ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021257 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1257 om prioritering av fritidsaktiviteter som vänder sig till både barn och föräldrar Barn behöver få vara tillsammans med sina föräldrar så mycket som möjligt under den gemensamma fritiden. Samhället bör sträva efter att på olika sätt ge möjligheter till detta. Såväl vuxna som barn har en ganska rikligt tilltagen fritid , och vi har anledning förmoda att den kommer att utökas. Organisationer av skilda slag har ett stort utbud av fritidsaktiviteter. Det är bra. Det bidrar till att ge många en positiv fritid. I stor utsträckning vänder sig dessa aktiviteter till vissa åldersgrupper som t. ex. barn, ungdom, vuxna, pensionärer och inom dessa olika intressegrupper. Det finns också aktiviteter och verksamheter som syftar till att nå föräldrar och barn tillsammans som deltagare: idrotts- och nykterhetsorganisationer, scoutrörelsen, de kristna samfunden, Hem och skola t. ex. Det är högst angeläget att slå vakt om just dessa aktiviteter och organisationer och även söka stimulera till utökad verksamhet av detta slag. Alla insatser som syftar till att hålla samman familjen och skapa gemensamma intressen bör prioriteras när det gäller ekonomiskt såväl som övrigt stöd. Barn och ungdom är utsatta för stora frestelser och svårigheter, inte minst under sin fritid. Alltför många går under. Vi hör och ser bevis på detta. Allt som kan tänkas verka i förebyggande syfte måste prövas. Familjens gemensamma deltagande i olika verksamheter har visat sig vara positivt. har tagit ett beslut om allmän föräldrautbildning, ett i många avseenden viktigt och betydelsefullt beslut. Förhoppningsvis kommer detta att leda till att allt fler föräldrar skall förstå barns behov av att leva tillsammans med dem både i och utanför hemmet och även till ett ökat intresse för att ta aktiv del i och även ta ansvar för fritidsverksamhet. Ekonomiskt stöd utgår i form av årliga anslag till många organisationer. Det vöre rimligt att verksamhet av ovan nämnt slag prioriteras. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att anhåller att regeringen undersöker möjligheterna att i bidragsgivning till organisationer prioritera aktiviteter som riktar sig till både barn och föräldrar. () ()
mot · G3021258 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1258 av m. fl. oni den andliga vården Den andliga vården vid sjukhus och kriminalanstalter m. m. har utretts . Ett betänkande avlämnades (Ds Kn 1979: 2). Betänkandet och remisserna övervägs nu enligt departementschefen inom . Utredningen utgick ifrån en kostnad av omkring 6 milj. kr. för de frikyrkliga trossamfunden. För skulle anslag utgå i särskild ordning. Departementschefen tar i årets budgetproposition ingen annan ställning till utredningen än att han förordar att kostnaderna skall bestridas under , varvid detta räknas upp med 3 milj. kr. till 31 milj. kr. Uppräkningen motsvarar endast den väntade inflationen. Vi anser att anslag till den andliga vården bör helt frikopplas från anslaget Bidrag till trossamfund. Det betyder att kommande regeringsförslag om andlig vård vid sjukhus och kriminalanstalter m. m. bör finansieras genom ett särskilt anslag. Man bör icke förvänta sig att frikyrkoråd ur sitt ordinarie anslag även skall bestrida kostnader för denna uppgift. Lokalbidragets maximibelopp vid byggandet av kyrkor är f. n. Med anledning av penningvärdets förändring föreslår vi att beloppet nu ändras till . Detta är av särskild betydelse för de s. k. invandrarförsamlingarnas möjligheter att planera och bygga kyrkor. Med anledning av det anförda hemställer vi att beslutar 1. att bidrag till andlig vård vid sjukhus och kriminalvårdsanstalter m. m. icke inräknas i anslaget Bidrag till trossamfund utan ges en egen anslagspost i regeringens kommande förslag, 2. att lokalbidragets maximibelopp höjs från . () () () () () () () Kartong: S. 7, i hemställan 1. Står: kriminalanstalter. Rättat till: kriminalvårdsan
mot · G3021259 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1259 av om utbyggnad av lokalradion Lokalradion har bedrivit sin verksamhet i nära . har den etablerat en ny och intensiv kontakt med lyssnarna. Undersökningar visar att drygt hälften av alla svenskar i åldrarna lyssnar på sin lokalradiostation. Den senaste lyssnarundersökningen (PUB ) ger vidare besked om att varje lyssnare i genomsnitt ägnar knappt åt lokalradions sändningar. Massmedieutbudet tenderar att i allt högre grad centraliseras. Tidningskoncentrationen har starkt bidragit till en sådan utveckling. På radio- och TV-området har också länge riksprogrambolagen varit de dominerande och klart mest expansiva. I ett framväxande massmediesamhälle av denna karaktär och där utvecklingen på satellitområdet går i samma riktning är det viktigt att värna om massmedier med lokal utgivning och distribution. Lokalpressen och lokalradion fyller båda en viktig demokratisk funktion genom att öka mångfalden i massmedieutbudet och främja valfriheten för läsare och lyssnare. Mot denna bakgrund var beslutet att införa lokalradio viktigt. Målet för lokalradion formulerades i den socialdemokratiska regeringens proposition 1975. En enig riksdag ställde sig bakom förslaget till riktlinjer. Beslutet innebar en ambition att verka för en successiv utbyggnad. och kulturutskottet har uttalat som sin mening att lokalradion skall byggas ut. a. i anslutning till en motion som jag väckte föregående år skrev kulturutskottet i sitt betänkande att det delar uppfattningen att lokalradion har en viktig uppgift att fylla när det gäller att vidga yttrandefriheten och bredda ders politiska debatten. Det är angeläget att den inte av brist på resurser hindras att pröva olika vägar att nå de mål som gäller för verksamheten, hette det i utskottsbetänkandet. Det är förvånande att utbildningsministern i årets budgetproposition ställer sig avvisande till ytterligare förstärkningar för lokalradion. Ett av målen för lokalradion är att utgöra ett forum för dialog mellan medborgarna och de förtroendevalda samt att vitalisera samhällsdebatten och öka den politiska aktiviteten. Utan förstärkta resurser kommer lokalradion inte att kunna uppfylla de mål beslutat om. I har införandet av lokalradio inneburit att länet i etermediesammanhang blivit en enhet. var länet uppdelat på två av distrikt. Samma olägenhet har drabbat indel ningen i regional-TV-distrikt, som har sprängt i två hälfter. Därigenom är det enbart lokalradion av etermedierna som bevakar hela länet. producerade under / 79 . Denna programverksamhet har inneburit ett kraftigt ökat utbud av t. ex. kulturprogram som tidigare saknats i ett lokalt etermedium. Med hänvisning till denna motivering hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om betydelsen av en utbyggnad av lokalradion för att förstärka demokratin på det lokala och regionala området.
mot · G3021261 · 1980-01-24 00:00:00 — om ökat anslag till De som vill bygga ut kärnkraften till tolv aggregat kallar detta avveckling med förnuft. Eftersom denna nya användning av orden omfattas av partier som tillsammans har en majoritet av bakom sig torde dessa förändringar av ordens innebörd komma att genomföras konsekvent i det svenska språket. Det politikerförakt som skulle kunna uppstå när en majoritet av riksdagspolitikerna använder ord i en mening där de egentligen betyder sin motsats kommer att minska genom språkets egen förvandling, när orden i sig själva har kommit att betyda sin motsats. Härigenom kommer nämligen dessa politikers utsagor att betyda det de betyder, vilket inte bara språkets klarhet och redighet kommer att vinna på utan vilket även kommer att öka förtroendet för politiken. Sålunda kommer hädanefter utbyggnad att heta avveckling och utan att heta med, varefter avveckling kommer att få heta utbyggnad och med utan. Den minoritet i som använder orden på det gamla sättet kommer att tvingas anpassa sig till det nya språkbruket. Detta kommer emellertid inte att kunna slå igenom helt av sig självt. , som har till uppgift att följa det svenska språket i tal och skrift samt utöva språkvårdande verksamhet, får genom denna förändring av språket en ökad arbetsbörda. Det torde nämligen ankomma på nämnden, som också har att bedriva upplysande verksamhet, att göra den ändrade betydelsen av de nämnda orden allmänt bekant, så att missförstånd undviks och så att eventuella tendenser till politikerförakt och anklagelser mot en riksdagsmajoritet för taktiska finter undanröjs hos en till språkliga förändringar och nya nyanser svåranpassad allmänhet. Svenska språknämndens anslag bör härför ökas med . Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att öka anslaget i propositionen 1979/80: 100 under bilaga 12 punkten B 35 Bidrag till med . med hänsyn till den ökade arbetsbörda som måste anses komma att åvila nämnden med anledning av den senaste tidens politiska utveckling av det svenska språket. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G3021263 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1263 av m. fl. om vården av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse En enig statlig utredning byggnadsvårdsutredningen har i sitt betänkande SOU 1979: 17, Kulturhistorisk bebyggelse värd att vårda, framlagt förslag om statsbidrag till vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse enligt de direktiv som utredningen haft. Departementschefen framhåller i årets budgetproposition att bilden av remissopinionen med anledning av de förslag byggnadsvårdsutredningen lagt har kunnat klarläggas. En bred majoritet stöder utredningens förslag. Därefter fortsätter departementschefen och säger: Genomförandet av förslagen kräver emellertid så stora statsfinansiella insatser, att det inte varit möjligt att inrymma dem i budgeten /81. Dessa stora statliga insatser rör sig om , om riksantikvarieärbetet har begärt denna summa för att få möjligheter att börja genomföra de framlagda, ytterst angelägna förslagen. Departementschefen har emellertid i årets budgetproposition inte föreslagit ett enda öre till för genomförande av de av byggnadsvårdsutredningen framlagda förslagen. Departementschefen säger i årets budgetproposition att ett krympande reformutrymme framtvingar hårda prioriteringar. Men när detta görs, måste hänsyn i högsta grad tas till vad som blir följden, nämligen att som i detta fall stora delar av vårt kulturarv kommer att förintas, eller, om det senare skulle kunna återställas, kostnaderna härför blir mångdubbelt högre. Vi vill också peka på en annan sida av detta statsbidrag och i likhet med byggnadsvårdsutredningen betona att de pengar som staten lägger ut i detta fall kommer att ge återbetalning på flera sätt. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär en plan för vård av historiskt värdefull bebyggelse, innefattande även erforderliga statsfinansiella insatser, på grundval av byggnadsvårdsutredningens förslag. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) HANS (vpk) i 1 1979/80. 1979/80 12631272
mot · G3021264 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1264 av m. fl. om levandegörande av arbetarrörelsens historia En av huvuduppgifterna i kulturpolitiken är att levandegöra arbetar rörelsens historia. Detta både kan och måste ske såväl inom skola, fri tidsverksamhet och arbetsliv som i kulturpolitiska verksamheter i övrigt Arbetarrörelsens historia är så sammanknuten med folkflertalets in tressen och erfarenheter att den inte bara kan ignoreras eller behandlas kortfattat, utan den måste få en framträdande roll i kulturpolitiken. Vpk har tidigare beskrivit hur såväl insamling, dokumentation som levandegöring av arbetarrörelsens historia skulle kunna ske. Ryggraden i arbetet måste självfallet vara dokumentationen: insamlandet, arkivarbetet och vårdandet av föremål m. m. kopplat till forskning. En sådan ryggrad finns redan att bygga vidare på genom och genom våra folkrörelsearkiv. Dessa arbetar emellertid under mycket knappa omständigheter . Den grund stiftelsen och folkrörelserna utgör är dock nödvändig för att man sedan skall kunna gå vidare och bygga upp en mer vardagsanknuten form och inriktning av arbetarrörelsens kultur och historia. En vardagsanknuten form där man tar till vara lokala kunskaper och aktiverar människorna runt om i landet kring sitt eget förflutna, men också påvisar hur historien går rakt in i nutiden. Intresset för ett sådant arbete har ökat , vilket är oerhört positivt. Människorna har genom teaterföreställningar, utställningar och på annat sätt sökt påvisa sammanhangen. Sammanhangen mellan historia och nutid, sammanhangen mellan olika händelser i hela , men också lokalt, och därmed visat på hur historien kan göras förståelig och att kunskapen om den är nödvändig för att kunna förstå och kunna påverka också och framtiden. har fått arbeta under mycket knappa omständigheter, vilket inneburit att man inte kunnat tillgodose de ökade krav som intresset för att gräva där man står ställer. De krav som förts fram i årets anslagsframställning och som skulle tillgodose den starkt ökade besökartillströmningen, eftersläpningen i fråga om ordnings- och förteckningsarbete och inte minst behovet av ökat fältarbete, måste ses som mycket välmotiverade och som en grund för en vidareutveckling av det arbete som inletts för länge sedan. Med hänvisning till det anförda hemställs att med ändring i propositionen 1979/80: 100 under bilaga 12 B 48 Bidrag till vissa arkiv upptar ett i förhållande 1979/80: 1264 till regeringens förslag med . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) HANS (vpk) i tl 1979/80.
mot · G3021265 · 1980-01-24 00:00:00 — jMotion 1979/80: 1265 av m. fl. om utställningsersättning till bildkonstnärer Frågan om utställningsersättning till bildkonstnärer är ännu inte löst, och medel för ändamålet har inte tagits upp i årets budgetproposition. uttalade sig för att en sådan utställningsersättning måste komma till stånd. Ett förslag har utarbetats inom . Vpk anser det synnerligen angeläget att frågan äntligen får en lösning. Konstnärerna framför allt bildkonstnärerna, konsthantverkarna och fotograferna är en utpräglad låginkomstgrupp. De insatser som samhället har gjort för att skapa arbetstillfällen m. m. är helt otillräckliga. Oavsett vilket av förslagen i rapporten som bildar grundval för en slutlig konstruktion av utställningsersättningen så kommer det att ta tid innan den hunnit slå igenom i praktiken. Det är därför viktigt att arbetet påbörjas och att pengar avsätts för bildkonstnärerna. Rapporten har beräknat kostnaderna till omkring 16 milj. kr. Med hänvisning till ovanstående hemställs att med ändring i propositionen 1979/80: 100 under bil. 12 B 39 Vissa bidrag till bildkonst anslår . utöver regeringens förslag avseende utställningsersättning. (vpk) C. H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk) HANS (vpk) i
mot · G3021267 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1267 av m. fl. om ökade anslag till Konstföreningsrörelsen i omfattar 1 350 föreningar, varav 1 100 är verksamma på arbetsplatserna. Dessa konstföreningar har 500 000 enskilda medlemmar och arrangerar över 5 000 konstutställningar och 3 500 övriga kulturprogram i form av föreläsningar, studiecirklar, ateljébesök, konstresor och museibesök. 10 000 personer är verksamma i föreningarnas styrelser, utställningsoch programkommittéer. Om dessa ideella insatser skulle ersättas med avlönade intendenter och amanuenser skulle det kosta samhället 60 milj. kr. Dessutom köper och förmedlar föreningarna konst för över 70 milj. kr. 1 000 konstföreningar är anslutna till () som tillsammans med sina 22 distriktsorganisationer har direktkontakter med samtliga funktionärer i föreningarna. SKR har därmed helt unika möjligheter att påverka utvecklingen inom dessa konstföreningar, där det är viktigt att ledarna besitter goda kunskaper om bildkonst och kulturliv. Då det statsfinansiella läget skapar osäkerhet om möjligheterna att bygga ut kulturreformerna är det viktigare än någonsin att omgående stimulera de ideella insatserna. Detta är särskilt angeläget inom bildkonsten, eftersom den nya kulturpolitiken aldrig hann fram till denna innan åtstramningarna började. Med hänsyn till ovanstående anser vi det viktigt att SKR får de medel som , med bl. a. följande motivering, föreslår i sin anslagsframställning för /81: ' Förbättras inte föreningarnas kunskap inom konstområdet riskerar de att inte kunna bedriva en kritisk granskning av konstutbudet i sin inköps- och utställningsverksamhet. Under hänvisning till det anförda och med ändring i propositionen 1979/80: 100 föreslås att beslutar om en ytterligare höjning av anslaget under 39 till med . Mot 1979/80: 1267 (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i (vpk) INGA (vpk)
mot · G3021268 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80: 1268 av m. fl. om lagstiftning rörande folkbiblioteken Det är en fundamental brist inom kulturområdet att det saknas en av fastställd bibliotekspolitik. Folkbiblioteken har specifika funktioner avgiftsfri literatur- och informationsförmedling som ingen annan samhällelig instans kan överta. Dessa funktioner måste definieras och erkännas som en del av det ansvar som samhället har för medborgarnas lika rättigheter till utbildning och studier, till fri åsikts- och opinionsbildning, till att genom tillgång till en omfattande informationsresurs delta i demokratins utveckling. Detta kan endast åstadkommas genom en lagstiftning om folkbibliotekens verksamhet, en lag kopplad till statsbidrag av en sådan omfattning att folkbiblioteken får reella möjligheter att förverkliga sin målsättning. I det rådande kärva kommunalekonomiska läget och med statsbidrag som är klart otillräckliga tvingas folkbiblioteken på allt fler håll till reträtt, och utvecklingen förbyts i en tillbakagång. Redan litteraturutredningen pekade på de mycket stora standardskillnaderna kommunerna emellan i bibliotekshänseende. Dessa ojämnheter finns inte bara kvar, utan är större än . Detta framgår bl. a. av den utvärdering av de hittillsvarande statsbidragen som gjort. Man kan säga att om folkbiblioteken tidigare kunde delas in i ett A-lag och ett B-lag, så har det nu tillkommit ett C-lag. Utvärderingen visar också att de nuvarande statsbidragen har sådana brister att de i praktiken bidrar till att öka standardklyftorna. Den tillsatta statliga utredningen om folkbiblioteken har enligt sina direktiv i huvudsak till uppgift att företa en nulägesbeskrivning. Frågan om bibliotekslag skall över huvud taget inte tas upp. Detta är i det rådande läget djupt allvarligt, inte minst med tanke på den allt starkare opinionen för och den mycket livliga debatten om en bibliotekslag. Utredningen bör därför ges tilläggsdirektiv, som gör det möjligt för den att grundligt belysa frågan om en lagstiftning rörande folkbiblioteken. Med stöd av det anförda föreslås 1.att uttalar sig för en lagstiftning på folkbiblioteksområdet, 2. att hos regeringen hemställer att utredningen om folkbibliotek får tilläggsdirektiv att behandla frågan om bibliotekslag. HANS (vpk) i (vpk) INGA (vpk)
mot · G3021272 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1272 om massmediernas bevakning av damidrott Jag fick ett brev från några norrbottenskvinnor som arbetar inom dambasket. Vi vill satsa mycket på vår idrott, men vi kämpar en ojämn kamp för vår existens. Det pratas så mycket om jämställdhet. Många tror säkert att den är genomförd. Ta radio- och TV-sporten som exempel på hur långt vi egentligen har kommit. Program gjorda av män för män, betalda till hälften av kvinnor. Det är en självklarhet att samtliga allsvenska serier i lagidrott för herrar skall följas upp av radio- och tv-sporten. Det är också en självklarhet att seriespel i div. II för herrar skall bevakas. Det borde också vara en självklarhet att allsvenska damserier följs upp, men så är inte fallet. Damerna får ingen eller ringa bevakning och uppmärksamhet. av svenska folket består av kvinnor, samma procentuella könsfördelning vad gäller licensbetalarna för radio och tv är trolig. Detta förhållande nonchaleras dock helt av de som bestämmer inom sportredaktionerna. av tiden går åt till referat om herridrott. Om damidrott förekommer så är reportaget i regel vinklat för att utgöra ett pikant inslag i det svenska idrottslivet. Vi som arbetar aktivt med kvinnlig lagidrott känner oss helt åsidosatta. Om vår idrott någonsin skall få en rejäl chans att hävda sig internationellt att få det publikstöd som upplevs så viktigt främst vid hemmamatcher att få del av de reklampengar som förekommer i idrotten så måste sportredaktionerna på radio och tv, som företrädare för våra främsta informationskanaler, ta sin del av ansvaret. Resurserna måste omfördelas till att även omfatta kvinnlig lagidrott. Om detta är en omöjlighet med manliga journalister så ge oss kvinnliga journalister i stället. Vi anser det viktigt att unga aktiva flickor får motivation att fortsätta sitt idrottande när andra intressen kommer in i bilden. Det får dom inte om massmedia och därmed sportintresserad publik fortsätter att nonchalera deras insatser. Publiken sporrar spelarna till bra resultat. Stor publik innebär också stora matchintäkter. Men publiken måste få veta vad som händer för att bli intresserad av att komma till matcherna. Matchintäkterna ger möjlighet att genomföra seriespel på samma villkor som männen. får de flesta damlagen försaka oerhört mycket av rimlig standard för att överhuvudtaget kunna genomföra seriespel i högsta divisionen. Det är just så här det är för svensk damidrott. Massmedias bevakning måste bli rättvisare för att ge flickorna inom olika idrotter en rimlig chans. 1979/80: 1272 Med anledning av ovanstående hemställer jag att uttalar ett önskemål om att damidrotten bevakas och refereras på samma villkor som den manliga idrotten.
mot · G3021276 · 1980-01-24 00:00:00 — 1979/80: 1276 Motion 1979/80:1276 av och om underlättande av handikappade elevers skolstart Bestämmelser om inskrivning m. m. av elever i meddelas i skolförordningens 6 kap. I 1 § sägs bl. a.: Föräldrar skall anmäla barn för inskrivning i det kalenderår barnet fyller . Bakom dessa rader döljer sig en verklighet som kan vara varierande för olika föräldrar. Föräldrar till barn utan handikapp kan säkert med tillförsikt se fram emot inskrivningen enligt gängse förekommande rutiner. Däremot kan föräldrar till ett handikappat barn med stor oro invänta inskrivningen och själva skoltiden. Inte sällan har man tagit del av andra föräldrars likartade problem. Frågorna kan t. ex. gälla om skolmyndigheten skall förstå barnets problem eller om man som förälder skall klara av att berätta om barnets handikapp. Inte sällan saknar skolan erfarenheter om handikappade barns situation. Bamets skolstart kan till viss del vara beroende av hur pass kunniga föräldrarna är om barnets handikapp och hur pass god förmåga dessa föräldrar har att intressera sig för barnets situation. Sociala svårigheter i samband med handikappet kan försvåra en bra kommunikation, men förståelsen för barnets handikapp är också beroende av hur pass väl etablerat ett handikapp är i det allmänna medvetandet. Okunnighet om ett handikapp kan ibland medföra fördomar eller felaktiga kunskaper. Barn, föräldrar och även skolpersonal borde få mera stöd i samband med inskrivningen av handikappade elever. Vi ser det därför som särskilt viktigt att alla landets skolor har likvärdiga rutiner vid inskrivningen, där en elevs framtida skolgång ej skal! vara beroende av enskilda personers fallenhet och intresse för ett visst handikapp. Genom tillägg till skolförordningens 6 kap. bör skapas förutsättningar att eliminera riskerna för att handikappade barns skolsituation blir olika övriga barns. Tillägget i skolförordningen bör t. ex. innehålla dids bestämmelser som ålägger skolstyrelsen att redan i förskolan kartlägga vilka elever som är i behov av särskilda åtgärder inför skolstarten, dels att får i uppdrag att utarbeta adekvata frågeformulär avpassade för olika handikapp, 1979/80: 1276 dels att utarbetar information som skall tjäna som vägledning för föräldrar till handikappade barn. Genom dessa åtgärder tror vi att föräldrarna skulle känna sig tryggare inför barnets skolstart som skolmyndigheterna får ett hjälpmedel att klara av handikappade barns integrering i skolan. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställs att hos regeringen begär att ett tillägg utarbetas till 6 kap. i skolförordningen i syfte att underlätta för handikappade elevers skolstart. () ()