mot · G302213 · 1980-01-14 00:00:00 — av och om översyn av vissa jaktfrågor I ett land med naturgeografiska villkor har jakten traditionellt en given plats. Den omfattas med särskilt intresse av många bland befolkningen i Nord- och , där den också betraktas som ett inslag av betydelse i levnadsstandarden. Jakten har också haft en mer eller mindre stark prägel av privilegier. På tid stadgades att ofrälse man som dödade älg skulle mista livet. Om adeln sade dock lagen så här: "Ridderskapet och adeln äger tillstånd och rättighet att i laga tid fälla och skjuta högdjur på egna frälseägor och skogar. Någon utveckling från fåtalets privilegium till alla medborgares demokratiska rätt att bedriva jakt har icke skett och torde väl icke heller vara möjlig. Men den kritik som förs fram och de missförhållanden som finns samt uppstår visar att mycket återstår att göra. finns kvarlevor från det gamla Feodalsverige, t. ex. konungens rätt att fritt bedriva jakt på kronans marker, liksom att denne enligt lagen om rätt till jakt är befriad från skyldighet att erlägga jaktvårdsavgift. Enligt uppgift är storleken på dessa marker 96 776 ha, en synnerligen anmärkningsvärd storlek i jaktsammanhang. Avenså har icke någon ändring skett när det gäller att jakträtten alltid medföljt markrätten. Detta har också inneburit att i första hand de stora markägarna, domänverket och skogsbolagen, i hög grad påverkat utvecklingen och villkoren för den svenska jakten. De små markägarna och de marklösa har i stor utsträckning kommit i kläm genom kopplingen av jakträtt till markrätt, detta genom de stora markägarnas helt oinskränkta bestämmanderätt samt de små markägarnas kollektiva anslutning till jaktvårdsområde genom beslut vid förrättning och genom fastställelsebeslut. Det har skett och sker förändringar av lagstiftningen och bestämmelserna på jaktens område. Dessa är föremål för en intensiv diskussion, där olika uppfattningar bryts mot varandra. Det finns inget tvivel om att många missförhållanden råder, som nya företeelser inträffar som icke är i överensstämmelse med jaktens huvudsyfte. De missförhållanden som råder, de problem som onekligen finns på området, styrker de krav som reses om åtgärder och översyn av gällande lagar och bestämmelser. Det finns all anledning att begrunda vad Svenska jägareförbundets tidskrift pekar på inför 1980-talet: Bristen på jaktmark och utvecklingen på arrendeprissidan blir två av 80-talets allra tyngsta frågor, som måste få en för jägarkåren lycklig eller i vart fall godtagbar lösning. Svenska jägare skall inte ställas utanför jakten enbart av det skälet att plånboken är tunn. Utan att påstå att detta skulle beröra alla stora markägare, så har de senaste årens utveckling visat att spekulationsintressen alltmer gör sig gällande i utbudet av jaktmöjligheter. Ett allt vanligare inslag är att det är utländska jägare som köper upp jaktmöjligheter som markägare genom mäklare saluför. Det handlar där i många fall om jaktmark som jägare innehaft i många årtionden, som man med stor möda och uppoffringar sökt vårda på bästa sätt. Varje ansvarsfull jägare inser att en sådan utveckling kommer att verka förödande på viltvården av flera orsaker. Inom andra sektorer i samhället finns begränsningar och bestämmelser av olika slag; man kan peka på skogsvårdslagen när det gäller skötseln av skogsmarken. Även inom jakten måste åtgärder till när det finns många markägare som vill, eller förleds till att vilja, utnyttja den fina viltkonjunkturen i mer för sin egen än jaktens huvudsyfte. Någon form av priskontroll är en åtgärd som omgående måste prövas. Inträffade händelser visar också att lagstiftningen behöver ses över och ändras i vad gäller bildandet av jaktvårdsområden. Samma är förhållandet när det gäller de framtida formerna för framför allt älgjakten. Den pågående försöksperioden för samordnad älgjakt upphör 1981. När det gäller både den samordnade älgjakten och den reglerade älgjakten finns många invändningar att göra. Den kritik som framförs måste tas på allvar, och framför allt måste en noggrann utvärdering göras. Med hänvisning till det framförda föreslås att uttalar sig för en skyndsam översyn av jaktfrågorna och särskilt förhållanden när det gäller upplåtelse av jakträtt, prisutvecklingen på jaktarrenden och därmed sammanhängande problem med viltvården samt den samordnade och reglerade älgjakten.