mot · G302389 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om tillvaratagande av returpapper beslöt att ge kommunerna ansvaret för insamlingen av returpapper. Därvid förutsattes att obligatorisk pappersinsamling skulle vara fullt genomförd i alla de delar av landet där sådan insamling är praktiskt genomförbar och motiverad. Bakom beslutet att lägga ansvaret för insamlingen av pappersavfallet på kommunerna låg främst två motiv. Dels var det med hänsyn till behovet av hushållning med råvaror och energi angeläget att öka återvinningen. Dels måste insamlingsverksamheten ges en sådan stabilitet att pappersindustrin skulle vara villig att investera i den produktionsutrustning som behövdes för att ta emot ökade kvantiteter returpapper. Man beräknade att med hjälp av hushållens tidningar och tidskrifter kunna öka återvinningen med ca . Jordbruksminister har i ett uttalande påpekat det angelägna i att insamlingen av pappersavfall kommer till stånd i den omfattning som har beslutats. Har då beslut fått den effekt som eftersträvades? Enligt uppgift är det endast tio av våra kommuner som har en organiserad insamling av returpapper. Ett antal kommuner har gjort försök med insamling av papper men har upphört med insamlingen av kostnadsskäl. Det råder inget tvivel om att om kommunerna skall kunna genomföra detta beslut måste ytterligare åtgärder till. En tänkbar lösning vore att binda ihop det tidigare beslutet om skyldighet att samla in returpapper med ett beslut om en fond som bygger på en procentavgift på pappersförsäljningen i landet. Detta skulle skapa en större möjlighet att genomföra en rationell plan för hantering av returpapper. Fondens medel skulle då kunna användas för att ge kommunerna ekonomiska möjligheter att genomföra sin skyldighet att samla in papper. Fonden skulle utgöra en bättre garanti för de små och nedläggningshotade bruken för tillgång till billig råvara i form av returpapper. Avgiftens storlek kan diskuteras, men denna avgift eller pant måste ge tillräckliga ekonomiska resurser för att åstadkomma en vettig och rationell hantering av returpapper och detta utan att kommunerna skall bli ekonomiskt lidande. Från energisynpunkt är en effektiv insamling av returpapper önskvärd. Det går åt energi per ton massa för att framställa papper om utgångspunkten är ved. Använder man returpapper går det åt per ton. Det vi anför i motionen skulle förbättra hushållningen med råvaror och energi. Ekonomiska möjligheter skulle skapas för att av samhällsekonomis ka skäl garantera fortsatt sysselsättning och samhällsnyttig produktion på de mindre pappersbruken som använder returpapper. Just nu genomgår den svenska skogsindustrin en allvarlig kris, som påstås bero på bl. a. råvarubrist. Flera små bruk, t. ex. Fridafors, , , m. fl., hotas i detta läge av nedläggning. Dessa enheter använder i sin produktion till stor del returpapper som råvara och utgör därmed en viktig länk i återvinningen. Nedläggningen av de små bruken betyder dödsstöten för Fridafors och övriga drabbade orter. Det ter sig absurt att som samhället ställer krav på ökad hushållning och återvinning av papper skall flera av de industrier som har verklig erfarenhet och många goda uppslag just i denna bransch tvingas lägga ned. Med hänvisning till det framförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag om procent avgifter på pappersprodukternas saluvärde till en fond ur vilken finansiering av kommunernas insamling av returpapper kan ske, 2. att uttalar att fondens medel bör fördelas enligt en plan, som i första hand skall garantera fortsatt drift på de små nedläggningshotade enheterna som är beroende av returpapper. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)