mot · G302269 · 1980-01-17 00:00:00 — av förste vice talmannen m. fl om beskattningen av vissa inkomster av fastighetsförvaltning Med annan fastighet avses enligt 24 § kommunalskattelagen samtliga typer av hyresfastigheter som inte kan räknas till schablontaxerade en- eller tvåfamiljsfastigheter, fastigheter tillhöriga bostadsföreningar, bostadsaktiebolag eller allmännyttiga bostadsföretag. Som intäkt av annan fastighet upptas hyror och övriga intäkter. Nettointäkten av annan fastighet behandlas alltid som B-inkomst, även i de inte ovanliga fall då ägaren och/eller dennes make helt eller delvis har sin dagliga gärning förlagd till arbete i och med fastigheten. Detta får i många avseenden allvarliga konsekvenser. Hela intäkten beskattas som B-inkomst, vilket innebär att den sambeskattas genom att skatteberäkningen sker ovanpå högsta makeinkomsten. Ägaren (och i förekommande fall dennes make) har inte möjlighet till ATP eller sjukpenning på den del av intäkten som härrör sig från arbetet med fastigheten. Avdragsrätt för premie för frivillig pensionsförsäkring är begränsad till A-inkomster. Detta innebär att den ägare av annan fastighet som tillika har sitt arbete förlagt till skötseln av denna helt ställs utan möjlighet att trygga sin ålderdom. Dessa missförhållanden, påvisade i motioner från moderata samlingspartiet , föranledde ingen åtgärd. skatteutredning berörde i sitt slutbetänkande (SOU 1977:91) problemet men behandlade det inte närmare. I ett delbetänkande av utredningen om beskattning av tjänstepensioner, Avdragsrätt för utländska pensionsförsäkringspremier m. m. (Ds B 1978:13), diskuterades frågan om utvidgning av avdragsrätten för pensionsförsäkringspremie till att omfatta också B-inkomster. Utredningen fann inte skäl föreligga att föreslå någon sådan utvidgning men konstaterade: Utöver den möjlighet som redan föreligger att efter dispens göra avdrag för pensionsförsäkringspremier från B-inkomst i samband med överlåtelse av förvärvskälla kan emellertid ett verkligt pensioneringsbehov anses föreligga i ytterligare ett fall där all inkomst utgör B-inkomst. Utredningen tänker här på det fallet att någon har sin totala inkomst från fastighetsförvaltning. Sådan inkomst kommer att redovisas som inkomst av annan fastighet, och därmed B-inkomst, trots att den i princip utgör arbetsinkomst. Som har påpekats har emellertid indelningen i A- och B-inkomster betydelse även för 1 1979/80. andra beskattningsfrågor än avdragsrätten för pensionsförsäkringspremier. Enligt utredningens mening är det därför mindre lämpligt att genomföra någon särlösning med avseende på avdragsrätten för pensionsförsäkringspremier för dessa inkomster eftersom motsvarande problem ändå kommer att kvarstå i andra sammanhang. Den naturliga lösningen, som utredningen också anser bör övervägas, är i stället att vidga A-inkomstbegreppet till att omfatta de inkomster som här avses. Innan ett sådant förslag framläggs måste en ingående analys göras av de effekter som förslaget skulle medföra om det genomfördes. Enligt utredningens uppfattning ligger ett sådant utredningsarbete utanför dess uppdrag. Utredningen inskränker sig därför till att peka på den särställning som berörda fastighetsinkomster intar bland Binkomsterna. Utredningens uppfattning att det borde övervägas att vidga A-inkomstbegreppet till att också omfatta inkomster av annan fastighet till den del de härrör från eget arbete delades i motionen 1978/79:346 (m). 1. att hos regeringen skulle begära utredning och förslag syftande till att intäkt av annan fastighet skulle utgöra A-inkomst till den del den härrör från eget arbete, 2. att i avvaktan därpå skulle besluta att fick medge dispens för rätt till avdrag för pensionsförsäkringspremie på den del av inkomsten av annan fastighet som kunde hänföras till arbetsinkomst. (SkU 1978/79:55) avstyrkte bifall till motionen med hänvisning till att någon åtgärd inte var påkallad, eftersom utredningsförslaget var föremål för övervägande inom . Frågan tas nu upp i regeringens proposition 1979/80:68 om vissa ändringar i beskattningsreglerna för pensionsförsäkringar. Det framgår av denna att ett stort antal remissinstanser har behandlat frågan: 1 allmänhet förordas att möjligheter ges till avdrag för P-försäkringspremier för den som har sin huvudsakliga inkomst av annan fastighet. Flertalet remissinstanser är dock ense med utredningen om att frågan behöver utredas närmare. Departementschefen avstår helt från att nu föreslå någon lösning eller påskynda en sådan och nöjer sig med att anse att frågan om fastighetsinkomsternas behandling och gränsdragningen i övrigt mellan arbets- och kapitalinkomster måste prövas i ett större sammanhang. Han anför vidare att han inte vill förneka att det kan förekomma fall där inkomsten huvudsakligen har karaktär av arbetsinkomst men att svårigheten är att på ett godtagbart sätt avgränsa de senare fallen. Utgör huvuddelen av inkomsten av annan fastighet en ren kapitalavkastning synes enligt vår uppfattning inga skäl föreligga för fastighetsägaren att vilja ta en pensionsförsäkring. Resultatet skulle ju då endast bli en lägre disponibel inkomst medan försäkringen byggdes upp som försäkringen då den utfaller skulle komma att läggas på toppen av fastighetens alltjämt utgående kapitalavkastning. Resultatet skulle sammantaget bli en ojämnare inkomstfördelning och en högre skattebelastning på fastighetens avkastning under en serie år än utan pensionsförsäkring. Helt annorlunda ställer sig förhållandena för den som helt eller till övervägande del har sin dagliga gärning förlagd till arbete i och med fastigheten. Skall han kunna pensionera sig måste någon annan mot lön och arbetsgivaravgifter utföra det arbete han själv tidigare utfört i fastigheten. Nettobehållningen av fastigheten torde då avsevärt sjunka och i många fall inte lämna något större bidrag till försörjningen. De gällande reglerna medför - vilket även RSV konstaterat direkt stötande konsekvenser: En fastighetsägare som arbetar med skötseln och förvaltningen av sin fastighet kan av skatteskäl inte pensionera sig, medan en person som utför motsvarande arbete åt en fastighetsägare inte hindras till pensionering. Det förhållandet att det förmodligen är ett förhållandevis litet antal personr som berörs av denna särbehandling utgör enligt vår mening inte motiv för att underlåta att skyndsamt söka förbättra situationen. RSV bör därför - i avvaktan på den prövning i något större sammanhang som nämns i propositionen - få rätt att dispensvägen besluta om avdrag för pensionsförsäkring i de fall den skattskyldige har sin huvudsakliga inkomst av arbete med egen annan fastighet. Avdragsrätten kan begränsas till att högst motsvara den del av inkomsten som kan beräknas härröra från eget arbete. På vederbörande utskott må ankomma att utforma erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att får medge dispens för rätt till avdrag för pensionsförsäkringspremie från inkomst av annan fastighet i de fall ägaren har sin huvudsakliga inkomst av arbete med denna i enlighet med vad i motionen anförs. BO () () 1* 1979180.