mot · G302719 · 1980-01-23 00:00:00 — 1979/80 719-726 av m. fl. om etableringskontroll för städföretag I motionen 1974:70 föreslog kommunisterna angående de privata städbolagen dels en utredning om förhållandena inom städbranschen, syftande till sanering och kontroll av denna bransch, dels att hos regeringen hemställa att den till myndigheter och verk under dess kompetensområde utfärdar anvisningar och rekommenderar att städning inom offentliga myndigheter skall handhas av fast anställd personal och att entreprenadsystemet härvidlag överges. biföll det första yrkandet i motionen om en utredning och instämde i att det var en angelägen uppgift att komma till rätta med de missförhållanden som finns inom städbranschen. Regeringens principer för utredningsuppdrag är svårbegripliga. Vpk som initierat utredningen med sin motion fick ingen ledamot i utredningen. föreligger en utredning i en diger volym, och där bekräftas de missförhålladen som togs upp i vpk-motionen. 1974 och 1975, internationella kvinnoåret, var de år då städerskor bl. a. i , , , och ställde från sig sina skurhinkar och gick ut i strejk. Strejkerna orsakades i första hand av omorganisation av städytor och städrutiner, som ledde till sänkta löner för städerskorna, som städbolagen kunde inkassera ökade vinster. Men strejken gällde också dåliga arbetsförhållanden och dålig arbetsmiljö. Städerskorna protesterade mot en rationalisering som medförde otillfredsställelse med arbetet genom att de tvingades göra ett slarvigare jobb än vad deras arbetsmoral tillät. Strejken var nyttig, därför att det gav övriga anställda och företag en föreställning om att städning är nödvändig om övrig produktion skall fungera. Exempelvis varslades vid en städstrejk i inte mindre än 25 000 anställda om permittering på grund av strejken. Även i vårt land innebar städstrejkerna allvarliga driftstörningar. Smutsen växte så att skyddsombuden stängde toaletter och matsalar och även ville stänga vissa avdelningar. Strejkerna väckte stor uppmärksamhet, och städerskorna fick mycket stöd av lokala fackföreningar, andra yrkesgrupper och från kvinnorörelsen. Detta stärkte deras självkänsla, fick dem att känna ökat människovärde och gav dem ökad respekt för deras jobb. I flera fall fick de igenom sina berättigade krav men fick också känna på arbetsköparnas styrka. Arbetsdomstolen godtog de avskedanden som en majoritet av städerskorna i drabbades av. Städerskorna har som yrkesgrupp en allmänt svår situation. Städerskorna är genomgående splittrade. De finns i olika fackföreningar, om de alls är organiserade: de har en låg organisationstillhörighet. De arbetar för sig själva och har små möjligheter att träffas. Deras udda arbetstider gör att det också är svårt att finna tider för möten. Även om städning är ett av de äldsta kvinnoförvärvsarbetena är det oftast inte självvalt. Många är städerskor därför att de inte kan ordna barntillsyn på vanlig arbetstid eller för att de är ensamförsörjare. Detta begränsar än mer deras möjligheter att arbeta fackligt för att den vägen förbättra sina villkor. Hur är det nu efter strejken? Klubbordföranden för städerskorna i - som själv är golvstäderska måndag t. o. m. fredag och fram till kl. 23-24-gör följande sammanfattning: är vi i samma dåliga utgångsläge. Ett krav under strejken var att få bort entreprenadföretagen och att städerskorna skulle anställas direkt på arbetsplatsen. Så blev det inte, visserligen anställdes en mindre grupp, men fortsatte man att anlita . Städning är inte produktivt och det är produktion man vill syssla med på Domnarvet. Städning är ett mycket tungt jobb som knappast går att rationalisera. Vatten är det enda som det blir rent av. Vi får släpa vattenhinkar med oss genom alla våningar och uppför alla trappor. Skurmaskinen som väger ska med. Dessutom rengöringsmedel och bonvax. som ligger på . Följden blir muskelinflammationer, besvär med axlar och utslitna ryggar. Utöver själva rengöringen ska möbler bäras undan för att vi ska komma åt. De städskrubbar som finns är dåliga och omklädningsrum finns inga alls. Vi får byta kläder där det går, men det springer ju folk överallt. Jobbar man heltid med timlön kommer man upp i . De flesta jobbar deltid, dels för att de först har hem och barn som måste hållas i gång, och dels för att jobbet är så tungt att nästan ingen orkar arbeta heltid. Deltiderna är också lönsammast för arbetsköparen. Ett otyg i den här branschen kallas beting. När man arbetar på beting har man ett visst område som ska städas och det är satt för detta. Jobbar man då undan och gör det får man ändå betalt för den beräknade tiden och kan gå hem eller till ett annat beting. Man tjänar tid men inte pengar och jobbet blir omänskligt stressigt." Så långt klubbordföranden; hennes beskrivning utgör inget undantag. Enligt direktiven till städbranschutredningen hade den i första hand till uppgift att göra en kartläggning av hela städbranschen, vilken skulle utgöra underlag för statsmakternas ställningstagande till frågan om huruvida särskilda åtgärder behöver vidtas beträffande städbranschen. Utredningen var dock enligt direktiven oförhindrad att komma med förslag till åtgärder beträffande de problem som man ansåg föreligga i branschen. Utredningen konstaterar att det finns sådana missförhållanden att man måste vidta åtgärder. Så långt är den enig. Men när det gäller vilka åtgärder som krävs skiljer sig meningarna. Därför finns heller inga konkreta förslag till åtgärder som skulle hindra städbolags- och städentreprenörers utnyttjande av städerskorna. Arbetsköparorganisationerna föreslår ännu svagare åtgärder än utredningens majoritet. Då utredningen nu klarlagt de i vpk-motionen 1974:70 påtalade missförhållandena inom städbranschen, krävs konkreta förslag till den sanering och kontroll som utredningen syftade till. Med hänvisning till ovanstående föreslås således 1. att beslutar att hos regeringen hemställa om införandet av etableringskontroll i form av obligatorisk tillståndsgivning för städbolag, 2. att beslutar hos regeringen hemställa att den till myndigheter och verk under dess kompetensområde utfärdar anvisningar och rekommenderar att städning inom offentliga myndigheter skall handhas av fast anställd personal och att entreprenadsystemet härvidlag överges. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)