mot · G302955 · 1980-01-24 00:00:00 — om stickprovskontroll av mängduppgifter för färdigförpackade varor Stickprovskontroll av mängduppgifter hos färdigförpackade varor infördes genom lagstiftning 1971. En utredning hade föreslagit att uppgiften lämpligen borde handläggas av , men regeringen föredrog att uppdra åt statens provningsanstalt att sköta kontrollen, sedan en arbetsgrupp inom industridepartementet funnit att provningsanstalten hade tillgång till den bästa kompetensen. Stickprovskontrollen har visat sig ha en påtaglig konsumentskyddande verksamhet. Nedanstående tabell över resultaten av stickprovskontrollen för kött- och charkuterivaror är belysande. Genomsnittlig avvikelse i procent från angivet medelvärde. Kött- och charkuterivaror förpackade i butiker -0,77 -0,93 -0,41 -0,19 -0,23 Av tabellen framgår bl. a. betydelsen av upprepade kontrollbesök i butikerna. Antalet butiker utan anmärkningar har dock minskat under senaste budgetåret. På grund av medelsknapphet har antalet provbesök blivit färre . Kostnaden för stickprovskontrollen belastade provningsanstaltens förslagsanslag för justering och ädelmetallkontroll, vilket ledde till vissa överskridanden. Fr. o. m. /76 är stickprovskontrollen integrerad med provningsanstaltens övriga verksamhet och finansieras huvudsakligen med överskott på inkomsterna av justering och ädelmetallkontroll. I ett hårdnande budgetläge har detta inneburit att stickprovskontrollen fått stå tillbaka i prioriteringshänseende och kommit att minska i omfattning. Provningsanstalten har därför i anslagsframställningen för /81 begärt ökade statsmedel för att verksamhetsnivån skall kunna återställas. Departementschefen delar i årets budgetproposition anstaltens uppfattning att en begränsning av stickprovskontrollen är olycklig men fastslår att verksamheten liksom tidigare bör finansieras med avgifter från justering och ädelmetallkontroll. Det är en finansieringsform som kan ifrågasättas. Visst samband kan möjligen sägas föreligga mellan stickprovskontrollen och den del av justeringsverksamheten som omfattar de mätdon som används vid förpackningen av färdigförpackade varor men knappast med huvuddelen av den obligatoriska justeringen eller ädelmetallkontrollen. Ett fortsatt utnyttjande av justering och ädelmetallkontroll som finansieringskälla för stickprovskontrollen kommer förmodligen att leda till en fortsatt minskning av kontrolltillfällena, vilket måste beklagas från konsumentsynpunkt. Det synes därför lämpligt att utreda både hur frekvent stickprovskontrollen bör vara och hur den lämpligen bör finansieras. Nära till hands ligger att överväga om denna konsumentskyddande verksamhet bör inlemmas i budget. Provningsanstalten skulle då kunna utföra arbetet mot ersättning. Möjligheterna att införa särskilda avgifter, som tas ut i anslutning till omslutningen av de olika tillsynsobjekten, finns också men torde leda till mer administrativt krångel än den relativt begränsade kostnaden motiverar. Kostnaden för kontrollen har legat på omkring 1 milj. kr. 1978/79 dock endast på 0,65 milj. kr. Även andra finansieringsmöjligheter kan tänkas. Behovet av utredning bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av utredning om frekvens och finansieringsform av stickprovskontroll av mängduppgifter hos färdigförpackade varor.