mot · G3022044 · 1980-04-28 00:00:00 — av och med anledning av proposition 1979/80:166 om sjöfartspolitiken m. m. I propositionen 1979/80:166 om sjöfartspolitiken m. m. föreslås att den direktgående transoceana linjetrafiken över svenska hamnar befrias från fyroch farledsvaruavgifter. Denna trafik rabatteras f. n. till , och det bortfall av intäkter som ytterligare skulle bli följden av förslagen i propositionen rör sig om drygt 12 milj, kr. Med nuvarande regler om kostnadsansvar måste ett bortfall av sjöfartsavgifter av ovan nämnt slag kompenseras med åtgärder för kostnadstäckning som drabbar annan sjöfart. Departementschefen är f. n. inte beredd att föreslå ändringar i frågan om kostnadsansvar. De föreslagna slopade avgifterna skulle till största delen beröra trafik över västkusthamnar. Trafiken över hamn skulle befrias från avgifter om ca 6 milj. kr. med utgångspunkt trafik. De slopade avgifterna skulle tillgodogöras fartyg och rederier oavsett registreringsland. om trafiken hänförs till direktgående linjetrafik". Någon definition av benämningen "" har inte gjorts i propositionen, där även benämningen "fjärrzon" används om samma sak. Ett klargörande vore önskvärt. Från hamnar vid , och skeppas gods till länder i andra världsdelar med direktgående fartyg. Detta kan dock, på grund av oregelbundenhet i fraktbehovet, ej betecknas som linjetrafik. Det kan röra sig om frakter med exempelvis sågade trävaror och visst gods i containers. Med nuvarande statligt stöd för landtransport kan dessa godsslag i vissa fall sändas till västkusthamn och vara transportstödsberättigade. Om fyr- och farledsvaruavgiften slopas för linjefart, kan godset skeppas ut med fartyg i linjetrafik, där sådan är etablerad, och befrias från sjöfartsavgifter. Staten kan då dels ha subventionerat transporten från till västkusthamn, dels ha avstått från sjöfartsavgifter. Om lasten skulle skeppas över Norrlandshamn, slipper staten utgift för transportstöd och får dessutom in sjöfartsavgift. En för hamnar icke obetydlig del i verksamheten utgör även hanteringen av det gods som skeppas i s. k. feeder-trafik till hamnar på kontinenten. Följderna av åtgärder från statsmakternas sida som orsakar ändring i transportmönstret och därmed minskar sysselsättningen för andra svenska hamnar har inte berörts i propositionen. I annat sammanhang säger departementschefen att det är viktigt att bevara konkurrenskraften mellan olika svenska hamnar vital och ograverad. Så blir dock icke fallet med nu föreslagen ändring för erläggande av sjöfartsavgifterna. kommer att flyttas över från vissa hamnar till andra. Det blir samma sak med verksamhet och sysselsättning. Landtransporter kan komma att öka. SJ, som har brist på vagnar, kan inte tillgodose utökad efterfrågan, och transporterna kommer att gå långa sträckor med lastbilar. Transporten flyttas över från sjöväg till landsväg. Det är en utveckling som också strider mot den positiva syn på sjöfarten som departementschefen i andra sammanhang säger sig ha. Vi anser att frågan om ytterligare ändring av sjöfartsavgifter kan få betydelsefulla, icke önskvärda effekter. Frågan borde lämpligen kunna behandlas av den aviserade utredningen om kustsjöfarten och förslag om eventuella åtgärder övervägas i ett trafikpolitiskt sammanhang. att beslutar att ändring av fyr- och farledsvaruavgifter såsom föreslagits i propositionen 1979/80:166 ej kommer till stånd. () ()