mot · G402161 · 1980-11-24 00:00:00 — 1980/81:161 av sson med anledning av proposition 1980/81:25 med förslag till tilläggsbudget I till statsbudgeten för /81 1 bilaga 6 till tilläggsbudget I för innevarande budgetår föreslår föredragande statsrådet att ytterligare 4 milj. kr. skall anvisas till anslaget Stöd till idrotten: Anläggningsstöd m. m. Medlen skall enligt propositionen göra det möjligt för att i stor utsträckning beakta de besvär som anförts av föreningar över verkets beslut om reducerade eller uteblivna bidrag. Av propositionen framgår att endast de föreningar som hos regeringen anfört besvär över beslut skulle komma i åtnjutande av de medel som föreslås anvisas. Den i propositionen föreslagna ordningen är inte tillfredsställande. Att endast låta föreningar som inkommit med besvär till regeringen få del av de extra medel som föreslås ter sig olämpligt såväl från saklig synpunkt som från rättvisesynpunkt. Några formella besvärsgrunder har egentligen inte funnits för de föreningar som besvärat sig över beslut. Många föreningar, som haft väl så goda skäl att anföra besvär, kan därför antas ha avstått från besvär eftersom tydligt klargjort att det varit bristen på medel som utgjort motiv för verkets beslut. Om dessa föreningar vetat att regeringen senare skulle komma att föreslå en förstärkning av anslaget, delvis grundad på de besvär som anförts, är det troligt att ytterligare ett stort antal föreningar skulle ha inkommit till regeringen med besvär. Med den ordning regeringen antyder gynnas de föreningar som anfört besvär, trots att egentliga besvärsgrunder kan sägas saknas. De medel som regeringen nu föreslår skall tillföras det aktuella anslaget bör i stället enligt vår mening utnyttjas så att en reell prövning av angelägenhetsgraden hos samtliga ansökningar i den ursprungliga bidragskön kommer till stånd. Det är uppenbart att ett stort antal föreningar inte kommer att kunna beviljas de medel som de vid ansökningstillfället och inte heller senare, vid tillfallet för föreningarnas egna beslut att påbörja bygget av en anläggning - haft anledning tro att de skulle få. Om man i denna situation vill söka mildra effekterna, så bör detta ske genom att anvisade extra medel fördelas till de mest angelägna och ömmande fallen i den omfattande kö som uppstått. Den fördelningsgrund regeringen antyder bär mer av godtycklighetens prägel än vad som är lämpligt. Därför bör en ordning tillämpas där samtliga vid tillfället för naturvårds1 1980/81. verkets beslut inneliggande ansökningar beaktas. Det bör ankomma på regeringen att anvisa den lämpligaste formella vägen för detta. Detta kan ske på olika sätt. Så kan exempelvis regeringen själv göra fördelningen, efter att ha informerat berörda föreningar om möjligheten att hos regeringen, med anledning av tillgången på ytterligare medel, anföra besvär. På samma sätt kan åläggas att göra fördelningar, även detta efter information till föreningarna om att de har möjlighet att inkomma med klagomål över det fattade beslutet. Ett tredje sätt, som förmodligen är det smidigaste, bör också kunna prövas, nämligen att samtliga vid beslutstillfället inneliggande ansökningar automatiskt prövas mot bakgrund av att ytterligare medel ställts till förfogande. Med stöd av det anförda hemställs att uttalar att en omprövning av bidragsgivningen till föreningar för mindre idrottsanläggningar bör ske i enlighet med i motionen redovisade principer.