mot · G402133 · 1980-11-18 00:00:00 — Motion 1980/81:133 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:50 om skatten inkomster, m. m. Omläggningen av skatteskalorna 1981 måste utformas som ett led i antiinflationspolitiken. Vi har följande utgångspunkter för vårt förslag till skatteomläggning. Löntagarnas reallöner bör kunna hållas oförändrade . Skatteomläggningen bör utformas så att den möjliggör detta vid totalt sett långa nominella löneökningar 1981. En ytterligare förutsättning för detta är att regeringen kraftigt kan begränsa prisstegringarna . Genom en återhållsam pris- och löneutveckling skapas förutsättningar att stärka de svenska företagens internationella konkurrenskraft. Skatteomläggningen bör vidare ha en fördelningspolitiskt rättvis profil. Tyngdpunkten i skatteomläggningen bör läggas så att den främst kommer den breda gruppen av heltidsarbetande löntagare till del. Det är självfallet också nödvändigt att omläggningen har en statsfinansiellt ansvarsfull utformning. En ytterligare ökning av budgetunderskottet kan inte accepteras. Om en sådan skatteomläggning skall genomföras är det bl. a. nödvändigt att slopa indexregleringen. Om den bibehålls 1981, bygger man in kraftiga historiska prisstegringar i skatteskalorna. Det skulle då krävas kraftiga löneökningar för att vidmakthålla oförändrade reallöner med en rättvis fördelningsprofil. Indexregleringen verkar därmed kraftigt inflationsdrivande. Även om regeringen numera har övergivit principen om full indexreglering av skatteskalorna vilken tidigare framställdes som grundpelare i den borgerliga skattepolitiken - är detta inte tillräckligt. Om inflationsutvecklingen skall kunna brytas är det nödvändigt att helt slopa indexregleringen. Vårt förslag till skatteomläggning bygger även på en rad andra förenklingar i skattesystemet. Vi föreslår att den särskilda skattereduktionen, som 1980 utgår med , slopas. Detta har, med sin nuvarande konstruktion, bl. a. effekten att det för vissa personer med mycket låga inkomster uppkommer ett slags negativ statsskatt. Vi förordar också att den s. k. förhöjda skattereduktionen, som beslutades , slopas. Den uppgår till maximalt . med tyngdpunkten i inkomstintervallet 45000- . Denna extra skatterabatt infördes på regeringens förslag som ett provisorium för att rätta till de värsta orättviI 1980181. sorna i den skatteomläggning som regeringspartierna själva hade genomdrivit . Den förhöjda skattereduktionen har på olika sätt gjort skatteskalorna mer komplicerade. 1 stället för att som tidigare marginalskatterna höjs successivt med stigande inkomst, uppträder nu i vissa inkomstintervall sjunkande resp. stigande marginalskatter om vartannat. En annan följd av att den förhöjda skattereduktionen infördes blev att marginalskatterna skärptes påtagligt för inkomster . i ett skikt där många heltidsarbetande löntagare befinner sig. Härutöver föreslår vi att den s. k. marginalskattespärren slopas. Den infördes också 1980 och var den viktigaste orsaken till att personer med mycket höga inkomster fick särskilt stora skattesänkningar. Genom sin konstruktion innebär marginalskattespärren att höginkomsttagarna befrias från en betydande del av de kommunalskattehöjningar som kan komma att genomföras 1981 eller senare år. Härigenom bryter man mot den grundläggande principen att kommunalskatten skall vara proportionell, dvs. tas ut med lika stor andel av alla inkomster. Kommunalskatten blir om marginalskattespärren bibehålls regressiv, dvs. tas ut med en sjunkande andel för Beskattningsbar inkomst (kr.) Statlig skattesats (%) En sådan ordning framstår som fördelningspolitiskt helt oacceptabel. Detta är särskilt stötande med tanke på de försämringar som regeringen på olika områden vill genomdriva för människor med betydligt lägre inkomster. 1 fråga om skatteskalans utformning föreslår vi sänkta skattesatser för inkomster upp till nära . För inkomster upp till . föreslår vi att någon statlig inkomstskatt ej skall utgå. 1 tabellen på s. 2 återges de förändringar vi vill genomföra i olika inkomstskikt. Resultatet av vårt skatteförslag, jämfört med regeringens, presenteras i nedanstående tabell. Vi har utgått från en utdebitering om . Ökning av disponibel inkomst, % Ökning av disponibel inkomst, % Skillnad i skattesänkning, kr. Med vårt förslag till skatteomläggning blir det möjligt att bibehålla oförändrade reallöner 1981 för personer med inkomster . med nominella löneökningar som totalt sett uppgår till . Häri ingår dels vissa effekter års avtal som får fullt genomslag först (det s. k. överhänget), dels effekter av en viss löneglidning. En ytterligare förutsättning är att prisökningarna under loppet av 1981 hålls nere . Som jämförelse kan nämnas att regeringens skatteförslag kräver nominella löneökningar med totalt om reallönerna inte skall försämras 1981. Vårt förslag till skatteomläggning kan beräknas kosta mer än regeringens förslag. Detta inkomstbortfall bör kompenseras med en förstärkning av andra inkomster. Vi föreslår därför att folkpensionsavgiften, som tas ut som en arbetsgivaravgift på lönesumman, höjs fr. o. m. . Socialdemokraternas förslag till skatteomläggning innebär i korthet följande: Det stora flertalet löntagare kan klara oförändrade reallöner 1981 även med mycket måttliga nominella löneökningar, förutsatt att regeringen kan hålla prisutvecklingen under kontroll. Företagens kostnadsökningar kan begränsas till (härav motsvarar en 1-procentig höjning av folkpensionsavgiften en kostnadsökning med 0,). Regeringens förslag medför en kostnadsökning om för företagen, om löntagarna skall kunna behålla oförändrade reallöner. Marginalskatterna sänks för inkomster upp till . Majoriteten av inkomsttagarna får en lägre marginalskatt med det socialdemokratiska förslaget än om regeringens skatteomläggning genomförs. Heltidsarbetande löntagare med inkomster upp till . får en i kronor räknad större skattesänkning med socialdemokraternas förslag än vad fallet skulle bli med regeringens förslag. Personer med inkomster upp till nära . behöver med det socialdemokratiska förslaget ej betala statlig inkomstskatt. Med den socialdemokratiska skatteomläggningen får alla inkomsttagare betala en lika andel av sin inkomst i kommunalskatt. Med regeringens skatteförslag befrias höginkomsttagarna från att betala en del av kommunalskatten. För folkpensionärernas beskattning gäller särskilda regler. Folkpensionärer, vilkas huvudsakliga inkomst utgörs av folkpension, beviljas ett extra avdrag för nedsatt skatteförmåga. Härigenom behöver pensionärer som enbart har folkpension och pensionstillskott inte betala någon inkomstskatt. Även om pensionsinkomsten är något högre, beskattas den lindrigare genom det extra avdraget. Mot bakgrund av att prisökningarna 1980 varit avsevärt större än vad regeringen tidigare förmodat, har den sett sig nödsakad att nu föreslå en viss uppjustering av det högsta inkomstbelopp (från . som den skattskyldige pensionären kan ha utöver grundpensionen utan att påföras någon inkomstskatt för . Vi ansluter oss till detta förslag. Regeringen föreslår vidare att motsvarande högsta inkomstbelopp sätts till . Vi finnér i och för sig att en ytterligare uppjustering av detta belopp är nödvändig att göra. Med hänsyn till den osäkerhet som råder beträffande dels prisutvecklingen , dels huruvida pensionerna skall förlora sin värdesbeständighet vilket är regeringens avsikt - finner vi det dock inte lämpligt att redan nu precisera denna beloppsgräns. Vi ämnar därför återkomma senare i denna fråga. Utgångspunkten vid fastställandet av den nya beloppsgränsen skall dock självfallet vara att folkpension inklusive pensionstillskott liksom skall vara befriad från inkomstskatt samt att även i övrigt hänsyn skall tas till den begränsade skattekraften hos pensionärer med måttliga inkomster. Avdrag för frivilligt periodiskt understöd Möjligheterna till avdrag för frivilligt periodiskt understöd har successivt begränsats . Regeringen har, med anledning av en begäran från , föreslagit att avdrag för frivilligt periodiskt understöd skall begränsas så att givare endast medges avdrag för understöd till olika personer med ett sammanlagt högsta belopp på . Vi anser nu att det, i det rådande ekonomiska läget, finns skäl att helt avskaffa avdragsmöjligheten för frivilligt periodiskt understöd. För detta talar en rad omständigheter. De sociala skäl som tidigare kan ha funnits för att tillåta denna typ av avdrag har successivt försvagats till följd av att samhällets åtgärder på det sociala området byggts ut. Vi vill som vår principiella grundsyn uttrycka att samhällets sociala åtaganden skall utformas på ett generellt sätt och med beaktande av de faktiska behoven och inte genom att bevilja skattelättnader som utgår som en automatisk följd av de dispositioner som vidtas av vissa enskilda personer och som dessutom blir förmånligare ju högre marginalskatt givaren har. skatteutredning konstaterade att möjligheterna till skatteflykt genom avdrag för periodiskt understöd utnyttjades i ej obetydlig omfattning. Understöd till mottagare utomlands görs i betydande omfattning och det säger sig självt att kontrollmöjligheten i dessa fall är särskilt ringa. Tillgänglig statistik visar dessutom att såväl andelen inkomsttagare som har avdrag för periodiskt understöd som det genomsnittliga avdragsbeloppet ökar med stigande inkomst. Av de skäl som här har redovisats finner vi att avdrag för frivilligt periodiskt understöd ej bör tillåtas fr. o.m. Andra former av periodiskt understöd (s.k. legalt periodiskt understöd), dvs. i huvudsak understöd till make eller förutvarande make och minderåriga barn, bör emellertid ge rätt till avdrag även i fortsättningen. Skatteintäkterna till stat och kommun kan beräknas öka med ca 150 milj. kr. om avdragsmöjligheten för frivilligt periodiskt understöd tas bort. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår de i prop. 1980/81:50 framlagda lagförslagen, utom i vad avser beloppsgräns för skattskyldighet för inkomst utöver ålderspension vid taxering, 2. att beslutar att reglerna för inkomstskatt skall utformas i enlighet med vad som förordas i motionen, 3. att beslutar att folkpensionsavgiften höjs med en (1) procentenhet fr. o. m. 4. att beslutar att avdrag för frivilligt periodiskt understöd ej skall tillåtas fr. o. m. HANS () () () () () () () () ()