mot · G3021731 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1731 av m. fl. om höjda statsbidrag till kollektivtrafik i tätort Nuvarande bidragssystem bygger på en vägmilersättning för ett visst antal körda turer enligt nedan, och medför att endast en ringa del av totalt körda mil är bidragsberättigad. Med hänsyn till trafik- och samhällspolitiska målsättningar är det av stor vikt att dessa bidragsregler omprövas och utökas. I propositionen 1978/79 angående trafikpolitik omnämns bl. a. att en tillfredsställande trafikförsörjning skall uppnås genom beslut i olika nivåer. Trafikpolitiken bör även utformas så att den bidrar till att resurserna utnyttjas effektivt i samhället som helhet och därmed uppfyller mål inom olika samhällssektorer. Åtgärder som bidrar till minskat behov av importerade bränslen bör även stimuleras. Det under ökade resebehovet har i första hand .nedfört att privatbilismen ökat kraftigt och bidragit till att förutsättningar för kollektivtrafiken försämrats och även att den miljömässiga standarden har försämrats. Främst i tätorterna medför privatbilismen särskilda problem såsom minskad framkomlighet, buller och luftföroreningar. En övergång till kollektivt resande skulle bidra till att komma till rätta med en stor del av dessa problem. Även andra aspekter kan framhållas såsom minskat behov av drivmedel, ökad trafiksäkerhet samt sysselsättningseffekter. För många är ett fungerande kollektivtrafiknät en förutsättning för att kunna komma ut på arbetsmarknaden. Särskilt behovet av en andra bil i familjen kan motverkas. Samhällsekonomiskt är en satsning på kollektivtrafiken nödvändig, speciellt med hänsyn till vår energisituation och därav betingat underskott i handelsbalansen. Men staten tjänar också direkt på att kommunerna och landstingen satsar på ett billigt kollektivtrafiksystem. Låt oss ta exemplet från kommun som har ett periodkort som kostar ./månad. Skulle man i stället tillämpa styckepris skulle staten förlora 5 milj. kr. genom ökade skatteavdrag för arbetsresor. Att hålla tillbaka kostnadsökningen inom kollektivtrafiksektorn genom statliga bidrag är därför positivt för rikets finanser. För att underlätta att övergripande politiska målsättningar uppnås inom överskådlig tid bör stimulanser skapas i form av bidrag till kollektivtrafikanpassade åtgärder. Bidrag bör skapas för såväl investeringar i kollektivtrafikanläggningar - såsom kollektivtrafikanpassade gator - som nya bussar. Särskilt stöd bör även utgå till åtgärder som syftar till att minska miljöstörningar såsom buller och luftföroreningar samt för åtgärder som främjar trafiksäkerhet, t. ex. korsningar i olika plan. Det nuvarande statsbidraget i form av vägmilersättning till såväl tätortssom glesbygdstrafik bör omprövas så att den bidragsberättigade andelen för tätortstrafiken väsentligt utökas från nuvarande tre dubbelturer under måndag-fredag och två dubbelturer under lördag-söndag, beräknat per linjesträckning, till att utgå till ett belopp per körd mil. Det nuvarande bidragssystemet med vägmilersättning visas nedan i en jämförelse mellan och . (Glesbygdstrafik visavi tätortstrafik.) Trafik A B (tätort) Bidragsberättigade km Procent av körda km. dragsberättigad andel i % Bidrag i kronor, totalt Bidrag per faktisk körd km Trafikunderskott Bidragsandelen i % Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förbättrade statsbidrag för kollektivtrafik i tätort. () () () ()