mot · G302194 · 1980-01-11 00:00:00 — Motion 1979/80:194 om förbättrad postservice i glesbygder Den civiliserade människan uppfattar nog kontakter med yttervärlden som en ytterligt värdefull levnadsbetingelse. Till dessa kontakter räknas i allmänhet också möjligheter att motta och sända post av olika slag. Uttrycket avser i detta fall varje vardag. Ju avlägsnare en plats ligger och ju mindre direktkontakter man kan ha med andra människor desto starkare upplevs behovet av att via tidningar och brev få underrättelser från omvärlden. Detta visar bl. a. en sociologisk undersökning om människors läsvanor. Den noggranne tidningsläsaren finns oftast i glesbygder, där övrigt informationsflöde är ringa. Mot denna bakgrund ter det sig som ytterligt otillfredsställande att postförsörjningen i vissa glesbygdsområden inskränker sig till 34 turer och mindre. När detta konstateras, vill jag påpeka att jag med glesbygdsområden inte avser s. k. väglöst land, där postgången av praktiska skäl måste inskränkas till ett minimum. Nej, jag avser de mindre byar och gårdar som ligger vid allmän väg men som inte uppfyller postverkets nuvarande fordringar för postbefordran varje vardag med ett minimital på två hushåll per km färdsträcka. Det har bl. a. fört med sig att enstaka hushåll och mindre byar, vilka inte uppfyller denna minimifordran, får klara sig med en reducerad postgång. De ställs då inför valet att själva hämta sin post i närmaste tätort, vilket är svårt för exempelvis många gamla, eller att vara utan post. En i stort likalydande motion väcktes också under allmänna motionstiden vid förra och blev föremål för s. k. välvillig skrivning från utskottets sida. I utskottsbetänkandet avseende detta ärende (/ 79:12) står det bl. Skälig hänsyn måste enligt utskottets uppfattning i förekommande fall tas till lokala önskemål om postverksamhetens organisation. Utskottet finner det därför nu såsom vara i hög grad angeläget att förbättringar i postverkets service inom landsbygds- och glesbygdsområdena i den riktning motionärerna angivit kommer till stånd även om detta medför kostnadsökningar för verkets del. I enlighet härmed förutsätter utskottet också alltjämt att verket, bl. a. i samband med den fortlöpande översynen av organisationsoch servicefrågor m. m. med avseende på den regionala och lokala verksamheten, beaktar behovet härav samt vidtar erforderliga åtgärder i angivet syfte. Vid handläggningen bör största möjliga hänsyn tas till synpunkter från vederbörande regionala och lokala myndigheter och andra intressenter. Ovan citerade utlåtande från utskottets sida är vad man i uttolkningen brukar kalla för en mycket stark skrivning i motionens anda. Men som motionär i ärendet och med ambitionen att åstadkomma en förbättring av postservicen i glesbygderna så faller det gamla slitna uttrycket en lätt i tankarna: Operationen lyckades men patienten dog. Som motionär har jag lyckats med operationen att få utskott och riksdag att dela mina tankegångar i detta ärende, men postverket fortsätter obekymrat av utskott och riksdag med en fortgående inskränkning av postgången i glesbygderna och ger också därmed glesbygden en dödande dos av utarmningsmedicinen. Som ett bevis på detta är ett meddelande från postverket till byarna i kommun, , att de i fortsättningen bara kan få postbefordran . Många sådana exempel går att åberopa. Med stöd av det anförda hemställs att anhåller att regeringen i skrivelse till postverket hemställer att verket beaktar synpunkter på värdet av en förbättrad postservice i glesbygderna med en daglig postbefordran som målsättning.