mot · G3021396 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot användning av gifter inom jordbruket Användningen av bekämpningsmedel i jordbruket och inom trädgårdsnäringen har ökat starkt . Ar 1977 användes närmare aktiv substans, enligt upgift i produktkontrollnämndens statistik. Någon minskning torde inte ha skett . Hur stor areal som behandlas är svårt att ange då bekämpningsintensiteten varierar mycket mellan olika slag av grödor. För vissa grödor och utsäden är dock intensiteten mycket hög. Så besprutas t. ex. av oljeväxterna mot insekter, av spannmålsarealen och av sockerbetsarealen mot ogräs och betas av höstutsädet och av vårutsädet. Däremot behandlas sällan vallväxter med kemiska medel. En försiktig gissning ger vid handen att av den odlade ytan behandlas med gifter av något slag. Giftanvändningen i jordbruket har väckt förvånansvärt lite uppmärksamhet jämfört med den som kommit skogsbruket till del, kanske därför att det som den enskilde bonden sysslar med på sina åkrar inte märks på samma sätt som t. ex. flygbesprutningar av stora skogsarealer. I skogsbruket användes 1977 enligt samma källa aktiv substans. Det finns således all anledning att frågan om gifter i jordbruket uppmärksammas ordentligt. Verkningarna av dessa stora mängder av kemiska substanser är svåra, för att inte säga omöjliga, att överblicka. Det gäller såväl ekologiskt som medicinskt på både kort och lång sikt. Vi vet inte med säkerhet hur de påverkar de känsliga sambanden i naturen eller hur de via livsmedlen inverkar på människorna. Osäkerheten manar till försiktighet i användningen. De som tillverkar, transporterar och använder medlen utsätts för stora risker. Också inom livsmedelsproduktionen kan de arbetande påverkas såväl genom att sjukdomar framkallas eller påskyndas som genom t. ex. förändringar i arvsmassan. Självfallet löper slutligen också konsumenterna allvarliga hälsorisker. Vi vet att vissa gifter lagras upp i näringskedjan så att de som är sist eller högst, vilket man vill, blir utsatta för de största koncentrationerna. I många fall, för att inte säga de flesta, befinner sig människan i den positionen. Oförvanskade och giftfria livsmedel är en medborgerlig 1 1979/80. 1979/80: 1396 rättighet som inte får påverkas av ekonomiska och förment förbilligande skäl. Det är med nuvarande inriktning av jordbruksproduktionen säkert ekonomiskt lönsamt, kanske t. o. m. nödvändigt, för brukarna att använda bekämpningsmedel. Det sker med den angivna motiveringen att rationell storproduktion förbilligar livsmedlen för konsumenterna. Men storproduktion, som bygger på giftanvändning, är inte den enda tänkbara och i längden inte heller den mest rationella formen att driva jordbruk. Därför behövs kraftfulla och snabba åtgärder från samhällets sida i en utveckling fram mot ett giftfritt jordbruk. Vpk anser att användning av gifter i jordbruksproduktionen skall totalförbjudas. Härför behövs en avvecklingsplan. Ny forskning och redan vunna erfarenheter tillsammans bör kunna göra en sådan utveckling möjlig. Det kommer att kräva ekonomiska insatser, kanske en mera arbetsintensiv produktion än dagens och ett större samhälleligt inflytande. blir den ekonomiska vinsten, både för enskilda och för samhälle, och framför allt bättre livsmedel de stora fördelar som mer än väl uppväger de kortsiktiga nackdelar som motståndarna till ett giftförbud säkert kommer att åberopa. Det andra stora problemet inom jordbruksproduktionen är den likaledes ökande användningen av handelsgödsel. Det är inte något enhetligt problem. De stora producenterna använder i allmänhet mera konstgödsel än de mindre brukarna. Beroende på jordarten och nederbördsmängden blir skadorna varierande, och urlakningen av kväve, som tillsammans med grundvattenföringen kan ge nitrit- och nitratföroreningar av vattentäkter, uppstår som regel i de stora jordbruksbygderna. I vissa trakter är sådana föroreningar redan så stora att det är omöjligt att använda vattnet från brunnar och andra vattentäkter. Men det är inte bara kvävet som ger problem. Fosfater av olika slag sprids på våra åkrar och medför att ökningen av tungmetaller, framför allt kadmium, ständigt ökar. Denna farliga tungmetall kan också finnas i rötslam från reningsverken som på vissa orter sprids på åkrarna. Allt detta gör att en begränsning av användningen av handelsgödsel är ytterst önskvärd och nödvändig och bör komma till stånd så fort som möjligt. Mot bakgrund av det ovan framförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om förslag till en avvecklingsplan som skall leda till totalförbud mot användning av gifter i jordbruket, 2. att hos regeringen hemställer om förslag till regler för begränsningar i användningen av vissa slag av handelsgödsel, 1979/80: 1396 3. att hos regeringen hemställer om förslag till större forskningsinsatser på dessa områden så att alternativ kan tas fram och utvecklas. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) fl 1979/80.