mot · G3021394 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1394 av m. fl. om åtgärder mot användning av kadmium De viktigaste användningsområdena för metallen kadmium är i form av stabilisatorer i plast, som pigmentsfärgämne, i elektriska ackumulatorer, för ytbehandling samt för framställning av vissa lågsmältande metallegeringar. Återvinningen av denna metall uppskattas till en liten del av det totala flödet, varför huvuddelen av det kadmium som finns i produkter på den svenska marknaden, förr eller senare, hamnar i vår yttre miljö om inte effektiva motåtgärder sätts in. Läget är fördelaktigt i det hänseendet att kadmium utan större svårigheter kan ersättas med andra material på de flesta av dess användningsområden. En svårighet är dock kadmiumhalten i gödselmedel till jordbruket. Där finns kadmium i råvaran, fosformineralet. Tillgången på världsmarknaden av sådant med låg kadmiumhalt är mycket begränsad. Dess bättre synes ha viss tillgång till sådant i . Det är därför viktigt att dessa tillgångar kartläggs och tas i anspråk i första hand för landets behov. Kadmium har negativa effekter både på människans hälsa och på den yttre miljön. Riskerna för människans hälsa gäller främst njurskador, skelettskador och förgiftningar. Vidare är kadmium ett cancerframkallande ämne. Kadmium har en mycket lång nedbrytningstid i människokroppen. Om tillförseln till kroppen upphör tar det att halvera den kvarvarande mängden av ämnet. En långsam men stadig ökning av förekomsten av kadmium i vår miljö har kunnat konstateras, och kadmiumhalten i vete har exempelvis ökat till det dubbla . Om ökningen av kadmiumhalten i miljön fortsätter, riskerar vi att en del av den svenska befolkningen får kroniska njurskador . Kadmium kan även leda till skelettskador, eftersom kadmium tas upp i skelettet lättare än den kalk som normalt skall tas upp. Det leder till en skör benstomme med väsentligt ökad risk för alla de komplikationer som följer av benbrott. Man har exempelvis konstaterat att fiskar som lever i vatten med en kadmiumhalt av per liter lätt får sin ryggrad knäckt genom att skelettet blivit alltmer skört. Människans akuta förgiftningsdos anses ligga under kadmium. Kadmium har också ekologiska effekter, eftersom det anrikas i näringskedjorna hos vattenlevande varelser. Med hänsyn både till människan och till miljön finns sålunda starka motiv för att söka ingripa mot den ökade kadmiumspridningen i vår miljö. Nettotillförseln av kadmium för färdiga produkter har beräknats till ca . Härav är de största posterna ackumulatorer med och stabilisatorer i plast med . I kadmiumförorenade råvaror beräknas finnas ca kadmium/år. Största posten är här slig från gruvindustrin med ca . Som nämnts tidigare återvinns endast en liten del av det kadmium som tillförs. Det är därför en angelägen uppgift att organisera och genomföra en långtgående återvinning av den kadmiumanvändning som anses som ofrånkomlig. Skall återvinningen bli effektiv gäller det att så långt möjligt eliminera utsläppen till luft och vatten. Dessa har varit av rätt betydande omfattning. Sålunda har det beräknats att utsläppen från punktkällor till luften i utgör ca /år. De största utsläppen kommer från metallverk med , järn- och stålindustri med , sopförbränning med och kabelbränning med . De diffust inkommande luftföroreningarna som också medför föroreningar från andra industriländer beräknas medföra kadmium till den svenska markytan. Omkring en tredjedel av åkermarkens kadmiumtillförsel beräknas komma från atmosfäriskt nedfall. Kadmiumutsläppen till vatten beräknas till /år. I deponerat avfall beräknas kadmium förekomma, varav från hushållens avfall. De största posterna industriavfall kommer från smältverk med och från gruvindustrin med . Till följd av de ökade riskerna med användning av kadmium har det redan vidtagits åtgärder i syfte att eliminera fortsatt tillförsel av kadmium till den mänskliga miljön och till livsmedel. Sålunda har regeringen beslutat att från förbjuda användningen av kadmium för ytbehandling eller sorn stabilisator eller färgämne samt import av sådana varor. Arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat anvisningar rörande hanteringen av kadmium. Enligt dessa skall kadmium ersättas med icke hälsofarlig eller mindre hälsofarlig vara närhelst detta är möjligt. Härigenom förväntar man sig att yrkesskador vid dammande hantering av pigment, svetsning, lödning och slipning av kadmiumhaltiga produkter skall minska kraftigt. studerar f. n. kadmiumflödet i samhället och resultatet av den studien kommer att publiceras i form av en rapport. Inom produktkontrollnämnden undersöker man möjligheterna att begränsa kadmiumhalten i gödselmedel. En åtgärd som skulle kunna vara lämplig är införande av pant på alla batterier som innehåller kadmium. Särskilda bestämmelser för hantering av bly- och kadmiumbatterier finns f. n. inte. Frågan om hanteringen av förbrukade kadmiumbatterier utreds inom och produktkontrollnämnden. F. n. återvinns kadmium ur större acku 1979/80: 1394 mulatorer medan de flesta mindre batterier hamnar på soptippen. Man försöker utarbeta rutiner för återvinning av kadmium ur alla batterier. Sålunda kan försäljarna av nya batterier bli skyldiga att motta de gamla och förbrukade för vidare befordran till återvinningsanläggningar. Det har beräknats att kadmium används i ackumulatorer inom landet. En tillverkare har byggt en återvinningsanläggning, främst för det egna behovet. Men kapacitet lär finnas för emottagande också av avfall utifrån. Det måste vara av synnerlig vikt att såvitt möjligt alla kadmiumhaltiga batterier går till återvinning. Om ett starkt motiv skall kunna finnas från allmänhetens sida att återlämna också små batterier torde det vara nödvändigt med ett pantsystem. Ett sådant system finns ju redan för glasflaskor och även för skrotbilar. En annan viktig fråga är kadmiumintaget via föda och drycker. I fråga om dricksvatten finns ett nedre gränsvärde på vatten. F. n. finns inte något nedre gränsvärde för kadmium i svenska livsmedel. Det torde kunna vara angeläget att ett sådant fastläggs på en för folkhälsan betryggande nivå. () rekommenderar en högsta tillförsel av kadmium på per dag och vuxen person genom föda och dricksvatten. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer 1. att en så hög pant sätts på batterier som innehåller kadmium att ett verksamt motiv för deras återlämnande till återvinning uppnås, 2. att åtgärder vidtas för att minska halten av kadmium i gödselmedel till jordbruket, bl. a. genom användande av råvara från , 3. att svenskt gränsvärde för kadmium i livsmedel fastställs och sätts på en från folkhälsosynpunkt betryggande nivå, 4. att en noggrann uppföljning av kadmiumfrågan sker även i fortsättningen från den miljövårdande myndighetens sida. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) PER (vpk)