mot · G302898 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80: 898 av om utbildning i invandrarkunskap Invandrarkunskap är kunskap om immigrationens orsaker, om invandrare och om etniska minoriteter som en följd av invandringen, om dessa befolkningsgruppers kulturella bakgrund, förhållanden i och om de samhällsåtgärder som riktas till dem. Den information i invandrarfrågor som tidigare givits har främst riktat sig till invandrare med upplysning om hur det svenska samhället fungerar. Mot bakgrund av att var åttonde invånare i har utländsk bakgrund och att detta medfört motsättningar mellan den inhemska befolkningen och invandrare, har det vuxit fram ett behov av att mer metodiskt informera den inhemska befolkningen om bl. a. orsakerna till efterkrigstidens invandring och om invandrarnas betydelse för det svenska samhället. Bristen på kunskap hos den inhemska befolkningen bidrar till missförstånd och blir ett allvarligt hinder för samverkan och solidaritet. Det är därför, som utbildningsminister sagt, hög tid att vi bättre uppmärksammar utbildningsbehoven hos den inhemska befolkningen och ser till att kunskap om invandrare ingår i utbildningen i alla skol- och utbildningsformer. För att kunna förbättra situationen har statens invandrarverk () tagit initiativ till en utredning om invandrarkunskap inom högskolan. Man har bl. a. kartlagt förekomsten av invandrarkunskap i olika högskoleutbildningar och förekomst av kurser i invandrarkunskap. Det visar sig att de personer som går på de olika kurserna i invandrarfrågor i allmänhet arbetar med invandrare, lever med invandrare eller själva har invandrarbakgrund. Därav följer att de som redan är positivt inställda och intresserade lär sig ännu mer, medan andra inte nås på detta sätt. När det gäller olika linjer är förhållandet ofta det att läraren avgör i vad mån invandrarfrågorna skall behandlas. I princip är förekomsten av invandrarkunskap på de olika utbildningslinjerna beroende på om det finns en intresserad lärare eller om det finns någon eller några i kursen som är intresserade. Inom undervisningsyrkena är man enligt direktiv från UHÄ skyldig att ta hänsyn till elever med annorlunda etnisk, språklig, kulturell och religiös bakgrund. Invandrarfrågorna behandlas därför i utbildningen, men omfattningen varierar mycket från temaveckor, projekt eller te 1979/80: 898 madagar till någon timmes föreläsning. Undervisningen varierar från skola till skola och från linje till linje, och också från termin till termin. Generellt kan sägas att timantalet måste utökas och invandrarfrågorna uppmärksammas mer än . Inom hälso- och sjukvårdsutbildningen förekommer underligt nog inte heller invandrarfrågorna som särskilt ämne, utan den enskilda lärarens valfrihet är mycket stor. Även om man kan notera ett ökat intresse för invandrarfrågor inom utbildningssektorn finns det alltför många utbildningslinjer där invandrarkunskap enligt min mening är viktig, men där den antingen saknas helt eller får för litet utrymme. För att utbildningen inte skall bli så slumpartad som den är f. n. bör SÖ:s och UHÄ:s utbildningsplaner få en mer konkret utformning så att invandrarkunskap kan ingå som ett obligatorium i vissa utbildningar, t. ex. lärår-, vård- och socionomutbildningarna, polis- och juristutbildningarna. För att kunna tillgodose det behov av utbildare som blir ett resultat av ett ökat krav på invandrarkunskap i olika utbildningar bör regeringen ta initiativ för att utbilda sådana. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om sådan utformning av SÖ:s och UHÄ:s utbildningsplaner för vissa utbildningar att invandrarkunskap kan ingå som obligatorium och att insatser görs för att få fram fler utbildare.