mot · G40274 · 1980-11-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. I proposition 1980/81:20 har regeringen föreslagit flera åtgärder som innebär betydande ingrepp i de studiesociala systemen. Försämringar kommer att drabba de studerande vid universitet m. fl. läroanstalter genom de ändrade grunderna för studiemedlens värdebeständighet samt genom att studiemedel skall räknas som inkomst vid prövning av rätt till bostadsbidrag. För de vuxenstuderande innebär regeringsförslaget att 70 milj. kr. av vuxenutbildningsavgiften skall användas till andra ändamål än studiestöd och administration. Därmed minskas möjligheterna för vuxna att studera under hyggliga ekonomiska villkor. För socialdemokratin har det alltid framstått som självklart att utbildningspolitiken måste inriktas både mot att erbjuda de studerande en kvalitativt sett god utbildning och att ställa tillräckliga ekonomiska medel till de studerandes förfogande. Inte minst har detta ansetts betydelsefullt för att uppnå en så bred rekrytering som möjligt till högre studier. Detta var grunden för beslutet 1964. Detta beslut har sedan kompletterats med att de studerande med höga bostadskostnader kunnat erhålla bostadsbidrag. Det har däremot inte ansetts möjligt, av statsfinansiella skäl, att genomföra standardförbättringar i fråga om studiemedlen. Genom anknytningen till basbeloppet i den allmänna försäkringen har dock värdebeständigheten garanterats. Införandet av möjligheten även för studerande att få bostadsbidrag har för många studerande inneburit att den negativa hyresutvecklingen kunnat motverkas. Det är betecknande för den borgerliga regeringen och beklagligt att någon analys av konsekvenserna av regeringsförslagen beträffande det studiesociala systemet inte görs. Urholkningen av värdebeständigheten beträffande studiemedel nämns inte ens av utbildningsministern, och det kommande förslaget att låta studiemedel påverka bostadsbidraget berörs endast i förbigående. 2 Studiemedel m. m. 2.1 Den ändring av värdebeständigheten inom pensionssystemet som regeringen föreslår drabbar således även studerande vid universitet. högskolor etc. Studiemedlen är nämligen skyddade mot inflationen genom att de räknas upp efter basbeloppets förändringar. Studiemedlens maximibelopp är av basbeloppet, ett belopp som varit oförändrat sedan systemets införande. Inte minst från de borgerliga partiernas sida har tidigare hävdats behovet av höjningar av studiemedlens maximibelopp. Så sent som under vårriksdagen 1979 föreslog således en plan för en höjning av studiemedlen till av basbeloppet (se SfU 1979/80:16). Några uttalanden om försämringar av nu aktuellt slag har ej gjorts av de borgerliga. Statsfinansiella skäl har inte gjort det möjligt att höja maximibeloppet. De förbättringar som gjordes under den socialdemokratiska regeringen inriktades i stället på återbetalningsvillkoren. Det ekonomiska läget gör det svårt att genomföra förbättringar i fråga om studiemedelssystemet. Desto angelägnare är det att den försämring av värdebeständigheten som regeringen föreslår avvisas. Skulle den ha varit i kraft , hade studiemedlen nu varit betydligt lägre (). Vi avvisar regeringens förslag. Yrkandet härom följer av vårt ställningstagande till det nya basbeloppet, vilket framläggs i annan motion. 2.2 I propositionen signalerar regeringen även att studiemedel skall räknas som inkomst vid prövning av bostadsbidrag. Denna fråga avser bostadsministern återkomma till i budgetpropositionen 1981. Likväl finns det anledning att redan i detta sammanhang redovisa vissa synpunkter på det kommande förslaget. I dagens läge kan en studerande ha fulla studiemedel (ca .) och inkomst av förvärvsarbete (ca /halvår) samt dessutom få bostadsbidrag. Det disponibla beloppet (före skatt) utgör ca . En förvärvsarbetande utan barn kan ha högst . i inkomst och få oreducerat bostadsbidrag. Även förandra familjetyper uppstår motsvarande skillnader. Studiemedelssystemet bygger på förutsättningen att den studerande svarar för sin egen försörjning. Flertalet studerande arbetar också under ferierna, många även parallellt med studierna. Genomförs regeringsförslaget i denna del och en samtidig sänkning av inkomstgränsen för oreducerat bostadsbidrag för ensamstående utan barn. torde effekten bli att förvärvsinkomster redan . Det kan anföras skäl för en samordning av inkomstgränsen för studerande och förvärvsarbetande. En sadan samordning bör dock ske pä så sätt att de studerande kan ha förvärvsarbete av normal omfattning och fortfarande vara berättigade till bostadsbidrag i nuvarande omfattning. 2.3 Medan fördelnings- och utbildningspolitiska skäl således talar emot de av regeringen föreslagna åtgärderna finns det däremot anledning att göra en besparing som enbart riktar sig mot de högre inkomsttagarna. I väras genomdrev regeringen ett totalt slopande av äktamakeprövningen vid beviljande av studiemedel. Som vi påtalade i motion 1979/80:1174 var det en åtgärd som gynnade inkomsttagare . i årsinkomst och uppåt och allra mest från ca . Vi anförde dä att även om jämställdhetsskäl kunde anföras för åtgärden, mäste man också beakta de fördelningspolitiska effekterna. Med den sparplan som regeringen nu lägger fram kan ett återinförande av äktamakeprövningen inte väcka någon gensaga från fördelningspolitiska synpunkter. bör därför begära att regeringen budgetproposition återkommer med förslag av innebörd att makes inkomst och förmögenhet skall från beaktas vid prövning av studiemedel i den utsträckning som gällde intill . Detta kan beräknas medföra ett minskat medelsbehov under anslaget Studiemedel m. m. med ca 40 milj. kr. 2.4 Vi vill i detta sammanhang också peka på en annan, ehuru marginell, möjlighet att öka intäkterna på det studiesociala området. Studiestödslagen innehåller bl. a. regler om s. k. tilläggsavgift för kvarstående avgift vid återbetalning av studiemedel. Denna är för varje hel krona, dock . uttalade sig för en höjning av den s. k. påminnelseavgiften till . Vi förordar, bl. a. i anslutning till förslagen i proposition 1980/81:16, att beloppet per krona höjs till . Vi anser vidare att miniminivån för dessa avgifter bör vara densamma och att tilläggsavgiften därför bör höjas till . Regeringen bör återkomma med förslag härom i budgetpropositionen. F. n. erhålls i tilläggsavgift ca . Vi beräknar merintäkten till ca . Det finns också anledning att fästa uppmärksamheten pä de problem som finns beträffande återbetalning av studiemedel av dem som bosätter sig utomlands. Enligt uppgift är det en mycket stor andel av dem som inte betalar sina studiemedel som är bosatta utomlands. Av dessa finns en stor grupp i de nordiska länderna. har i sin anslagsframställning för /81 tagit upp frågan om att undersöka möjligheterna att anlita exekutiva myndigheter i de andra nordiska länderna. Regeringen har inte redovisat sin syn på CSN:s framställning. Vi finner det angeläget att man undersöker om den av CSN föreslagna vägen är tillämplig. Ett ytterligare ökat inflöde av återbetalningsmedel skulle då kunna bli resultatet. Vad vi här anfört bör ges regeringen till känna. I propositionen fortsätter regeringen attackerna mot den beslutade vuxenstudiestödsreformen. Genom detta riksdagsbeslut kompletterades 1960-talets utbildningsorganisatoriska insatser för den vuxna generationen med studiesociala åtgärder, särskilt anpassade för den. Det hade länge stått klart att sådana var nödvändiga om man skulle uppnå målen att brygga över generationsklyftorna när det gällde utbildningstillfällen samt att skapa ett fungerande system med återkommande utbildning. reform innebar att löntagarna genom en särskild vuxenutbildningsavgift (först . nu 0,25) var beredda att avstä löneutrymme för denna jämlikhetsreform. Avgiften jämte de skattemedel som beräknades löpa på de olika formerna av vuxenstudiestöd skulle användas för olika insatser. I vissa avseenden har man konstaterat svårigheter att utnyttja de medel främst för timstudiestödet som skall användas för att ersätta cirkeldeltagare som vid studier förlorar arbetsinkomst - som stått till förfogande. Olika faktorer har medverkat härtill, främst av organisatorisk natur. Att inkörningsproblem finns vid en reform av detta slag är ju inte heller ovanligt. Denna reform har också mötts av en stark propaganda främst från . Denna ovilja att i praktiken respektera beslut har naturligtvis varit en bidragande orsak till att man inte lyckats genomföra planerad studieverksamhet i full utsträckning. Utbildningsministern hänvisar som skäl för att beröva löntagarna 70 milj. kr. till att timstudiestöden underutnyttjats. Man kan emellertid konstatera att utnyttjandet successivt förbättrats. Utnyttjandegraden har stigit, t. ex. för timstudiestöd från till av tillgängliga medel. F. n. disponeras ca 74 milj. kr. för timstudiestöd och ca 70 milj. kr. Härtill kommer 35 milj. kr. för uppsökande verksamhet m. m. I anslagsframställningen /82 räknar centrala med att vuxenutbildningsavgiften med oförändrade regler skall ge ytterligare ca 60 milj. kr. Någon utökning av antalet stöd föreslås ej, endast en viss uppräkning av stödbeloppen. Genomförs regeringens förslag kommer ett lägre belopp att stå till förfogande än f. n. Konsekvenserna härav redovisas inte av utbildningsministern. Regeringen tycks således ha dragit slutsatsen att vuxenstudiestödsreformen bör urholkas ordentligt. Man har nämligen vidtagit fyra åtgärder som alla, principiellt och praktiskt, har denna innebörd och som strider mot de grundläggande intentionerna med reform. För det första får företagarorganisationerna medel till sina utbildningsåtgärder från vuxenutbildningsavgiften. Som vi påpekat innebär detta att man förbrukar löntagarnas pengar för företagarnas önskemål. om det rör sig om begränsade belopp strider det mot grundprincipen för finansieringen. Vi har tidigare framhållit att regeringens linje vore logisk om också egenföretagarna erlade vuxenutbildningsavgift. För det andra slopade den borgerliga riksdagsmajoriteten fr. o. m. innevarande budgetår systemet att för vuxenstudiestöd skall disponeras de skattemedel som faller på de olika formerna av vuxenstudiestöd. Som vi visade i motion 1979/80:1174 rör det sigom belopp om 100-125 milj. kr. rätteligen borde ha stått till förfogande för vuxenstudiestöd. Skillnaden på budgeten är dock mindre, högst 50 milj. kr. Det beror på att den borgerliga regeringen ej ökat på dessa skattemedel . För det tredje beslöts, också /81, att den ersättning som utgår till de deltagare i den s. k. analfabetundervisningen som har förlorad arbetsförtjänst skall betalas av vuxenutbildningsavgiften. För det fjärde föreslås nu att skall godkänna att ytterligare 70 milj. kr. undandras från vuxenstudiestöd. Om den ursprungligen avsedda principen hade tillämpats skulle /82 ca 750-775 milj. kr. stå till förfogande för vuxenstudiestöd i olika former samt administrationen av dessa. Med tillämpning av regeringens principer blir beloppet i stället ca 560 milj. kr. (Vid dessa beräkningar har uppgifterna hämtats ur centrala anslagsframställning för nästa budgetår.) Det är således ett belopp om ca 200 milj. kr. som tas ifrån löntagarna. Detta skulle givetvis kunna räcka till att bygga ut, i stället för att inskränka, de studiesociala insatserna för de vuxna. Med det statsfinansiella läge som den borgerliga politiken skapat är det tyvärr inte möjligt att i ett slag anvisa de medel för vuxenstudiestöd som en strikt tillämpning skulle leda till. bör dock nu dels avslå regeringens aktuella förslag, dels begära en plan av regeringen budgetproposition om successiv återgång till principen att från vuxenutbildningsavgiften skall finansieras särskilt vuxenstudiestöd, timstudiestöd och dagstudiestöd samt administrationen m. m. av dessa. Regeringen föreslår inom socialförsäkringsutskottets verksamhetsområde vad avser studiestöd således försämringar dels genom de ändrade grunderna för studiemedlens värdebeständighet, dels genom att 70 milj. kr. av vuxenutbildningsavgiften skall användas för annat ändamål. Effekten av den först nämnda åtgärden anges ej. Vi avstyrker båda dessa förslag. Vi förordar i stället att en omprövning sker av reglerna för den s. k. äktamakeprövningen, vilket uppskattas ge en besparing om 40 milj. kr. Vi har därutöver förordat en höjning av tilläggsavgiften för kvarstående avgift och beräknat de ökade intäkterna i anledning härav till . Det minskade utflöde av studiemedel med 35 milj. kr. som den av regeringen föreslagna neddragningen av högskolans intagningskapacitet anges leda till har i sak behandlats av socialdemokraterna i utbildningsutskottet. Till regeringens aviserade men ej framlagda förslag om att studiemedel skall räknas som inkomst även vid prövning av rätt till inkomstprövat tillägg i studiehjälpen avser vi att återkomma sedan regeringens förslag redovisats för . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. begär förslag av regeringen om återgång till de regler om äktamakeprövning i studiemedelssystemet vilka gällde . 2. begär förslag av regeringen om höjning av tilläggsavgiften för kvarstående avgift vid återbetalning av studiemedel enligt vad som anförts i motionen. 3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om återbetalning av studiemedel, 4. avslär regeringens förslag att . av de medel som flyter in frän vuxenutbildningsavgiften /82 används för att finansiera andra vuxenutbildningsändamål än vuxenstudiestöd och administration av dessa, 5. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om plan för successiv återgång till principen att från vuxenutbildningsavgiften skall finansieras särskilt vuxenstudiestöd, timstudiestöd och dagstudiestöd samt administrationen m. m. av dessa. () i Kumla () () () () () »O I AB föKK2 IMXO