mot · G3021864 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1864 av m. fl. om skärpta åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten Ekonomisk brottslighet är benämningen på vissa organiserade former av kriminalitet som starkt ökat . Den organiserade och ekonomiska brottsligheten utgör det kanske farligaste enskilda utslaget bland de tendenser till sönderfall som bryter igenom i det borgerliga samhällssystemet och i den övermogna och stagnerande kapitalistiska ekonomin. Den ekonomiska brottslighetens olika sidor har ett inre samband men tar sig också skilda uttryck. En verksamhet är den systematiska skatteflykten och hanteringen av svarta pengar. En annan är valutabrott och illegal kapitalflykt genom t. ex. olaglig utförsel av valutor och värdepapper, dubbla kontrakt vid utrikesaffärer m. m. Ytterligare en form sammanhänger med att vissa grupper kapitalägare alltmer medvetet övergår från produktiva investeringar till rent parasitära verksamheter som spekulation, lån till ockerräntor, korruption, missbruk av konkurser och olaga bokföringstransaktioner. Den organiserade och ekonomiska brottsligheten förskingrar och förspiller stora ekonomiska tillgångar och försvagar på så sätt gemensamma ekonomiska resurser för en rad angelägna samhällsbehov. Den riktar sig därför direkt, på ett brutalt sätt mot arbetarklassens och folkflertalets intressen. Den ekonomiska brottsligheten förtrycker på ett mer destruktivt sätt än kapitalismen i allmänhet. Inte minst riktar den sig i hela sin karaktär mot för arbetarklassen och folkflertalet viktiga ideologiska värderingar som solidaritet, ansvar och medmänsklighet och leder därmed till en försvagning av de demokratiska krafterna. De borgerliga partierna och den borgerliga staten, som påstår sig slå vakt om den s. k. fria företagsamheten, visar en påfallande tvetydighet och handfallenhet inför den ekonomiska och organiserade brottsligheten. Skatte- och kapitalflykt försvaras med hänvisning till kapitalets frihet. Justitiekanslern angriper åklagare som söker sätta kampen mot ekonomiska brott i första rummet. Härigenom döljs rötan i ett ekonomiskt system där legal och illegal affärsverksamhet i många fall flyter samman. Vpk kräver därför stopp för kapitalflykten ur landet. Vi kräver åtgärder mot spekulation och annat ekonomiskt skojeri. Vi kräver bättre resurser för och en annan prioritering av åklagares och taxeringsmyndigheters verksamhet för att utreda och angripa de ekonomiska brotten. Kampen mot den organiserade och ekonomiska brottsligheten är en principfråga för arbetarrörelsen. Det är av naturliga skäl svårt att ange hur stor omfattning den ekonomiska brottsligheten har. Det finns dock skäl anta att den uppgår till betydande belopp. För att ta ett exempel kan nämnas att sakhäleriet beräknas omsätta ca . har den ekonomiska brottsligheten ändrat karaktär. En stor del av brottsligheten begås i samband med näringsverksamheten. Tillvägagångsättet kan något schematiskt beskrivas enligt följande. Näringsidkaren etablerar en verksamhet, utan att anmäla denna till registrering. Han underlåter att anmäla sig för skattskyldighet till mervärdeskatt, liksom att inleverera s. k. B-skatt eller preliminärskatt i vissa fall. Detsamma gäller beträffande arbetsgivaravgifter. Den underlåtna registreringen följs av underlåtenhet att betala skatt och avgifter. På detta sätt skaffar sig näringsidkaren en betydande kredit på det allmännas bekostnad. Denna kredit medför vidare att näringsidkaren erhåller en konkurrensfördel framför andra mer nogräknade näringsidkare. När skulderna vuxit rörelsen över huvudet eller senast när det allmänna hunnit i kapp är det för konkurs. Den störste fordringsägaren i sådana konkurser är staten. En annan part som drabbas av denna typ av brottslighet är de anställda. Ofta har de preliminära skatterna inte inlevererats. Fackliga rättigheter och skyddsföreskrifter har åsidosatts. Erforderliga tillstånd saknas ofta. Efter en lyckosamt avslutad konkurs är det oftast fritt fram för nya friska initiativ. Enligt uppgift har denna typ av näringsverksamhet blivit alltmer avancerad. Inom vissa branscher byggs hela koncerner av dylika företag upp. Genom dessa förehavanden undandras det allmänna betydande belopp, vilket innebär att övriga skatte- eller avgiftsskyldiga får bära kostnaderna av brottsligheten. Brådskande åtgärder behövs mot denna typ av brottslighet. Inom BRÅ har brottslighet av denna typ utretts . Förverkligandet av förslagen har dock gått långsamt. Ointresset från regeringens sida är påtagligt. Initiativ stannar oftast vid ord. Följande åtgärder bör kunna vidtas . Skyldigheten att registrera näringsverksamhet, moms-skatteplikt, m. m. bör förknippas med kännbara straffregler. Inom en rad branscher bör etableringskontroll införas. Detta innebär att tillstånd att bedriva verksamheten måste sökas. Brott mot sådan skyldighet skall sanktioneras med straffregler. Åtgärder som innebär förberedelser till konkursbrottslighet bör kriminaliseras i långt större utsträckning än . Som ett led i att försvåra genomförandet av här omtalad brottslighet, bör en höjning av aktiebolagens aktiekapital (minimikapital) genomföras. Likaså bör möjligheterna till ansvarsgenombrott för styrelseledamöter/ägare i fåmansbolag underlättas. har motioner lagts om förslag till en allmän skatteflyktsklausul. Frågan har utretts i en rad sammanhang sedan 1953 års skatteflyktskommitté reste krav på införandet av en skatteflyktsklausul. De borgerliga regeringarna har under hela sin tid vid makten skjutit frågan framför sig. År har förslag utlovats i propositionsförteckningen som avlämnats i samband med budgetpropositionen. Detta har tydligen skett endast för att hålla kraven nere. Motiveringarna för handfallenheten är att det är svårt att juridiskt konstruera en sådan klausul från rättssäkerhetssynpunkt. Detta är dock endast ett hänsynstagande till de grupper i samhället som skulle kunna komma i fråga, om en sådan lagstiftning kom till stånd. kommunisterna reser därför åter kravet att beslutar uppdra åt regeringen att framlägga ett förslag till allmän skatteflyktsklausul. Med hänvisning till det anförda föreslås* att hemställer hos regeringen om skyndsamma förslag mot den ekonomiska brottsligheten i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) * Se även motion 1979/80:1865.