen skall vidmakthållas. Jag vill i dettasammanhang understryka alt de svårigheter som visat sig varaförknippade med en frivillig sänkning av den kommunala expansionstaktenytterligare skärpt kraven på återhållsamhet. Vid sidan av de nu berördaanpassningskraven framhåller LU också att en återgång mot balans kräver enminskning av vårt oljeberoende. Samtliga remissinstanser som tagit upp fråganinstämmer. () vill emellertid räkna meden lägre framtida ökningstakt för oljepriserna än vad LU gjort. Härigenomskulle både bytesbalansproblematiken och kraven på konsumtionsanpassningmildras. Den av TCO använda prisökningstakten innebär att det genomsnittligarealpriset på vår oljeimport skulle sjunka med per är räknat från förstakvartalet . För samma lidsperiod innebär LU:s prisantagandenen genomsnittlig höjning med . Självfallet måste varje försök attförutse oljeprisutvecklingen omges med stor osäkerhet. Det skulle emellertidenligl min mening vara föga välbetänkt alt basera en analys av de framtidaanpassningskraven på en förhoppning att det framtida oljepriset skall sjunka.Mot denna bakgrund vill jag också kraftigt underslryka vikten av deenergipolitiska målsättningar, som LU:s kalkyler grundas på. Dessaöverensstämmer i allt väsentligt med de som angavs i den av regeringen nyligenframlagda energipolitiska propositionen. Som jag tidigareframhållit är det emellertid enligt LU inte tillräckligt alt komma till rättamed de nu berörda anpassningsproblemen på ekonomins efterfrågesida. För attanpassningskraven inte skall bli större än nödvändigl krävs också attekonomins tillväxtpotential utnyttjas. Detta kräver i sin lur att en radrestriktioner för den industriella tillväxten undanröjs. De viktigaste av dessaär: - Låg rörlighet på arbetsmarknaden som försvårar enrekrytering till industrin. - En svag finansiell position i industrin. Lågavinster och låg soliditet verkar tillbakahållande på investeringsviljan. - Ett otillräckligt virkesulbud begränsar expansioneni skogsindustrin. Jag har redan tidigare diskuterat de stimulanser av ekonominsutbudssida som erfordras för all eliminera dessa problem. Låt mig emellertidkonstatera att flertalet remissinstanser i dessa hänseenden stödjer utredningensslutsatser. SHIO - Familjeföretagen hänvisar i detta sammanhang till detbetänkande som 1979 avgavs av den särskilda näringspolitiska delegationen(Vägar till ökad välfärd. Ds Ju 1979: 1). SHIO menar att flera av det därangivna ålgärdsförslagen skulle verka i den av LU angivna riktningen. Sverigeskemiska industrikontor understryker riktigheten i utredningens bedömning attdet finns betydande inhemska restriktioner för tillväxten i den svenskaekonomin. Kemikontoret gör mot denna bakgrund bl. a. en systematisk genomgångav de regelsystem inom miljöområdet som hämmar den egna branschensexpansionskraft. Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 52 () delar utredningens syn på dekrav som ställs på arbetsmarknadens funktion. Enligl styrelsens mening ärarbetskraftens förmåga att anpassa sig till den ekonomiska utvecklingens kravavhängig inle bara av att rörligheten ökar för dem som redan befinner sig påarbetsmarknaden, utan i minst lika hög grad av all de nytillträdandesfördelning på branscher och yrken förändras. Styrelsen vill i della sammanhangunderstryka viklen av atl industrin breddar sin rekrytering lill all i högregrad omfalla grupper som i dagslägel är underrepresenterade i de flestainduslriyrken. När del gäller frågan om skogsindustrins virkesförsörjningbetonar i sitt remissvar att en ökad intensitet i skogsbruketstår i överensstämmelse med alla de övergripande samhällsmålen. Man bedömerockså det uppsatta avverkningsmålet som realistiskt. Domänverkel delar LU:suppfattning att de ökade avverkningarna måsle åstadkommas främsl i det enskildaskogsbruket. I detta sammanhang ifrågasätter emellertid () möjligheterna att öka virkesavverkningen i den ulslräckningsom LU räknar med, men konstaterar att alla vägar bör prövas för atl nå deuppsatta målen. Å andra sidan finner TJänsiemän-nens centralorganisation (TCO)slöd för åsikten alt det är möjligt alt avverka mer än de75 miljoner m' sk, som LU räknat med. Även jag delar LU:s uppfattning om viklen av altskogsindustrins råvaruförsörjning tryggas. Jag vill i detta sammanhang erinraom de åtgärder för alt stimulera virkesutbudel som redovisades i regeringenshandlingsprogram samt betona att ytteriigare åtgärder kanaktualiseras i samband med att den s. k. virkesförsörjningsulredningen underåret avger sitt betänkande. Låt mig avslutningsvis beröra en fråga som rests av någraremissinstanser, bl. a. TCO och SAF. Den allmänna problembilden i svenskekonomi är f, n. av den karaktären att en strategi för återgång mol balansmåsle la sin utgångspunkt i medelfristiga analyser. Av bl.a. denna anledninghar LU:s analyser och slutsaler kommit all stå i centrum för den ekonomisk-politiskadebatten. Därvid har från vissa håll det faktum alt experter inom regeringenskansli svarat för utredningsarbetet lagits som utgångspunkl för att ifrågasättautredningens integritet. De akluella remissinstanserna har gjort gällande atldenna typ av frågeställningar skulle kunna undvikas och att utredningen kundeges en politiskt sett mer allsidig inriktning, om utredningsarbetet förladestill ell egel organ utanför kanslihuset. Jag har viss förståelse för dessa synpunkter. Jag nödgasemellertid konstatera att även integriteten hos friståendeulredningar kan ifrågasättas av dem som har motsatt uppfattning, särskilt närdet är fråga om utredningar av stor allmän belydelse. Jag måste ocksåunderstryka det faktum att den kompetens och kapacitet, som byggts upp kringdessa frågor i regeringskansliel under alla förhållanden behövs där. 1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 53 seringav LU skulle därför vara förknippad med en dubblering av dessa funktioner.Detta betyder också alt den avancerade ekonomiska analysapparat, som i daganvänds för delta slag av utredningsverksamhet och som under många årutvecklats vid ekonomidepartementet, även måste byggas upp inom det nyautredningsorganet. Jag ifrågasätter dessulom huruvida etl friståendeutredningsorgan skulle ha möjligheler atl fortlöpande följa del aktuellainhemska och inte minst utländska ekonomiska skeendet på del ingående sätt somär nödvändigt och som utgör en naturlig del av verksamheten vid ekonomideparlemenlet.Jag kan också förutse problem i den analysmässiga samordning med andradepartement och fackmyndigheter, som är en del av LU-arbetet och som i dagsköts inom ramen för del löpande arbetet i . Mot denna bakgrund finner jaginte skäl föreligga för en förändring av LU-arbetets institulionella former,speciellt som erfarenheten visar atl detta inte i sig undanröjer de akluellaproblemen. Jag vill understryka att den ingående remissgranskningsom LU utsätts för i sig torde säkerställa allsidigheten i den samladebedömningen av de medelfristiga ekonomiska problemen. Avvad jag anfört i det föregående framgår, att den helt övervägande delen av allaremissinstanser anslutit sig till långtidsutrednings beskrivning avbakgrunden till och arten av ekonomiska problem. Även om i vissa fallavvikande uppfattning framförts om orsakerna lill 1970-talets svagainternationella utveckling, föreligger enighet om de balansbrister somkännetecknar ekonomi och om hur nödvändigt det är att komma till rättamed dem. Det är värdefullt att insikten om våra svårigheter är så allmäntomfattad. Detta utgör en av de viktigaste förutsättningarna för en bredsamling kring de åtgärder som måste vidtagas för att återföra samhällsekonomintill balans. Denvidgade förståelsen ökar självfallet kraven på att den ekonomiska politikenförs med sådan konsekvens och ges ett sådant innehåll, atl den motsvararmedborgarnas förväntningar. Det räcker inte att påvisa problemen. Vårt folkhar rätt att kräva, alt de åtgärder deras förtroendemän anvisar står iöverensstämmelse med problemens vidd och art. Polifikenmåste ges en sådan inriktning, att den inhemska efterfrågan anpassas till deresurser som står till förfogande. Utrymmet för realin-komstförstärkningar ochoffentlig utgiftsexpansion är utomordentligt begränsat.Överbudspolitik kommer att leda till ökade risker för förstärkt ekonomiskobalans och är ägnad att undergräva förtroendet för politikerna. Den stramaefterfrågepolitiken - som syftar lill alt vidga utrymmet för investeringar ochexport - måste åtföljas av stimulans 1980/81:150 Bilaga1 Reviderad flnansplan 54 avden ekonomiska fillväxlen. Möjligheterna härtill måste förbättras genomoffensiva insatser på ekonomins utbudssida. Deav långtidsutredningen angivna tillväxthämmande faktorerna i ekonomin måsteangripas. Om de inte kan undanröjas, försämras utvecklingsmöjligheterna förvårt näringsliv. Produktivitet och konkurrenskraft måste återställas.Marknadssystemets funktionsförmåga måste förstärkas. Människor och företagmåste stimuleras till produktiva och nyskapande insatser. Det måste löna sigför den enskilde att genom egna insatser förbättra sin ställning. Det måstelöna sig att satsa på utveckling och nytänkande inom näringslivet. Därmed läggsgrunden för förnyad tillväxt. En öppnare arbetsmarknad, ökadinvesteringsaktivitet och förbättrade finansiella möjligheter för vår industriutgör naturliga beståndsdelar i en sådan tillväxtfrämjande process. Förregeringen blir det en central uppgift att tillse atl den oundvikligaanpassningen sker solidariskt och på sådant sätt, att de mest utsatta gruppernai vårt samhälle inte drabbas. Deåtgärder jag här redovisat innebär ett fullföljande av den strukturellaanpassning av vår samhällsekonomi som påböijats. En målmedveten tillämpning avdenna ekonomisk-polifiska strategi syftar lill att steg för steg återställabalansen i vår ekonomi och att säkra välfärd och sysselsättning för kommandegenerationer. Tillregeringsprotokollet i detta ärende bör fogas såsom bilagor: Revideradnationalbudget 1981 (bilaga Ll) Sammanfattningav långtidsutredning och remissyttrandena (bilaga 1.2) Förslagtill ändrad utbetalning av skatt, m. m. samt framställning frånfullmäktige i jämte remissyttranden i denna fråga (bilaga 1.3). Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen förslårriksdagen dels att 1. godkännade allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som jag har förordat i det föregående, delsatt antaga inom ekonomidepartementet upprättade förslag till 2. lag om ändring i lagen (1965:269) med särskildabestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m. m., 3. lag om ändring i lagen (1961:436) omförsamlingsstyrelse, 4. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272), 1980/81:150 Bilaga 1 Reviderad flnansplan 55 5.lag om ändring i lagen (1950:552) om uppbörd av vissa avgifler enligt lagen omallmän försäkring, m. m. De under 2 och 4 angivna förslagen har upprättats isamråd med chefen för budgetdepartementet, det under 3 angivna förslagel isamråd med cheferna för budget- och kommundepartemenlen och det under 5 angivnaförslaget i samråd med chefen för . De föreslagnalagändringarna är av så enkel beskaffenhet all det inte är påkallat att höralagrådet. Prop.1980/81:150 Bilagal Reviderad flnansplan 56 Innehållsförteckning 1 ekonomiska situation i ettlängre perspektiv .... 1 2 Den ekonomiskapolitiken ............................................ 7 2.1 De externaförutsättningarna: den internalionella utvecklingen 7 2.2 Den ekonomiskapolitikens mål och uppläggning ... .... 9 2.2.1 Åtgärder förall förbättra den svenska ekonomins produktionsförmåga 13 2.2.2 Åtgärder föratt hålla tillbaka den inhemska konsumtionen 20 2.3 Kreditpolitiken ........................................................ 26 2.3.1 Utvecklingenunder 1980 och början av 1981 ....... 26 2.3.2 Utsikterna för1981 ........................................ 28 2.3.3 Åtgärderrörande den kommunala likviditeten 31 3 Denekonomiska utvecklingen ................... 34 3.1 Utvecklingenunder 1980 ....................................... .. 34 3.2 Utvecklingenunder 1981 ...................................... .. 37 3.3 Utblick mot1982 .................................................... 41 4 Närmareställningslagande till långtidsutredning 44 4.2 Remissinslansernaoch fördragandens slällningstagande 47 5 Avslutning .................................................................... .. 53 6 Hemställan ................................................................... 54 1 Denkonsoliderade offentliga sektorns utgifter i reala termer 1970-1981 24 2 Finansiering avbudgetunderskottet 1979-1981 ........ .. 29 3 Försörjningsbalans1980-1981 .................................... 35 4 Bytesbalans1980-1981 .............................................. .. 36 5 Försöijningsbalans1982 ............................................... .. 44 1 BNI, privat ochoffentlig konsumtion, bruttoinvesteringar och bytesbalansens saldo 1970-1980 3 2 Banksparandetsreala avkastning efter skall 1965-1979 26 3 Diskonto iSverige resp. genomsnitt för 1978- 1981 27 4 Orderingångenfrån exportmarknaderna till tillverkningsindustrin 1970-1980 enligtkonjunkturbarometern ....................................................................................... 37 1980/81:150 Bilaga 2 Anmälantill slutlig reglering av statsbudgeten för /82 såvitt avserutgifter och beräkning av statens inkomster, m. m. Underskotteti statsbudgeten har ökat snabbt . En sådan utveckling är inteförenlig med en balanserad utveckling av samhällsekonomin. I 1980 årskompletteringsproposition (1979/80: 150) angavs mot den bakgrunden bl. a. attbudgetunderskottet som andel av bruttonationalprodukten framt.o. m. /85 borde minskas med minst en procentenhet per år.Detta skulle väsentligen åstadkommas genom nedskärningar på utgiftssidan.Riksdagen (FiU 1979/80:40, rskr 1979/80:421) fillstyrkte de angivna målen förbudgetpolitiken. Som ett led i arbetet medatt begränsa statsutgifternas tillväxt har regeringen förriksdagen i en särskild besparingsproposilion (1980/81:20) redovisat olikaförslag till besparingar inom statliga och statsunderstödda verksamheter.Förslagen innebar en förstärkning av statsfinanserna med drygt 6 miljarder kr.Dessa åtgärder, som sedermera i allt väsentligt godtagit, kommer iallmänhet all få full effekt under /82. underströki sill av godkända betänkande över besparingspropositionen (FiU1980/81:10, rskr 1980/81:23) att det sparprogram som förelagts baraär ett första steg. Enligl utskottets uppfattning måste ett systematisktbesparingsarbele pågå . Utskottet framhöll vidare attbesparingsarbetet i fortsättningen väsentligen var en del av budgetarbetetäven om man måste räkna med att det även framöver kan bli fråga om beslut underlöpande budgetår. budgetproposition som förelades (1980/ I 1980/81. Prop.1980/81:150 Reviderat budgetförslag 2 81:100)redovisade jag min bedömning av budgelulvecklingen under innevarande och nästabudgetår. Jag framhöll därvid att ökningen av budgetunderskottet var starktoroande och att det mot den bakgrunden var motiverat att överväga ytterligareåtgärder. Förslag härom framlades imars 1981 för (prop. 1980/81: 116 och 118). Förslagen ingicktillsammans med andra åtgärder i det ekonomiska handlingsprogram somregeringen offentliggjorde tidigare inför riksdagensallmänpolitiska debatt. De i propositionerna redovisade åtgärderna beräknas förhelår ge en förstärkning av budgeten på ca . För budgetåret1981/82 blir effekten mer begränsad. I1981 års budgetproposition redovisade jag vidare vissa överväganden avseendesåväl budgetpolitiken för /82 som på något . Jagpekade i detta sammanhang på den stora betydelse som automatiken spelar förutvecklingen av statens utgiftssida. Min slutsats var att det mot dennabakgrund är motiverat att se över gällande regelsystem med sikte på attbegränsa automatiken. Jag återkommer senare till denna fråga. Vadgäller budgetpolitiken på anförde jag att ett sparmål /83 skulle komma att redovisas komplelteringsproposifion.Detta borde vara möjligt att kvantifiera när resultaten årslångtidsbudget fanns tillgängliga. Mot bakgrund av de preliminära kalkyler somförelåg fastslogs att sparmålet skulle komma att behöva sättashögre än för /82. Finansutskottetredovisade i sitt av godkända betänkande (FiU 1980/81:40, rskr1980/81: 100) inga avvikande bedömningar i dessa frågor. Enligt utskottetsmening får det betraktas som utomordentligt angeläget att analyser avbudgetautomatiken görs för att klarlägga dynamiken och samspelet mellan olikaposter i statens finanser. Arbetetmed långtidsbudget har avslutats. I denna ingår bl.