mot · G302163 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:163 om inriktningen av samhällets alkoholupplysning, m. m. Det långsiktiga resultatet av alkoholpolitiska beslut kan ännu inte bedömas. Men vissa omedelbara resultat och tendenser kan dock iakttas. En fortlöpande bevakning av alkoholkonsumtionens utveckling är nödvändig. De positiva tendenserna måste tillvaratas och förstärkas. En negativ utveckling måste motverkas genom omedelbara åtgärder. och 1978 sjönk totalkonsumtionen av alkohol ganska kraftigt. Vi närmade oss därmed det av formulerade huvudmålet för alkoholpolitiken, att begränsa den totala alltför höga totalkonsumtionen och komma till rätta med alkoholskadorna. Borttagandet av mellanölet från var utan tvivel den kraftigast bidragande orsaken till denna gynnsamma utveckling. Totalkonsumtionen av alkohol var lägre än . De gynnsamma effekterna av mellanölets slopande kunde enligt min mening ytterligare ha förstärkts om en korrekt information via massmedia lämnats till allmänheten. Men i stället gavs en grovt felaktig beskrivning av utvecklingen. Med en sällsynt ihärdighet försökte massmedia trumma in i svenska folkets medvetande att mellanölskonsumenterna nu gått över till starkare drycker, främst starköl. försök att korrigera dessa felaktiga föreställningar har inte fått genomslag i massmedia. Den kraftiga ökningen av starkölsförsäljningen med innebär i liter räknat en ökning med ca . Vinförsäljningen ökade med ca . Spritdryckerna gick något tillbaka. Mellanölskonsumtionen som uppgick till skall alltså jämföras med i ökning av starkölsoch vinkonsumtion. Omräknat i ren alkohol innebar förändringen att ca i minskning genom mellanölets försvinnande till ca en tredjedel ersattes genom ökad starköls- och vinkonsumtion. Volymmässigt ersattes alltså mellanölet inte ens till med starkare drycker och omräknat i ren alkohol endast till ca en tredjedel. Detta är fakta som borde ha delgivits allmänheten i stället för kategoriska påståenden om en allmän övergång från mellanöl till starköl. Den felaktiga informationen har utan tvivel försvagat det gynnsamma resultatet av mellanölsbeslutet. Den har fungerat som gratisreklam för starkölet, eftersom utbasunerade försäljningsframgångar ytterligare ökar köplusten hos kunderna. En viktig del i den framtida alkoholinformationen bör vara att ge allmänheten en korrekt beskrivning av alkoholkonsumtionens utveckling och motverka de felaktiga uppgifter som blir en följd av massmedias okritiska återgivning av de kommersiella intressenternas pressinformation och som kan ha konsumtionsstimulerande inverkan. Den gynnsamma utvecklingen med sjunkande totalkonsumtion av alkohol med mellan de två har brutits på ett oroande sätt. ökade spritförsäljningen med 3,, vinförsäljningen med 4,och starkölsförsäljningen i förhållande till . Denna utveckling måste brytas möjligt. I annat fall misslyckas vi med målsättning för vår alkoholpolitik. Den alltför höga alkoholkonsumtionen begränsas inte. Den ökar i stället ytterligare. Därmed vet vi också att alkoholskadorna kommer att öka. Redan nu kan enligt min mening den slutsatsen dras att de åtgärder som vidtagits med anledning av alkoholpolitiska beslut inte är tillräckliga. Höjningen av alkoholskatten var en riktig åtgärd, men dess inverkan på konsumtionen bör inte överskattas. Man bör hålla i minnet att höjningen inte ens återställde alkoholpriserna till realnivå. Det är inte min avsikt att i denna motion ifrågasätta huvudlinjerna alkoholpolitiska beslut. Däremot vill jag starkt ifrågasätta och dess alkoholpolitiska nämnds uppföljning av beslutet på väsentliga punkter. Den olyckliga konsumtionsutvecklingen är enligt min mening en direkt följd av att väsentliga delar av alkoholpolitiska beslut inte tycks vara kända och i vart fall inte i nämnvärd grad beaktade. Allvarligast är nonchalansen mot uttalanden angående informationens inriktning och den offentliga representationen. I motionen 255 till 1977/framhöll jag bl. a. att utgångspunkten för informationen bör vara vår kunskap om att det finns ett direkt samband mellan totalkonsumtion och alkoholskador, att alkoholen står i särklass som lätt identifierad skadefaktor och att balansen mellan vårdbehov och vårdresurser påverkas mycket negativt av alkoholkonsumtionen. Huvudmålet för informationen borde därför vara att alkoholtraditionernas sociala tryck avskaffas och att det traditionella bruket av alkohol begränsas. Jag hade anfört liknande synpunkter i motionen 1976/77:1481 som behandlades i samband med propositionen om alkoholpolitiken. Vid behandlingen av den sistnämnda motionen underströk såväl skatteut skottet som socialutskottet (SkU 1976/77:40 s. 76 och SoU 1976/77:4 y s. 6) betydelsen av att informationen inriktas på att förändra och begränsa det traditionella bruket av alkohol. förutsatte vidare att vad som i motionen anförts beträffande alkoholens roll i sällskapslivet, vid högtider och representation skulle komma att uppmärksammas av och organisationerna i deras informationsarbete. Vid behandlingen av motionen 1977/78:255 redovisade socialutskottet samma positiva grundinställning och förutsatte att synpunkterna i motionen skulle komma att beaktas av i dess fortsatta verksamhet. Två och halvt år resp. har förflutit sedan godkände skatteutskottets och civilutskottets uttalanden. Men några konkreta åtgärder för att ge informationen den av förutsatta inriktningen har knappast vidtagits, varken av , eller andra myndigheter. Upplysningen och informationen om alkoholen är fortfarande så gott som uteslutande koncentrerade på missbruket och missbrukarens återanpassning till ett normalt liv. Sambandet mellan det traditionella och till synes problemfria alkoholbruket och missbruket har inte uppmärksammats i nämnvärd grad. Samhällsinsatserna börjar först där missbruket börjar. Då alkoholkonsumenten övergår från bruk till missbruk vaknar samhällets intresse. Men de faktorer som leder fram till denna övergång belyses sällan eller aldrig. En grundläggande insikt vid alkoholinformationens utformning bör vara att vi inte minskar tillströmningen av alkoholskadade människor med en enda person, så länge information och andra samhällsinsatser begränsas till att enbart gälla de redan skadade. I det program i alkoholfrågan som folkpartiregeringen lade fram ingick initiativet till en kampanj mot överlåtelse av alkoholdrycker till ungdom samt avsikten att uppdra åt och att lägga fram ett program för information till alla ungdomar om alkoholen. Både dessa informationsinsatser måste självfallet innehålla upplysning om sambandet mellan den totala konsumtionen av alkohol och skadorna, hur beroende av alkohol uppstår och försök att få till stånd en ändring av attityderna till det traditionella bruket av alkohol. Konsumtionen av alkohol tyder på att vi egentligen inte kommit någon vart med uppgiften att ändra attityderna i de miljöer där huvuddelen av alkoholen konsumeras och där huvudansvaret för alkoholskadorna egentligen hör hemma. som samhället gör stora insatser för att förmå missbrukare att avstå från alkohol, utsätts den vanliga skötsamma medborgaren för direkta påtryckningar att bli eller förbli alkoholkonsument. Detta sker i det privata umgänget och vid offentliga myndigheters och enskilda företags representation. Alkoholfria alternativ finns numera i regel tillgängliga. Men de kommer i andra hand och först efter särskild Det generella utbudet gäller alkoholdryckerna. Enligt min mening borde ett av huvudmålen för alkoholinformationen vara att få ett definitivt slut på den orimliga ordning jag nu beskrivit och som är den mest vanliga. Att stå emot alkoholtraditionernas sociala tryck upplevs av flertalet människor som mycket arbetsamt. För de människor - särskilt de unga - som känner sig osäkra och har ett stort behov av gemenskap med andra människor hjälper knappast några föresatser att aldrig börja, att minska eller att sluta med alkoholförtäring. Det sociala trycket blir dem övermäktigt. Så länge det sociala trycket att i första hand välja en alkoholhaltig dryck består kommer nya generationer fortlöpande att matas in i alkoholtraditionerna och ett ständigt ökande antal att matas ut, fördärvade och utslagna. I tidigare nämnda motion, 1977/78:255, redovisade jag min övertygelse att ökat umgänge och samförstånd mellan människor med olika dryckesvanor är en nödvändig förutsättning för att bryta alkoholdryckernas dominans i umgängeslivet. som gått sedan den motionen skrevs har enligt min mening utsikterna till ett sådant samförstånd ökat. Oavsett personlig inställning till alkoholen inser de flesta människor nu klarare än förr att alkoholkonsumtionen bör begränsas. Några invändningar från alkoholkonsumenternas sida mot kravet på att alkoholfria alternativ skall finnas med vid första utbudet i alla dryckessituationer möter man inte. Även inom pågår en viktig attitydförändring. Man börjar inse att alkoholdryckernas dominans inte kan brytas genom separering av människor efter deras dryckesvanor och att alkoholtraditionernas sociala tryck kan brytas endast genom ökat umgänge och samförstånd med alkoholkonsumenterna. Med det opinionsläge som råder och med de attitydförändringar jag nämnt både hos alkoholkonsumenter och hos helnykterister skulle det enligt min mening vara ganska lätt att få gehör för en kraftigt upplagd informations- och upplysningskampanj under mottot: Alkoholfri dryck som första alternativ. Vad det egentligen gäller är att förändra rådande slentrianmässiga serveringsrutiner. Det samhällsorgan som enligt riksdagsbeslut skall handlägga alkoholinformationen är (Anämnden). Den synes knappast ha uppmärksammat uttalande om informationens inriktning på att försöka begränsa det traditionella bruket av alkohol. Den bör därför enligt min mening få klarare direktiv för sin informationsverksamhet. Vi har den något paradoxala situationen att samhällets högsta hälsovårdande organ, , förhåller sig tämligen passivt när det gäller att främja lämpliga alternativ till alkoholdryckerna. Detta trots att alkoholen utgör samhällets utan jämförelse största hälsorisk. gör Systembolaget, som har monopol på distributionen av alkoholdryckerna, betydande insatser för att främja användningen av alkoholfria festdrycker. Eftersom Systembolaget har direktkontakt med landets alkoholkonsumenter har dessa insatser ett betydande värde. Effekterna härav skulle ytterligare förstärkas om insatserna stöddes av och övriga folkrörelser, som har samhällets stöd för alkoholinformation. Om () med de starka medicinska och sociala motiveringar som föreligger genomförde en kampanj av samma storleksordning som t. ex. brödskivekampanjen i syfte att främja användningen av alkoholfria drycker, skulle betydande resultat kunna uppnås. En sådan kampanj bör därför genomföras i samarbete med Systembolaget, och övriga folkrörelser. Syftet med kampanjen skulle vara att bryta alkoholtraditionernas sociala tryck och att få till stånd en ordning med en alkoholfri dryck som första alternativ i alla dryckessituationer. I samband med alkoholpolitiska beslut uttalade att stat och kommun bör kunna visa stor återhållsamhet i fråga om användningen av alkoholdrycker i representationssammanhang. Vad gäller statliga myndigheter och verk hade det varit naturligt att riksdagsuttalandet fått omedelbar verkan i form av spritfri representation. Det finns f. n. en allt starkare opinion mot att skattemedel skall få användas för att betala alkoholkonsumtionen vid den offentliga representationen. Det är ett rimligt krav att ansvariga politiker på alla nivåer går denna opinion till mötes, i synnerhet som man numera i alla lägen blivit alltmer medveten om alkoholens roll som den helt dominerande skadefaktorn i det moderna samhället. Föreställningen att undantag från regeln om alkoholfri representation skulle erfordras vid utländska besök saknar enligt min mening grund. I vissa stater med muhammedanskt inflytande (t. ex. ) tillämpas redan en konsekvent alkoholfri representation. Jag har också sett att dessa länders representanter vid besök i andra länder ofta tillämpar en konsekvent helnykterhet. Att några komplikationer i umgänget härigenom skulle uppstå är ren mytbildning, odlad av företrädare för slentrianmässiga alkoholtraditioner. Mot bakgrund av om alkoholskadorna skulle även i detta hänseende kunna framstå som ett föregångsland genom att konsekvent slopa spritdryckerna i den offentliga representationen. På de skäl jag härmed anfört bör göra ett nytt uttalande om spritfri representation, som blir direkt bindande för de statliga myndigheterna och normbildande för landsting och primärkommuner. Detta skulle innebära ett viktigt steg mot den ordning som redan tillämpas i åtskilliga landsting och primärkommuner, nämligen en helt alkoholfri offentlig representation. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om alkoholinformationens inriktning och spritfri offentlig representation.