ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302142 · 1980-01-10 00:00:00 — om ändrade forumregler i mål om krav på obetalda vattenavgifter Ett kommunalt energiverk gör gällande krav på betalning för el och vatten; kravet upptas i en och samma räkning, benämnd El- och Vattenräkning. Sedan abonnenten, konsumenten, vägrat att betala, ansöker om betalningsföreläggande för dessa brukningsavgifter vid allmän underrätt, vanligen den tingsrätt inom vars domvärjo kommunen ligger. Konsumenten bestrider ansökningen t. ex. på den grund att han uppsagt abonnemanget och därför icke vore betalningsskyldig (det vore efterträdaren i stället). Bestridandet ger upphov till följande procedur. Till den del kravet avser vattenavgiften, är tingsrätten icke längre behörig - så är i stället statens . I denna del skall kravet därför överlämnas till denna myndighet för fortsatt handläggning (lag , nr 841, om betalningsföreläggande etc. och 10 kap. 17 § ). I övrig del är tingsrätten däremot behörig. Kravet avseende elräkningen hänskjuts således till tingsrätten, som har att pröva målet på sedvanligt sätt. Denna vardagliga typ av kravmål ger följaktligen upphov till två processer om samma sak vid två olika myndigheter. För konsumenten måste denna ordning te sig svårförståelig och rent av oförnuftig. Icke nog med att han måste försvara sig på två håll med kanske personlig inställelse vid vardera myndigheten. har dessutom säte i . Han löper också risk att åsamkas dubbla rättegångskostnader, om han förlorar målet. Ej heller omfattas han vid av det skydd mot höga sådana kostnader som småmålslagen utgör. Slutligen kan han råka ut för att myndigheterna bedömer tvistefrågan på olika sätt. Medan tingsrätten gillar hans invändning, underkänns den av : han kan med andra ord bli betalningsskyldig för halva räkningen. Det måste vara angeläget att förenkla handläggningen av denna typ av mål - såväl från allmän som från enskild synpunkt. Rättsordningen är till för den enskilde - och ej omvänt; jfr för 1979 s. 104. Skäl saknas att icke låta tingsrätten vara (på nytt bli) behörig. En motsvarande situation inom ett annat rättsområde har lösts på föreslaget sätt. Det gällde mål om avgift för parkering på enskild tomtmark. Såsom utgörande arrende skulle målen handläggas vid fastighetsdomstol. nr 1145 och 1146, är allmän underrätt åter behörig att pröva detta slag av mål. Den av VA-lagen föranledda begränsningen i allmän underrätts behörighet bör därför upphävas. På nu upptagna skäl hemställer jag att hos regeringen anhåller om förslag till ändring VA-lagen i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G3021421 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1421-1429 Motion 1979/80:1421 av m. fl. om importen av frukt Importen av frukt regleras genom bestämmelser och förhandlingar på myndighetsnivå. Tiden för sista datum för importen sammanfaller ofta i tiden med den då svensk frukt skördas. Detta får till följd att den svenska marknaden blir övermättad, vilket i sin tur medför problem dels för sysselsättningen och avsättningen av den svenska frukten, dels för utvecklingen i allmänhet av den svenska fruktodlingen. Sedan bestämmelsen tillkommit har kyltekniken såväl som lagringskapaciteten utvecklats avsevärt, och möjligheten att lagra frukt har därigenom ökat. Detta har medfört att utländsk frukt trots importbegränsningen på ett påtagligt sätt kommit att konkurrera med den svenska frukten. För att bestämmelserna skall återfå sin ursprungligen avsedda effekt bör de, med hänsyn till de ändrade tekniska förhållandena, ses över. Med hänsyn till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av bestämmelserna för import av frukt. (s) ()
mot · G3021422 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1422 av m. fl. /79 beslutade om ytterligare stöd till glasindustrin. Avsikten var att behålla samma antal anställda som 1975 i avvaktan på en utredning om och plan för glasindustrins framtid. Detta antal har redan underskridits trots överenskommelsen. glasbruk har signalerat nedläggning av Skruvs glasbruk och även av tre ytterligare bruk, samtliga inom län, nämligen Johansfors, och . Detta kan inte riksdag och regering acceptera dådet ej stämmer med av fattade och äv industriminister verifierade beslut. Samhället har gått in med stöd i olika former för marknadsföring, exportfrämjande åtgärder och lokaliseringsstöd. Vi anser med stöd av ovanstående att måtte hemställa hos regeringen att utvärdering av hur tidigare fattade beslut angående glasindustrins dimensionering följs av glasindustrin och att regeringen vidtager de åtgärder som en sådan utvärdering kan komma att föranleda. () () () () () ()
mot · G3021423 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1423 av m. fl. om säkerställande av driften vid i Älvenäs har i skrivelse till industriministern begärt överläggningar med regeringen om långsiktig statlig medverkan i form av ägaransvar i för att trygga svensk försörjning med textilfibrer. Av brevet framgår bl. a. följande. KF bildade tillsammans med svensk textilindustri Svenska Rayon under . ägs företaget helt av KF och ingår nu i det nybildade . Svenska Rayon i Älvenäs i är landets enda tillverkare av textilfibrer av rayon och s. k. modalfiber. Antalet anställda uppgår till närmare 750. Av produktionen på ca rayonfiber och ca modalfiber går på export varav inom . Utanför går exporten i huvudsak till , , och . Produktionen består i en långtgående förädling av vedråvara och grundar sig således i jämförelse med övrig syntetfibertillverkning inte på olja. KF har gjort mycket stora satsningar i Svenska Rayon. Sålunda uppgick förlusterna till drygt 90 milj. kr. och investeringarna till 45 milj. kr. träffades en överenskommelse mellan Svenska Rayon och överstyrelsen för ekonomiskt försvar om ett separat investeringsprogram med syfte att öka försörjningsberedskapen. Investeringen skulle genomföras och beräknades kosta 90 milj. kr. träffades avtal om kompensation för lagerhållning av råvaror och färdigprodukter och upprätthållande av viss produktionskapacitet inom Svenska Rayon. Enligt beslut av koncessionsnämnden 1979 måste Svenska Rayon göra miljöinvesteringar på 62 milj. kr. utöver vad som redan beslutats och budgeterats. Ett avtal finns mellan staten och KF om fortsatt drift till 1982, bl. a. av beredskapsskäl. Härför erhålls statligt stöd för investeringar och drift. Kraven på ytterligare investeringar i miljöanläggningar liksom ökade energi- och råvarukostnader medför större påfrestningar på bolaget än vad som tidigare kunnat förutses. anser sig inte kunna fullgöra andra omfattande åtaganden inom industrigruppen om man skall bära hela ägaransvaret för Svenska Rayon med dess speciella uppgifter inom försörjningsberedskap och sysselsättning. har behandlat Svenska Rayon i samband med propositionen om åtgärder för tekoindustrin (prop. 1978/79:145, NU 1978/79:48). utskottsutlåtandet sägs bl. a. att Svenska Rayons problem bör finna en tillfredsställande lösning i förhandlingar mellan bolaget och ansvariga myndigheter. Sysselsättningssituationen i är mycket svår. Arbetslösheten ligger långt över riksgenomsnittet med arbetslösa. Länet har ett ensidigt näringsliv dominerat av några få företag främst inom skogsindustrin. Svenska Rayon har själv (enl. uppgift) en planering som innebär en nedbantning av antalet anställda till ca 600. Den kris som Svenska Rayon upplever synes innebära ett hot om nedläggning eller i bästa fall omfattande driftsinskränkningar. Detta skulle ytterligare försvåra arbetsmarknadsläget i länet. Till detta kommer företagets betydelse för försörjningsberedskapen. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos regeringen hemställer om förslag syftande till att säkerställa driften vid i Älvenäs. () () () () ()
mot · G3021429 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1429 av m. fl. När i , och ombildades till Nord Konfektion avsattes 1 milj. kr. för produktutveckling av de idéer som fanns framtagna . En produktutveckling för alternativ produktion vid Skellefteå- och Lyckselefabrikerna har pågått fram , och arbetsgrupperna har fått . av miljonen som förvaltas genom Eisers försorg. De anställda vid har lagt ned mycket arbete för att ta fram nya produkter, t. ex. kläder för sjukhusanställda, fryshuspersonal m. fl. Hindren för deras arbete har varit många. Frågor om upphovsmannarätt m. m. är olösta. Arbetsgrupperna har också velat undersöka förutsättningarna för samarbete med motsvarande utvecklingsarbete inom området arbetskläder. fick de anställda besked om att det i Eisers långtidsplan inte räknats med någon tekoproduktion vid Västerbottensfabrikerna. lämnades dock information om att viss tekoproduktion kan komma att finnas kvar i . Pengarna för produktutvecklingen medförde ett uppskjutande av friställningar vid Nord Konfektion, men fick 101 anställda i sluta. Några av dessa har bildat ett arbetarkooperativ, Norrkläder. Kvar vid Nord Konfektion i är nu 83 personer som arbetar med lönsömnad tills vidare. Av dessa går fyra snart i pension, och medelåldern för de återstående är hög, varför man finner det mycket svårt att uppnå lönsamhet till 1981, som ställts som krav för fortsatt verksamhet. övertogs Lyckselefabriken av Trivab. Där arbetar f. n. ca 30 personer med att sy sjukhuskläder. Norsjöfabriken är nu uppdelad mellan tre företag: , Allsöm och Nord Konfektion. Vid , som tillverkar klänningar m. m., arbetar 30 personer, vid Allsöm, som nåtlar skor, arbetar 20 och återstående 25 personer vid Nord Konfektion. De sistnämnda har fått varsel om uppsägning. När tekoindustrin genom förlädes till var det meningen att skapa 1 000 nya arbetstillfällen. Detta välkomnades särskilt av den stora delen arbetslösa kvinnor. Som mest fanns omkring 700 människor i arbete vid . Som framgår av motionen har företaget ombildats och uppdelats. Friställningar har halverat antalet anställda. Sysselsättningen för de kvarvarande är oviss. Den återstående summan på . bör enligt vår mening användas för sysselsättning inom tekoindustrin i . Vi finner det av flera skäl angeläget att en tekoproduktion bibehålls i , och . Den kraftiga minskning av antalet anställda som redan skett bör kompenseras med sysselsättningsskapande åtgärder, främst för kvinnor. Det vore ett allvarligt svek mot dessa bygder om de tidigare löftena om sysselsättning inte infriades. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om tekoproduktion i . () () ()
mot · G302143 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:143 om ändrade forumregler i vissa skadeståndsmål Två barn, och , leker i en hyreslägenhet. Båda skadar sig på grund av någon anordning som hör till lägenheten. Fastighetsägaren anses ansvarig för barnens skador. Föräldrarna önskar nu ta ut stämning å denne. De ställs då inför följande situation. är son i huset och räknas av denna anledning som hyresgäst. Han står därigenom i det rättsförhållande till fastighetsägaren som följer av hyreskontraktet. Grunden för hans skadeståndstalan är att fastighetsägaren brustit i sina kontraktsenliga åligganden därigenom att fastigheten befunnit sig i bristfälligt skick. Tvisten blir därför att beteckna som hyrestvist. något som föranleder att fastighetsdomstol jämlikt 10 kap. 17 § och 12 kap. 71 § jordabalken är exklusivt forum. är ej barn i huset. Varken hon eller hennes föräldrar står i avtalsförhållande till fastighetsägaren. kan således icke grunda sin talan på samma omständighet som utan är hänvisad att åberopa skadeståndslagen (den utomobligatoriska culparegeln). För denna talan är allmän underrätt behörig i enlighet med de vanliga reglerna i 10 kap. . Det är en omstridd fråga, huruvida har möjlighet att avstå från att åberopa hyresförhållandet för att i stället såsom hänföra sig till skadeståndslagen; anspråkskonkurrens, se , Produktansvaret s. 71 och , Skadeståndsrätt s. 41. Båda målen, som avser exakt samma sak, kan som framgått enligt gällande ordning icke handläggas gemensamt. Detta förhållande måste för menige man te sig oförnuftigt. Processen blir mera omständlig än eljest, eftersom målen icke kan förenas och handläggas gemensamt (14 kap. ). Detta föranleder i sin tur ökade rättegångskostnader. Det skydd mot höga sådana kostnader som småmålslagen utgör gäller icke heller vid fastighetsdomstolen. Risk föreligger slutligen för att domstolarna bedömer själva tvistefrågan olika. Skäl saknas att icke låta allmän underrätt vara (på nytt bli) behörig. Rättsordningen är till för den enskilde - och ej omvänt; jfr för 1979 s. 104. De argument som vanligen åberopas till stöd för institutet fastighetsdomstol gör sig - oberoende av argumentens bärkraft i övrigt - så mycket mindre gällande här som juristinslaget blir svagare, om skadeståndsmålet handläggs vid fastighetsdomstol. En utredning bör därför komma till stånd som undanröjer den av 12 kap. 71 § jordabalken föranledda begränsningen i allmän underrätts behörighet. På nu upptagna skäl hemställer jag att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av 12 kap. 71 § jordabalken i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G3021430 · 1980-01-23 00:00:00 — 1979/80 1430-1437 Motion 1979/80:1430 av m. fl. om förutsättningarna för lokala eller regionala investeringsbolag Det råder samstämmighet om att småföretagens betydelse för ekonomi och sysselsättning är betydande. Vi behöver ökad nyetablering, och det behövs tillväxt och stabilisering för redan befintliga företag. Många goda idéer kommer ej till genomförande och många småföretag hindras i sin utveckling på grund av bristande ekonomiska resurser och otillräcklig administrativ rådgivning och sakkunskap. Utvecklingsfonderna har här en mycket stor uppgift att fylla, men deras resurser räcker inte till. Det erfordras också stöd av annan art än de kan erbjuda. Det finns i landet ett antal stora s. k. investmentbolag med uppgift att finansiera, stödja eller driva företag. Det är dock närmast storföretag som här kommer i fråga. Men idén med investeringsbolag borde kunna prövas även i mindre skala, t. ex. regionalt i länen eller lokalt i vissa industriorter. Uppgiften för dylika investeringsbolag skulle vara att finansiellt och administrativt stödja exploatering av seriösa projekt och utvecklingsbara nya eller befintliga företag med goda idéer. Även företag som kräver ökat kapital för sin verksamhet eller som väntas få successionsproblem skulle kunna komma i fråga. Investeringsbolaget skulle även kunna gå in som minoritetsdelägare. Genom aktivt styrelsearbete eller andra administrativa insatser såsom kontroll och övervakning, förhandlingar eller utredningar skulle ett investeringsbolag kunna utöva sina funktioner. Som delägare i investeringsbolaget skulle företrädesvis enskilda personer med finansiella resurser och industriell erfarenhet gå in, men man kan också tänka sig medverkan från större företag, fackliga organisationer, banker och andra institutioner. Dylika investeringsbolag skulle säkerligen ha en stor uppgift att fylla för att utveckla näringslivet i en region. Det föreligger dock f. n. en rad hinder för att investeringsbolag av denna modell skall kunna komma i praktisk verksamhet. a. förutsättes att dubbelbeskattningen av företag ändras så att det blir möjligt även för mindre företag att ge en skälig utdelning på aktier eller andelar. Det erfordras vidare en kartläggning av praktiska frågor och konsekvenser vid en sådan verksamhet. Det synes så värdefullt och angeläget att få till stånd en investeringsverksamhet av ovan beskrivet slag att man även bör överväga någon form av stimulans i ett inledningsskede. Statsmakterna bör enligt vår mening medverka vid utarbetandet av olika modeller och system för lokala/regionala investeringsbolag. Utvecklingsfondernas erfarenheter bör härvid kunna utnyttjas. Såvitt bekant föreligger redan intresse från vissa fonders sida för att arbeta fram förslag i denna riktning. Utredningsarbetet kan lämpligen anförtros någon redan befintlig utredning, ev. den planerade utredningen om de mindre och medelstora företagens finansiella situation som uttalat sig för. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om utredning av förutsättningar och former för regionala/lokala investeringsbolag enligt vad i motionen redovisats. . () () () () ()
mot · G3021431 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1431 av m. fl. om långfristiga lån till industribyggnader har industriinvesteringarna visat en kraftig nedgång. Byggnadsinvesteringarna har minskat mycket kraftigt och har gått ned med . Även om en viss ökning kan konstateras , så framstår investeringarna fortfarande som helt otillräckliga. Med hänsyn till behovet av att öka tillväxten i näringslivet, öka sysselsättningen, förbättra handelsbalansen och minska budgetunderskottet framstår det som angeläget att en rad åtgärder vidtas för att öka näringslivets utbyggnad. En av dessa åtgärder är att öka särskilt de mindre och medelstora företagens kreditmöjligheter och speciellt de långa krediterna för industrins byggnader och anläggningar. AB Industrikredit och AB Företagskredit, numera sammanslagna till AB Industrikredit, ägs gemensamt av staten och affärsbankerna. Institutet kan formellt bevilja lån . I allmänhet är dock år. Från företagens synpunkt innebär en längre löptid för lån till industribyggnader m. m. en ökad trygghet och förbättrad planering av finansieringsfrågorna och bör utgöra en stimulans att genomföra planerade investeringar. genomförde 1976 en studie (SIND 1976:5) om företagens kreditförsörjning. Man konstaterade att många företag vid finansiering av industri- och kontorsbyggnader ställs inför en amorteringsbörda som på intet sätt motsvarar vare sig byggnadernas ekonomiska livslängd eller den skattemässiga avskrivningstiden. (SOU 1977:3) uttalade liknande synpunkter. Utredningen förutsatte att kapitalmarknadsutredningen skulle pröva frågan ytterligare. Någon förändring föreslogs dock inte i denna eller i propositionen om kapitalmarknaden, som behandlade föregående år. Då industri- och kontorsbyggnader som utförs beräknas ha en livslängd av , bör det inte vara orimligt att med sådana fastigheter som säkerhet kunna lämna lån . AB Industrikredit bör därför ges möjlighet att lämna lån med denna löptid. Det synes angeläget även därigenom att Industrikredit då något kan kompensera de mindre och medelstora företagens bristande möjlighet att utnyttja obligationsmarknaden, där längre löptider ofta förekommer. Med stöd av vad som anförts hemställs att uttalar att AB Industrikredit bör ges möjligheter att med industrifastigheter och jämförbara anläggningar som säkerhet ge lån med en löptid upp till . () () PER () . ()
mot · G3021432 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1432 av m. fl. om en beredskapsplan för oljeförsörjningen största problem på energiområdet är vårt stora oljeberoende. Oljan står för av vår energiförbrukning, och oljepriserna, som bestäms av ett fåtal länder i en politiskt instabil del av världen, stiger oavbrutet. pekade vi socialdemokrater på risken för att världen skulle kunna drabbas av en ny oljekris. Vi uppmanade den dåvarande regeringen att ta initiativ till åtgärder för att skulle vara så väl förberett som möjligt inför en sådan kris. bedömde överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) läget som så allvarligt att man i en skrivelse till regeringen föreslog särskilda åtgärder för att trygga försörjningen med olja. tömdes de kommersiella lagren av olja, och t. o. m. en avsevärd del av tvångslagren hade börjat användas. återkom socialdemokraterna med ett förslag om att en särskild oljekommission skulle tillsättas för att arbeta med oljepolitiken. ÖEF gjorde bedömningen att en klar risk för ransonering förelåg på grund av den otillfredsställande lagersituationen. I sin augustirapport skrev ÖEF att man inte kunde utesluta behov av ransonering under den kommande vintern. Den bedömningen kvarstod och gäller fortfarande. I ÖEF:s rapport förutses ett underskridande av beredskapslagren för villaolja . Det internationella läget på oljemarknaden har allvarligt försämrats. är spelet om oljetillgångarna en direkt orsak till att en allvarlig försämring av det internationella läget inträffat. I vårt land har vi dubbel anledning att känna oro. täcker av sin energikonsumtion med importerad olja. För uppvärmning används olja till . Vi är därför mer sårbara än de flesta andra länder. Kraftiga prishöjningar på oljan har redan utsatt vår ekonomi för hårda påfrestningar. Tyvärr kan vi inte heller utesluta störningar i tillförseln av olja. För att möta en akut bristsituation finns ingen genomtänkt plan från regeringens sida. Socialdemokraterna har pekat på behovet av ytterligare åtgärder för att skapa beredskap för en sådan situation. Den beredskap som ÖEF svarar för avser rena ransonerings- och regleringsfrågor. En beredskapsplan med vidare syftning måste utarbetas som kan göra oss bättre rustade att möta en kris på oljeområdet. Det gäller bl. a. hur industrin, sysselsättning, transporter och uppvärmning skulle . skulle över huvud taget visa hur vi skulle få samhället att fungera så rättvist och rimligt som möjligt, även om oljetillförseln minskas. Det är nödvändigt att ha en plan uppgjord i förväg, inte minst för att skydda de svaga grupperna i samhället, som annars skulle drabbas hårdast i en plötslig krissituation. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att anhåller att regeringen låter utarbeta en beredskapsplan för en akut oljeförsörjningskris. () () () HANS () () () () () () () () () () () ()
mot · G3021433 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1433 av m. fl. Såsom konstateras i budgetpropositionen bil. 17 är statens största samlade resurs för energitekniskt forsknings- och utvecklingsarbete. Bolaget har ca 900 anställda i Studsvik och . Långsiktigt bör verksamheten vid Studsvik, med tanke på de kraftansträngningar som oberoende av folkomröstningens resultat måste göras på detta område, inriktas så att Studsvik med sina goda utgångsförutsättningar görs till . Tyvärr måste konstateras att verksamheten alltmer blivit inriktad på kortsiktiga projekt, något som ställt stora krav på företagets resultatansvariga, som haft och har uppgiften att finna uppdragsgivare med lämpliga arbetsuppgifter för Studsvik. De kortsiktiga projekten är oftast förenade med krav på att snabbt avslutas och utförs inom snäva ekonomiska ramar. På medför detta en uttömning av de anställdas tekniska kompetens genom att de oftast inte ges tid att tränga in i grundproblemen. Ett resultat av detta blir att som nation därmed inte fullt utnyttjar den för landet unika personalresurs, som finns inom Studsvik. Ett önskemål som därvid borde kunna övervägas, vore att ge Studsvik ett visst programansvar i syfte att möjliggöra en mera långsiktig planering. Detta skulle också innebära ett bättre utnyttjande av tilldelade medel. Såsom erinras om i arbetsmarknadsutskottets betänkande AU 1978/79:23 krävs omfattande åtgärder för att förbättra näringslivet i . Enligt utskottets uppfattning, som stöddes av , bör det utredningsarbete som bedrivits i länet utgöra en god grund för åtgärder som syftar till att förbättra förhållandena. Bland de förslag som den åsyftade utredningen (NUD) framlagt, hör kravet på en ökad satsning på . Inom länet behövs nämligen ett ökat inslag av högkvalificerad kunskapsintensiv verksamhet. Både det för landets energiförsörjning nödvändiga forsknings- och utvecklingsarbetet och regionalpolitiska krav motiverar därför en satsning på Studsvik. Som exempel på åtgärder för att långsiktigt inrikta verksamheten inom Studsvik på uppgiften att vara landets ledande centrum för energiforskning vill vi nämna följande aktiviteter: o Okade insatser för att minska oljeberoendet genom kraftfulla satsningar på alternativ energi såsom solenergi, kol, biomassa och torv. o Ökade insatser på framställning av metanol och andra drivmedel, o Öka forskningsinsatserna på hur man kan spara och tillvarata energi, t. ex. spillvärme. o Öka forskningsinsatserna på avfallsteknik både inom kärnteknik och övriga energiformer, o Öka miljöforskning kring luft- och vattenföroreningar vid användning av bränslen som kol, ved, torv, olja, flis, kärnkraft m. fl. o Ökad forskning kring åtgärder vid nedläggning av kärnkraftsanläggningar. o Säkerställa erforderlig kompetens för att trygga drift och säkerhet på kärnteknikområdet. Med stöd av denna motivering hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs angående inriktningen av den långsiktiga verksamheten vid . () () () ()