ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021106 · 1980-01-25 00:00:00 — om ändrad tidpunkt för avlämnande av självdeklaration Deklarationsavlämnandet skall ske och för rörelseidkare . Detta är alltför små tidsmarginaler som upplevs besvärande. Många av de kontrolluppgifter som kompletterar det bokföringsmässiga grundunderlaget för deklarationens upprättande kommer ofta deklaranten först till handa . Deklarationsblanketter och anvisningar har inte varit klara för utdelning förrän i senare delen av januari, och tycks det dröja till omkring . Detta ger en betydande osäkerhet ända fram till före avlämnandet då allt skall vara klart. De flesta löntagare och pensionärer har oftast på sig för att få deklarationen upprättad och avlämnad. Många känner betydande osäkerhet även om det rör sig om relativt enkla deklarationer. Därför anlitar åtskilliga någon sakkunnig medhjälpare för deklarationens upprättande. Då medför denna snäva tidsram betydande svårigheter, eftersom tillgången på den personliga deklarationsservicen är ganska begränsad. Rörelseidkare som redan nu får vänta med deklarationsavlämnandet till har svårigheter att klara detta datum. Denna grupp får i betydande utsträckning dispens att avlämna deklarationen . Därför vore det mera rationellt att inlämningsdatum redan från början senarelades. Från och med har taxeringsnämndernas arbetstid förlängts från till , då samtliga deklarationer skall vara färdigbehandlade och avlämnade för registrering. Detta innebär att det numera också är praktiskt möjligt att i viss utsträckning senarelägga deklarationernas inlämningsdatum utan att taxeringsarbetet därför nämnvärt försvåras. Rimligt är att deklarationstiden förlängs med från till och för rörelseidkare från till . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ändra sista inlämningsdag för självdeklarationer från till och för rörelseidkare från till , vilket skall genomföras från och med gällande .
mot · G3021107 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om bibehållande av kustposteringen i I bilaga 14 till budgetpropositionen anförs på s. 164: För att möjliggöra huvudförslagets genomförande torde det bli nödvändigt att för del genomföra de av generaltullstyrelsen föreslagna indragningarna av kustposteringarna i . I detta sammanhang erinras om att regeringen har tillsatt en utredning (Kn 1979:05 om bemanning av våra kuster. Utöver den ovannämnda utredningen har frågor som berör kustbevakningsarbetet i vid bemärkelse utretts av flera kommittéer, räddningstjänstskommittén, sjöövervakningskommittén och oljeskyddskommittén för att nämna några. Flera förslag har framlagts i utredningen tur. Ett stort antal myndigheter och organisationer är engagerade i bevakningsarbetet, och en samordning av dessa eller föreskrifter om samråd är angeläget. Enligt vad vi erfarit är det speciellt detta som utredningen 1979:05 behandlar. Vi anser därför att ställningstagande till kustposteringen i bör anstå till dess att fått möjlighet att ta ställning till en samlad värdering av de förslag som framläggs i avslutade utredningar och till utredningsarbete som avslutas . Ställningstagande i ett sammanhang till den nödvändiga samordningen av olika myndigheters och organs uppgifter inom havsövervakningen är en förutsättning för att vi skall kunna få den effektivaste organisationen på området. Genom en sådan samordning uppnås också att nödvändigt övervakningsarbete kan utföras till lägsta möjliga kostnad. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att indragning av kustposteringen i nu inte bör genomföras. 1* 1979180. . () () () () ()
mot · G3021108 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om avsättning till investeringsfond antog en ny lag om ändrad företagsbeskattning (prop. 1978/79:210). Enligt den nya lagstiftningen får egenföretagare möjlighet att använda sig av ett investeringsfondsliknande system. En egenföretagare kan sätta av högst hälften av inkomsten av rörelsen eller jordbruket till en s. k. allmän investeringsreserv. För att avdrag skall medges för avsättningen krävs att egenföretagaren betalar in ett belopp motsvarande hela avsättningen på en särskild bankräkning, kallad allmänt investeringskonto. Denna reserv får i princip endast användas för investeringsändamål. får investeringsreserven användas först efter tillstånd av regeringen eller annan myndighet. efter avsättningen skall eventuellt kvarvarande del av reserven tas upp till beskattning. Enligt nuvarande aktiebolagslag måste ett bolags aktiekapital vara . höjs detta minimibelopp till . Det är därvid ganska troligt att en hel del småföretagare som driver sin verksamhet i aktiebolagsform inte kan eller vill höja aktiekapitalet till . utan i stället föredrar att övergå till annan verksamhetsform. Vid upplösning av ett sådant bolag måste jämväl en förefintlig investeringsfond upplösas, vilket naturligtvis kan medföra nackdelar för rörelsen. Enligt vår uppfattning bordet det finnas möjligheter för enmansföretagare att vid övergång från aktiebolag till annan verksamhetsform utan upplösning överföra investeringsfonden till det nya investeringsreservsystemet. Det torde ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar om en ändring i lagen om avsättning till investeringsfond i enlighet med vad som anförts i motionen. () BO ()
mot · G3021110 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1110-1117 av och om taxeringsvärdet av fastighet vid byggnadsförbud En tendens som har märkts i många kommuner är det allt flitigare utfärdandet av byggnadsförbud. Ett skäl kan vara att planläggningsarbetet inte fortskrider i den takt som vore önskvärt och att därför kommunen tillgriper byggnadsförbud som ett medel för att vinna tid. Dessa byggnadsförbud kan i de flesta fall betraktas som tillfälliga. Detta förfarande är självfallet otillfredsställande. Ett arbete med att förändra byggnadslagstiftningen pågår. Förhoppningsvis kommer detta att leda till att de långvariga byggnadsförbuden minskar i omfattning. Trots att tomtägaren på grund av byggnadsförbudet inte kan använda tomten, drabbas denne ändå av full beskattning. Endast om byggnadsförbudet varat , om va-dispens ej erhållits eller om kommunen i sina långsiktiga planer inte anger utbyggnad av vatten och avlopp i området, kan en reducering av taxeringsvärdet erhållas. För att komma ifrån dessa orättvisa beskattningsregler borde man undersöka möjligheterna till en automatisk reducering av taxeringsvärdet för de tomter som drabbats av byggnadsförbud. Detta kunde också ha det positiva med sig att kommunerna blev mindre benägna att utfärda byggnadsförbud, eftersom ett sådant då skulle medföra ett skattebortfall. Eftersom förhoppningsvis tiden för byggnadsförbud genom dessa åtgärder förkortas, kan fastighetsägaren bebygga sin tomt snabbare. Det har ju då till följd att kommun och stat får en större intäkt av fastigheten i samband med att tomten kan bebyggas. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning angående förutsättningarna för en reducering av taxeringsvärdet vid byggnadsförbud i enlighet med vad som i motionen anförts. () () 1 1979/80.
mot · G3021111 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1111 av om vittnesförhör utan åhörare i vissa fall Om vittne av rädsla eller annan orsak inte vill lämna sitt vittnesmål i parts närvaro kan enligt 36 kap. 18 § rätten besluta att parten inte får vara tillstädes under förhöret. Sedan parten åter förekallats skall vittnes berättelse uppläsas. Genom bestämmelsen har utrymme lämnats medborgarna att vittna utan att den tilltalade åhör vittnesmålet. En motsvarande möjlighet finns inte när vittnet av rädsla för partens kamrater vill slippa uttala sig inför dessa personer. Bestämmelserna i 5 kap. om offentlighet och ordning vid domstol medger visserligen rättens ordförande att vägra underåriga kamrater till den tilltalade tillträde till förhandlingen. Dessa regler är emellertid avsedda till skydd för kamraterna och är f. ö. begränsade till underåriga personer. Särskilt otillfredsställande är det att den tilltalades bekanta vid rättegången får uppgift om var vittnet bor och lätt kan ta del av andra personliga uppgifter rörande vittnet. Den nuvarande ordningen underlättar för den tilltalades kamrater att hämnas på vittnet. Vetskapen härom kan hindra vittnet att tala fritt. Detta försvårar lagföring och rättsskipning. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen utarbetar förslag till en sådan ändring i att det blir möjligt att förhöra vittne utan närvaro av åhörare i sådana fall som berörs i motionen.
mot · G3021112 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot alkoholförtäring på allmän plats På flera platser i vårt land och framför allt i de centrala tätorterna har problemen när det gäller ordningshållningen alltmer accentuerats. Detta har skett som spritmissbruket ökat. Det är i många fall unga människor som drabbas socialt av denna utveckling, och det är angeläget att åtgärder vidtas på olika sätt i syfte att komma till rätta med problemen. När det gäller spritförtäring på allmän plats kan kommun via i lokal ordningsstadga föranstalta om förbud på särskilt utsatta platser. Det är angeläget att denna möjlighet utnyttjas där så bedöms nödvändigt. En brist i nuvarande ordning är dock att spritdryckerna inte kan tas i beslag i samband med att polisen ertappar någon som bryter mot detta förbud. Enbart rapportering är oftast verkningslös. Vi anser att lagen 1958:205 om förverkande av alkoholhaltiga drycker borde kompletteras så att beslag och förverkande av sådana drycker blir möjligt i samband med förseelse mot lokal ordningsstadga på nämnda punkt. Med alkoholhaltiga drycker bör då avses sprit, vin eller starköl såsom i 1 § tredje stycket nämnda lag. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning avseende beslag och förverkande av alkoholhaltiga drycker i enlighet med vad som anförs i motionen. () () 1* 1979180.
mot · G3021114 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. har kriminalvårdens anstalter fått ta emot ett mer utslaget och svårbehandlat klientel. Dels har antalet långtidsdömda ökat, dels har genom narkotikans påverkan klientelet försämrats. Beläggningsantalet på kriminalvårdsanstalterna har ökat markant. Någon differentiering av klientelet går därför inte att göra. Varje anstaltsplats är i princip upptagen, och personalen får därigenom en avsevärt försämrad arbetsmiljö. Miljön försämras även i motsvarande grad för de intagna. Genom att man ej kan förhindra insmuggling av narkotiska preparat på anstalterna har stora problem uppstått. Användandet av narkotika har resulterat i sjunkande arbetsinsatser från de intagnas sida, minskat deltagande i fritidsaktiviteter samt försämrad hygien. Anstalten i har planerats och uppförts . Den var avsedd att användas för ett klientel som förutsattes göra en produktiv insats under förhållanden som så långt som möjligt överensstämde med dem som råder vid en modern industri. Personalen dimensionerades med hänsyn till den relativt godartade klientelsammansättning som då var aktuell för dessa anstalter. Genom att det blivit ett markant förändrat klientel, med längre strafftider och med narkotika och psykiska störningar, har grunden ändrats för tidigare givna förutsättningar. Den fåtaliga personalen upplever därför stor otrygghet i sin arbetssituation. Antalet sjukskrivningar har ökat bland personalen, och det är svårt att rekrytera personal. För att förbättra arbetsmiljön på anstalten i krävs mindre anstaltsavdelningar. Kraven på mindre anstaltsavdelningar har förts fram tidigare genom motionen 1978/79:845. Det är också ett krav från den fackliga organisationen - . Vid riksdagsbehandlingen av motionen 1978/79:845 uttalade förre justitieministern att han hade full förståelse för de svårigheter som personalen hade på anstalten i . Vidare sade justitieministern att det vore värdefullt med mindre anstaltsavdelningar ur behandlingssynpunkt. Enligt vår uppfattning är situationen mycket allvarlig vid anstalten i , och något måste göras för att förbättra miljön för både de anställda och de intagna. Ett mindre antal intagna på avdelningarna skulle innebära bättre kontakt mellan de intagna och personalen. Fritids- och samhällsaktiviteter för de intagna kunde skapas på ett annat sätt, och personalen skulle ges möjlighet att påverka de intagna i rehabiliterande riktning. Vi ser det som en omöjlighet för personalen att på ett för alla parter tillfredsställande sätt kunna utföra sitt arbete under nuvarande former. I enlighet med vad som framhålls i motionen föreslår vi att en tidsplan läggs fram när det gäller byggandet av mindre anstaltsavdelningar i . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen framhållits angående kriminalvårdsanstalten i . () ()
mot · G3021115 · 1980-01-25 00:00:00 — om rapportering m. m. vid tillämpning av lagen om omhändertagande av berusade personer m. m. Lagen ställer krav på att den som söker körkort skall vara känd för nyktert levnadssätt. kontrollerades att så var fallet, men numera är kontrollen inte effektiv. Detta kan innebära onödiga risker, eftersom alkoholpåverkade förare av motorfordon utgör ett ständigt hot mot trafiksäkerheten. Det visade sig att den som dömts för sådan förseelse hade tio gånger större risk att ådra sig dom för rattonykterhet eller rattfylleri än den som inte hade dömts för fylleriförseelse. Fyllerister omhändertas numera enligt lagen om berusade (LOB). Ett sådant omhändertagande är en indikation på opålitlighet i nykterhetshänseende. Personen i fråga fyller inte lagens krav på nyktert levnadssätt för att få körkort. För att trafiksäkerheten skall kunna främjas genom att från nykterhetssynpunkt opålitliga personer hindras från att få körkort måste LOBrapporterna registreras på ett tillfredsställande sätt. Detta ställer i sin tur krav på att polisen får laglig rätt att ta reda på identiteten av dem som omhändertas. F. n. behöver den omhändertagne inte tala om vem han är. prövar nu propositionen om ny socialtjänstlag. Där förordas att socialnämndernas nuvarande rapporteringsskyldighet skall ersättas med något annat system för registrering av LOB-rapporterna. En arbetsgrupp inom föreslås utreda denna fråga. Vi anser att detta är en så viktig trafiksäkerhetsfråga att själv bör fatta beslut i detta ärende. Ett uttalande av samma innebörd gjordes av Svenska läkaresällskapets trafikmedicinska sektion vid . Det bör ankomma på vederbörande utskott att utforma erforderlig lagtext. Vi vill därför föreslå 1. att polisen ges laglig rätt att identifiera dem som omhändertas enligt lagen om berusade (LOB), 2. att de sociala centralnämnderna åläggs att registrera LOB 1979/80:1115 9 rapporterna och att rapportera dem vid prövning av lämplighetsintyg för körkort. () ()
mot · G3021116 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om omfördelning av polisdistriktens resurser a. arbetstidsförkortningar har antalet polistjänster i realiteten minskat trots att antalet tjänster nominellt har ökat. Detta har, tillsammans med andra rationaliseringsåtgärder, lett till en centralisering av stationeringsorterna. Flera ganska stora orter har ingen polisbevakning under icke kontorstid och inte . I i län har detta i sin tur lett till en starkt ökad vandalisering och ett ökat antal brott. I dagens budgetläge är det självfallet svårt att lösa detta problem genom ett ökat antal tjänster, vilket hade varit önskvärt. Det bör emellertid vara fullt möjligt att inom ramen för de nuvarande resurserna göra sådana omfördelningar inom polisdistrikten att bevakningen på orter som förbättras. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande omfördelningar av resurser inom polisdistrikten. BO () ()
mot · G3021119 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1119-1121 av och om behandlingen av intagen på kriminalvårdsanstalt I budgetpropositionens bilaga 5 redovisar statsrådet kommittéförslaget Avskildhet och gemenskap inom kriminalvården med remissyttranden och regeringens förslag. Enligt redovisningen avser regeringen att återkomma till med de förslag om ändrad lagstiftning som kan föranledas av kommittérades betänkande. Föredraganden är liksom remissinstanserna positiv till förslagen i betänkandet. Statsrådet anser att utredningen har pekat på en rad för kriminalvården angelägna önskemål. I några fall (mjukisolerade celler, fyra tjänster som sjuksköterskor och framtida planering av tillnyktringsrum) föreslår regeringen också åtgärder enligt utredningens förslag. Men till övriga förslag nöjer sig föredraganden med att uttrycka allmän välvilja utan åtgärder. Det finns stor risk att utredningens förslag på detta sätt avförs från framtida överväganden. bör därför, mera konkret än vad som redovisas i propositionen, lägga fast målsättningar för att förslagen i betänkandet åtgärdas, så snart beläggningssituationen och andra anförda hinder lättar. Detta gäller främst i följande avsnitt: Föredraganden ansluter sig till utredningens mening att avdelningarnas storlek bör minskas men anser att nuvarande beläggningssituation inte medger de önskade platsreduceringarna. Även om situationen f. n. innebär hög beläggning kan situationen snart förändras, och bör i denna fråga ange en klar målsättning att avdelningsstorleken bör minskas enligt utredningens förslag så snart beläggningssituationen medger detta. Då bör också personalbemanningen prövas. Fritidsverksamhet och kontakt med yttervärlden. Föredraganden ansluter sig helt till utredningens uppfattning att stimulerande och intresseväckande sysselsättningar under de intagnas fritid kan antas få en positiv inverkan på anstaltsklimatet. Men när det gäller utredningens föreslagna åtgärder anser föredraganden sig inte i nuvarande budgetläge kunna tillstyrka förslagen. Det är främst förslagen om inrättande av fritidsassistenttjänster vid de större lokal- och riksanstalterna, beledsagade permissioner och utökningen av telefonautomater som ingår i utredningens förslag. Även om tjänsterna inte direkt kan inrättas, torde en början med utbyte mot nuvarande arvodestjänster kunna övervägas. En klar målsättning om personalförstärkning för att möjliggöra beledsagade permissioner och om 1 1979/80. utökning av antalet telefonautomater bör också anges av . Likaså bör, som utredningen föreslagit, insatserna med utbyggd fritidsverksamhet som ett led i åtgärderna mot narkotikamissbruket på anstalterna prövas mycket positivt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att minska isoleringsåtgärderna och öka gemenskapen på kriminalvårdsanstalterna.
mot · G3021124 · 1980-01-24 00:00:00 — om upphävande av könsdiskriminerande bestämmelse i byggningabalken Byggningabalken 11 kap. 2 § lyder: Hava de, som bo samman i en by eller flera, förent sig om boskapens vård och hjordahåll, och försummar någon det att uppehålla; gälde.den skada, som fä av hans vållande eller försummelse gör, eller får. Till vallgång skola kvinnfolk brukas, där det ske kan, och ej gossar, vid tio dalers bot. Bestämmelsen diskriminerar unga pojkar och strider mot grundlagen. Den handlar inte om något som behöver regleras . Den har säkert inte heller åberopats i kvinnominne. Den bör därför upphävas. att fattar beslut att upphäva 11 kap. 2 § byggningabalken.
mot · G3021125 · 1980-01-24 00:00:00 — av och om trafikförsäkringsbonusens fördelning vid skilsmässa I trafikförsäkringen ingår en möjlighet att efter hand erhålla reducering av premiens storlek (bonus). Systemet är så uppbyggt att försäkringen efter varje skadefritt försäkringsår flyttas till närmast högre bonusklass. Efter sex skadefria försäkringsår kan exempelvis uppfattning till högsta bonusklass ske, vilket medför en minskning av den del av premien som påverkas av bonusen . Efter försäkringsår med bonuspåverkande skada flyttas på motsvarande sätt försäkringen ned ett antal klasser. Intjänad bonusrätt tillhör försäkringstagaren. Övergår försäkrat fordon till annan ägare, får bonusrätten enligt grundreglerna inte överföras på denne. Om den nye ägaren tidigare fört fordonet kan han dock, med den förre ägarens medgivande, få överta bonusrätt som svarar mot den tid han fört fordonet. Utredning görs då av försäkringsbolaget om vilken bonusrätt som kan komma i fråga. Detta gäller även vid bonusöverföring mellan makar. Person som ärver ett fordon efter sin make/maka får dock överta bonusrätten utan prövning. Av det redovisade framgår att bonusrätten vid skilsmässa tillfaller den av makarna som är försäkringstagare enligt försäkringsavtalet. Bonusrätten kan emellertid efter medgivande överföras på den andra parten. Det förekommer ofta att båda makarna i en familj nyttjar den gemensamma bilen. Vi anser därför att det borde vara möjligt för makarna att vid skilsmässa antingen var och en får behålla den bonus som intjänats tillsammans eller att det görs en så långt möjligt rättvis fördelning makarna emellan. Så som det nu är drabbas den ena parten orättvist. Med stöd av ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär att överläggningar upptas med försäkringsbolagen i syfte att intjänad bonus för makars gemensamma bil följer båda parterna vid skilsmässa. () ()
mot · G3021129 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om information om internationell nedrustning Freden är den främsta och oundgängliga förutsättningen för de arbetande klassernas befrielse. Dessa ord ur Socialistiska internationalens grunddokument påminner om fredsarbetets centrala roll för arbetarrörelsen. Svensk socialdemokrati har en lång tradition av aktiv kamp för fred och internationell solidaritet. Vi skall med indignation fortsätta att fördöma våldets övergrepp mot de små nationerna, förtrycket av människors rättigheter och förkvävandet av deras drömmar om framtiden, utsugningen av de fattiga. Vi skall oförtröttligt fortsätta att verka för det fredliga samtalet och den fredliga samverkan mellan nationerna, för avspänning och mot kapprustningens och militarismens vansinne. Erfarenheten visar att det behövs en folklig mobilisering mot rustningsvanvettet, att människors oro och fredslängtan formas till ett mäktigt och konkret krav på besinning, nedrustning, fred och solidaritet. Ett brett och aktivt folkligt engagemang i nedrustningsfrågorna är en viktig förutsättning för effektiva svenska insatser vid de internationella nedrustningsförhandlingarna. Våra stora folkrörelser och andra ideella organisationer kan inom vårt land och internationellt göra betydelsefulla insatser i ett sådant informationsarbete. För att stödja en sådan verksamhet krävs en bättre samordning av den allmänna utrikespolitiska informationsverksamheten med särskild inriktning på nedrustningsproblematiken. Även om några av de organisationer som engagerat sig i informationsarbetet kring nedrustningsfrågorna erhåller visst statsstöd via UD-anslaget E 3, är denna verksamhet av synnerligen blygsam omfattning. En breddning av informationen förutsätter att de stora folkrörelserna deltar. De fackliga organisationerna, kooperationen, de religiösa samfunden och de till dessa knutna studieförbunden bör stimuleras att ägna nedrustningsfrågorna större intresse. Omfattningen av det statliga organisationsstödet i dessa frågor bör stegvis byggas upp till ett belopp motsvarande en promille av militärutgifterna. Ett särskilt anslag bör i detta syfte föras upp på UD:s huvudtitel, förslagsvis benämnt Bidrag till information om internationell nedrustning. För att få en effektiv användning av informationsresurserna inom folkrörelserna krävs en god planering av kampanjer och andra aktiviteter. Det kan därför vara rimligt att steget mot ett promilleanslag tas i etapper under två eller tre budgetår. Vi föreslår att 4 milj. kr. avsätts för detta ändamål under /81. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att till Bidrag till information om internationell nedrustning () för /81 anvisar ett reservationsanslag av . () () (S) () () () ()