mot · G3022041 · 1980-04-28 00:00:00 — med anledning av proposition 1979/80:166 om sjöfartspolitiken m. m. Den sjöfartspolitiska utredningen anser det angeläget att rederinäringen i den svåra internationella konkurrens som f. n. råder ges möjlighet att genomföra erforderlig strukturrationalisering och bereda yrkesutbildad arbetskraft sysselsättning. För dessa syften är det enligt utredningen angeläget bl. a. att partrederier kan bildas och ges tillfälle att organisera sin verksamhet effektivt utan att därvid behöva beakta lagbestämmelser som utgår frän en gången tids förhållanden. Utredningen föreslår därför att en regel införs enligt vilken rederirörelse som drivs genom partrederi alltid skall anses sakna fast driftsställe i kommunalskattelagens bemärkelse och rörelseresultatet följaktligen beskattas i delägarnas hemortskommuner. Vidare föreslås att seglande delägare i partrederier skall beskattas enligt sjömansskatteskalorna för den del av hans rörelseinkomst som avser ersättning för arbete ombord i det egna fartyget. Remissinstanserna var positiva till förslaget med undantag av . som menar att man genom förslaget skulle frångå de grundprinciper som uppställs i kommunalskattelagen för att bestämma begreppet beskattningsort och vidare oroar sig för smittoeffekter till andra branscher. De problem med en ändring som befarar måste vägas mot den osäkerhet om rättsläget som pä senare är har förstärkts genom att skilda länsrätter bedömt likartade frågor olika. Nuvarande regler måste sålunda ses över. Den utdragna sjöfartskrisen har medfört att mänga rederier fått sin ekonomiska ställning allvarligt försvagad, och detta försvårar satsningar . Nuvarande tillämpning av skattereglerna utgör ett allvarligt hinder för en breddning av ägandet och därigenom en förstärkning av kapitalbasen varigenom rörelsen skulle ha möjligheter att lättare klara sig utan samhällets stöd. För att förebygga de av befarade problemen föreslår vi att sjöfartspolitiska utredningens förslag följs och att rederirörelse som drivs genom partrederi alltid skall anses sakna fast driftsställe samt att seglande delägare beskattas enligt sjömansskatteskalorna för den del av rörelseinkomsten som avser ersättning för arbete ombord i det egna fartyget. För att tillgodose kontrollsynpunkten föreslås att de nya beskattningsvillkoren endast får tillämpas efter regeringens medgivande för varje partrederi. Regeringen bör endast lämna medgivande för partrederi i fall där den nuvarande hemortskommunen tillstyrker upphävandet av fast driftsställe för rederiet i fråga. Avslutningsvis vill vi peka på att ett partrederi med fast driftsställe i t. ex. eller har stora fördelar jämfört med ett partrederi som är lokaliserat till en mindre kommun. För ett partrederi i är möjligheterna att finna delägare betydligt större än på en mindre ort. Man kan utgå ifrån att om sjöfartspolitiska utredningens förslag i skattefrågorna avvisas, så kommer koncentrationen av rederirörelser till storstadsregionerna att accelerera. Från samhällets synpunkt kan detta inte vara acceptabelt. Med anledning av vad som anförts hemställs att beslutar uttala 1. att regeringen får medge att rederi i särskilda fall ej kan anses ha fast driftsställe, dock under förutsättning av nuvarande hemortskommuns medgivande. 2. att seglande delägare beskattas efter sjömansskatteskalorna i enlighet med vad som i motionen anförts.