mot · G402124 · 1980-11-18 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:50 om skatten inkomster, m. m. De skattepolitiska förändringar som genomförts av den borgerliga majoriteten i efter valet har till sitt innehåll inneburit att skattebördan mer och mer flyttats från stora förmögenhetsägare, spekulanter och stora inkomsttagare till de lägre inkomsttagarna. De progressiva inslagen i skattesystemet har genom olika åtgärder minskats. En förskjutning av skatten från direkta skatter till indirekta skatter har varit ett viktigt led i denna utveckling. Den av den borgerliga majoriteten genomdrivna indexregleringen av skatteskalorna har verkat i samma riktning. kommunisterna har med skärpa vänt sig mot denna utveckling. Vi har under de borgerliga regeringarna fortsatt den kamp mot höjningen av de indirekta skatterna och för slopandet av moms på maten som vi inledde redan under den socialdemokratiska regeringen. Vi har krävt en skärpning av skatten på stora förmögenheter och på realisationsvinster. Vi har krävt att avdragssystemet vid inkomstbeskattningen skall i grunden förändras och de flesta avdragen helt slopas. Dessa och liknande förslag ställer vi i anslutning till regeringens propositioner i olika skattefrågor och fortsätter att ställa under den ordinarie motionstiden . I regeringens proposition 1980/81:50 föreslås ändringar i den statliga inkomstbeskattningen. Vidare ställs vissa förslag beträffande folkpensionärernas beskattning samt beträffande rätten till avdrag för s.k, frivilliga periodiska understöd. Vår allmänna ståndpunkt när det gäller inkomstbeskattningen är att principerna för denna måste i grunden förändras. En övergång bör ske till produktionsbeskattning, såsom tidigare utvecklats i vpk:s skattemotioner, senast . Det moment av direkt inkomstbeskattning som bör finnas kvar för att säkra progressivitet i skattesystemet bör ges formen av en statskommunal progressiv enhetsskatt. Endast längs dessa linjer kan en rationell och ur fördelningspolitisk synpunkt rättvis skattepolitik åstadkommas. Så länge man från andra partiers sida icke vill slå in på denna reformväg ter sig alla skattepolitiska förändringar som enbart försök att plåstra på de sår som det kapitalistiska samhällets fördelningspolitik åstadkommit. Genom att fasthålla vid systemet med indexreglering av inkomstskatteskalan fortsätter regeringen genom sina förslag i proposition 1980/81:50 den politik som innebär ett gynnande av de högre inkomsttagarna. En inkomsttagare med . i inkomst får en skattesänkning med , en inkomsttagare med . i inkomst får en skattesänkning med endast . Den som har . i inkomst får alltså en ca fem gånger så stor skattesänkning som den som har . I högre inkomstklasser blir skillnaden i skattesänkning ännu större. En sådan fördelning av ett belopp för sänkning av den direkta skatten kan givetvis inte godtas. Vpk anser att indexregleringen av skatteskalorna måste slopas och hela det belopp som därigenom står till förfogande användas för en sänkning av statsskatten som utgår med ett enhetligt belopp för inkomsttagare i de mest vanliga inkomstlägena . Över och under detta breda inkomstskikt sker en minskning av skattereduktionen, dock så att denna helt upphör vid . Konkret innebär vpk:s förslag att såsom en provisorisk åtgärd en extra skattereduktion om . införs för inkomsttagare med beskattningsbara inkomster . För inkomsttagare med lägre beskattningsbar inkomst uppgår reduktionen till av den beskattningsbara inkomsten. Detta innebär i de lägre inkomstlägena att skattereduktionen kommer att delvis ske på kommunalskatten. För inkomsttagare med en beskattningsbar inkomst överstigande . minskar den maximala reduktionen av den beskattningsbara inkomst som överstiger . På detta sätt bortfaller reduktionen helt vid inkomster överstigande . Reduktionens storlek vid olika inkomster redovisas nedan. Beskattningsbar inkomst kr. En sådan fördelning av skatteförändringarna vad gäller den direkta skatten inkomster ger rättvisa åt låg- och mellaninkomsttagare på ett helt annat sätt än regeringens förslag. Det kan sägas vara en motsvarighet på skattepolitikens område till en höjning i kronor och ören i stället för i procent när det gäller lönepolitiken. Vad gäller folkpensionärernas beskattning har vpk tidigare hävdat uppfattningen att avdraget för pensionärerna bör utformas så att ingen beskattningsbar inkomst uppkommer vid en taxerad inkomst motsvarande folk pensionen och pensionstillskottet plus en viss sidoinkomst. Med hänsyn till inflationen, höjningen av mervärdeskatten och andra attentat mot pensionärernas levnadsstandard bör denna sidoinkomst nu uppjusteras från tidigare föreslagna 1 000 till . Beträffande avdragsrätten för frivilliga periodiska understöd har vpk redan tidigare hävdat att denna avdragsrätt i likhet med flera andra bör avskaffas. Vi anser att denna ståndpunkt alltjämt är riktig. Skälen för densamma har endast förstärkts. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att med avslag på proposition 1980/81:50 hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag om slopande av indexregleringen av skatteskalorna samt om en extra skattereduktion om . vid beskattningsbara inkomster . samt med avtrappning i övriga inkomstskikt enligt i motionen angivna regler, 2. att hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag i enlighet med vad i motionen anförts rörande folkpensionärernas beskattning med innebörden att folkpension och pensionstillskottjämte en sidoinkomst om . skall vara befriade från beskattning, 3. att hos regeringen hemställer om skyndsamt förslag om avskaffande av rätten till avdrag vid den kommunala och statliga taxeringen för frivilligt utgivet periodiskt understöd. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)