mot · G302860 · 1980-01-23 00:00:00 — 1979/80: 860 av m. fl. om en kartläggning av den kommersiella kulturindustrin I den socialdemokratiska motionen 1978/79:607 framfördes kravet på att en parlamentarisk utredning om den kommersiella kulturindustrin tillsattes. Motionen behandlades av i samband med propositionen om barn och kultur (prop. 1978/79: 143, KrU 1978/79: 30). I kulturutskottets betänkande anfördes med anledning härav bl. a. att förslaget av barnkulturgruppen om en kartläggning av den kommersiella kulturindustrin hade avstyrkts av bl. a. med hänvisning till det utredningsarbete som pågick. Föredraganden angav i propositionen att det inte var befogat att aktualisera ett nytt kartläggnings- och analysarbete, innan pågående utredningar hade slutförts. Utskottets borgerliga majoritet delade denna uppfattning. Socialdemokraterna reserverade sig. I anslagsframställning för /81 behandlas frågan relativt utförligt, vilket vi hälsar med tillfredsställelse. Under nästkommande budgetår räknar med att inleda ett brett utredningsprojekt i fråga om initiativ för att motverka kommersialismens negativa verkningar. Pågående utredningsarbete önskar rådet knyta ihop till en helhet, bl. a. beroende på att det enligt rådets uppfattning saknas en översiktlig bild av nuläge, problem och möjligheter att påverka utvecklingen. uttalar vidare att det gäller att bearbeta grundläggande strukturella problem som inte kunnat tas upp samlat. Vi instämmer i detta uttalande. Det visar också på behovet av att genom en särskilt tillkallad utredning få fram den lägesbeskrivning som vi efterlyser. Vi vill vidare peka på att i sin anslagsframställning inte bara redogör för den snabba utvecklingen på området utan också tar upp frågan om tillkallandet av en statlig utredning, trots att så sent som avslog det socialdemokratiska kravet om en sådan. Det skulle enligt rådets uppfattning närmast gälla om det blir tal om åtgärder som går utöver kulturpolitiska området, vilket enligt vår uppfattning blir nödvändigt. I syfte att åstadkomma den översikt av området som bl. a. rådet anser nödvändig begär en anslagsförstärkning med . Någon sådan ökning återfinns inte i budgetpropositionen. Kulturministern kommenterar inte ens förslaget från , vilket vi med hänsyn till frågans stora betydelse från kulturpolitisk synpunkt tolkar så, att kulturministern är ointresserad av problemet. 1979/80: 860 Vi beklagar detta bristande intresse. På andra håll i samhället diskuteras dessa frågor alltmer. Så t. ex. vill vi peka på statens ungdomsråds förtjänstfulla arbete med utarbetande av rapporter i , vilka bl. a. behandlar fritidens kommersialisering. Folkets husföreningarnas riksorganisation har i serien Gå på bio bl. a. tagit upp marknadsföringen av film. Förhandsgranskningen av film har också kommit att diskuteras alltmer, inte minst mot bakgrund av att regeringen, mot biografbyråns rekommendation, frisläppte filmen . Till bilden hör också de betydande satsningar som görs av företag på området ofta stora och med multinationell inriktning vilkas enda syfte är att göra betydande vinster genom att sprida konstnärligt undermåliga produkter. Dessa kännetecknas dessutom av ett tilltagande våld i olika former. Vi vill även peka på bl. a. utvecklingen på videogramområdet, vilket redovisas i departementespromemorian Den elektroniska hästen, som videogramutredningen låtit utarbeta. På serieområdet pågår en företagskoncentration genom att det blivit känt att Semic planerar att köpa upp det danska förlaget /if. Om detta köp blir av, innebär det att Bonnierkoncemen i det närmaste får monopol på utgivning av serier i . I kommer i så fall endast att återstå Hemmets Journals utgivning av . Det skulle förvåna oss om regeringen var omedveten om denna utveckling. Under kulturministerns anslag i budgetpropositionen återfinns emellertid inget som kan uppfattas ens som ett tecken på att han anser att någon form av åtgärd är nödvändig. I stället får utvecklingen ha sin gång till men för barn och ungdomar, men till stort ekonomiskt gagn för de ekonomiska intressen som ligger bakom företagen i fråga. En så passiv kulturpolitik kan vi inte acceptera. Från olika håll kommer oroande rapporter om maktkoncentrationen inom den privata kulturindustrin och om vårt växande beroende av multinationella intressen. Litteraturen i vårt land hotas från flera håll. Mindre förlag upphör eller begränsar sin kvalitetsutgivning. ökar utbudet av i flera bemärkelser undermålig massmarknadslitteratur och serieproduktion i olika former. På filmområdet har den angloamerikanska filmen enligt tidskriften en massiv marknadsdominans i vårt land och svarar för av biobesöken och bruttobiljettintäktema. De tre stora svenska filmbolagens (SF, och Europafilm) verksamhet spänner över hela fältet av produktion, import, distribution och visning. Mer än hälften av alla till Svenska filminstitutets avgiftspliktiga biografer kontrolleras av dessa storbolag. Deras biografer svarar för av de totala bruttobiljettintäkterna. I en större granskning som radionämnden presenterat över könsrollsmönstret i TV konstaterades bl. a. att av de program som granskades (ca 23 timmars sändningstid) var importerat material från främst 1979/80: 860 De könsrollsschabloner som förmedlades i det granskade utbudet återfanns företrädesvis i dessa program, främst i de animerade programmen för barn. Den privata kulturindustrins dominans och vårt beroende av starka multinationella intressen finns också dokumenterade på en rad andra områden som musik, bilder, spel, leksaker, veckotidningar m. m. Den kommersiella masskulturindustrin har skaffat sig ett avgörande inflytande inom elektroniken och dess hårdvaror, över tryck- och fototeknik samt distributionskanaler. En ständig växelverkan mellan massmediateknik och industriell kulturproduktion föreligger. Det finns med andra ord goda skäl anta att kulturindustrins inflytande sträcker sig över flera sektorer på kultur- och fritidsområdet samt vidare att den är nära förbunden med annan industriell verksamhet. Den dominans som den kommersiella kulturindustrin utvecklat är i sig motiv för en granskning av en parlamentarisk utredning. Men en lång rad andra motiv kan åberopas som framför allt har att göra med effekterna av det utbud denna industri svarar för. Ett sådant motiv gäller hur yttrandefriheten skall kunna skyddas och utvidgas till att omfatta allt fler i samhället. Genom ett massivt likriktat och i många fall undermåligt utbud kan detta reellt begränsa yttrandefriheten för kulturarbetare, organisationer och institutioner. Yttrandefriheten riskerar att endast kunna utnyttjas av de intressen som har kapital, inflytande och distributionsvägar för lönsamma insatser. Genom att kulturverksamheten reduceras till enbart en fråga om konsumtion av färdiga produkter och passivt mottagande hämmas det egna skapandet och användandet av de konstnärliga uttrycksmedlens kritiskt granskande funktion. Tillkomsten av nya tekniska medier är i sig ingen garanti för en större mångfald av utbudet. Tvärtom föreligger risker för att mångfalden och de unika kulturaktiviteterna går under inför trycket från den kommersiella kulturindustrin med dess tillgång till storskalig reproduktions- och produktionsteknik. Ett annat motiv för en bred granskning av kulturindustrin är att det finns ett behov av att analysera frågan om 1970-talets kulturpolitik har kunnat motverka kommersialismens negativa effekter och vilken politik som bör utformas för framtiden. Kultur är en fråga om livsstilar, kvaliteter och värderingar. En betydande del av det kommersiella utbudet är präglat av mönster, schabloner och värderingar som är främmande för vår samhällssyn. Vi vill särskilt peka på underhållningsvåldet, som ökar i omfattning och ytterligare förråas, förlegade könsrollsuppfattningar, ohämmad alkoholkonsumtion och misshushållning med mänskliga och materiella resurser. Mot bakgrund av vad som ovan redovisats föreslår vi att en parlamentarisk utredning tillkallas. Utredningen bör göra en samlad kartläggning 1979/80: 860 av kulturindustrins branschstruktur, utveckling och förgreningar till andra samhällsområden, främst kopplingen till fritidsindustrin i övrigt. Utredningen bör också kartlägga vårt beroende av den internationella kulturindustrin. Kartläggningen bör även omfatta uppgifter om verksamhetens nuvarande omfattning, jämförelser bakåt i tiden och om möjligt prognoser för framtiden. Den förda kulturpolitikens effekter i syfte att motverka kommersialismens negativa verkningar bör utvärderas. Vidare bör utredningen analysera vilka åtgärder som är möjliga att vidta för att öka medvetenheten om vår kulturella identitet och vidga yttrandefriheten. Dessutom bör en plan för framtida reformer i detta syfte utarbetas. I detta sammanhang bör särskilt skolans, folkrörelsernas och kulturarbetarnas roll behandlas. Ett bifall till vårt förslag innebär också att utredningsresurser frigörs inom , vilka enligt vår mening främst bör utnyttjas för projektet i arbetslivet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening beslutar ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om tillkallande av en parlamentarisk utredning beträffande den kommersiella kulturindustrin. () () () () () () () () HANS () () () ()