prop · G40317 · 1980-12-31 00:00:00 — Lantbrukarnas skattedelegatlon tillstyrkerförslaget. Enligt delegationen är detta välgrundat då det är av största viktför den skaltskyldige, atl han får kännedom om att en process avdetta skäl kan aktualiseras. Detta gäller inte minst rörelseidkare, som kantänkas bli tvingade att ändra kommande års bokslut, om skatteflyktsklausulenutlöses. Flera företrädare för näringslivet föreslåråtgärder för atl stärka den skattskyldiges ställning i en process omtillämpning av generalklausulen. a. föreslås förtursbehandling, frifullföljdsrätt till regeringsrätten samt rätt till ersättning för"försvarskoslnader". Enligt Näringslivets skattedelegation är detorimligt att de skattskyldiga själva skall svara för de avsevärda kostnader somett försvar gentemot obefogade angrepp från taxeringsmyndigheterna underpåståenden om skatteflykt kan föra med sig. Införandel av en generalklausul gördet Prop.1980/81:17 168 nödvändigtatt frågan om ersättning för "försvarskostnader" i dylika mål löses.Delegationen anser vidare att särskilda fullföljdsbestämmelser bör gälla förprocessen i kringgåendefall. Den skattskyldige bör alllid ha rätt atl gå vidaretill högsta instans - regeringsrätten. Enligt delegationen finns det vidare anledning atlkräva att skattechefen på sitt ansvar fattar beslut i de fall, då man från denfiskala sidan vill ifrågasätta tillämpning av generalklausulen och att mål avdenna kategori behandlas med förtur. Liknande synpunkter anförs av SRS,SHIO-Familjeföretagen och . anser också all del börövervägas att slopa kravet pä prövningstillstånd i regeringsrätten i mål omskatteflyktsklausulens tillämpning och föreslår - liksom även Lantbrukarnasskattedelegation - att förtursbehandling i skattedomslolarna av sådana målgenerellt föreskrivs. 6.4Det allmännas ställning i processen Så gott som samtliga länsstyrelser samt RSV, USSoch BRA anser att om klausulen skall komma till praktisk tillämpning måstemöjlighet till eftertaxering föreligga eller också måste den extraordinärabesvärsrätten utvidgas för del allmänna. Länsstyrelsen1 län anför: Mera komplicerade skatteflyktstransaktioner utmärksofta av att flera var för sig civilrättsligt oantastliga avtal ingåtts mellanolika skattskyldiga. Redovisningen i de skattskyldigas deklarationer är oftastkorrekt under förutsättning att de sålunda ingångna avtalen godkänns vidtaxeringen. Problemet för beskattningsmyndigheten är i många fall att någonsamlad bedömning av huruvida skatteflykt kan anses föreligga eller ej, förstkan erhållas efter omfattande utredningsarbete och med hänsyn tagen tillsamtliga inblandade skattskyldigas taxeringar. Denna typ av ärenden kommerdärför oftast inte att kunna behandlas inom ordinarie besvärstid utanifrågasatt ändring av taxering måste ske genom eftertaxering. Förutsättningför eftertaxering är atl skattskyldig lämnat orikligt meddelande lill ledningför sin taxering. I promemorian har framförts, att eftertaxering skall kunnaske, om skatteflykten döljs genom knapphändig redovisning eller missvisandebeskrivning av de faktiska förhållandena. Avgörande för om eftertaxering kanske blir följaktligen vilka krav, som kan ställas på de skattskyldigasuppgiftsskyldighet enligt taxeringslagen. är i och för sig av denuppfattningen, att i princip förutsättningar för eftertaxering kan föreligga,om en skatteflyktslransaktion genomförts med hjälp av flera avtal, vilka varför sig redovisats korrekt i respektive skattskyldigs deklaration, men som viden samlad bedömning måsle bedömas som kringgående av skaltelag. Omvänt innebärdelta ett krav på en ulföriig redovisning av ingångna avtal i samtligainblandade skattskyldigas deklarationer. I förtydligande syfte villlänsstyrelsen därför förorda, atl bestämmelserna om Prop.1980/81:17 169 eftertaxeringomarbetas så att av dessa framgår, att eftertaxering skall kunna ske i fall avskatteundandragande med hjälp av flera olika transaktioner, vilka var för sigredovisats korrekt i deklarationerna, men som vid en samlad bedömning mästeanses som kringgående av skattelag. Oriktigt meddelande skall således ansesföreligga även i dessa fall, om inte den skaltskyldige i sin deklaration lämnatupplysningar för en samlad bedömning av hela transaktionskedjan. Denföreslagna ändringen innebär enligt uppfattning endast ettförtydligande av nu gällande rätt. Liknande synpunkter anförs av iMalmöhus län, som också berör frågan om det allmännas möjligheter att få tillstånd en tillämpning av klausulen i del fall kringgåendetransaktionernasträcker sig över flera beskattningsår tar som utgångspunktexemplet i promemorian om försäljning av jordbruksfastighet och återköp avmangårdsbyggnaden med tomt och anför: Säljs fastigheten ett och eriäggsviss del av köpeskillingen samma är sker realisalionsvinslberäkning vidtaxering år två. Återköps boningshuset först år två kommer återköpet inte attkunna upptäckas förrän i de deklarationer som lämnas år tre.Taxeringsintendeniens besvärstid vad gäller taxeringen år två går ut tre. möjligheter att hinna upptäcka och anniälaåterköpet i sådan tid att skattechefen kan anföra besvär före besvärslidensutgång den 30Juni är tre får anses vara ringa. Den skattskyldige kan ocksåminska risken genom att skaffa anstånd med atl avlämna sin deklaration.Förfarandet kan även kombineras med att deklarationen medvetet lämnas för senttill priset av en förhållandevis blygsam förseningsavgift. Säljaren kan ävenkvarbo med hyreskontrakt och försäkra sig om återköp genom köpehandling somstipulerar atl äganderätten lill huset skall övergå först viss dag i början avår tre då också köpeskillingen för huset skall eriäggas och köpebrev utfärdas. anser alt om skatteflyktsklausulenskall komma lill praktisk användning måste möjlighet till eftertaxering föreliggaeller ocksä måsle den extraordinära besvärsrätten utvidgas. t/SS'och äSIdelar den i promemorian framförda åsikten atl en möjlighet att tillämpaskatteflyktsklausulen bör utformas inte som en eftertaxerings-grund utan som ensjälvständig grund för extraordinära besvär för det allmänna enligl 101 § TL. vänder sig mot uttalandet ipromeiriorian atl det i och för sig bör vara tillåtet för den fiskala sidan attförst i högre instans kvittningsvis påkalla generalklausulens tillämpning.Enligl samfundet skulle en sådan ordning innebära att prövningen av även entämligen isolerad och lätthanteriig skattefråga kan fördröjas långt utöver vadsom annars skulle vara fallet, eftersom behandlingen av frågor omskatteflyktslagens tillämpning kan förväntas bli mycket tidsödande. Samfundetanser också alt den föreslagna ordningen kan medföra att skattskyldiga medkomplicerade skatteförhållanden utan fog avhålls från att föra även legitimataxeringsfrågor vidare av fruktan för atl utsättas för den synnerligen ingåendebedömning av sina förhållanden som skatteflyklslagen påkallar. Prop.1980/81:17 170 /?5 K ifrågasätter förslaget att rätten att föramål enligt lagen mot skatteflykt skall förbehållas skattechefen. Med stöd avdelegeringsreglerna i 3 § TL kan uppgiften visseriigen överiämnas tillenhetschef. Även annan taxeringsintendent bör dock enligt RSV ha rätt att isin självständigt bedrivna processföring åberopa skatteflyktsklausulen. Av samma mening är i somframhåller att gränsen mellan skenavtal och avsedda skatteflyktsförfarandenkan vara oklar - i synnerhet innan förhållandena närmare utretts. Rubriceringenbör enligt inte vara avgörande för frågan om behörigheten atthandlägga ärenden av ofta lika stor svårighetsgrad. i län finner den föreslagnaordningen opraktisk och föreslår att talerätten i stället skall tillkommataxeringsintendent, vilket i praktiken med hänsyn till målens svårighetsgradtorde medföra att talan ankommer pä taxeringsintendenten i fiertalet fall. i anser att detallmännas talan bör föras av en riksintendent. 7Anstånd med inbetalning av skatt Förslaget om att domstolen i komplicerade ellerovissa fall fär medge anstånd med inbetalningen av skall som påförts på grundav tillämpningen av klausulen fär etl blandat mottagande. Många myndigheteranser att anständsfrågan bör handläggas av länsstyrelse och att säkerhet börkrävas i vissa fall. Andra menar att den skallskyldige skall ha rätt tillanstånd i alla fall där klausulen tillämpas. Bland de som vill ha en mer långtgående rätt tillanstånd märks Näringslivets skattedelegatlon som anser att den skaltskyldige iskatteflykts-mäl alltid bör ha rätt till anstånd med betalningen av skatt. Liknande synpunkter anförs av Lantbrukarnasskuttedelegation och . Fleramyndigheter anser att länsstyrelse eller lokal skattemyndighet bör prövaanständsfrågan eller ifrågasätter om inte en sådan ordning är lämpligare. a. RSV som anför: Vad som föreslagils utgör i praktiken en regel omrätt för domstol att meddela inhibiiion. Jfr 28 § förvaltningsprocesslagen.Bestämmelserna om inhibilion har inte ansetts böra göras tillämpliga ifråga om de skatter m. m. som uppbärs enligt uppbördslagen men väl i fråga omvissa andra skatter. I stället har uppbördslagens regler om anstånd medinbetalning av skatt ansetts exklusivt reglera denna fråga. RSV anser också attstarka skäl talar för att denna ordning bör bibehållas. RSV delar dockuppfattningen att tillämpning av lagen mot skatteflykt bör vara förenad med enanslåndsmöj-lighel som i sak överensstämmer med förslaget. Bestämmelsen bördock placeras i 49 § uppbördslagen och bör bli beslutandeinstans. Härmed öppnas möjlighet atl ge anstånd med inbetalning av skatten mot Prop.1980/81:17 171 Vidare blir anståndsförfarandel enhetligt och överskådligt. I beslut om anstånd ingår även en uträkning av denskatt med vilken anstånd medges. och lokal skattemyndighet färanses vara mest lämpade att utföra denna beräkning. Det kan bli fråga om,förutom beräkning av egenavgifter, även komplicerade uträkningar med inslag avA-och B-inkomst, 80/85-procenlregeln samt tillämpning av dubbelbeskattningsavtal. I påpekar att det inteär osannolikt att det allmänna i samband med yrkande om tillämpning avgeneralklausulen också för talan i annat avseende och fortsätter: I sådanl fall kan man fä en tillkommande skatt somlill viss del hänför sig till höjningen enligt 3 § i lagen mot skatteflykt ochtill viss del avser den "vanliga" höjningen. Vid sådant förhållande,som inte torde bli ovanligt, skulle enligl utredningens förslag anstånd med endel av den tillkommande skatten medges av kammarrätt eller regeringsrätt och endel av länsstyrelse eller lokal skattemyndighet. En sådan uppdelning ärsynneriigen olämplig och torde medföra stora administrativa problem bl. a. vadavser den säkerhet som i de flesta fall krävs för anstånd ochäven vad avser debitering av eventuell ansiåndsränta. De problem som enuppdelning skulle medföra elimineras genom att anståndet i 4 § utgår ochersätts av en särskild punkt i 49 § 2 mom. uppbördslagen varvid länsstyrelsenblir den myndighet som beslutar. En sådan bestämmelse kan mycket väl innefattaen möjlighet eller skyldighet atl inhämta yttrande frän den domstol som prövarbesvären över taxeringen. Liknandesynpunkter anförs av länsstyrelserna I och län.Länsstyrelsen i län anför: Verkningarna av de föreslagnaanståndsbestämmelserna skulle sannolikt bli betydligt generösareanståndsmöjligheter än vad andra skattskyldiga, vars taxering inte prövatsenligt lagen om skatteflykt, kan erbjudas. Även i dessa senare fall kansakläget vara komplicerat eller rättsfrågan bedömas som oviss. Dessa faktorerberättigar emellertid inte i sig till anstånd enligl uppbördslagens regler.Länsstyrelsen anser inte, att skäl kan anses föreligga för en generösare anståndsgivningavseende skatt, som debiterats till följd av taxering enligt lagen motskatteflykt, än vad som tillämpas i andra fall, där besvär anförts övertaxeringen. Den i promemorian föreslagna 4 § i lagen mot skatteflykt bör därförutgå. Fräga om anstånd med inbetalning av skatt, som debiterats till följd avtaxering enligt lagen mot skatteflykt, bör i stället bedömas enligtuppbördslagens regler. För att prövningen av anståndsfrågorna föriäggstill länsstyrelse eller lokal skattemyndighet och sker enligt reglerna iuppbördslagen (1953:272), UBL, uttalar sig också länsstyrelserna i ,, och , , och samtSACOISR och Föreningen taxeringsrevisorer. Några myndigheter godtar den föreslagna ordningenatt domstolen skall pröva anståndsfrågan men anser att säkerhet bör krävas ivissa fall. Prop.1980/81:17 172 grupphör länsstyrelserna i , , och samt BRA. Förslaget till ikraflträdandebestämmelser harföranlett några påpekanden. RSVansluter sig lill principen atl klausulen inte bör ges retroaktiva verkningar.De föreslagna ikraftträdandebestämmelserna kan emellertid enligl RSV medföratolkningsproblem om ett skatteflyktsförfarande består av en serierättshandlingar utsträckta i tiden med t. ex. den första rättshandlingengenomförd före lagens ikraftträdande och de övriga efter denna tidpunkt. Lantbrukarnasskattedelegation och Näringslivets skattedelegatlon anser att det bör klargörasatt då en kedja av rättshandlingar föreligger även den första skall haföretagits efter ikraftträdandet för att skatleflyklsklausulen skall blitillämplig. Prop.1980/81:17 173 1 § Denna lag gäller i fräga om taxering tillkommunalskatt, statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt,utskiftningsskatl och ersättningsskatt. 2 § Rättshandling som skatlskyldig har företagitskall inte ligga till grund för taxeringen, om rättshandlingen är elt led i ettförfarande som innebär att skattebestämmelse kringgås och förfarandet för honommedför en icke oväsentlig skatteförmän som med hänsyn till omständigheterna kanantas ha utgjort det avgörande skälet för valet av förfarande. Medrättshandling som har företagits av den skattskyldige likställs rättshandlingsom har företagits av juridisk person vars inkomst helt eller delvis beskattashos den skaltskyldige. Elt förfarande skall anses innebära atl enskattebestämmelse kringgås om 1. elt annat förfarande på vilket bestämmelsen ifråga är tillämplig framstår som närmast till hands liggande med hänsyn till det ekonomiska resultat som - bortsett från beskattningen - har uppnåtts med det valda förfarandet och 2. en taxering på grundval av förfarandet stridermot grunderna för bestämmelsen i fråga eller för de bestämmelser som skulle komma i fråga om förfarandet lades lill grund för taxeringen. 3 §Om 2 § tillämpas skall taxeringen ske som om den skattskyldige hade valt det närmast till hands liggande förfarandet som avses i 2 § andra stycket 1. Om en sådan grund för taxeringen skulle leda till oskäligt resultat, skall taxeringen bestämmas till skäligt belopp. Denna lag träder i kraft den . Lagentillämpas inte på rättshandling som har företagits före ikraftträdandet. Lagom ändring i förordningen (1951:442) om förhandsbesked i Härigenomföreskrivs i fråga om förordningen (1951:442) om förhandsbesked itaxeringsfrågor' dels att i 11 och 12 §§ ordet "förordning" skallbytas ut mot "lag", dels alt i 12 § orden "Kungl. MaJ:t"skall bytas ut mot "regeringen", dels att rubriken till förordningensamt 1 § skall ha nedan angivna lydelse. Lag omförhandsbesked i taxeringsfrågor Riksskatteverketmå, därest sådant för nägon finnes vara av synnerlig vikt, efter ansökanlämna besked på förhand (förhandsbesked) angående viss fråga, som avser sökandenstaxering lill inkomstskatt, statlig inkomstskatt, statligförmögenhetsskatt, utskiftningsskatl eller ersättningsskatt, ävensom vissfråga rörande tillämpningen av lagen angående beräkning av statliginkomstskatt för ackumulerad inkomst eller förordningen om uppskov / vissa.fallmed beskattning av realisationsvinst. Förhandsbesked må ock meddelas i frågorsom nu nämnts, därest detta finnes vara av vikt för enhetlig lagtolkning ellerrättstillämpning. Vad ovan sagts skall äga motsvarande tillämpning,när ägare till fastighet eller den, för vilken ehuru han Icke är ägaregarantibelopp för fastighet likväl skall upptagas såsom .får, om detta finnes vara avsynneriig vikt för någon, efter ansökan lämna besked på förhand(förhandsbesked) angående viss fråga, som avser sökandens taxering tillkommunal inkomstskatt, statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt,utskiftningsskatl eller ersättningsskatt, ävensom viss fråga rörande tillämpningenav lagen (1951:763) angående beräkning av statlig inkomstskatt för ackumuleradinkomst eller bestämmelserna om uppskov med beskattning av realisationsvinst.Förhandsbesked .får också meddelas i frågor som nämnts, om detta finnesvara av vikt.for sökanden Ifråga som avser tillämpningen av lagen (1979:000)mot skatleflykt eller av vikt för enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning. Vadsom har sagts ovan skall också tillämpas, när ägare till faslighet eller den,för vilken garantibelopp för fastighet skall tas upp som skattepliktig inkomstenligt bestämmelserna i 1 Senastelydelse av förordningens rubrik 1970:914 samt av 11 § 1971:312. 2 Senastelydelse 1970:914. Prop, 1980/81:17 skattepliktiginkomst / enlighet med vad därom stadgas i 47 § kommunalskattelagen, önskar påförhand erhålla besked angående viss fråga, som avser taxering av fastigheten. Omrätt att av erhålla förhandsbesked i fräga rörandemervärdeskatt föreskrives i .förordningen om mervärdeskatt. 47§ kommunalskattelagen (1928:370), trots att han inte är ägare, önskar påförhand erhålla besked angående viss fråga, som avser taxering avfastigheten. Omrätt alt av erhålla förhandsbesked i fräga rörandemervärdeskatt föreskrives i lagen (1968:430) om mervärdeskatt. Denna lag träder i kraft efter den dag,då lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Prop, 1980/81:17 Lagom ändring i taxeringslagen (1956:623) Härigenom föreskrivs att 67 § taxeringslagen(1956:623)' skall ha nedan angivna lydelse. Omräkning av inkomst på grund av 43 § I mom. kommunalskatle-lagen eller taxering till inkomstskatt pä grund av 57 § 3 mom. samma lag må icke verkställas av taxeringsnämnd. atl sådan åtgärd bör vidtagas skall skriftlig anmälan härom göras hos skattechefen. Denne äger göra framställning i frågan hos länsrätten. I förekommande fall skall han överlämna anmälan till allmänna ombudet för mellankommunala mål för framställning hos den mellankommunala skatterätten och underrätta skattechefen i annat län, där den skattskyldige taxerats till inkomstskatt. Omräkning av inkomst på grund av 43 § 1 mom.kommunalskattelagen (1928:370) eller taxering till inkomstskatt pågrund av 57 § 3 mom. samma lag får inte verkställas av taxeringsnämnd. att sådan åtgärd bör vidtas skall skriftlig anmälan härom göras hosskattechefen. Denne .får göra framställning i frågan hos länsrätten. Iförekommande fall skall han överiämna anmälan till allmänna ombudet förmellankommunala mål för framställning hos den mellankommunala skatterätten ochsamtidigt underrätta skattechefen i annat län, där den skattskyldige taxeratstill inkomstskatt. Vad nu sagts gäller också i.fråga om tillämpningav lagen (1979:000) mot skatteflykt. Om handläggning av framställning enligtförsta stycket och om fullföljd av talan mot beslut i sådanfråga skall i tillämpliga delar gälla vad som är stadgat om besvär rörandetaxering. Denna lag träder i kraft den ochtillämpas första gången vid I98I års taxering. 'Lagen omtryckt 1971:399. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:773. 2 Senastelydelse 1979:175. Prop,1980/81:17 177 Lagom ändring i uppbördslagen (1953:272) Härigenom föreskrivs att 49 § 2 och 4 mom.uppbördslagen (1953:272)' skall ha nedan angivna lydelse 49 § 2 mom. Skatlskyldig må av länsstyrelsenerhålla anstånd med inbetalning av skatt, kvarskatteavgift eller ränta 1)om den skaltskyldige anförtbesvär över laxering och eriäggandet av skatt, som påförts i anledning av denicke lagakraftvunna taxeringen, skulle för den skattskyldige medföra betydandeskadeverkningar eller eljest framstå såsom obilligt: till belopp som betingasav den skattskyldiges yrkande i fråga om taxeringen, 2)om ansökan gjorts angåendeskatteberäkning för ackumulerad inkomst, angående uppskov med beskattning avintäkt av skogsbruk, angående avräkning av utländsk skatt eller angåendebefrielse från eriäggande av skatt, som påförts avliden person eller hansdödsbo, eller om skattskyldig eller dödsbo anfört besvär över beslut medanledning av sådan ansökan: till belopp som betingas av ansökningen ellerbesvären, 3) om ansökan gjorts angående 3) omansökan gjorts angående nedsättning enligt 85 § 2 mom. av nedsättning enligt 85 § 2 mom. av kvarskatteavgift eller om besvär kvarskatteavgift eller om besvär anförts över beslut i anledning av anförts över beslut i anledning av sådan ansökan: till belopp som sådan ansökan: till belopp som betingas av ansökningen eller besvä- betingas av ansökningen eller besvä ren, ren, 4)om kvarstående eller tillkom mande skatt har påförts på grund av att 3§ lagen (1979:000) mot skatie- fykt har tillämpats. Anstånd enligt första stycket vid Anstånd enligt första stycket vid l)måmedgivas endast om den skatt- 1) eller 4) får medges endast om den skyldige ställer nöjaktig säkerhet hos skattskyldige ställer nöjaktig säker om icke med hänsyn hel hos om inte med lill anståndslidens varaktighet, den hänsyn till anståndstidens varaklig- skattskyldiges förhållanden och om- het, den skatlskyldiges förhållanden ständigheterna i övrigt kan antagas, och omständigheterna i övrigt kan alt det belopp som avses med anstån- antas, att det belopp som avses med det ändå kommer att behörigen anståndet ändå kommer att behöri- eriäggas. 'Lagen omtryckt 1972:75. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771. 2 Senastelydelse 1978:972. 12Riksdagen 1980/81. Vid beräkning av ansiåndsränta gäller, att ränta utgår från utgången av den månad, då skatten skulle ha erlagts om anstånd icke medgivits, till och med den månad, då anståndstiden gått lill ända; samt alt ränta utgår i helt krontal, varvid öretal bortfaller. Bifalles den skatlskyldiges besvär, skall eriagd ränta återbetalas sedan taxeringen vunnit laga kraft. Bestämmelserna i denna lag om tillkommande skatt äga motsvarande tillämpning beträfTande ansiåndsränta. 4 m o m . * Den som åtnjutit anstånd med inbetalning av skatt enligl 2 mom. 1)skall erlägga ränta (anståndsränta) för den del av skatten som skall eriäggassenast vid anståndslidens utgång. Vid ränteberäkningen gälla i tillämpligadelar bestämmelserna i 32 § första stycket. Den som åtnjutit anstånd med inbetalning avskatt enligt 2 mom. 1) eller 4) skall eriägga ränta (anståndsränta) för den delav skatten som skall eriäggas senast vid anståndstidens utgång. Vidränteberäkningen gäller i tilllämpliga delar bestämmelserna i 32 § förstastycket. Dennalag träder i kraft . 3Senaste lydelse 1974:853. 1980/81:17 179 , regeringsrådet Hamdahl, ,. Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 31maj 1979 har regeringen pä hemställan av statsrådet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag till 1. lag mot skatteflykt, 2. lag om ändring i förordningen(1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor, 3. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623), 4. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn föranleder följande yttranden inom lagrådet: Förslagettill lag mot skatteflykt En allmän regel mot skatleflykt har diskuterats länge.Redan 1928 års bolagsskatteberedning föreslog i sitt är 1931 avgivna betänkande(SOU 1931:40) en sädan regel. En bestämmelse i ämnet föreslogs också av 1950års skattelagssakkunniga i deras betänkande (SOU 1954:24) med förslag tilleffektivare laxering. Intetdera förslaget ledde till lagstiftning. När frågandärefter togs upp på nytt av skatteflyktskommitté, ställde sigkommittén avvisande till en allmän regel mot skatleflyktsåtgärder.