ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021752 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1752 av m. fl. om subventionen och prissättningen på jordbruksprodukter Från många håll betonas att det är angeläget att de svenska kostvanorna ändras och att kosten blir mer fiberrik och mindre fettrik. Den utveckling som skett av kostvanorna har emellertid gått i negativ riktning så till vida att det konsumeras allt mindre spannmål, bröd, potatis och andra rotfrukter, medan i stället konsumtionen av socker och fett ökar. om en önskvärd kostomläggning inte kan - eller bör åstadkommas enbart genom prispolitiska åtgärder, bör prispolitiken bedrivas på ett sådant sätt att den ligger i linje med strävandena att förbättra kostvanorna. I vart fall bör prispolitiken inte motverka detta syfte. I sitt remissvar över jordbruksutredningen framhöll bl. a. den stora betydelse det har för folkhälsan att förändra den svenska kosten. Det främsta skälet till en anpassning av produktionsinriktningen till förändringar av kostvanorna är den vetenskapligt dokumenterade nödvändigheten av att den svenska kosten ändras i vissa hänseenden. När det gäller ekonomiskt och socialt svaga konsumentgrupper accentueras kostproblemet med att valet mellan olika livsmedel främst styrs av priset. I låginkomstutredningens material finns en rapport om den vuxna befolkningens kostvanor som visar att de svaga gruppernas kost är olämpligt sammansatt. De ekonomiskt och socialt svagaste konsumentgruppernas behov och möjligheter bör enligt vara vägledande vid prissättningen på livsmedel. Prispolitiken styr produktionen och därmed också urvalet av livsmedel och konsumentpriser. Information och rådgivning från hälsosynpunkt kommer sannolikt inte att nå och påverka de svaga konsumentgrupperna. framhöll i sitt remissvar att upplysning och information visserligen är viktiga åtgärder, men generellt sett är dessa instrument inte effektiva nog. Betydligt effektivare påverkan kan, enligt , åstadkommas genom ändringar i prissättningen. Systemet med livsmedelssubventioner har kommit att bli en hörnsten i den svenska jordbrukspolitiken. Starka sociala skäl motiverar att livsmedelssubventionerna även för framtiden bör ges en framskjuten roll. Prispolitiken är i hög grad ett instrument som måste verka i de breda folkgruppernas intresse och som kan ge alla människor möjlighet att få en väl sammansatt kost och en tillfredsställande social, hälso- och näringsmässig standard. I den fortsatta utvecklingen av subventioneringen och prissättningen på jordbruksprodukter bör strävandena till en förbättrad folkhälsa tillmätas stor betydelse. Därvid bör bl. a. en ökad differentiering mellan olika slag av livsmedel inom livsmedelssubventionssystemets ram övervägas. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om subventioneringen och prissättningen i fråga om jordbruksprodukter och prispolitikens sociala och folkhälsomässiga betydelse. () MAJ ()
mot · G3021753 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1753-1759 om åtgärder mot försurning av sjöar m. m. Försurningen av vårt lands sjöar och vattendrag fortsätter i oförminskad omfattning. Svårast utsatta är stora delar av västra och mellersta och . I en rapport från sägs att jämfört med har pH-utvecklingen i landets sjöar 1975-1978 varit sämre . Ofta har pH-värdena legat 1/2 enhet lägre än vid jämförbara tider tidigare. Liknande resultat har kunnat påvisas i många sjöar vid en av de mest omfattande sjöundersökningar som förekommit i vårt land, Fysikaliskkemisk undersökning av 1 704 sjöar i 1973-1978. Medel-pH för samtliga dessa sjöar var 1978 strax under 5,4. Undersökningarna visade att av antalet sjöar och av sjöarealen i på grund av försurning redan saknar eller kommer att sakna betydelse från fiskesynpunkt. Då det f. n. får anses orimligt att alla försurade sjöar skall restaureras, bör det poängteras hur betydelsefullt det är att en väl underbyggd och riktig prioritering kommer till stånd för att de värdefullaste av sjöarna skall kunna räddas, bl. a. genom kalkning. I årets budgetproposition, under punkten Bidrag till kalkning av sjöar och vattendrag, säger föredragande statsråd bl. a. att den påbörjade försöksverksamheten med kalkning bör fullföljas i enlighet med de riktlinjer som lades fast i propositionen 1976/77:3. Mot bakgrund av de positiva erfarenheterna av utförda kalkningar och för att bibehålla den fastlagda ambitionsnivån bör anslaget för bidrag till kalkning av sjöar och vattendrag för /81 höjas till 15 milj. kr. Denna höjning av anslaget med 5 milj. kr. bör möjliggöra för att i större utsträckning än , efter regeringens godkännande, tillstyrka i statsbidrag till projekt i bl. a. svårt drabbade kommuner. I de fall komuner står som sökande av bidraget kommer de svårt försurningsdrabbade mindre kommunerna med många sjöar och låga befolkningstal i ett ofördelaktigt läge med nu gällande bidragsregler, där i normalfallet högst av den totala kostnaden utgår som bidrag. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en generös tillämpning av möjligheterna till i statsbidrag för kalkningsåtgärder i svårt försurningsdrabbade kommuner.
mot · G3021754 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1754 av m. fl. om hänsynstagande til! Under /79 antogs en ny lag om skötsel av jordbruksmark (prop. 1978/79:163). Vid remissbehandlingen hade bl. a. från ifrågasatts om inte den nya lagen borde innehålla bestämmelser om jordbrukets hänsyn till naturvården. Dåvarande jordbruksministern ansåg för sin del att naturvårdsintressena inom jordbruket liksom tidigare skall tillvaratas med stöd av naturvårdslagen. Det senare blev också beslut. I den nya skogsvårdslagen, som antogs av under samma (prop. 1978/79:110), har däremot intagits bestämmelser om vilken hänsyn som skall tas till naturvårdens intressen vid skötseln av skog (21 §). I sina föreskrifter till nämnda paragraf har mycket ingående utvecklat vad som gäller beträffande naturvårdshänsyn i skogsbruket. Sedan fattade sina ovannämnda beslut har frågan om allmänna hänsynsregler i jordbrukets lagstiftning behandlats i en rapport. Hushållning med mark och vatten 2 (SOU 1979:54), som utarbetats inom . I rapporten ges en rad exempel på hänsyn som borde kunna tas i jordbruket, bl. a. användningen av gödselmedel så att grundvattnet inte förstörs, begränsning av användningen av kemiska bekämpningsmedel, bevarande i rimlig omfattning av diken, våtmarker, odlingsrösen och åkerholmar. Enligt vår mening måste för jordbruket gälla, liksom för alla andra näringar, att verksamheten skall bedrivas med utgångspunkt i den ekologiska grundsynen. Mot den bakgrunden föreslår vi att uttalar sig för att allmänna hänsynsregler bör införas i jordbrukets lagstiftning som ett komplement till naturvårdslagen på motsvarande sätt som har skett i skogsvårdslagen. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av allmänna hänsynsregler till naturvårdens intressen i jordbrukets lagstiftning. () () 1* 1979180.
mot · G3021756 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1756 av m. fl. om medel till fiskehamnar i har det skett en kraftig ökning av Östersjöfisket. Detta har bl. a. medfört att ett stort antal av fisketrålarna från förläggs till hamnar. Dessutom sker allmänt en förskjutning mot större båtar och därmed större laster. har flera av länets fiskehamnar haft bristfällig kapacitet och utrustning. Detta har blivit särskilt påtagligt när ett stort antal trålare från andra områden nu önskar disponera dessa hamnar för sin verksamhet. En utbyggnad av några av de mest frekventerade hamnarna bör därför ske utan dröjsmål. Förslag härtill har också upprättats. På grund av bristande tillgång på medel hos har emellertid utbyggnaden icke kunnat komma till stånd. Med hänvisning härtill föreslås att beslutar att ökade medel avsätts till fiskehamnar i genom omfördelning av medelstilldelning. () ()
mot · G3021757 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1757 av och om användning av DDT i skogsbruket En livlig debatt har förts rörande användandet av DDT i skogsbruket, detta trots att preparatet varit förbjudet i . Anledningen härtill har naturligtvis varit svårigheten att finna ett ersättningspreparat som på en gång förenar egenskapen gott plantskydd mot insektsangrepp med ofarlighet vid handhavandet. Vi har ansett att riskerna med bruket av DDT inte varit stärkare dokumenterade än att preparatet borde ha stått till buds fram till dess att ett ersättningspreparat med motsvarande egenskaper funnits att tillgå. Frågan om användandet av preparat i jord- och skogsbruket är f. n. under utredning. Likväl har vårt motionskrav samma aktualitet som tidigare, då utredningens resultat inte är att förvänta före de två tre närmaste planteringssäsongerna. För det samlade skogsbruket går nämligen värden i mångmiljonbelopp förlorade. Vi vill också nämna ett inte tidigare åberopat skäl för användande av DDT i skogsbruket. Debatten om såväl eftersatt slybekämpning som olika bekämpningsmetoder har varit intensiv. Användandet av DDT har som bekant medfört att föryngringsåtgärder på ett kalhygge numera inte utförs efter avverkningen för att i möjligaste mån undvika snytbaggeangrepp. Detta i sin tur har medfört att lövslytillväxten redan vid planteringstillfället ofta är i gång. Det finns mot denna bakgrund anledning påstå att doppning av plantmaterialet i DDT och plantering första året efter avverkning också medför att en av tre slyröjningar därmed bortfaller. Vi vill med detta peka på en inte tidigare beaktad kostnadsfördyring för skogsbruket genom avsaknad av plantpreparat mot snytbaggar. Enligt vår mening bör de skäl vi åberopar motivera dispens för användande av DDT till dess ett ersättningspreparat står till buds. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om värdet av dispens för bruk av DDT i skogsbruket. () ()
mot · G3021758 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1758 av m. fl. om minskning av anslaget till permanent skördeskadeskydd I våra partimotioner om miljöpolitiken (mot. 1979/80:1760) och näringspolitiken (mot. 1979/80:1023) föreslås vissa ändringar av anslag under huvudtitel. De föreslagna förändringarna berör anslagen D 2. Bidrag till skogsvårdsstyrelserna, D 4. Bidrag till skogsvård m. m., H 7. Miljövårdsforskning, H 10. Undersökningar av hälso- och miljöfarliga varor samt H 13. Bidrag till kommunala avloppsreningsverk m. m. I annat sammanhang föreslås en höjning av skogsvårdsavgiften för finansiering av de under anslagen D 2. Bidrag till skogsvårdsstyrelserna och D 4. Bidrag till skogsvård m. m. föreslagna åtgärderna. I vår motion om den ekonomiska politiken (mot. 1979/80:1067 redovisas de inkomstförstärkningar som används för att finansiera övriga ovan redovisade utgiftsökningar. Ett led i denna finansiering är i det följande redovisad förändring av anslaget C 7. Bidrag till permanent skördeskadeskydd. Under anslaget C 7. Bidrag till permanent skördeskadeskydd föreslås att 30 milj. kr. skall anvisas som bidrag till skördeskadefonden. Skördeskadefonden uppgår f. n. till ca 300 milj. kr. Mot bakgrund av fondens storlek anser vi att det för /81 inte finns anledning att anvisa ytterligare budgetmedel till fonden. Detta bör också gälla i fråga om de medel som tillförs fonden från jordbruksnäringen. Vårt förslag innebär att anslaget C 7. Bidrag till permanent skördeskadeskydd minskas med 30 milj. kr. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att till Bidrag till permanent skördeskadeskydd för /81 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . MAJ () () () MAJ () () () () () () () () () () () ()
mot · G3021759 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1759 av m. fl. om bidraget till skogsgallring I tilläggsbudget II till statsbudgeten /80 föreslår regeringen under D 7 (bilaga 4, ) en förlängning av det tillfälliga bidraget till gallring. Jordbruksministern framhåller i propositionen att det tillfälliga bidraget till gallring, som beslutade om , har positivt påverkat skogsvården och massaindustrins råvaruförsörjning. Gallringsbidraget har enligt vår uppfattning inte haft den positiva effekt på massaindustrins råvaruförsörjning som förväntades. Det verkar som om det mesta av den tillgängliga avverkningskapaciteten fram koncentrerats till klenvirkessidan. Detta påverkar inte bara sortimentsbalansen utan minskar även den totala avverkningen, eftersom klenvirkesdelen är mera arbetsdryg. I ett skede av en volymmässigt god konjunktur för sågverksindustrin anser vi det angeläget att timmeravverkningen, som för övrigt befinner sig på en allvarligt låg nivå, inte ytterligare bromsas. De synpunkter som vi här har redovisat delas av en mycket stor del av skogsbrukets företrädare. De tre fackförbunden inom träkartellen avråder av samma skäl bestämt från en förlängning av gallringsstödet. Konsekvenserna för skogsindustrins virkesförsörjning kan bli allvarliga vid en förlängning av gallringsbidraget i dess nuvarande utformning. Vi föreslår därför att avslår propositionen i den del som avser förlängning av det tillfälliga bidraget till gallring. Jordbruksministern säger i propositionen att några ytterligare medel inte behöver anvisas för ändamålet. Det är en anmärkningsvärt knapphändig upplysning till . Anledningen till att ytterligare medel inte anses behöva anvisas är, enligt de uppgifter vi inhämtat, att bidragsberättigade gallringar endast har utförts i en utsträckning som motsvarar ett bidragsbelopp på omkring 80 milj. kr. av anslagna 150 milj. kr. Som framgår av propositionen 1980/81:100, bilaga 13, har i sin anslagsframställning äskat ett anslag med en bidragsram av 90 milj. kr. för införandet av ett klenvirkesstöd. En ökad avverkning av och ett bättre tillvaratagande av klenvirke ger enligt vår mening flera positiva effekter. Det har en betydande skogsvårdande effekt, det ger ett bra sysselsättningstillskott och ett inte oväsentligt energitillskott. I ett skede när fliseldningen ökar kan ett bättre tillvarata gande av klenvirke förhindra att industrived används för bränsleflistillverkning. Vi vill därför föreslå att beslutar att den återstående delen av den bidragsram som anslagits för det tillfälliga gallringsstödet omvandlas till ett tillfälligt bidrag för klenvirkesstöd enligt förslag. Stödformen bör gälla så snart anvisningar därom hunnit utfärdas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att med ändring av regeringens förslag i propositionen 1979/80:101, bilaga 4, under D 7. Tillfälligt bidrag till gallring beslutar att odisponerade medel under anslaget får användas för tillfälligt bidrag till klenvirkesstöd i enlighet med vad som i motionen anförts. () () () ()
mot · G302176 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:176 av m. fl. om förstatligande av krigsmaterielindustrin Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:175 föreslås att beslutar om förstatligande av den svenska krigsmaterielindustrin. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G3021760 · 1980-01-25 00:00:00 — får förena ett tillstånd till markavvattning med de föreskrifter som behövs för att begränsa eller motverka skada på naturmiljön. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse , som ej om- , som ej omfattas av tillståndstvång enligt 18 fattas av tillståndstvång enligt 18, eller 19 §, komma att väsentligt 18 a eller 19 §, komma att väsent ändra naturmiljön, skall, innan fö- ligt ändra naturmiljön, skall, innan retaget utföres, samråd ske med företaget utföres, samråd ske med myndighet som regeringen bestäm- myndighet som regeringen bestämmer kan föreskriva att inom lan- mer kan föreskriva att inom landet eller del därav anmälan för det eller del därav anmälan för samråd alltid skall göras i fråga samråd alltid skall göras i fråga om särskilda slag av arbetsföretag. om särskilda slag av arbetsföretag. som sägs i första stycket äger förelägga företagaren att vidtaga de åtgärder som finnas erforderliga för att begränsa eller motverka skada på naturmiljön. Bestämmelserna i denna paragraf skola ej avse bebyggelse inom område, som ingår i fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan, och ej heller företag vartill tillstånd lämnats enligt vattenlagen (1918: 523) eller miljöskyddslagen (1969: 387). Till böter eller fängelse dömes den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot förbud eller föreskrift som meddelats enligt 5, 8, 10, 11 eller 14 §, 16 § andra stycket eller 19 §, 2. bryter mot 16 § första stycket första punkten eller, om ej gärningen är ringa, mot 16 § första stycket andra punkten, 3. bryter mot 17 § andra stycket, om ej gärningen är ringa, 4. utför täkt i strid mot 18 § el- 4. utför täkt eller markavvattler föreskrift som meddelats i sam- ningsåtgärd utan att ha tillstånd band med tillstånd till företaget, enligt 18 respektive 18 a § eller bryter mot föreskrift som är förenad med ett sådant tillstånd, 5. underlåter att fullgöra anmälningsskyldighet som föreskrivits med stöd av 20 § första stycket, 6. bryter mot 22 § första eller tredje stycket eller mot föreskrift som meddelats i samband med medgivande enligt tredje stycket eller 7. åsidosätter stadgandet i 23 §, om ej gärningen sker på plats, till vilken allmänheten icke äger tillträde eller har insyn, eller gärningen är ringa. Utbyte av brott som avses i 4 skall förklaras förverkat, om det ej är uppenbart obilligt. Denna lag träder i kraft . Har någon beträffande markavvattningsåtgärd som avses i 18 a § före ikraftträdandet av denna lag åsamkats kostnader för förrättning enligt vattenlagen (1918: 523) eller för åtgärd för att tillvarata sin rätt i samband med sådan förrättning, får han ersättning av staten för sådana kostnader om tillstånd till markavvattningsåtgärden inte lämnas enligt denna lag. Fråga om ersättning prövas av .
mot · G3021761 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1761-1766 av Per m. fl. om de norrländska jordbrukarnas situation Det norrländska jordbruket har stora ekonomiska problem. har en genomgripande strukturrationalisering skett av jordbruket i norra . Effektiviteten har därvid höjts väsentligt, men har företagen genom de höga investeringskostnaderna blivit mer känsliga för prisförändringar och skördeskador. Ägare till större gårdar är redan fullt sysselsatta, men ägare av mindre jordbruk har svårt att få kompletterande sysselsättning på grund av bristen på arbetstillfällen i den öppna marknaden. Likviditeten hos många jordbrukare är svag. Detta har medfört att även jordbrukarnas ekonomiska föreningar fått betydande bekymmer på grund av jordbrukarnas bristande förmåga att betala i överenskommen tid. Orsaken till den dåliga lönsamheten är bl. a. mjölkprisets utveckling, räntehöjningar och kreditrestriktioner samt dåliga skördar. Norrlandsstödet är inte indexreglerat. Detta har missgynnat mjölkprisets utveckling i norra , vilket är särskilt kännbart för jordbrukarna i . En räntehöjning medför för ett jordbruk med 20-30 kor en årlig kostnadsökning av . Andelen korta lån med höga räntor har ökat på grund av kreditrestriktionerna. Särskilt på gårdar med egen spannmålsproduktion har några dåliga skördeår sänkt lönsamheten. Trots att ägostrukturen fortlöpande förbättrats bör fortsatt ägostrukturering stimuleras och dikning byalagsvis underlättas. Då den korta skördesäsongen ställer krav på arbetstillfällen utanför åkerbruket, är ofta tillskott av skog önskvärt. Vi vill dock ej att tvångsvis överföring av mark skall ske - den enskildes rätt att äga får inte ifrågasättas. Självfallet skall jord och skog vårdas väl, oavsett om ägaren är staten, kommunen eller enskilda. Norrbottendelegationen har stimulerat jordbruksverksamheten inom och inlandet så att många nya välbehövliga arbetstillfällen skapats. En fortsatt utbyggnad av norra jord- och skogsbruk är i hela landets intresse. Regering och riksdag har en bra möjlighet att stödja Norrlandsjordbruket genom att höja Norrlandsstödet. behövs också garantilånemedel för sanering av många hårt drabbade jordbrukares ekonomi. Det är angeläget att den av beslutade jordbrukspolitiska målsättningen kan förverkligas. Familjejordbruket intar i detta beslut en central ställning. För den norrländska jordbrukspolitiken bör således som mål sättas att familjejordbruk (20-40 kor) ges möjlighet till en ekonomisk standard, social trygghet och arbetsförhållanden som är likvärdiga med 1 1979/80. Detta mål är helt i samklang med regeringsförklaring. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär skyndsamma åtgärder för att förbättra de norrländska jordbrukarnas situation. PER () () ()
mot · G3021763 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1763 Miljödebatten har i hög grad kommit att handla om olika kemiska bekämpningsmedels inverkan på växtlighet och djurliv. Inte minst användandet av dessa bekämpningsmedel inom skogsbruket har gett upphov till en intensiv debatt där krav på ett förbud, i varje fall mot flygbesprutning, har framförts. Ett skäl till detta är sannolikt att denna form av slybekämpning måste ske då många människor vistas i naturen, bl. a. för bär- och svampplockning. Ett flygbesprutat ungskogsområde utgör ju inte någon skönhetsupplevelse. Kraven på ett effektivt och rationellt skogsbruk är dock minst lika välgrundade och beaktansvärda. För att tillgodose dessa krav har därför många skogsägare sett sig nödsakade att tillgripa flygbesprutning för att rädda sina skogsplanteringar från att kvävas av lövsly. Alternativet att tillgripa röjning har i många fall inte visat sig realistiskt dels på grund av att lämplig arbetskraft inte stått till buds, dels därför att kostnaderna blivit alltför höga. har en viss försöksverksamhet pågått med att låta får sköta bekämpningen av lövsly på hyggen som planterats med gran eller tall. Erfarenheterna av dessa försök är goda, då fåren på ett utmärkt sätt håller lövslyet nere. Ett problem är dock att stängselkostnaderna blir mycket höga på grund av att det är förhållandevis stora arealer som måste inhägnas. Det borde därför vara befogat att staten, genom någon form av stimulansåtgärder, uppmuntrade denna form av skogsvård, som kan anses tillfredsställa mycket höga krav på en naturlig och riktig miljövård. I årets budgetproposition har som bidrag till skogsvård upptagits ett förslagsanslag av 120 milj. kr. Jag anser att ur detta anslag bör ett belopp ställas till skogsvårdsstyrelsernas förfogande att användas till att stimulera skogsägarna att använda får som slybekämpare i skogsföryngringarna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att ur anslaget Bidrag till skogsvård m. m. skall kunna utgå bidrag till skogsägare som vill använda får som slybekämpare i skogsföryngringar.