mot · G3022017 · 1980-04-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:165 om vissa varvsfrågor, m. m. I propositionen 1979/80:165, som i huvudsak ansluter till Svenska Varv-koncernens strukturplan, föreslås omfattande åtgärder, vilka syftar till att skapa förutsättningar för den svenska varvsindustrin att öka sin konkurrenskraft och anpassa kapaciteten till efterfrågan. Vad avser Oresundsvarvet i bör enligt Svenska Varv beslut om nedläggning fattas . Verksamheten bör enligt strukturplanen vara avslutad senast vid utgången av . I propositionen föreslås emellertid att avvecklingstakten bör bestämmas med hänsyn till möjligheten för de anställda att få nya arbeten. Svenska Varv föreslås enligt propositionen få i uppdrag att driva verksamheten vidare vid Oresundsvarvet på ekonomiskt minst förlustbringande sätt. Staten föreslås täcka uppkomna kostnader för den fortsatta driften. Vidare föreslås bemyndiga regeringen att besluta att kommun inom Landskronaregionen får ingå i stödområde . I propositionen föreslås dock inte att nu besluta om några andra konkreta åtgärder för alternativ sysselsättning i , vilket har skapat stor oro hos de anställda och ovisshet för den kommunala planeringen. Risk föreligger att ett stort antal människor med stor yrkesskicklighet flyttar från i synnerhet kommun. I såväl strukturplanen som propositionen förekommer beträffande Öresundsvarvet uttrycken avveckling eller nedläggning. Vi tolkar inte detta som att Oresundsvarvet skall avvecklas som arbetsplats, utan vi förutsätter att konkreta, meningsfyllda och utvecklingsbara arbetsobjekt kommer att tillföras arbetsplatsen så långt det är tekniskt och ekonomiskt möjligt och efter hand som strukturförändringen genomförs. Inom ramen för den av Oresundsvarvet utarbetade reviderade långtidsplanen torde finnas lönsamma arbetsuppgifter även för framtiden. I det följande kommer vi att behandla bl. a. kolhamnsprojektet, vilket vid ett förverkligande kommer att medföra behov av fartygsreparationer och övrig service för sjöfarten. Med hänsyn till Öresundsvarvets närhet till den projekterade kolhamnen är sådan verksamhet mycket lämplig och dessutom nödvändig. Vi anser det synnerligen angeläget att nu får ta ställning till konkreta alternativ till sysselsättning för att möta den strukturförändring som ett beslut i varvsfrågan kan leda till. Vid de upprepade kontakter som ägt rum mellan företrädare för kommun och industridepartementet har flera konkreta sysselsättningsskapande alternativ redovisats och diskuterats. Dessa alternativ har emellertid endast förtecknats i propositionen och omfattar följande: För etablering i anges 1. kolhamn, 2. miljötekniskt centrum. 3. finmekaniskt centrum. Som övriga stödåtgärder anges förstärkning av utvecklingsfonden i , fortsatt stöd till näringslivsdelegationen i och till alternativ produktion i varvsregionerna, ökat väg- och gatubyggande samt bidrag till täckning av hyresförluster för lägenheter som blir tomma i till följd av nedläggningen av Öresundsvarvet. Vi anser att det borde vara en förstahandsuppgift att se till att dessa hyresförluster inte uppstår, vilket kan ske genom att kommunen tillförs konkreta och utvecklingsbara sysselsättningsobjekt. De här nämnda åtgärderna är tillsammans eller var för sig givetvis av stor betydelse för Landskronaregionen vid en strukturförändring av Öresundsvarvet. Men även om varvet skulle komma att fortsätta sin varvsverksamhet i reducerad utsträckning, är konkreta stödåtgärder nödvändiga för på både kort och lång sikt. Det i första hand nämnda utvecklingsalternativet, en kolhamn, är av riksintresse vid övergång till ökad användning av kol i och kan också ha stort intresse för . kommun lade fram en utredning om utbyggnad av en djuphamn för bl. a. import av kol. Lokaliseringsprövning enligt 136 a § byggnadslagen söktes av kommun för en första etapputbyggnad. valde att pröva parallellt med de andra hamnar som sökte lokaliseringsprövning för centralhamn för kolimport, nämligen och . bedömde att endast en centralhamn var nödvändig . Den sista remissinstansen var koncessionsnämnden som yttrade sig efter att ha tagit del av de övriga remissinstansernas svar. tog mycket klar ställning. Vi citerar här koncessionsnämndens ställningstagande: tillstyrker från de synpunkter nämnden har att beakta, bifall till kommuns ansökan om tillstånd jämlikt 136 a § byggnadslagen till utbyggnad av djuphamn (Sundshamnen) för bl. a. import av kol samt avstyrker bifall till motsvarande framställningar av och . Härefter fortsatte planeringen mot ett förverkligande. kompletterade sin lokaliseringsansökan. Denna utredning pekade på nödvändigheten att frigöra sig från oljeberoendet genom en övergång till kol. I utredningen ingick en marknadsanalys som redovisade att en kraftig satsning på kol i stället för olja både var nödvändig och önskvärd från ekonomisk synpunkt och skulle innebära en tryggare försörjning. I sitt svar på denna kompletterande ansökan meddelade koncessionsnämnden att nämnden då inte hade anledning till ändrat ställningstagande. Beträffande de tillkomna planerna på ett kolkondenskraftverk i anslutning till Sundshamnen var nämnden dock ej beredd att uttala sig innan ett närmare förslag till utformning förelåg. Med hänsyn till att remissomgången för prövning enligt 136 a § byggnadslagen således är klar, kan från den synpunkten projektet med anläggning av kolhamnen (Sundshamnen) sättas i gång utan tidsutdräkt. Detta får anses vara av mycket stort värde för vårt land i den aktuella energipolitiska situationen. kommun har i en särskild utredning, benämnd Kolförsörjning 80 - motiv för snar utbyggnad, presenterat ett mycket värdefullt underlag för bedömning av kolhamnsprojektet. Någon motsvarande utredning som därtill är godkänd av koncessionsnämnden finns inte för lokalisering på annan ort i . På s. 68 i nämnda utredning redogörs för följdverkningarna för kommun vid utbyggnad av en kolhamn där. Det konstateras att en utbyggnad tillskapar en rad positiva sysselsättningseffekter för förutom den verksamhet som förutsätts komma att bedrivas med själva kolhanteringen. Bland dessa effekter kan nämnas: 1. utrustningsbehov vid övergång till kol, 2. koltekniskt centrum, 3. etablering av kolhandlare, rederier, skeppsmäklare, speditionsföretag och transportföretag, 4. askhantering med för landet central deponering i anslutning till hamnen, 5. carbogelprojektet - ny förbränningsform för kol, 6. reparationsverksamhet och service för fartyg - lämplig för fortsatt verksamhet vid Öresundsvarvet, 7. industrietablering på välbelägna markområden i anslutning till naturlig djuphamn. De negativa miljöeffekter som kan tänkas vara förenade med kolhantering har i utredningen varit föremål för omfattande studier och överväganden. De redovisade faktiska möjligheter som finns att på ett rationellt och effektivt sätt eliminera miljöolägenheterna samt det förhållandet att kolhamnen kommer att anläggas från närmaste bebyggelse har givetvis varit av avgörande betydelse för att har godkänt projektet. Arbetsmarknaden inom kommun såväl som hela Landskronaregionen står inför en svår omställning genom att verksamheten vid den största arbetsplatsen, Öresundsvarvet, står inför en omstrukturering. Förändringen berör tusentals människor direkt eller indirekt och kastar sin skugga över en stor del av regionens näringsliv. I detta läge gäller det för alla som har ansvaret i aktuella beslutssammanhang att skapa framtidstro genom konkreta beslut om meningsfylld och utvecklingsbar sysselsättning för berörda människor. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. uttala att Öresundsvarvet som arbetsplats, så långt det är tekniskt och ekonomiskt möjligt, tillförs konkreta, meningsfyllda och utvecklingsbara arbetsobjekt i takt med strukturförändringen i nuvarande verksamhet, 2. uttala att en centralhamn för kolhantering anläggs i . () ()