mot · G302445 · 1980-01-21 00:00:00 — av m. fl. om förstärkning av fackföreningarnas förhandlingsrätt, m. m. Vid införandet av MBL (medbestämmandelagen) förespeglades lönarbetarna att arbetsköparnas makt uttryckt i Svenska arbetsgivareföreningens stadgar, § 32, skulle vara avskaffad. Denna myt avlivades snabbt. Kapitalismens djupa kris kom att medföra att kapitalägarna nästan helt efter eget gottfinnande kunde genomföra företagsnedläggelser, drastiska personalrationaliseringar, permitteringar etc. De drabbade har inte heller med stöd av MBL kunnat förhindra arbetsköparnas åtgärder. Förhandlingar har genomförts enligt 10, 11 och 12 §§ i MBL. Arbetsköparna vill så snabbt som möjligt teckna slutprotokoll i förhandlingarna, först lokalt och sedan centralt. När förhandlingsomgångarna är genomförda har arbetsköparna genomfört sina skyldigheter enligt lagen. Sedan kan de, som de alltid gjort, bestämma själva utifrån sitt ägande av produktionsmedlen. Därmed är man tillbaka till vad som gällt och alltjämt gäller. Arbetsköparna bestämmer i kraft av ägandet. SAF:s § 32 gäller alltjämt. När det är slutförhandlat genomför arbetsköparna sina åtgärder. är fackföreningen uppknuten till fredsplikten som stadgas i samma lag, §§ 41-45. Lönsamhetsintressen och strikt företagsekonomiska intressen har lika fritt fram med MBL som med tidigare lagstiftning - kollektivavtalslagen - som arbetarparten klavbinds med strejkförbud. Skall förhandlingsverksamheten vara meningsfull krävs att fackföreningen skall kunna vidta motåtgärder när en förhandling strandar. Mot arbetsköparnas ägande och makt måste fackföreningsrörelsen ha möjlighet att vidta stridsåtgärder för att hävda medlemmarnas intressen. Därför bör det i MBL 11 och 12 §§ stadgas att när förhandling inte leder tili uppgörelse har lokal och central fackförening rätt att vidta stridsåtgärd och även utnyttja vetorätt mot arbetsköparens beslut. Alltsedan 1928 års klasslagar antogs har kommunisterna med all kraft verkat för att den s. k. fredsplikten skall avskaffas. Vi har likaså bekämpat utdömandet av skadestånd mot arbetare som tvingats att tillgripa strejk för att hävda sina intressen. De flesta arbetare förväntade sig att den nya lagstiftningen, MBL, skulle rensa ut dessa reaktionära lagar. Men så blev det inte. klasslagstiftning har överförts till MBL och har t. o. m. skärpts på vissa punkter. kommunisterna föreslog 1976, när beslutet togs om MBL, att lokal och central facklig organisation skulle ha oinskränkt rätt att tillgripa stridsåtgärd vid tvister. och den dåvarande socialdemokratiska regeringen avslog vpk:s förslag. Därför utgår MBL från att parterna på arbetsmarknaden är jämbördiga och att bestämmelserna om fredsplikt har ömsesidig verkan. Att arbetsköparna i kraft av sitt ägande till produktionsmedlen har möjlighet att förändra produktionen, rationalisera, införa ny teknik och arbetsmetoder under löpande avtalsperiod, då enligt lag fredsplikt skall råda, bortser lagstiftarna ifrån. Arbetsköparna har således möjlighet att under löpande avtalsperiod försämra anställnings- och arbetsvillkoren för de arbetande, utan att det är något brott mot lagarna. Men om facket eller arbetarna själva vidtar åtgärder för att ändra missförhållanden - som inte kunnat lösas via förhandlingar - är det genast lagbrott och kan rendera fackförening och arbetare dryga skadestånd. Bestämmelserna i om förbud mot strejk måste utgå. Straffsanktionerna i lagen för brott mot lagen eller kollektivavtal har skärpts i betydande grad både mot den enskilde arbetaren och mot fackföreningen. I tidigare lagstiftning - - föreskrevs straffet för deltagande i s. k. olovlig stridsåtgärd för den enskilde arbetaren till högst . kan i princip obegränsade skadeståndsbelopp utdömas. Dessutom har arbetsdomstolen - genom domarna mot bilarbetarna i fört in en helt ny rättspraxis på den svenska arbetsmarknaden. I denna säregna och reaktionära dom slås fast att arbetare kan dömas två gånger för samma brott. Bilarbetarna dömdes först för att de strejkade olagligt och sedan för att de inte efterkom arbetsdomstolens dom att arbetet skulle återupptas. Straffsanktionerna mot fackförening och arbetare måste utmönstras ur lagstiftningen. Ingen arbetare skall tvingas att betala skadestånd för att han eller hon tvingats tillgripa stridsåtgärd för att hävda sina intressen. Klasslagstiftningen har tvingat fackföreningsrörelsen att ibland uppträda som polis mot sina egna medlemmar. Detta förstärktes i MBL. Där ställs stora krav på fackföreningarna och deras representanter beträffande arbetsfredens bevarande. Om arbetare tvingats tillgripa någon form av stridsåtgärd för att framtvinga välmotiverade förändringar av sina arbetsvillkor, tvingas fackföreningens företrädare till brandkårsutryckning för att förmå arbetarna att återgå till sina arbeten. Görs inte detta på ett effektivt och eftertryckligt sätt, kan hela fackföreningen bli dömd till dryga skadestånd. företrädare måste således i många fall ställa sig på arbetsköparnas sida och försöka förmå arbetarna att upphöra med en stridsåtgärd som kan vara fullt berättigad och som kanske innerst inne stöds av fackföreningens representanter. Detta förhållande har gett upphov till allvarliga motsättningar mellan fackföreningens förtroendevalda och medlemmarna som valt dem och kan i sin förlängning förorsaka förtroendekris inom hela fackföreningsrörelsen. Fackföreningarna måste befrias från sin polisroll. Nuvarande ordning är en unik lagstiftning som inte har någon jämförelse i något land som vanligtvis brukar jämföras med. De senaste årens konflikter på den svenska arbetsmarknaden visar med all tydlighet att klasskampen inte går att lagstifta bort. Den kommer att fortgå och utvecklas så länge det kapitalistiska produktionssystemet består. Arbetarna och deras fackföreningar kommer att också tillgripa det yttersta och effektivaste vapnet - strejken - när de anser det nödvändigt. kommunisterna hävdar med bestämdhet att fackföreningarna måste tillerkännas rätten att tillgripa stridsåtgärder vid alla tillfällen då tvister med arbetsköparna inte kunnat lösas förhandlingsvägen. Skadeståndsskyldigheten för arbetarna och de fackliga organisationerna bör också utgå ur lagen. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar 1. att anta följande Lag om ändring i lagen om medbestämmande i arbetslivet Nuvarande lydelse Motionärernas förslag Innan arbetsgivare beslutar om viktigare förändring av sina verksamhet, skall han på eget initiativ förhandla med arbetstagarorganisation i förhållande till vilken han är bunden av kollektivavtal. Detsamma skall iakttagas innan arbetsgivare beslutar om viktigare förändring av arbets- eller anställningsförhållanden för arbetstagare som tillhör organisationen. Om synnerliga skäl föranleder det, får arbetsgivaren fatta och verkställa beslut innan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet enligt första stycket. Innan arbetsgivare beslutar om förändring av sin verksamhet, skall han på eget initiativ förhandla med den fackliga organisationen i förhållande till vilken han är bunden av avtal. Detsamma skall iakttagas innan arbetsgivare beslutar om förändring av arbets- eller anställningsförhållanden för anställd som tillhör organisationen. Leder förhandling inte till uppgörelse, äger facklig organisation rätt att tillgripa strejk, blockad, bojkott eller därmed jämförlig stridsåtgärd. Facklig organisation äger rätt, när förhandling ej leder till uppgörelse, att förhindra eller avbryta arbetsgivares åtgärder genom vetorätt i följande frågor: - nedläggning, permittering, avsked och omplaceringar, När arbetstagarorganisation som avses i 11 § påkallar det, skall arbetsgivare även i annat fall än där anges förhandla med organisationen innan han fattar eller verkställer beslut, som rör medlem i organisationen. Om särskilda skäl föranleder det, får arbetsgivaren dock fatta och verkställa beslutet innan han har fullgjort sin förhandlingsskyldighet. Arbetsgivare, arbetstagare och organisation som bryter mot denna lag eller mot kollektivavtal skall ersätta uppkommen skada, om ej annat följer av vad nedan sägs. - i entreprenadfrågor, - i data- och rationaliseringsfrågor. När facklig organisation som avses i 11 § påkallar det, skall arbetsgivare även i annat fall än där anges förhandla med organisationen innan han fattar eller verkställer beslut, som rör medlem i organisationen. Leder förhandling inte till uppgörelse, äger facklig organisation rätt att tillgripa strejk, blockad, bojkott eller därmed jämförlig stridsätgärd. Facklig organisation äger rätt, när förhandling ej leder till uppgörelse, att förhindra eller avbryta arbetsgivares åtgärder genom vetorätt i följande frågor: - nedläggning, permittering, avsked och omplaceringar, - i entreprenadfrågor, - i data- och rationaliseringsfrågor. Arbetsgivare eller arbetsgivares organisation som bryter mot denna lag eller mot avtalet skall ersätta uppkommen skada. 55-70 §§ utgår. 2. att uttala att strejkande arbetare aldrig skall kunna ådömas skadestånd. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)