mot · G3021563 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ändring av valkretsindelningen vid kommunala val har vid upprepade tillfällen aktualiserats frågan om utjämningsmandat och småpartispärr vid val till kommunfullmäktige. Det har därvid anförts att ett valsystem med utjämningsmandat ger bättre proportionalitet och att därför bör införas samma system för val till kommunfullmäktige som det som redan gäller för val till landsting. Motionsyrkandena har avslagits med hänvisning till att nuvarande ordning tillkommit genom en överenskommelse mellan de fyra största partierna och att reglerna då bedömdes fylla högt ställda krav på proportionalitet. En närmare granskning av kommunfullmäktigvalen ger dock vid handen att utfallet gett skiftande grad av proportionalitet. Ett väljarunderlag på har i vissa fall inte givit något mandat. Exempel finns också på hur ett väljarblock som fått majoritet i väljarkåren hamnat i mandatmässig minoritet i kommunfullmäktige. Även om sådana händelser tillhör undantagen och f. ö. slagit ganska lika åt båda hållen, kvarstår det faktum att nuvarande regler missgynnar de mindre partierna. I längden kan detta förhållande inte försvaras. Därmed är inte sagt att problemet får sin bästa lösning genom införande av en treprocentsspärr och utjämningsmandat. Orsakerna till en dålig proportionalitet mellan antalet erhållna röster och antalet erhållna mandat ligger nämligen främst i valkretsindelningen. Bestämmelserna om kommuns indelning i valkretsar framgår av 2 kap. 9-11 §§ ValL. Där föreskrivs att kommun skall indelas i valkretsar om den har fler än 24 000 röstberättigade invånare eller för kommunen skall utses minst 51 fullmäktige. Kommun får indelas i valkretsar om antalet röstberättigade invånare överstiger 6 000 eller om eljest synnerliga skäl föreligger för sådan indelning. Beslut om indelning i valkretsar meddelas av efter framställning eller yttrande av kommunfullmäktige. Antalet fullmäktige skall vara minst 31. Minsta antalet fullmäktige i valkrets av kommun skall vara 15. Bestämmelserna om 15 fullmäktige som minsta antal i valkrets är tämligen nya. års val gällde nämligen 10 mandat som minimiantal. Enligt vår mening talar flera skäl för att rådande missförhållanden i första hand bör lösas genom att minimiantalet mandat i valkrets bestäms till ett betydligt högre tal än 15. En lösning med en treprocentsspärr och utjämningsmandat slår nämligen mycket orättvist mot mindre partier, som har merparten av sina väljare koncentrerade till en valkrets. Partiet i fråga kan ju ligga mycket nära mandat i ett par valkretsar, men på grund av svaghet i andra falla för treprocentsregeln vid fördelningen av tilläggsmandat. Ett rättvisare valsystem för kommunfullmäktigval torde däremot uppnås om exempelvis 25 mandat sätts som minimiregel för antalet mandat per valkrets. En ändring i sådan riktning innebär dock att reglerna om antalet röstberättigade invånare för kommunens indelning behöver omarbetas. En ändring av vallagens regler på dessa punkter bör alltså komma till stånd. Om frågan anses kräva utredning kan denna ske genom uppdrag till vallagskommitté, som har till uppgift att göra en översyn av vallagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring av vallagens bestämmelser om kommuns indelning i valkretsar. () ()