mot · G302943 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om begränsning av kvicksilverutsläpp Kvicksilver, som ju är en vid vanliga temperaturer flytande metall, är ett klart vådligt ämne både för människor och i miljön. Kvicksilver anrikas i näringskedjorna och kan leda till svåra förgiftningar av levande varelser. Kvicksilver sprids i den mänskliga miljön genom emissioner till både luft och vatten. Av det atmosfäriska nedfallet till den svenska markytan, som beräknas till Hg/år, kvarhålls vid sura markytor och vid alkaliska. Om det atmosfäriska nedfallet skall kunna minskas är det nödvändigt att planmässigt minska utsläppen av kvicksilver både i vårt land och internationellt. Det torde råda en betydande enighet om att kvicksilverutsläppen måste nedbringas, både i och andra länder. Det kan också redan nu förutses att kvicksilver, som ändå är oundgängligt för vissa specialändamål, kommer att bli en bristråvara i en överskådlig framtid. Därför talar också resursskäl för att kvicksilverutsläppen kraftigt bekämpas och att det sker en sträng hushållning med kvicksilver. Den totala omsättningen av kvicksilver i för samtliga verksamhetsgrenar uppgår till ca , varav närmare exporteras huvudsakligen som och drygt kan anses hårt bundet i anrikningsavfall. Den totala luftemissionen beräknas uppgå till 6 100-6 900 kg/år, medan vattenemissionen utgör 4 900-6 100 kg/år. Dessutom tillförs produktions- och konsumtionsavfallet 8 400-10 000 kg kvicksilver. De större emissionskällorna i den avsiktliga hanteringen av kvicksilver Vid denna industri framställs klor och natriumhydroxid genom elektrolys av koksalt (natriumklorid). Till katod vid elektrolysen har härvid använts kvicksilver i en s. k. primärcell i vilken natrium amalgameras och sedan omsätts med vatten till natriumhydroxid och vätgas, varvid kvicksilvret åter frigörs ur amalgamet. Vid denna process, som har använts , sker utsläpp av kvicksilver till både luft och vatten. Av ett totalutsläpp på /år går ca till luftemission via ventilationsluften, och följer med i den avskilda vätgasen, vilket betyder att den slutligt också hamnar i luften. Inom denna industri har en övergång till den kvicksilverfria membranmetoden påbörjats. Det är nödvändigt att denna övergång påskyndas och att 1* 1979180. kvicksilvermetoden är kvar alla möjliga reduktionsåtgärder mot utsläppen görs. Industri för tillverkning av oorganiska baskemikalier och gödselmedel Problemet här är uppkomsten av kvicksilverhaltigt avfall om 8 500-9 700 kg Hg/år. Detta lagras för kommande återvinning dels i egna företag, dels i avvaktan på en central destruktions- och återvinningsanläggning för miljöfarligt avfall. Kvicksilverhanteringen inom denna verksamhet, som sker i samband med tillverkning av tandamalgam, kan synas liten i varje enskilt fall men ger tillhopa en icke försumbar mängd avfall. Vattenemissionen beräknas till 3 400-4 000 kg Hg/år. Till sopor går 2 000-2 500 kg och till återvinning 3 400-3 900 kg Hg/år. Laboratorier, forskning, skolor m. m. Inom detta område produceras en avfallsmängd på totalt Hg/år. Av detta lagras, för senare återvinning, och redovisas som förlorat. Gruvor och anrikningsverk Från dessa beräknas det ske en luftemission på Hg/år. Förbränning av fossila bränslen Emissionen beräknas här vara totalt Hg/år, varav som luftemission . En övergång till kolkraft beräknas höja emissionen med flera hundra kilo - om inte rening sätts in av rökgaserna. Luftemissionen från dessa beräknas till Hg/år. använt alkylkvicksilver är förbjudet i . Ännu förekom kvicksilverhaltigt betningsmedel i form av alkoxietylkvicksilver. Hanteringen beräknades till Hg/år. Användningen avses att upphöra, dock tidigast . I allt avfall, från både hushåll och industri, i landet beräknades det finnas ca kvicksilver. Luftemissionen från deponerat avfall beräknades till och från förbränning av kvicksilverhaltigt avfall Hg/år. En stor leverantör av kvicksilverhaltiga sopor är tandvårdsverksamheten med 2 000-2 500 kg Hg/år. En tillförsel som det med lämpliga åtgärder bör gå förhållandevis lätt att få bort. Från termometrar beräknas 1 100-1 800 kg Hg/år komma ut i miljön. Av detta kommer 800-1 200 kg med soporna. Även här bör det gå att kraftigt bringa ned avfallsmängden. Det går ju att tillverka termometrar utan kvicksilver, och det går att organisera uppsamling och återvinning. Den avgörande posten i vad gäller kvicksilvertillförseln till avfallet kommer från batterier. Av den totala avfallsmängdens hela kvicksilverhalt på ca kommer omkring från uttjänta batterier. Av den totala avfallsmängden bränns , varvid dess kvicksilverhalt till går till luftemission. Totala luftemissionen från förbrända batterier beräknas till Hg/år. Bygg återvinningsanläggning för och organisera insamling av det kvicksilverhaltiga avfallet En återvinningsanläggning för kvicksilverhaltigt avfall, främst då från batterier, behövs i . har tvingats låta införa exportförbud av kvicksilverhaltiga batterier för återvinning i , därför att det inte gått att få besked om huruvida den där bedrivna återvinningen skedde under miljömässigt godtagbara former. Denna fråga bör lösas som en behandlingsanläggning för miljöfarligt avfall uppförs i regi. För att inte det kvicksilverhaltiga avfallet ändå skall hamna i vår miljö behövs ett effektivt fungerande insamlingssystem för det kvicksilverhaltiga avfallet och då främst batterier. Tillvaratagandet av kvicksilverhaltigt avfall från tandvårdsverksamhet bör gå att få nästan totalt, om bara lämpliga uppsamlingsanordningar införs. och produktkontrollnämnden har träffat en överenskommelse med företrädare för , landstingen och dentalbranschen om att successivt till ingången av minska utsläppen av kvicksilverhaltiga ämnen från tandvårdskliniker, dentallaboratorier m. m. Genom överenskommelsen skall samtliga inrättningar av detta slag vara utrustade med avskiljningsanordningar i avloppen för undvikande av kvicksilverutsläpp. En överenskommelse har också träffats med batteribranschen, innebärande att denna skall medverka till en frivillig insamling av uttjänta kvicksilver batterier via detaljhandeln. Den enskilde konsumenten skall uppmanas att inlämna sina förbrukade batterier i den affär där de inköpts som nya. Affären skall sedan returnera avfallsbatterierna till fabrikanten. Dessa överenskommelser är naturligtvis bra, om de verkligen leder till avsett resultat. Vad gäller tandvårdsområdet finns anledning förvänta sig att så blir fallet. Däremot kommer knappast insamling av förbrukade batterier att fungera om inte ytterligare åtgärder vidtas. En sådan åtgärd kan vara att dels förse alla batterier som innehåller miljöfarliga ämnen, som kvicksilver och kadmium, med en tydlig märkning om innehållet och möjligheten till återlämning, dels införa en tillräckligt hög pant på batterierna. Sker så uppnås ett verksamt ekonomiskt motiv för att återlämna de miljöfarliga batterierna. Det torde också vara önskvärt att lägga in ett tvingande moment för att uppnå det miljöpolitiska målet. En speciell förordning, med stöd i lagen om hälso- och miljöfarliga varor, borde vara möjlig att utfärda från regeringens sida. Härvid bör övervägas om inte det tilltänkta målet kan uppnås än fram . Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer 1. att inga kvicksilverhaltiga betningsmedel skall få användas i landet efter utgången av , 2. att överenskommelsen med , landstingen, dental- och batteribranscherna skärps tidsmässigt och överförs i ett bindande åläggande grundat på lagen om hälso- och miljöfarliga varor, 3. att märkning sker av kvicksilver- och kadmiumhaltiga batterier och en så hög pant införs att ett verksamt ekonomiskt motiv erhålls för batteriernas återlämnande, 4. att en återvinningsanläggning för kvicksilverhaltigt avfall, bl. a. för batterier, byggs i . (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) (vpk)