mot · G3021400 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att främja sysselsättningen i 1 Bakgrund Läget på den värmländska arbetsmarknaden är nu ytterst allvarligt. Trots betydande arbetsmarknadspolitiska insatser går f. n. inemot 5 000 personer arbetslösa. Antalet lediga platser är lågt och svarar dessutom dåligt mot de sökandes önskemål och utbildning. Arbetslösheten har varit mer än dubbelt så hög som genomsnittligt för riket. Endast redovisar nu högre tal. Till detta kommer så att för noteras mycket långa arbetslöshetsperioder för den enskilde berörde. Inför den dämpning av konjunkturen som väntas har länet därför ett mycket dåligt utgångsläge. Den relativa arbetslösheten i illustreras i figur I nedan. Särskilt oroande är att antalet arbetslösa ungdomar successivt har ökat . Detta har resulterat i en nettoutflyttning av ungdo Arbetslöshet i procent av befolkning i arbetskraften BDSACXZYWDUTKMRPOEHF&LI N c AB RIKET 1 1979180 3 sami. Antalet arbetslösa ungdomar har mellan ökat med ca 1 100. För kvinnor liksom för arbetshandikappade som önskar förvärvsarbeta är situationen mycket svår. har industrisysselsättningen i minskat mycket kraftigt. Enligt uppgår sysselsättningsminskningen fram till tredje kvartalet 1979 till 7500 personer. Situationen för basindustrierna massa-, pappers-, järn- och stålindustrierna - är särskilt svår. Dessa näringars betydelse för industrisysselsättningen i länet framgår av figur II nedan. Eftersom dessa basnäringar har relativt sett större betydelse för sysselsättningen i än i något annat län har de konjunktur- och strukturstörningar som inträffat i dessa sektorer träffat med särskild tyngd. kom således basindustriföretagen tillsammans att minska antalet fast anställda med ca 3000 personer. Läget förmörkas av att man nu allmänt räknar med att strukturförändringarna kommer att fortsätta och att industrisysselsättningen i länet därmed ytterligare reduceras. Detta kommer i så fall att slå i riket (t-enh.) "Underrepresenterade" branscher hårt mot orter som saknar alternativa sysselsättningsmöjligheter, såväl på orten som inom rimligt pendlingsavstånd. Mer än var tredje industriarbetare i länet arbetar inom verkstadsindustrin. Flera av de mera betydande verkstadsindustrierna är inriktade mot basindustrin - särskilt skogsindustrin. Detta har medfört att även dessa företag och deras underleverantörer har drabbats hårt av nedgången. De kanske allvarligaste problemen finns f. n. inom verkstadsindustri, där det största företaget, Mekaniska Werkstad (KMW), nu står inför akuta svårigheter. befolkningsutveckling har stagnerat helt under loppet av . har stora förskjutningar skett inom länet. befolkning har ökat, medan folkmängden har minskat kraftigt i de norra, västra och östra delarna av länet. Särskilt stora befolkningsförluster redovisas för kommunerna . En fortsatt befolkningsminskning bedömer vi vara ett direkt hot mot möjligheterna att bibehålla och förstärka serviceutbudet i länets regionala centra och i de mindre tätorterna. Särskilt hotas offentliga regionala funktioner. hotas på detta sätt även möjligheterna att varaktigt stärka näringslivet i länet. 2 Politik för utveckling och sysselsättning Vi anser att de mål som statsmakterna i olika omgångar fastställt för länets utveckling bör ligga fast. Som komplettering till de övergripande målen vill vi nu liksom i tidigare motioner ange några mer specifika målformuleringar för olika områden. - Sysselsättningen i länet måste öka, särskilt för kvinnor och ungdomar. - Sysselsättningen på länets bruksorter och i de industrisvaga kommunerna måste upprätthållas. - Länets näringsliv måste utvecklas och differentieras. - De mindre och medelstora företagen måste stärkas. - Den statliga, landstingskommunala och primärkommunala servicen måste byggas ut i enlighet med redovisade planer. Det är med dessa utgångspunkter som vi nu framlägger våra förslag för att trygga en långsiktig förstärkning av näringsliv och sysselsättning i . 2.2 Socialdemokratisk politik för utveckling och sysselsättning i Utgångspunkter Sysselsättningsförhållandena i är starkt beroende av utvecklingen inom skogsnäringen samt järn- och stålhanteringen. Därmed blir länet känsligt såväl för kortsiktiga konjunkturvariationer som för långsiktiga internationella strukturförskjutningar. För att långsiktigt kunna stärka sysselsättningen i länet krävs därför dels åtgärder för att stärka basnäringarna, dels insatser för att utveckla och diversifiera det samlade näringslivet. En sådan samordnad långsiktig politik bör inbegripa följande komponenter: Basindustrierna kommer allt framgent att utgöra grundvalen för det värmländska näringslivet. Systematiska åtgärder behöver därför vidtas för att långsiktigt stärka och effektivisera nuvarande företagsenheter. De omställningar som oundgängligen är nödvändiga måste ske inom ramen för en väl genomarbetad strukturplanering. Detta måste ske under direkt medverkan från samhället och de anställdas organisationer. De borgerliga regeringarna har inte visat sig förmögna att ta det samlade grepp på problemen i som krävs. Till detta kommer de störningar och irritationer det inneburit att regeringen splittrat upp sin arbetsmarknads- och regionalpolitik under två olika departement. Länets befolkning har i alltför hög grad lämnats att ensam klara upp situationen. Från arbetstagarhåll har man visat stort engagemang i arbetet för att trygga sysselsättningen. Som exempel kan nämnas att de anställdas organisationer vid Skoghallsverken i samarbete med högskolan i och arbetslivscentrum nu arbetar på ett fackligt utvecklingsprogram för sitt företag. Man tar därvid fram bl. a. egna alternativ för företagets utveckling. Arbetet inbegriper analyser av företagets ekonomi, produktinriktning, marknadsförutsättningar och förutsättningarna för alternativ produktion. Det utvecklingsarbete som de anställda i startat visar på värdet av att de anställdas erfarenheter kommer till direkt utnyttjande i arbetet för att stärka utvecklingen i länet. Skogsindustrins råvarubehov måste långsiktigt tryggas. Detta kräver åtgärder dels för att öka skogstillväxten, dels för att trygga nödvändig avverkning. Järn- och stålhanteringen måste vidareutvecklas. Strukturutvecklingen måste ske i ordnade former och under direkt medverkan från samhället och de anställdas organisationer. Utvecklingen inom tillverkningsindustrin måste stimuleras. Arbetet för nya produkter och nya produktionsmetoder måste intensifieras. Särskilda insatser för forsknings- och utvecklingsverksamhet måste göras. Detta förutsätter ett direkt statligt engagemang och medverkan från de anställda. - Forsknings- och utvecklingsresultaten måste kunna föras vidare till produktion i industriell skala. Detta förutsätter tillgång till riskvilligt kapital, som ställs till förfogande genom ett långsiktigt statligt engagemang. - Den offentliga verksamheten måste stärkas. Endast genom att noggrant foga in samtliga här redovisade komponenter i en samlad politik för kan den nu ytterst alarmerande utvecklingen brytas. Det är med detta riktmärke som vi har utformat vårt förslag. I övergripande motioner rörande näringspolitiken, skogsnäringen och järnoch stålhanteringen redovisar socialdemokraterna förslag som sammantagna blir av central betydelse för den fortsatta utvecklingen i . På samma sätt föreslår socialdemokraterna i partimotioner direkta forsknings- och utvecklingsinsatser för . I det följande sammanfattar vi dessa förslag. lägger vi förslag till kompletterande åtgärder. I en särskild partimotion lägger socialdemokraterna fram sin politik för främjande av skogsnäringen. Det är ett åtgärd sprogram som torde bli av största vikt för denna i så viktiga basnäring. I motionen understryker socialdemokraterna vikten av att de borgerliga regeringarnas hittillsvarande passivitet, när det gäller att trygga en sund utveckling av den svenska skogsnäringen, bryts. Att ytterligare förhala de för branschen livsviktiga frågorna är inte försvarbart. Det är främst inom två områden som det krävs omedelbara åtgärder. För det första måste vi komma till rätta med den akuta råvarubristen. För det andra måste vi starta en samordnad planering av näringens utveckling. Råvarubristen är alamerande. Bristen på råvara medför att företagen inte fullt ut kan utnyttja den goda efterfrågan på skogsindustrins produkter. Detta är synnerligen allvarligt, då det för företag i en så konjunkturkänslig bransch som skogsindustrin är nödvändigt att ta vara på goda konjunkturår. De företag som misslyckas härvidlag står dåligt rustade när priser och leveransvolymer faller tillbaka i en påföljande konjunkturavmattning. Dagens virkesförsörjningssituation är helt oacceptabel. Socialdemokraterna det minst sagt klandervärt att regeringen hitintills förhållit sig helt overksam. Det står nämligen helt klart att de åtgärder som beslutade om under vårriksdagen 1979 är helt otillräckliga för att säkra industrins virkesförsörjning. tl 1979180 3 sami. I motionen slås fast att den beredskapslag som socialdemokraterna begärt måste utarbetas. bör därför begära att regeringen skyndsamt förelägger ett förslag om en sådan lag. Den bör till en början vara i kraft . Lagstiftningen bör få en sådan utformning att regeringen skall kunna sätta lagen i kraft för enstaka virkesförsörjningsområden eller för hela landet, om industrins virkesförsörjning eller sysselsättningen allvarligt hotas. Lagen bör vidare utformas så, att den kan användas av skogs vårdsstyrelserna i sådana enskilda fall där uppenbara försummelser och eftersläpningar i skogsskötseln föreligger. Lagen skall sålunda inte verka automatiskt. Den skall över huvud taget aldrig beröra den skogsägare som sköter sin skog och tar sitt ansvar för virkesförsöijningen. Det är helt nödvändigt att vidta åtgärder för att förhindra att vi åter kommer i en bristsituation som dagens. I tidigare socialdemokratiska motioner lades fram förslag i detta syfte. Man begärde att regeringen skulle ta initiativ till överläggningar mellan de berörda parterna om långsiktiga virkesavtal. Vidare krävdes att skulle besluta att skogsbruksplaner skall upprättas för alla skogsfastigheter. Slutligen föreslogs att regeringen skulle ta initiativ till en snabbutredning av hur samhället skall få tillgång till effektiva styrinstrument för att påverka avverkningen. Alla dessa förslag avvisades av de borgerliga. Dessa förslag återupprepas nu av socialdemokraterna. Svensk skogsindustri står inför krav på en fortsatt strukturell omvandling. Detta gäller samtliga delbranscher - massa- och pappersindustrin, sågverksindustrin samt skivindustrin. Det finns också en stor samstämmighet i bedömningen av de grundläggande dragen i den önskade utvecklingen. Det gäller kraven på en långsiktig balans mellan råvarutillgång och industrikapacitet, bättre råvaruutnyttjande samt en höjning av den internationellt sett låga förädlingsgraden i vår skogsindustri. Det råder också en bred enighet om att vidareutvecklingen och strukturomvandlingen inom skogsindustrin kommer att bli påfrestande. För socialdemokratin och för de anställdas organisationer har det stått klart att denna omvandlingsprocess inte får ske helt på de enskilda företagens villkor. Inte minst i har vi sett exempel på konsekvenserna av en dylik ordning. De stora förändringar som det är fråga om berör hela samhället och kan därför inte få avgöras av en mycket begränsad ägarkrets. Liksom i andra tunga industribranscher måste samhället, de anställda och företagen gemensamt planera för den framtida utvecklingen. En sådan planering bör åstadkommas genom en ökad samordning och samverkan rörande de stora, övergripande besluten, t. ex. vad avser nedläggningar/kapacitetsinskränkningar. förändringar i produktionsinriktningen. På detta sätt ges också möjligheter till en nödvändig planering av sysselsättningsutvecklingen och virkesförsöij ningen. I skogsmotionen kräver nu socialdemokraterna att ett sådant strukturoch handlingsprogram utarbetas. Branschens problem är sådana att detta program måste tas fram . I hotar nu djupgående strukturrationaliseringar. Dessa kan komma att drabba sysselsättningen hårt på orter som , , , och . Därmed blir den planering som föreslås av socialdemokraterna av särskild betydelse i . Det är nödvändigt att statsmakternas roll i branschutvecklingen preciseras i programmet. Denna bör då gälla såväl planeringsarbetet som genomförandefasen. Socialdemokraterna pekar i detta sammanhang på den mycket betydelsefulla roll som den föreslagna struktur- och utvecklingsfonden bör kunna spela. Denna fond skall kunna dels delta i riktade nyemissioner från företagen, dels lämna lån till angelägna projekt. Programmet bör också ge klara besked om de krav som måste ställas på företagen. De borgerliga regeringarnas politik har inom skogsindustrin liksom inom andra branscher inneburit en helt okontrollerad förmögenhetsöverföring från skattebetalarna till företagens ägare. Detta får icke upprepas. I motionen slås fast att finansiella insatser från samhällets sida torde krävas även för att trygga en positiv utveckling inom skogsindustrin. Dessa insatser måste emellertid ingå som en del i en planerad branschutveckling och inte som ske som panikartade brandkårsutryckningar. Därför har socialdemokraterna redan tidigare föreslagit att statsmakternas deltagande i branschutvecklingen skall ske genom ett statligt strukturbolag. Socialdemokraterna föreslår nu att uttalar sig för ett sådant bolag och att det blir en viktig komponent i det förslag till statlig medverkan i skogsindustrins strukturutveckling som regeringen nu bör lägga fram. 1 avvaktan på en samlad strukturplan för skogsindustrin bör enligt socialdemokraterna inga ytterligare beslut om nedläggningar av enskilda anläggningar fattas. För skivindustrin finns det emellertid enligt socialdemokraterna inte behov av att göra denna etappuppdelning i redovisningen av planeringsarbetet. Denna bransch har varit föremål för ett omfattande utredningsarbete. Trots tillgången till ett gott underlagsmaterial och trots upprepade krav på insatser har några åtgärder inte vidtagits. 1 socialdemokraternas motion angående handlingsprogram för skogsnäringen tog man särskilt upp skivindustrins utveckling. Det krävdes att hos regeringen skulle begära förslag till planmässiga åtgärder för att komma till rätta med branschens problem. Den borgerliga riksdagsmajoriteten avvisade detta krav. Därefter har utvecklingen rullat på. Flera anläggningar är nu nedläggningshotade. I detta läge upprepar socialdemokraterna och de fackliga organisationerna kravet på planmässiga åtgärder för att främja utvecklingen inom skivindustrin och att nödvändiga strukturförändringar skall kunna genomföras i socialt acceptabla former. Särskild uppmärksamhet bör ägnas frågan om forsknings- och utvecklingsverksamhet inom branschen. Några beslut om nedläggningar bör inte fattas innan regeringens förslag behandlats av . 1 en socialdemokratisk motion till innevarande förordas ytterligare medel för särskilda skogsvårdsinsatser. Stödet kan utgå inom det skogliga stödområdets inre zon. Med hänsyn dels till behovet av tiilväxtstimulerande åtgärder i det värmländska skogsbruket, dels till behovet av tillkommande sysselsättningstillfällen i förordar vi att sådant särskilt stöd skall kunna utgå för under budgetåren 1980/81-1982/83. Socialdemokraterna har vid upprepade tillfällen lagt fram förslag till åtgärder för att främja en nödvändig strukturomvandling inom specialstålindustrin. Dessa förslag har varit av särskild betydelse för stålindustrins utveckling i . krävde socialdemokraterna att regeringen skulle lägga fram en investerings-, struktur- och sysselsättningsplan för specialstålindustrin. framhölls att regeringen måste ta initiativ till en sådan ägarsamordning inom branschen att en övergripande branschplanering kunde ske. De borgerliga partierna avvisade dessa krav. Regeringen har visat en häpnadsväckande passivitet i vad gäller utvecklingen inom specialstålindustrin. I motion till årets kräver nu socialdemokraterna att regeringen redovisar resultat och erfarenheter av den hittillsvarande utvecklingen inom specialstålindustrin och de åtgärder som förberetts inom och vid länsstyrelserna. Denna redovisning bör kompletteras med en presentation av vilka konkreta åtgärder regeringen har för avsikt att vidta för att trygga sysselsättningen på bruksorterna. Genom den särskilda strukturdelegationen och direkt genom riksdagsbeslut har betydande kapitalbelopp ställts till industrins förfogande. Socialdemokraterna vill understryka att man inte är motståndare till att statsmakterna finansiellt medverkar till en positiv utveckling av specialstålindustrin. Men man har riktat kraftig kritik mot det sätt på vilket det statliga engagemanget skett. Genomgående har gällt att insatserna kommit till stånd utan den samordning och planmässighet som en framgångsrik strukturomvandling av specialstålindustrin fordrar. Till detta kommer att stödet till företagen ofta givits i former som för socialdemokratin är helt oacceptabla. Förmånliga lån har lämnats helt utan motprestationer från företagens sida och utan att samhället fått ett inflytande som står i rimlig proportion till de gjorda insatserna. Som exempel på detta kan nämnas statens engagemang i . I detta läge upprepar nu socialdemokraterna sitt eget och de fackliga oganisationernas krav på en samordnad planering för specialstålindustrin. måste specialstålutredning uppdateras, varvid den framtida skrotförsörjningen utreds och behovet av åtgärder övervägs. Med detta underlag kan sedan en samordnad investerings-, struktur- och sysselsättningsplan utarbetas i samarbete med företag och anställda. För vår del vill vi kraftigt understryka behovet av en sådan övergripande produktionsplanering. Som exempel på konsekvensen av en bristande produktionssamordning vill vi peka på de problem som skulle kunna drabba produktionsutvecklingen i , om man inom ensidigt beslutar sig för att ta upp produktion av väghyvelstål. På vissa orter i har gruvhanteringen avgörande betydelse för sysselsättningen. Det har därför direkt betydelse för när socialdemokraterna nu i en särskild partimotion tar upp förhållandena i den svenska gruvindustrin. Man konstaterar där att samhället måste ta sitt ansvar och genom aktiva insatser påverka utvecklingen om de akuta problemen inom gruvindustrin skall kunna lösas och utvecklingsmöjligheterna tas till vara. I motionen presenteras en rad förslag till åtgärder. Särskilt allvarlig är situationen inom den mellansvenska gruvindustrin. Hit hör den värmländska gruvnäringen. Avvecklingen av gruvhanteringen har fortgått i snabb takt. Flera företag har meddelat att man avser att lägga ner sina gruvor och sinterverk. Ett av de senaste exemplen är gruvan i . Besluten fattas oftast utifrån de enskilda företagens kortsiktiga överväganden och helt utan hänsyn till den samlade råvaruförsörjningen och de långsiktiga utvecklingsmöjligheterna. I motionen framhåller socialdemokraterna att det nu är helt nödvändigt att regeringen tar sitt ansvar och ser till att den mellansvenska gruvindustrins resurser utnyttjas på ett samordnat och långsiktigt riktigt sätt. En särskild utredning bör tillkallas med uppgift att utarbeta förslag till konkreta åtgärder. Inga nedläggningar inom gruvdriften bör genomföras innan utredningen slutförts och dess resultat förelagts . I den socialdemokratiska partimotionen understryks särskilt vikten av att man breddar den svenska malm- och mineralbasen. En viktig del i detta arbete för att utveckla gruvhanteringen är att öka utvinningen av icke järnmalmsfyndigheter. De svenska mineraltillgångarna är alltfort mycket Det är därför nu nödvändigt med en intensifierad och mera målmedveten prospekteringsverksamhet. I detta sammanhang vill vi peka på det lovande projektet att förädla och marknadsföra kalk vid gruvan i . 3.4 Ökad prospektering i I den socialdemokratiska partimotionen understryks som nämnts behovet av en intensifierad prospekteringsverksamhet i . Mineralförhållandena i är ofullständigt kartlagda. Med tanke på den aktuella situationen inom den värmländska gruvindustrin och det långsiktiga behovet av att bredda den värmländska mineralbasen framstår en intensifierad prospekteringsverksamhet som särskilt angelägen i . En ökad prospekteringsverksamhet förutsätter en direkt medverkan från geologiska undersökning (SGU). Dessa insatser skulle väsentligt effektiviseras, om SGU bereddes möjligheter att lokalisera ett filialkontor till . Vi förordar därför att regeringen i särskild ordning låter undersöka förutsättningarna för en sådan lokalisering samt förelägger förslag rörande organisation och kostnader för denna verksamhet. Vad vi här anfört rörande behovet av ett särskilt geologikontor i bör av ges regeringen till känna. 3.5 Läget vid Mekaniska Werkstad (KMW) I den socialdemokratiska motionen om näringspolitiken tas särskilt upp frågan om utvecklingen inom den del av industrin som tillverkar utrustning för vår basindustri. Vårt land har en lång tradition som en internationellt sett framstående producent och exportör inom basindustrierna. Detta gäller främst skogs-, stål- och gruvindustrierna. Denna position har vi till stor del vunnit genom vår tillgång till högkvalitativa råvaror. En annan ytterst betydelsefull faktor har varit att vi legat långt framme och varit ledande i utvecklingen av ny och effektivare produktionsutrustning för basindustrierna. Denna utveckling har skett såväl i basindustriföretagen själva som hos fristående utrustningstillverkare. Av avgörande betydelse har självfallet varit det nära utvecklingssamarbete som funnits mellan beställarna och tillverkarna av utrustningen i fråga. Det är ingen överdrift att påstå att basindustrierna i sin utveckling haft en stor fördel av en kvalificerad inhemsk utrustningsindustri. På motsvarande sätt har det varit en förutsättning för utrustningstillverkarnas fortlevnad att man haft en avancerad hemmamarknadsefterfrågan. Detta har såväl stimulerat den tekniska utvecklingen som givit möjligheter att vid export kunna visa på fungerande referensanläggningar. Den svenska basindustrins köp av ny utrustning sker nu i allt högre grad från utländska tillverkare. Detta leder till en utarmning av den svenska utrustningsindustrin. Denna utveckling går snabbt när den väl startat. Man hamnar i en ond cirkel: har man inga referensanläggningar för sin teknik får man inga order, får man inga order får man inga referensanläggningar. Flera företag är inne i denna cirkel; verksamheten får alltmera inriktas på reparationer och smärre renoveringar. Den tekniska utvecklingen, som skall ge framtidens produktion och sysselsättning, kan man inte delta i. Detta får återverkningar också för en mängd underleverantörer. Det är en lång rad svenska verkstadsföretag som berörs i varierande grad. Det är för särskilt allvarligt att dessa problem nu hårt drabbat Mekaniska Werkstad (KMW). Hejdas inte denna process kommer allvarliga konsekvenser att uppstå för både utrustningstillverkarna och våra basindustrier. Särskilt uppseendeväckande är att de samhällsägda basindustrierna, bl. a. , bidrar till denna utveckling. Denna utarmning av utrustningsindustrin sker som vi kan förutse mycket omfattande investeringar inom basindustrierna. Självfallet skall basindustrierna köpa bästa möjliga utrustning. Men med en fortsatt oplanerad utveckling förlorar vi för alltid möjligheterna att tillverka denna utrustning i . Socialdemokraterna har i branschmotion pekat på behovet av en ramplanering i basindustrierna. I denna planering skall bl. a. ingå investeringsutvecklingen. Om dessa förslag genomförs kommer vi att få en utmärkt grund för bedömningar rörande utrustningstillverkarnas utveckling. Det blir då möjligt att bedöma bl. a. vilka projekt som kan bli aktuella för svenska tillverkare, vilken samverkan som kan vara fruktbar mellan användare och tillverkare och mellan tillverkarna inbördes samt vilka utvecklingsinsatser som behöver göras.