mot · G3021462 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om ändrad stödområdesindelning i Genom beslut av 1978/(prop. 1978/79:112, AU 1978/79:23) inplacerades i stödområde 4. i liksom hade föreslagit att skulle inplaceras i stödområde 5. Några av motiveringarna härför anförs i det följande. 1945 nådde befolkningstalet på ett maximum med nära 60 000 invånare. Som följd av strukturförändringarna inom främst jordbruket och stenindustrin skedde en kraftig utflyttning, och befolkningen var 1962 nere i 53 518 personer. Detta var en åderlåtning som relativt sett överstiger den utflyttning som skedde från de s. k. skogslänen. Utflyttningen, som i huvudsak omfattade invånare i förvärvsarbetande åldrar, har orsakat en ogynnsam befolkningsstruktur stor andel åldringar och barn och liten andel i förvärvsarbetande åldrar. Höga födelsetal har bidragit till högre andel barn i befolkningen, som sakta ökat till ca 55 000 invånare. präglas vidare av en stor andel glesbygdsbefolkning, detta som en följd av de areella näringarnas betydelse. Andelen invånare i glesbygd är jämfört med rikets . Ännu en förklaring till den spridda bebyggelsen är att ca 55 000 gotlänningar har en yta till sitt förfogande. Tätortsboendet är fördelat till på och i övrigt på 11 tätorter med varierande storlekar på ca 250-1 725 invånare. Det står klart att stora delar av och speciellt norra, södra och östra bör komma i fråga för relativt omfattande glesbygdsstöd. näringslivsstruktur avviker markant från den riksgenomsnittliga. De areella näringarna är så stora som för riket. Industrins andel däremot är inte större än drygt hälften av rikets. På grund av ensidigheten i näringslivet karakteriseras den gotländska arbetsmarknaden av bristande valmöjligheter. Hög arbetslöshet, speciellt utbredd bland ungdomen, betydande undersysselsättning och brist på nya arbetstillfällen kan utläsas av rapporterna från länsarbetsnämnden på . stod ca 2 000 personer utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Problemen på arbetsmarknaden uppvisar således stora likheter med de förhållanden som är rådande i det nuvarande inre stödområdet. Därtill kommer att medelinkomsten för de yrkesutövande på är den lägsta i landet. Stora ansträngningar görs - med de medel som står till buds inom regionen - för att förbättra och utveckla näringslivet. Åtgärder har vidtagits för att stimulera till en mera arbetsintensiv jordbruksdrift. Ansträngningarna att stimulera ytterligare nyetablering och vidareutveckling inom industrin har emellertid ännu inte lett till mera påtagliga resultat. Den största näringsgrenen på är offentliga tjänster med av de sysselsatta att jämföra med motsvarande siffra för riket som är . I denna sektor ingår emellertid också försvaret, som sysselsätter ca 1 200 personer och där en utredning med förslag till omorganisation och minskning av antalet anställda har presenterats. Slutligen kan nämnas att förslag till näringspolitiskt program för har redovisats för regeringen, och vissa delar är under genomförande med hjälp av medel för åtgärder i samband med länsplaneringen. Enligt bedömningar som bl. a. redovisas i länsrapport torde, trots alla ansträngningar, sysselsättningsutvecklingen markant försämras . Det allvarligaste i denna utveckling är att industrisysselsättningen minskar. Inom jord- och skogsbruket fortsätter sysselsättningen att minska men med lägre takt . Den offentliga sektorn har kunnat kompensera sysselsättningsminskningen inom industri och jord- och skogsbruk. Kommer emellertid ökningstakten att minska inom den offentliga sektorn medför det stora problem att hålla den målfolkmängd uppe som fastställt för . Befolkningsunderlaget för samhällsservice och kommersiell service har redan nu nått kritiska gränsvärden framför allt på norra och södra . Om länsrapportens prognoser tillåts bli verklighet kommer också den inomregionala balansen att ytterligare rubbas. För att säkra en god länsservice för totalt samt kommundelsservice för norra resp. södra har behovet av ytterligare arbetstillfällen beräknats till 3 000. För andra delar av vårt land kan i viss mån såväl brist på arbetstillfällen som bristande service tillgodoses genom pendling, i vissa fall över länsgränserna. Detta är inte möjligt för del, där havsbarriären starkt försvårar möjligheterna att repliera på eller samverka med andra regioner. All sysselsättningsplanering måste därför inriktas på att de på bosatta skall beredas arbete på ön. Detta innebär även att de mycket svagt differentierade arbetsmarknaderna på måste breddas, så att acceptabla valmöjligheter kan erbjudas. - tre lokala arbetsmarknader Inom ramen för länsplaneringen har det fastslagits att skall betraktas som bestående av tre lokala arbetsmarknader, detta bl. a. för att de synnerligen svåra inomregionala obalanserna inte skall skymmas av en i vissa avseenden mera gynnsam totalbild. Nedan redovisas befolkningsutvecklingen på de lokala arbetsmarknaderna, norra och södra . Dessa siffror visar att norra och södra kommundelarna har fått en befolkningsminskning som överstiger , som som helhet ökat något . Denna utveckling har efter 1975 ytterligare förstärkts och den inomregionala obalansen accentuerats. Förvärvsintensiteterna inom norra, södra och östra är mycket ogynnsamma, medan totalt överensstämmer med riket i detta Det vore värdefullt om stödområdesavgränsningen kunde kopplas till de tre lokala arbetsmarknaderna, då de ju har fått en officiell prägel genom kopplingen till ortsstrukturen med resp. som kommundelscentrum. Enligt förordningen om länsplanering 6 § gäller att kommunerna utgör minsta planeringsenheter, om inte regeringen för särskilt fall bestämmer annat. I kommentarerna till paragrafen finns ett unikt undantag beträffande enskild kommun upptaget: 1 regeringens föreskrifter och riktlinjer för regionalpolitiken i (departementsprotokoll 1 ) konstateras att länet har tre lokala arbetsmarknader - , och - att kommunen och är överens om en regionindelning kring dessa orter och att denna regionindelning bör gälla för den fortsatta länsplaneringen. Detta innebär att länets planeringstal uttryckt i en befolkningsram för fördelats på de tre lokala arbetsmarknaderna i likhet med fördelningen på kommuner i andra län. Sammantaget innebär detta att de tre lokala arbetsmarknaderna i praktiken behandlas som om de vore tre kommuner i regionalpolitiska sammanhang. På uppgick bristen på arbetstillfällen till ca 2 000, och beräknas bristen öka ytterligare med 1 000 och uppgå till totalt 3 000. Om ej dessa arbetstillfällen kan tillskapas måste en befolkningsminskning (från 55 000 till 53 300 invånare) befaras, om man förutsätter att befolkningens önskemål om sysselsättning medför avflyttning. Alternativet är en avsevärd undersysselsättning på . Om en befarad befolkningsminskning besannades, skulle detta allvarligt hota serviceunderlaget särskilt på norra, östra och södra . I andra delar av landet kan i vissa fall brist på arbetstillfällen och bristande serviceunderlag tillgodoses genom pendling. Detta är inte möjligt för del, där ö-läget försvårar möjligheterna att repliera på eller att samverka med andra regioner. förhållanden är i många avseenden speciella mot bakgrund av - det isolerade ö-läget och den speciella näringsstrukturen med liten industriandel och stor jordbrukssektor, - hittillsvarande otillräckliga effekter av det regionalpolitiska stödet och att effekterna drastiskt minskar, - att inplaceringen i stödområde 4 inte ger någon förstärkning av stödet till , - hittillsvarande svaga sysselsättningsutveckling och ogynnsamma framtidsutsikter beträffande sysselsättning och folkmängd i förhållande till jämförbara centra och regioner, - relativt sett mycket stora behov av tillskott av arbetstillfällen och detta behovs starka koncentration till de södra, östra och norra arbetsmarknaderna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att norra, östra och södra delarna av inplaceras i inre stödområde 5.