mot · G402179 · 1980-12-10 00:00:00 — Motion 1980/81:179 av med anledning av proposition 1980/81:71 om avgränsning av obrutna fjällområden väckte frågan om ett stort reservat i fjällområdet, berörande , och kommuner. Förslaget mötte hård kritik från såväl länsstyrelserna som kommunerna, eftersom man befarade inskränkningar för bl. a. ortsbefolkningens utnyttjande av området. Kritiken föranledde generaldirektör att själv på ort och ställe lugna kommunerna och länsstyrelserna. pekade då på områdets värde såväl från bevarandesynpunkt som med avseende på dess betydelse för en social turism. Vidare framfördes det vara nödvändigt att bilda naturreservat för att ge möjlighet till statliga satsningar på olika anläggningar och åtgärder. hade frågan väckts om en vägförbindelse mellan Norra Fjällnäs och . Den av staten tillsatta kommittén för planering av turistanläggningar och friluftsområden avlämnade en rapport med förslag till utvecklingsprogram Ds Jo 1972:4. I detta program lämnades förslag om att statliga medel skulle anslås för en vägförbindelse mellan Norra Fjällnäs och . Motiven för vägen är enligt kommittén att vägen skulle sammanbinda två turistområden och två älvdalar av olika karaktär och den skulle ge en bredare allmänhet tillträde till det obrutna fjällområdet samt under utbyggnadsskedet utgöra ett värdefullt sysselsättningstillskott. I yttrande över vägförslaget och de alternativa vägsträckningarna anför bl. a. följande: delar i huvudsak utredningens förslag vad gäller dispositionen av Tärna-Graddis fjällområde. Av de två alternativ, som utredningen anger beträffande den tilltänkta vägen mellan och , förordar verket den östra sträckningen, vilken från såväl den allmänna naturvårdens som från friluftslivets synpunkt är det klart lämpligaste alternativet. På grundval av initiativ till reservatsbildning och de löften som gavs i samband med generaldirektörens besök tillsattes en arbetsgrupp för bildande av det aktualiserade reservatet. Arbetsgruppen, med landshövding som ordförande samt representanter för , berörda länsstyrelser och lantbruksnämndernas rennäringsdelegationer, avlämnade 1973 sin rapport. I rapporten framfördes bl. Genom olika åtgärder skall det göras lättåtkomligt och attraktivt. Även personer utan fjällvana bör beredas möjligheter att uppleva reservatet För att tillgodose syftet med reservatet bör det emellertid göras tillgängligt för en större allmänhet. Det är här inte tillräckligt med vandringsleder, övernattningsstugor och andra anordningar och aktiviteter för mera avancerade turister området måste också i viss omfattning öppnas för mindre aktiva besökare. Dessa utgör det stora flertalet av de turister som besöker landets fjällområden och kommer säkert i takt med ökade turistströmmar att dominera än mer. Det är angeläget att bereda dessa människor goda möjligheter att få del av reservatets naturvärden och därmed ge dem ett gott utbyte av vistelsen i fjällen. Detta förutsätter bl. a. ett vägnät inom delar av området, som kan upplåtas för mera allmänt nyttjande utan att intrång sker i andra vitala intressen. Vägen Norra ingick i åtgärdsförslaget och beräknades kosta 20 milj. kr. Med benäget bistånd från och kommuner, grundat på givna löften, beslutade i om bildande av naturreservatet, vilket är största naturreservat om . Naturreservatet ingår i sin helhet i det obrutna fjällområdet TärnaGraddis, vilket ingår i primärt rekreationsområde. Redan vid planverkets och redovisning av obrutna fjällområden har såväl berörda kommuner som länsstyrelserna framfört nödvändigheten av en korridor för vägen i det obrutna fjällområdet. I redovisning till regeringen framfördes behov av ett principbeslut om utbyggnad av vägen redan nu men att man bör vänta med att ta ställning till vilket av de två redovisade alternativen som skall väljas. har yttrat sig över förslag och försöker därvid dra sig ur tidigare löften genom att föreslå ett ytterligare vägalternativ längre österut. Ett sådant alternativ saknar helt relevans. I proposition 1980/81:71 avfärdar departementschefen vägfrågan med följande: Med hänsyn till bevarandeintressena och med hänsyn till att det samhällsekonomiska utrymmet för väginvesteringar i området är mycket begränsat anser jag inte projektet ha den aktualitet att någon korridor för vägen bör reserveras. Den i proposition 1977/78:31 föreslagna gränsdragningen bör således ligga fast. Så enkelt kan man inte avfärda vägfrågan och helt bortse från de utfästelser som tidigare gjorts från statsmakternas sida. Berörda kommuner kommer självfallet att känna sig förda bakom ljuset. Särskilt kommun drabbas mycket hårt. Kommunen, som har 4000 invånare, har en landyta av , vilket motsvarar och dessutom är större än 10 av landets 24 län. Kommunen har den svåraste arbetslösheten, den har största naturreservat, den har stora skoterförbudsområden, och halva kommunen har utlagts till obrutet Qällområde. Dessa restriktioner medför att kommunens utvecklingsmöjligheter alltför kraftigt beskärs. Om korridor för vägen skulle utläggas återstår ändå ett område öster därom som är väsentligt större än obrutna ljällområde, vilket omfattar . Således räcker storleken till. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regerningen till känna vad som i motionen anförts om att det obrutna fjällområdet Tärna-Graddis inte skall utgöra hinder för den diskuterade vägförbindelsen mellan Norra Fjällnäs och samt att vägens läge får avgöras i senare skede.