ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021361 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1361 om viss ändring i körkortslagen I körkortslagen 22 § mom. 1 behandlas den s. k. självständiga varningen. Har i fråga om körkortshavare förekommit sådana omständigheter att det finns särskild anledning att erinra honom om de krav som ställes på honom från trafiksäkerhetssynpunkt, får varning meddelas honom, om skäl för återkallelse ej föreligger. Den varning som behandlas här är avsedd att utgöra en erinran till den försumlige körkortshavaren om de regler som gäller, och att ett upprepande kan göra att ett ifrågasättande av hans lämplighet som motorfordonsförare kan bli aktuellt. I körkortslagens 22 § mom. 2 och 3 behandlas den andra typen av varning. Denna kan tillämpas om återkallelsegrund enligt 16 § körkortslagen föreligger. Denna upprepning av samma ord varning som påföljd i båda fallen kan föra med sig olika nackdelar. En person kan först varnas enligt mom. 1 och sedan efter mom. 2 och 3. Risken för slentriantänkande att andra påföljder inte sätts in kan inte uteslutas. En förstärkning av terminologin är lätt att nå genom att ordet varning i mom. 1 konsekvent utbyts mot ordet erinran. Den fördel som härmed nås förutom den språkliga klarheten är att det klart framgår att det finns tre slag av påföljd: erinran, varning och återkallelse, vilket naturligtvis inte hindrar att en varning eller t. o. m. återkallelse även i fortsättningen kan utgöra den första åtgärden. Beteckningen erinran skulle därmed kunna användas i länsrätternas domar och i centrala körkortsregistret. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar antaga följande förslag till ändrad lydelse av 22 § mom. 1 körkortslagen: Har i fråga om körkortshavare förekommit sådana omständigheter att det finns särskild anledning att erinra honom om de krav som ställes på honom från trafiksäkerhetssynpunkt, får erinran meddelas honom, om skäl för återkallelse ej föreligger. PER STENMARCK (m)
mot · G3021362 · 1980-01-24 00:00:00 — av och om upprustning av järnvägarna i län Den kraftiga stegringen av oljepriset och den ökade risken för störningar i leveranserna av olja kräver att vi förbättrar beredskapen på transportområdet. En ökad satsning på kollektivtrafik och då särskilt på järnvägarna ansågs vara angelägen redan med förutvarande förhållanden, och i nuvarande läge är det en tvingande nödvändighet. I län saknas en genomgående järnvägsförbindelse. framförda tankar på att bygga en ostkustbana KarlskronaKalmar OskarshamnVästervikNorrköping har knappast tagits på allvar. I ett läge med helt andra beredskapskrav kan möjligen en omprövning ske av detta förslag. Däremot är det nödvändigt att stoppa alla planer på någon ytterligare nedläggning, och i stället med kraft slå vakt om de järnvägar vi har kvar och upprusta och förbättra dessa. Förbättrat underhåll och rejäl upprustning av järnvägslinjerna möjliggör snabbare och bekvämare resor. Tåg och rälsbussar måste också förnyas för att öka resandeservicen. De försök med lågprissatsningar som skett har ökat resandefrekvensen, men det är därvid angeläget att den rullande materielen förbättras för att inte skrämma bort resenärerna med trängsel och obekväma reseförhållanden. Ett återupptagande av persontrafiken på KalmarBergabanan bör kompletteras med upprustning av sträckan HultsfredLinköping. Den smalspåriga järnvägen VästervikHultsfredVäxjö bör breddas. Efter en sådan breddning kan direktvagnar VästervikKalmar sättas in. Då skulle man äntligen få en järnvägsförbindelse mellan de norra och södra delarna av det långsmala länet. Turtätheten måste öka och vissa turer kan göra flera uppehåll än andra för att få större åtkomlighet och snabbare förbindelser. Möjlighet till bilparkering bör ordnas där sådan ej finns vid järnvägsstationerna. Snabbare tåglägenheter bör efter upprustningen eftersträvas på alla länets järnvägar, såsom KalmarAlvesta, KalmarHultsfredLinköping och KalmarHultsfredVästervik. För att genomföra den i motionen skissade förbättringen av järnvägarna i och angränsande län krävs givetvis betydande belopp. Även om dessa arbeten väl lämpar sig som beredskapsarbeten, och man kan förutsätta att sådana även i nuvarande statsfinansiella situation måste insättas, avses inte att begära ett anslag, utan avsikten är att aktualisera behovet av att upprusa läns järnvägar. bör dock redan nu uttala att planering verkställes, varvid en tidsplan också kan upprättas. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandling av järnvägsfrågorna enligt bilaga 9 i budgetspropositionen som en målsättning för upprustningen av järnvägarna i län uttalar 1. att linjen VästervikHultsfredVäxjö breddas, 2. att persontrafik återupptas på linjen KalmarBerga, 3. att järnvägslinjerna upprustas, 4. att den rullande materielen förnyas.
mot · G3021363 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80:1363 av om båt- och färjetrafiken över södra Snabba och bekväma båtförbindelser mellan två av största städer har länge varit en självklarhet och borde förbli så. Förbindelserna MalmöKöpenhamn uppfyller inte kraven på turtäthet och kapacitet. Det är en angelägen sak att åtgärder vidtas för att förbättra och förnya kontaktmöjligheterna över . Två städer som måste ha mycket att ge varandra på skilda områden, på handelns, kulturens och turistnäringens områden. Förbindelserna MalmöKöpenhamn, SkåneSjälland och SverigeDanmark i övrigt är en livsnödvändighet för . Det ligger en motsägelse i att när de nordiska förbindelserna betonas mer och mer dessa förbindelser hotas rent faktiskt. Båt- och färjetrafiken är anpassningsbar. Genom variationer i turlistor och tonnage kan trafiken anpassas till aktuellt behov med tanke på säsongen. Det är av vikt att båt- och färjetrafiken över bibehålls och utvecklas, inte minst med tanke på de ca 4 000 personer som arbetar inom denna sektor av rederinäringen. Antalet resenärer på båt- och färjelinjerna över södra delen av ligger på ungefär samma nivå som . De största resandetalen uppnåddes på . gjordes 8,8 miljoner personresor MalmöKöpenhamn och LimhamnDragör. hade antalet personresor minskat till 5,6 miljoner. Det är främst de stora passagerarbåtarna som har drabbats. Båt- och färjetrafiken i södra kan generellt sett betecknas som en förlustbringande verksamhet . Av detta följer också att trafikföretagen haft stora svårigheter att ekonomiskt klara av en önskvärd förnyelse av sina båt- och färjebestånd och terminaler. Mycket talar för att det föreligger stora risker för att trafiken över kommer att förändras på ett sätt som inte på långt när sammanfaller med de krav som ställs från resenärernas, de anställdas, kommuns och regionens sida. Företagen och de anställda i färje- och rederinäringen måste få arbetsro och framtidshopp. Möjligheter för framåtsyftande projekt och investeringar inom färjetrafiken måste tillvaratas. Vad beträffar båt- och färjetrafiken är utvecklingen så oroande att en utredning bör tillsättas som får till uppgift att överväga tonnagets anpassning till dagens krav på komfort och tidtabellernas regularitet och andra problem som har med den berörda båt- och färjetrafiken att göra. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en snabbutredning tillsätts för att framlägga förslag om båt- och färjetrafiken över södra dels i ett kortare, dels i ett längre tidsperspektiv. TRYCKERI 1 98»
mot · G3021365 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om utbyggnaden av kollektivtrafiken mellan När behandlade propositionen 1978/79:99 om en ny trafikpolitik yttrade trafikutskottet följande om : För del föreligger enligt utskottets mening behov av en mer ingående analys för de framtida utbyggnadsbehoven inom järnvägssystemet. Det gäller för trafiken såväl norr som söder om och i fråga om både person- och godstrafiken. Enligt utskottets mening bör därför regeringen uppdra åt SJ att utreda de framtida förutsättningarna för den spårbundna gods- och persontrafik som berör . och vidare i hemställan att som sin mening ger till känna vad utskottet anfört om en investeringsplan för SJ, om projektering av ett nytt dubbelspår ÄlvsjöFlemingsberg och om en utredning angående de framtida förutsättningarna för spårbunden gods- och persontrafik i . Det av regeringen föreslagna in vesterin gsanslaget utökades på utskottets förslag med 75 milj. kr. a. på grund av det stora behovet i . I årets petita har SJ begärt 27,5 milj. kr. för att starta byggandet av dubbelspår ÄlvsjöJärna. I i bor ca 9 000 personer och det finns ett stort antal arbetsplatser i området, framför allt naturligtvis . Där arbetar ca 6 000 personer, anställda och studerande vid odontologiska klinikerna och Grantorps vårdyrkesskola. Av dessa bor endast ca en fjärdedel i området, övriga pendlar från olika delar i regionen. Det finns 1 400 vårdplatser med en patientgenomströmning på ca 270 000 . Man räknar vidare med ca 1 200 öppen vårdsbesök per dag. Därtill kommer alla anhörigbesök till detta stora regionsjukhus. Ytterligare patienter från sjukhus som kommer att läggas ner i är att vänta. Vi vill med dessa siffror belysa hur viktigt det är att planerna på utbyggnad för dubbelspår ÄlvsjöJärna och byggande av pendeltågsstation vid inte hindras eller försenas. I budgetpropositionen 1980/81 har föredragande statsrådet föreslagit vissa prutningar i SJ:s äskanden men säger beträffande det totala inves teringsprogrammet: Mitt förslag till investeringsram innebär att programmet kan genomföras i väsentliga delar även om viss omprioritering måste ske. Vi menar i motsats till departementschefen att en sådan omprioritering inte får gå ut över den ytterst angelägna utbyggnaden av järnvägstrafiken ÄlvsjöFlemingsberg, utan att den planerade starten av byggandet av ett dubbelspår ÄlvsjöJärna kommer till stånd. Med hänvisning till vad som anförs i motionen hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att den av SJ planerade utbyggnaden av dubbelspår mellan och bör påbörjas under nästa budgetår. () ()
mot · G3021366 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. Den växande energikrisen med kraftiga höjningar av oljepriset har ställt nya krav på kollektivtrafikens resurser. De ständigt ökade bilkostnaderna tenderar klart till resor med tåg i de relationer där pendeltåg är anordnade på ett tillfredsställande sätt. Pendeltågsresorna uppskattas i till 40 miljoner resor . Erfarenheten visar nu att behovet av pendlingsresor till och från och orter i denna region samt områden/orter i närbelägna län är påtagligt. Man kan uttrycka förhållandet så att lokaltrafikområde tenderar att vidgas även till grannlänen i norr, väster och söder. Sålunda finns det grundad anledning ställa frågan om en förlängning av pendeltågsträckorna till exempelvis , , , och . F. n. pågår överläggningar mellan SJ och AB lokaltrafik om lokaltrafikens framtida utformning i . kommunisterna menar att denna typ av förhandlingar möjligt bör utvidgas och omfatta trafikfrågornas samordning i och här omnämnda delar av angränsande län, och att trafikorganen i dessa län får vara med och utforma den framtida trafikstrukturen i detta större geografiska område. Detta är en fråga som får en allt större aktualitet och som därför behöver bli föremål för behandling och beslut utan dröjsmål. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att utan dröjsmål initiera samråd mellan och berörda länstrafikorgan för att utvidga pendeltågstrafiken enligt de intentioner som framförs i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)
mot · G3021367 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ett stickspår till fabrik i i presenterade 1979 ett Västernorrlandspaket', innehållande förslag till åtgärder i syfte att förbättra förutsättningarna för befintliga industrier att utvecklas och hävda sig i konkurrensen. Några av de frågor som då berördes var järnvägens möjligheter att med inte alltför kostnadskrävande investeringar bygga stickspår för att kunna utnyttja rationella lastnings- och lossningsmetoder. Ett sådant projekt är ett stickspår till cellulosafabrik i . Den industrin har ganska långt framskridna utvecklingsplaner. a. innebär dessa planer byggandet av ett finpappersbruk. Förutom att ett stickspår till fabrik skulle innebära bättre möjligheter för industrins framtida utveckling, så medför byggnadstiden meningsfulla sysselsättningstillfällen. Investeringarna för byggandet av ett stickspår är i jämförelse med andra sådana projekt inte alltför kostnadskrävande. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att frågan om anläggandet av ett stickspår till fabrik i bör prövas. () () BO () ()
mot · G3021369 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. har för länge sedan begärt att sjöfartens roll i den svenska trafikpolitiken skall prövas. Den trafikpolitiska utredningen fick i uppdrag att pröva relationerna mellan inrikes transporter till lands och till sjöss. Någon sådan prövning har dock inte skett, kunde konstatera när regeringsförslaget om ny trafikpolitik presenterades. krävde därför åter att regeringen skyndsamt tog initiativ som skulle tillgodose kraven på att sjöfartens roll i trafikpolitiken prövas. Det finns f. n. inga uppgifter som tyder på att detta arbete kommit i gång. En mycket stor del av det samlade transportarbetet i kan ske till sjöss. Vi har långa kuster, och vi har via kanaler sjöförbindelser med insjöhamnar. Vi har ett på många håll väl utbyggt hamnväsende, som kan utnyttjas ännu bättre. gäller för det helt inrikes transportarbetet med fartyg att detta domineras av oljetransporter från raffinaderier till oljedepåer. Andra produkter, som skulle kunna ta sjövägen, går med lastbil eller järnväg. Transportstödet har sedan det infördes helt varit inriktat på landtransport. Även när det gäller import- och exportgods, som är mera blandat, skulle väsentligt mera kunna transporteras med fartyg. Såväl helt inrikes gods som import- och exportgods som fraktas med fartyg till mottagares och/eller från avsändares närmaste hamn avlastar landtransportsidan. Mycket gods, som går med landtransport mellan stora delar av och , skulle kunna fraktas med fartyg. Exempelvis skulle ett numera utbyggt flod- och kanalsystem i därigenom bättre kunna utnyttjas för svensk utrikes trafik. Moderna snabba fartyg, som möjliggör rationell och skadefri hantering av olika godsslag, kunde i betydande omfattning förkorta landtransportsträckor. Rationell sjötransport är väsentligt gynnsammare sett från energisparsynpunkt än landsvägstransporter och i många fall även gynnsammare än järnvägstransporter. Miljöproblem med avgaser och buller från landtransportmedel kan minskas genom att låta godset gå med fartyg. Trafikolyckornas antal kan minskas. Ett väl utbyggt farledsväsende ger möjligheter till säker trafik. Vägen på vattnet är okänslig för slitage. Svensk varvsrörelse har goda förutsättningar att utveckla och bygga fartyg som kan sättas in i en utökad kustsjöfart. Isbrytarflottan är så utbyggd att den, väl utnyttjad, kan ge sådan service att man med lämpligt tonnage kan räkna med att åretrunt-trafik kan upprätthållas längs praktiskt taget hela kusten. Det finns således goda förutsättningar för att kustsjöfarten kan spela en ännu större roll för transportarbetet i . Kustsjöfart och landtransportmedel skulle i ännu högre grad kunna komplettera varandra. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att kustsjöfartens roll och möjligheter i den svenska trafikpolitiken prövas. () () () () () () () () () () () () () ()
mot · G3021371 · 1980-01-22 00:00:00 — 1979/80:1371 av m. fl. om reglerna för erhållande av licens för yrkesfiske Regeringen förordnade (SFS 1978: 517) att statligt s. k. prisstöd till fisket samt stöd till fiskets rationalisering m. m. (fiskerilån samt bidrag till viss utrustning ombord i fiskebåt) kan utgå till den som meddelas särskild licens för yrkesfiske. utfärdade anvisningar för tilllämpning av denna förordning. Licenserna kan vara av två slag, nämligen dels avse s. k. fiskelag, vilket innebär att flera personer bedriver fiske ombord i samma båt, dels avse enskilda fiskare. I inkom 105 personer med ansökan om att erhålla licens enligt ovan angiven förordning. Dessa var s. k. kustfiskare eller enskilda fiskare. I sådana fall tillkommer det fiskenämnden i länet att bevilja licens. beviljade licens för 35 personer eller av sökt antal. Till grund för beslutet angav nämnden att vederbörande måste vara registrerad för redovisning av mervärdeskatt. Uppgift härom inhämtade nämnden från . I anvisningar av (s. 5, p. 3) anges att som yrkesfiskare för erhållande av licens skall räknas den för vilken fisket är av väsentlig betydelse för vederbörandes försörjning. För registrering att erlägga mervärdeskatt skall som bekant bruttoinkomsten inkl. beloppet för mervärdeskatt uppgå till . Fiskare har vidare skyldighet att lämna uppgift om innehav av båtar och redskap till . Skyldig att lämna sådan uppgift är den som hade en bruttoinkomst från fisket på . Detta innebar att den som exempelvis hade en inkomst från fisket med . av fiskenämnden har vägrats erhålla licens , men samma person är vid straffansvar skyldig att som yrkesfiskare eller binäringsfiskare lämna statistiska uppgifter om sitt fiske i fråga om redskapsinnehav m. m. vid en bruttoinkomst ned till . Detta kan inte anses vara rimligt. Inkomstgränsen för skyldighet att lämna uppgifter till angående inventarier m. m. för erhållande av licens för yrkesfiske bör enligt vår mening samordnas, resp. för erhållande av licens för yrkesfiske bör enligt vår mening samordnas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av reglerna för erhållande av licens för yrkesfiske i enlighet med de principer som skisseras i motionen. () () () () TRYCKERI 1 »80
mot · G3021372 · 1980-01-24 00:00:00 — 1979/80 13721379 1979/80:1372 av m. fl. om särskilda skogsvårdsinsatser i Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80: 1400 om åtgärder för att främja sysselsättningen i av m. fl. att beslutar att bidrag för särskilda skogsvårdsinsatser skall kunna utgå för stödberättigad verksamhet i under budgetåren 1980/811982/83. () () () () () 1 1979/80.
mot · G3021373 · 1980-01-24 00:00:00 — Av om blyfri regularbensin Ett framgångsrikt miljöskyddsarbete har bedrivits i under 1970talet. Genom betydande insatser från såväl industrin som staten och kommunerna har utsläppen av luft- och vattenföroreningar minskat kraftigt. Vägtrafiken är den enda större föroreningskälla vars utsläpp i luften inte minskat . Tvärtom har de ökat betydligt. Minskade utsläpp från de enskilda fordonen har inte kunnat kompensera ökningen av antalet fordon. Dessutom efterlevs gällande avgasreningskrav dåligt. Vägtrafiken är den största källan till flera allvarliga luftföroreningar, t. ex. kväveoxider, kolväten och blyföreningar, med svåra effekter på hälsa och miljö. På många håll inte bara i storstadsområdena ger trafiken upphov till helt oacceptabla föroreningar i luften. Kraftåtgärder för att reglera trafiken och minska utsläppen från de enskilda fordonen ter sig alltmer nödvändigt. Samhället har gjort förvånansvärt litet för att förbättra situationen men har fått upp ögonen för problemet. har vissa åtgärder vidtagits och andra har föreslagits av presenterade utredningar. Bly är en giftig tungmetall som inte bryts ned utan lagras i naturen. Att blyutsläpp har svåra konsekvenser för hälsa och miljö har länge varit känt. har dock rapporter kommit som tyder på ännu värre effekter än man anat. I första hand bör nämnas risken för hjärnskador på barn redan vid måttlig blyexponering. Dåvarande jordbruksministern, , tillsatte en arbetsgrupp med uppgift att bl. a. pröva hur och när ett blyfritt motorbränsle kunde införas på den svenska marknaden. Han ansåg blyproblemet vara så allvarligt att det inte var tillräckligt med den redan beslutade sänkningen av högsta tillåtna blyhalt i bensin till /l. I sitt betänkande Bensin utan bly (Ds Jo 1979: 11) konstaterar utredningen att blyfri regularbensin kan införas . Raffinaderiteknisk expertis, som utredningen konsulterat, har visat att den blyfria bensinen kan ges samma oktantal (93) som med bly tillsatt. Priset för sådan bensin blir högre per liter än för motsvarande kvalitet med blytillsats. En förutsättning för att blyfri bensin skall kunna införas är givetvis att det finns bilar som kan använda sådan bensin. Omkring hälften av de bilar som f. n. säljs i uppfyller redan detta krav, bl. a. samtliga i landet tillverkade bilar. För att en bil, som endast kan köras på bensin med bly tillsats, skall kunna gå över på blyfri bensin krävs i allmänhet endast en mindre modifiering av motorn. Det gäller att ändra avgasventilemas säten så att de inte kräver den smörjning som blyet åstadkommer (utöver att höja oktantalet). För en ny bil beräknas denna modifiering innebära en merkostnad av ca . Bly är ett långtidsverkande miljögift, som sprids i allt för stora mängder, även sedan den beslutade sänkningen av blyhalten i bensin helt trätt i kraft. Därför är den föreslagna övergången till blyfri regularbensin synnerligen angelägen från miljöskyddssynpunkt. att anhåller att regeringen lägger fram förslag, om att blyfri regularbensin införs .
mot · G3021374 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1374 av om finansieringen av karantänverksamheten för djur Karantänverksamhet för djur bedrivs i huvudsak vid anläggningar i regi. Anstalter finns f. n. i , och . Administration och skötsel av djurkarantäner har blivit alltmera betungande från ekonomisk synpunkt. Under åberopande av att verksamheten i fråga inte är en angelägenhet har kommunerna därför velat bli befriade från denna uppgift eller erhålla ekonomisk kompensation från staten. avlämnade en av tillsatt utredning Karantänsverksamheten för djur ett betänkande (Ds Jo 1977: 14), vari föreslogs att staten skulle överta huvudmannaskapet för djurkarantänerna i och fr. o. m. samt att verksamheten vid karantänen i skulle läggas ned. Utredningens förslag har ej blivit genomförda. Av årets budgetproposition framgår nu att regeringen icke är beredd att föreslå ett statligt huvudmannaskap utan önskar att kommunerna fortfarande skall bedriva verksamheten. Av propositionen framgår vidare att kostnaderna till fullo skall betalas av djurägarna och att endast visst statligt tillskott till någon karantän kan komma i fråga som s. k. beredskapsstöd. Den största karantänsanstalten finns i . Underskottet där är f. n. och kan väntas öka. Enligt budgetpropositionen är anstalten i fortsättningen huvudsakligen avsedd för hundar. Kostnaderna för karantänsvistelse för en hund är . Med full kostnadstäckning och beläggning av anstalten blir kostnaden . I det fall beläggningen blir , vilket får anses vara ett optimistiskt antagande med tanke på att det huvudsakligen är privatpersoner som använder sig av karantänen, blir kostnaden . Från den enskildes synpunkt måste detta framstå som en orimligt hög siffra. Stor risk föreligger att djur i stället smugglas in i landet. Med tanke på den växande faran för rabies, vilken redan nått våra södra grannländer, står det klart att verksamheten vid djurkarantänerna är livsviktig. Någon möjlighet att genom rationellare ordning etc. sänka kostnaderna på något avgörande sätt föreligger ej. Varje djur som passerar karantänen måste bli föremål för omfattande provtagningar och fortlöpande kontroll, vilket gör verksamheten personalintensiv och därmed kostnadskrävande. Djurkarantänsanstalterna är också nedslitna och i behov av reparationer, moderniseringar och förstärkningar, bl. a. med hänsyn till nya bestämmelser på arbetarskyddslagens område. Risk föreligger att kommunerna om de icke befrias från en verksamhet som på intet sätt kan anses vara en angelägenhet lägger ned karantänverksamheten möjligt. Med hänvisning till ovanstående får jag föreslå att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om karantänverksamhetens finansiering.