ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021610 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80:1610 av om kontroll av boutredningar m. ni. I interpellationen 1974: 27 och motionen 1975/76: 1118 har interpellanten och motionärerna påtalat samhällets bristfälliga intresse för och kontroll över boutredning, bouppteckning och dödsfallsutredning, som enligt kan medföra avsevärd ekonomisk förlust för staten genom undanhållen arvsskatt och djupgående rättskränkningar för dödsbodelägarna och tredje man. Kontrollen i hithörande sammanhang åvilar i första hand registreringsmyndigheterna, pastorsämbetet, och tingsrätten samt kontrollmyndigheten kammarkollegiet, vilka saknar erforderlig fiskal och polisiär erfarenhet och personal. Advokatfiskalen vid kammarkollegiet har i kammarkollegiets skrivelser till revisorer och justitiekanslem på ett ingående sätt närmare dokumenterat orsakssammanhangen i de påtalade bristerna. Chefsåklagaren har mot bakgrund av sina erfarenheter som allmän åklagare i ett uppmärksammat rättsfall vid mordserien vid utan större framgång hos påtalat de brister som kännetecknar dödsfallsutredningar. I en rad uppmärksammade permutationsärenden har det i pressen påtalats att avlidnas donationsbestämmelser icke efterlevs vare sig till syftet eller i fråga om donatorns ekonomiska intresse. En överflyttning av kontrollen i hithörande sammanhang till resp. bör uppenbarligen övervägas som ett mera rationellt alternativ. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av bestämmelserna angående kontroll över avlidens rätt.
mot · G3021611 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80:1611 av Hans Nyhage om ersättning för behandlingsskador i sjukvården Vid upprepade tillfällen alltsedan patientskadeförsäkringen infördes har det gjorts åtskilliga framställningar i om att även de människor som oförskyllt drabbats av behandlingsskador i sjukvården före försäkringens ikraftträdande skall kunna erhålla någon form av ersättning. har dessa framställningar varit förgäves. Det är uppenbart att någon ersättning till dessa människor inte kan utgå inom den nu gällande försäkringens ram. Men det förhållandet bör ju inte lägga hinder i vägen för att man försöker finna andra former för ersättning. anförde i betänkandet 1978/79: 13 bl. a. följande: Då frågan om ersättning nu åter aktualiserats vill utskottet ånyo stryka under angelägenheten av att de drabbade patienterna kan få någon kompensation för sina skador. Särskilt behandlingsskador i form av sjukhussjuka torde från allmänhetens synpunkt te sig som speciellt ömmande fall. Efter detta utomordentligt klart positiva uttalande hänvisar emellertid utskottet till skäl som enligt utskottets mening talar mot ett ersättningssystem för äldre behandlingsskador. Vidare hänvisas till ett antal fall då regeringen ex. utgivit ersättning till patienter som skadats före . Varpå utskottet landar på avslag! Enligt min mening är det mycket angeläget att frågan blir föremål för en omfattande utredning för att klarlägga vilka möjligheter som finns att skapa rättvisa för de ifrågavarande hårt drabbade människorna. Ett sådant klarläggande kan inte ske inom ett utskott utan måste göras genom regeringens försorg. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär lämpliga åtgärder, syftande till att öka möjligheterna till ersättning för behandlingsskador i sjukvården, vilka inträffat någon tid före . HANS NYHAGE (m)
mot · G3021612 · 1980-01-25 00:00:00 — om indrivningen av böter som ådöms utländsk medborgare När utomnordiska medborgare begår trafikförseelser i t. ex. hastighetsöverträdelser och ådöms böter, kan myndigheterna enligt gällande författningar och rådande praxis inte driva in bötesbelopp . Belopp däröver gör man försök att driva in på konsulär väg, men med dåligt resultat. Om den bötfällde vägrar att betala böterna vilket är vanligt återstår endast att med stöd av 14 § 45 bötesindrivningslagen avskriva böterna. Den svenska polisen rapporterar givetvis även utländska bilister som bryter mot den svenska trafiklagstiftningen. Som regel erkänner också vederbörande förseelsen, men den erfarne och smarte gör det i förvissningen om att han aldrig kan tvingas att i efterhand betala bötesbeloppet. Den trafikövervakande personalen upplever det som meningslöst att rapportera exempelvis hastighetsöverträdelser som begås av utomnordiska medborgare. Den upplevelsen kan vara begriplig, allra helst som vissa utländska bilister ibland bryter grovt mot de svenska hastighetsbestämmelsema. Det är också klart otillfredsställande om just de från trafiksäkerhetssynpunkt allvarligaste förseelserna kan passera utan straffverkställighet, medan andra och enklare förseelser, begångna av svenska medborgare, straffbeläggs med böter, som sedan också måste betalas. I bedöms utländska trafiksyndare mycket milt i förhållande vad som är praxis i andra länder. Detta kan ha medfört en lägre regelefterlevnad av utlänningar på tillfälligt besök i vårt land. Broderlandet ser t. ex. mycket strängt på fartöverträdelser, och vid sådana med mer än över tillåten hastighet utdöms regelmässigt 21 dagars fängelse. I dömer man till . i böter vid hastigheter över den tillåtna och till . vid hastigheter däröver. I måste man på platsen för förseelsen deponera ett rejält belopp i D-mark och underteckna en fullmakt för delgivning och fortsatt handläggning av ärendet. Den här frågan är ingalunda okänd hos , som vid sina återkommande konferenser med den trafikövervakande personalen informerar om gällande bestämmelser och föreskrifter, och i häftet Ordningsbot finns också ett avsnitt om deposition. Där behandlas även kvarstadsförfarandet som ett möjligt alternativ till deposition för att säkerställa bötesverkställigheten. Men även konstaterar att utrymmet för att tillämpa depositions- och kvarstadsförfarandet är begränsat med nu gällande lagstiftning. För att komma till rätta med det aktuella problemet krävs därför ett effektivare bötesindrivningssystern. En möjlighet är att låta utomnordiska medborgare vid varje förseelsetillfälle deponera pengar eller ställa pant som säkerhet för visst minimibelopp som kan komma att ådömas. Kan förseelsen med godkänt ordningsföreläggande tillämpas enahanda metod eller om vederbörande disponerar kontanta medel betalas boten direkt på postanstalt eller till polisman mot paginerat kvitto, som omgående redovisas till . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsamt förslag till effektivare bötesindrivning när det gäller brott och förseelser begångna av utomnordiska medborgare.
mot · G3021613 · 1980-01-25 00:00:00 — av om rätten att utnyttja patent En av de grundläggande förutsättningarna för en positiv utveckling av småföretagsamheten är att idéer till nya produkter tas till vara. För en sådan utveckling spelar de enskilda uppfinnarnas verksamhet en väsentlig roll. Uppfinnare har länge arbetat under allmänt besvärliga förhållanden. Den ekonomiska situationen för uppfinnarna har emellertid avsevärt förbättrats . Det gäller framför allt finansieringsmöjligheterna för experiment men även delvis för framställning av prototyper. Beträfande möjligheterna till marknadsföring av sina produkter är dock uppfinnare fortfarande i en synnerligen prekär situation. Ofta saknar uppfinnarna de kunskaper som krävs för att kunna marknadsföra en produkt. Det finns vidare etablerade ekonomiska intressen, ofta storföretagen, vilka ser en uppfinning eller innovation som ett hot mot sin egen verksamhet. Man koper därför upp uppfinningar och underlåter antingen att exploatera dem eller att betala erforderliga patentavgifter för patentansökningar, vilket får till följd att patenten förfaller. Enligt min mening måste åtgärder vidtas för att komma till rätta med dessa missförhållanden såväl för samhällets som för de enskilda uppfinnarnas skull. En form som eventuellt skulle kunna prövas är att rätten till ett patent för en uppköpare begränsas till . måste uppköparen vidta förberedelser för exploatering och marknadsföring, med risk att annars gå miste om rätten till patentet. Enligt min mening bör möjligheterna till en lagstiftning med sådan inriktning utredas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla att en översyn skall företas med syftet att lämna förslag om preciserade regler för hanteringen av patent i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G3021614 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om viss översyn av permutationslagen har i massmedia kritik riktats mot det sätt på vilket reglerna om permutation tillämpas. Senast har det gällt den s. k. Söderlundska gården, vilken jämte ett belopp om . hade testmenterats till . Ändamålet med donationen var att gården skulle bevaras för framtiden och nyttjas för allmännyttigt eller kulturellt ändamål. Donationen skulle förvaltas av en stiftelse. Endast efter det att kommunen mottagit donationen på de i testamentet angivna villkoren föreslog kulturnämnden att man skulle ansöka om rivning av fastigheten för att på platsen i stället uppföra ett planerat kulturhus. Styrelsen för stiftelsen ansökte därefter om permutation av testamentsvillkoren. Ansökan bifölls av kammarkollegiet. Som lagutskottet tidigare framhållit (LU 1974: 7) är det av vikt att tillbörlig respekt visas för de ändamål som donator gett uttryck för i donationsurkunden. Enligt vår mening kan det inte vara rimligt att en mottagare av en donation endast efter det att mottagaren accepterat att ta emot donationen skall kunna få donationsvillkoren helt ändrade. Permutationslagens regler bör därför ses över i syfte att vid handläggning av permutationsärenden större hänsyn skall tas till donators vilja. På anförda skäl hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av permutationslagen i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G3021618 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1618 om iiversyn av bostadsrättslagen i syfte att vidga möjligheterna till hyresrättskooperation Enligt 79 tj bostadsrättslagen får förening, aktiebolag eller handelsbolag inte upplåta andelsrätt, med vilken följer rätt att för begränsad tid besitta eller hyra bostadslägenhet. Genom övergångsregleringar har möjliggjorts att den verksamhet som kooperativa bostadsförening (SKB) bedrivit kan fortsätta. Föreningen bedriver fortfarande en hyresrättskooperation utifrån principen att bostaden inte får vara ett spekulationsobjekt. Lagstiftningen hindrar emellertid att nya föreningar av SKB:s typ bildas och bedriver verksamhet. En kooperativ bostadsverksamhet i strikta former som inte ger möjlighet för någon att tjäna pengar på avyttring av rätten att bo i en lägenhet har i sig ett önskvärt syfte. Om verksamheten ges ramar som förhindrar allt missbruk och det t. ex. ställs krav på representation i styrelsen, skulle den på ett avgörande sätt motverka bostadsspekulationen. Ett arbete i denna riktning bör självfallet inte medföra att ansträngningarna i övrigt på att motverka spekulationen stoppas, inte minst på beskattningsområdet. Frågan om möjligheterna att tillåta och främja en vidgad hyresrättskooperation knyter an till bedömningen på bostadsrättsområdet. Dessa frågor övervägs inom utredningen om ökad användning av bostadsrätt inom bostadsbeståndet. Denna kommitté har enligt sina direktiv bl. a. att uppmärksamma att det finns bostadsföreningar på vilka bostadsrättslagen inte är tillämplig. Den skall utreda förekomsten av dessa och överväga behovet av ett enklare förfarande vid ombildning av vissa sådana föreningar till bostadsrättsföreningar. Detta ger en formell anknytning av den här upptagna frågan till kommitténs arbete. Mest väsentligt är emellertid att utgångspunkterna inte begränsas och att en vidgad användning av hyresrättskooperation kommer in i bilden. Vi anser att hyresrättskooperationens ställning ytterligare bör övervägas med syfte att bedöma möjligheterna till ett undantag i 79 § bostadsrättslagen för en spekulationsfri hyresrättskooperation under insyn. Uppdraget torde i första hand böra anförtros bostadsrättsutredningen. Förslag bör därefter läggas fram . 1979 80: 1618 att som sin mening ger regeringen till känna att frågan om en vidgad hyresrättskooperation bör utredas och att förslag därefter bör föreläggas , allt enligt vad som anförts i motionen.
mot · G3021619 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1619 om stöd till flyktingar i I pågår ett befrielsekrig för det sahariska folkets rätt till självbestämmande. Utsikterna till en fredlig lösning med de två angripande länderna, och , föreföll vara goda när befrielserörelsen , som företräder det sahariska folket, fick ett fredsavtal med , varvid drog sig tillbaka från de områden som det tidigare annekterat. Emellertid accepterade inte detta fredsavtal utan ockuperade i sin tur de områden som lämnat. Detta är ett övergrepp mot det sahariska folket som måste fördömas å det starkaste. har i många olika sammanhang uttalat sig för det sahariska folkets rätt att självt avgöra sin framtid samt givit humanitär hjälp om sammanlagt 16 milj. kr. Det finns inte anledning att kritisera agerande i fråga om situationen i . Det finns en bred politisk enighet i i inställningen till situationen. Den humanitära hjälp som har bidragit med har betytt mycket för att förbättra läget i flyktinglägren. Den hjälp som har givits har snabbt kunnat distribueras till flyktingarna, tack vare den goda organisation som Polisario byggt upp i lägren. Men behovet av hjälp är därmed inte mättat. Ytterligare insatser är nödvändiga liksom också en kontinuitet i hjälpinsatserna för att slippa råka in i krissituationer som inträffat då mat och medicin varit på väg att ta slut. Det finns all anledning att mer kontinuerligt ger humanitär hjälp till de sahariska flyktingarna. Detta är av synnerligen stor vikt, eftersom de yttre omständigheterna inte förbättrat möjligheterna att nå en snabb fredlig lösning. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av humanitärt stöd till flyktingar i .
mot · G3021622 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1622 av om avvisande av framställning om stöd till ett indiskt familjeplaneringsprojekt Den indiska regeringen skall i det s. k. befolkningsprojektet också genomföra ett program med steriliseringar av både kvinnor och män i syfte att hejda den snabba befolkningstillväxten. För att finansiera projektet har också fått begäran att bidraga med 100 milj. kr. En stor grupp av de anställda hos SIDA har uttalat sig emot svensk medverkan. Motiveringen är att myndigheterna främst skall sterilisera kvinnorna, trots att en indisk rapport visar att de löper 25 gånger större risk för komplikationer än männen. Det allvarliga är att ingreppen i praktiken är tvång och att det är de fattiga som drabbas. De som står i beroendeförhållande till myndigheterna drivs till operationen, även om den nu skall vara frivillig; tidigare projekt utfördes under undantagslagar som medförde tvång. Man vet att den utrustning som använts inte varit bra och att stora risker för komplikationer finns. Vår uppfattning är, säger en representant för de 110 av de anställda på SIDA som i ett brev motsatt sig projektet, att Sidastyrelsen skall säga nej till detta familjeplaneringsprojekt. De svenska pengarna skall mer direkt gå till ekonomiskt och socialt framåtskridande i andra länder. Ett program av detta slag måste anses strida mot överenskommelsen om de mänskliga rättigheterna och även mot regeringsförklaringen som vill öka respekten för mänskliga fri- och rättigheter i alla länder. Det är viktigt att vår insats verkligen är ett stöd för de svagaste, för hela deras människa; vi får inte trampa på den fattige och öka hans beroende av det som djupast sett icke är människovärdigt. Med stöd av vad som anförts hemställs att uttalar att svenskt stöd inte skall utgå till det indiska familjeplaneringsprojektet. 1 1979/80.
mot · G3021623 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1623 av och om ökat bistånd till Den s. k. koncentrationsprincipen i svensk biståndspolitik innebär att huvuddelen av det bilaterala biståndet går till ett begränsat antal s. k. programländer. De svenska samarbetsprogrammen med dessa länder är i de flesta fall relativt omfattande. En gradvis förändring av programlandskretsen har skett . Nya länder har tillkommit medan biståndet till några länder är på väg att trappas ned. Detta gäller bl. a. och . är ett land som väl torde svara mot de kriterier som uppställer vid val av programländer. är ett fattigt land med en BNP per capita på ca . Det utsättes dessutom för svåra påfrestningar genom de stora flyktingskarorna från och . Landet har en betydande utvecklingspotential. för en utpräglat utvecklingsvänlig politik och värnar om landets oberoende i en orolig del av världen. På och regeringens uppdrag pågår inom Sida en översyn av biståndets effektivitet och måluppfyllelse inom de nuvarande programländerna. I avvaktan på detta arbetes slutförande vill vi inte nu föreslå att göres till programland. Det finns emellertid andra möjligheter att utvidga samarbetet med och biståndet till . I årets budgetproposition har föreslagits att det bredare samarbetet med och kompletteras med ytterligare 10 milj. kr. till vartdera landet med hänsyn till deras svåra ekonomiska situation. Det bredare samarbetet med har börjat under /80. De medel som är tillgängliga är emellertid ytterligt begränsade. Med hänsyn till fattigdom och utsatta läge bör det bredare samarbetet med kompletteras med 10 milj. kr. Medel härför kan tas från Katastrofanslaget. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att det bredare samarbetet med kompletteras med ytterligare 10 milj. kr. /81 att tagas från Katastrofanslaget. () ()
mot · G3021625 · 1980-01-25 00:00:00 — I propositionen får vi nu veta att fonden beslutat stödja projekt i , och , alla länder som långtifrån uppfyller kraven som ställs för den svenska biståndspolitiken. Med hänvisning till ovanstående föreslås 1. att hos regeringen hemställer om att en parlamentarisk utredning tillsätts för att genomföra en samlad översyn av svensk u-landspolitik och de förändringar inom olika samhällssektorer som förutsätts för att tillmötesgå krav på en ny ekonomisk världsordning, 2. att uttalar och hos regeringen hemställer om förslag så att handelspolitik gentemot anpassas till biståndspolitikens mål, vilket på kort sikt innebär 1979/80: 1625 a) att rgeringen prövar möjligheterna att ingå ramavtal om ekonomiskt, tekniskt och industriellt samarbete med , , , och andra länder som strävar eftei social och ekonomisk rättvisa och oberoende i förhållande till det kapitalistiska metropolerna, b) att exportkreditgarantierna i första hand reserveras för denna ländergrupp, c) att intresset för långsiktiga råvaruavtal bland råvaruproducenter i denna ländergrupp undersöks, d) att verkar för införande av s. k. socialklausul i internationella handelsavtal, e) att verkar för att den s. k. uppförande-koden för teknologiöverföring till utvecklingsländerna blir bindande, 3. att uttalar och hos regeringen hemställer om förslag som leder till att de biståndspolitiska målen skall styra användningen av hela biståndsanslaget, vilket innebär a) att fördelningen av biståndet mellan multilaterala och bilaterala ändamål förskjuts: skall det multilaterala biståndet ha minskat till högst av biståndsanslaget, b) att inom FN-systemet verkar för att biståndet inriktas på länder som strävar efter social och ekonomisk rättvisa och politiskt och ekonomiskt oberoende, c) att lämnar Världsbanksgruppen, d) att regeringen inför nästa presenterar riktlinjer för en avveckling av biståndet till , , , , och , e) att biståndet till , , , och bibehålies på oförändrad nivå, f) att biståndet till höjs till , till till , till till , till till , g) att biståndet till skall återupptas och för /81 uppgå till , h) att stöd till enskilda organisationers verksamhet efter hand koncentreras till verksamhet som bedrivs i fackliga organisationers eller solidaritetsgruppers regi och att organisationsförteckningen utökas med Kvinnoorganisationer och Solidaritetsorganisationer, i) att hos regeringen begär en redovisning över vilka länder man vill inleda s. k. bredare samarbete med och att detta länderval görs till föremål för prövning, j) att allt bistånd skall lämnas obundet, k) att katastrofbistånd endast skall användas till detta ändamål, 1979/80: 1625 I) att ett katastrofbistånd om sammanlagt . lämnas till och , m) att fonden för industriellt samarbete med avvecklas. (vpk) C.-H. (vpk) (\pk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk) TRYCKERI STOCK 1 98 0
mot · G3021626 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 16261632 Motion 1979/80:1626 om stödet till befrielserörelser och flyktingar i södra I budgetpropositionen 1979/80: 100, bilaga 6, föreslås att stödet till befrielserörelser och flyktingar m. m. i södra ökas från 120 milj. kr. till 150 milj. kr. Det är inte rimligt att år fortsätta denna hjälp till s. k. befrielserörelser och dessutom öka den. Det är så mycket mer orimligt som två av de grupper som får en stor del av dessa våra skattemedel har bedrivit ett blodigt inbördeskrig mot andra grupper i . Detta har förhoppningsvis avslutats och val skall hållas. De båda gerillagrupperna skall delta i detta val på samma sätt som alla andra. Skall då genom bidrag till någon eller några av parterna försöka påverka utgången? Frågan är lika aktuell när det gäller de övriga gerillagrupper som får svenskt stöd ANC och SWAPO. Det svenska stödet blir till en inblandning i resp. länders inre angelägenheter! Att detta är en riktig slutsats stöds av ett uttalande på s. 101 i nämnda bilaga 6. Där står: stöder också rörelsernas förberedelser för ett administrativt övertagande av och . 1 ar inte råd att leka stormakt och bedriva krig genom ombud, som vi måste dra in på både det ena och det andra i vårt eget land. Därför bör detta anslag om 150 milj. kr. inte beviljas av och anslaget till u-hjälp minskas i motsvarande mån. Särskilda behov för flyktinghjälp i området bör kunna tas från anslaget Katastrofer m. m. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1979/80: 100, bilaga 6, beslutar att anslaget till befrielserörelser och flyktingar m. m. i södra helt skall upphöra samt att det sammanlagda anslaget till u-hjälp skall minskas med motsvarande summa 150 milj. kr. 1 1979/80.
mot · G3021627 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1627 av i och om åtgärder för att motverka officerares förtida avgång I propositionen 1979/80: 100, bilaga 7, redovisas icke planerade avgångar inom speciellt flygvapnet. Statsrådet framhåller att fortsatta avgångar inger allvarlig oro för möjligheten att ha kvar tillräckligt antal regementsofficerare för att besätta diverse lediga tjänster. Vi har i motionen 1978/79: 250 framhållit att man kan ifrågasätta de krav om rörlighet som krävs av officerare och deras familjer. Vi anser att man med fog kan ifrågasätta, om inte den nuvarande flyttningspolitiken i den militära karriären skall vägas mot möjligheten att rekrytera och behålla dugligt folk. Utöver vad som framhölls i samma ärende föregående år har man vid flyglinje aktualiserat en rad krav. Några av de frågor som diskuterats är att man bör ta hänsyn till följande frågor: Stort hänsynstagande till den enskilde officerens önskemål. Ta upp en diskussion om nuvarande tidpunkt är den bästa för omflyttningar. Ökad förvarningstid vid omflyttningar. Möjlighet till anstånd med omstationeringen då familjeskäl så påkallar. Det bör klart informeras från myndigheten om vilka ekonomiska förutsättningar som gäller vid omstationeringar. Översyn av de s. k. gardinpengarna. Översyn av regler som gäller om vilken eller vilka myndigheter som skall reglera de ekonomiska förhållandena. Vi anser att dessa synpunkter bör beaktas i en översyn av nuvarande bestämmelser. En översyn bör gälla såväl civil som militär personals förhållanden och inte bara förhållanden speciella för flygvapnet. Med anledning av det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning för att motverka officerares förtida avgång i enlighet med motionens syfte. () ()