mot · G302407 · 1980-01-18 00:00:00 — av m. fl. om tidigareläggning av vissa väginvesteringar i I sitt s. k. Västernorrlandspaket för länets utveckling hemställde om ett helt batteri av åtgärder för att främja länet. Där upptogs då också frågor om väginvesteringar. menade att ett positivt bidrag till länets utveckling i hög grad skulle skapas genom en starkare satsning på väginvesteringar i länet. Detta skulle ge den ökade stimulans till skilda sektorer inom länets näringsliv som så väl behövs och för framtiden. a. pekades på vägnätets avgörande betydelse för skogsindustrin. Detta är en fråga som ytterligare accentuerats i och med att bekämpningen av skadeinsekter måste intensifieras. Uttransporter av virke måste nämligen ske på tider då inlandsvägar inte med nuvarande standard tål tung trafik. - Det kan erinras om att mellan av det allmänna vägnätet varit utsatt för begränsningar i fråga om utnyttjandet just på grund av sin dåliga bärighet. Ett obrutet virkesflöde från skogen i inlandet till kustens industrier är vidare ett oavvisligt krav för ett rationellt skogsbruk och en effektiv skogsindustri. I Västernorrlandspaketet pekade detaljerat på ett behov av väginvesteringar som genom tidigareläggning skulle kunna utföras som beredskapsarbete. Väginvesteringarna omfattade 232 milj. kr. Den satsning som sålunda föreslagits skulle på ett effektivt sätt tillgodose angelägna behov . Vägnätets betydelse har här berörts från skogens och skogsindustrins synpunkter. För industriell utveckling i allmänhet är vägsystemets standard emellertid också av fundamental betydelse. Glesbygdens boende och jordbrukets rationella bedrivande där kräver, inte minst med tanke på mjölktransporterna, ett vägnät som är av åretruntkaraktär. Pendlingsvägarna från glesbygd till kommuncentra är vidare ytterligt betydelsefulla för en god service och för ett flexibelt val av sysselsättning. Vägarna och vägsystemet fyller sålunda ett utomordentligt viktigt ändamål i den samlade utvecklingen av ett län som . Mot angiven bakgrund kan det noteras att insatserna i fråga om beredskapsmedel under nu pågående budgetår inte motsvarar de behov som föreligger. Bärighetsfrågan är en väsentlig fråga för . Vägnätets utbyggande och drift är här i högre grad än på andra håll i landet fördyrade av geologiska, geotekniska och topografiska förhållanden. Vägsituationen i länet måste därför ses med största allvar. Bärigheten hos ett vägnät som skall betjäna bl. a. tung skogstrafik måste fylla bestämda normer. Om så inte sker kan det befintliga vägkapitalet snabbt brytas ner och avsevärda kapitalförstöringar uppstå. Länet har som sagt inte fått ett tillnärmelsevis tillräckligt svar på Västernorrlandspaketets yrkanden. I stället har även anslagen för mindre ombyggnads- och förbättringsarbeten lagts i en nivå som svarar mot kanske av tidigare års anslag. Ytterligare en allvarlig fråga har också tagits upp: de två särskilda arbetsplatserna för bl. a. väganläggningar i inom och inom kommer enligt uppgift eventuellt att läggas ned. Detta skulle vara ett utomordentligt hårt slag för länets långsiktiga upprustning på vägområdet. Något sådant kan under inga förhållanden accepteras. De två särskilda arbetsplatserna i och anlägger nu vägar för 15-20 milj. kr. Detta är en viktig bas inom beredskapssidan för vägbyggandet i länet. I stället för att successivt nedtrappas borde detta belopp utan tvekan hållas i varje fall på samma nivå räknat i fast penningvärde. Det finns också all anledning att behålla de angivna arbetsplatserna inom länet av det skälet att de spelar en roll på mycket lång sikt och att de är väl belägna för att utföra viktiga uppgifter. Lidenstationen är sålunda väl belägen för stora insatser . Viksjöstationen är likaså möjlig att i ett längre perspektiv bibehålla på sin plats. Skulle en förflyttning vara önskvärd så är det fullt möjligt att göra en sådan insats till inom . Det belopp för tidigarelagda investeringar som Västernorrlandspaketet har tagit upp eller som nämnts, 232 milj. kr., bör också ses i ljuset av den beläggningssituation som länets vägnät befinner sig i. Grusvägseländet är i svårare än på andra håll. Skulle enligt vägnätets regler uppfyllas i länet beträffande beläggningen på vägnätet, erfordras fram investeringar av storleksordningen 100 milj. kr. Dessa siffror visar att den i paketet upptagna tidigareläggningen av vissa väganläggningar är i hög grad rimlig. Den visar också att en nedtrappning av de särskilda arbetsplatsernas insatser i och under inga förhållanden är försvarbar. Inledningsvis berördes vikten av genomgående flödesvägar från skogen till skogsindustrin. Här skall bara nämnas sådana vägar som norr om och Bredbyn-Myckelgensjö, båda i samt i . I övrigt hänvisas till den redovisning som finns i fastställda vägplaner och i vägpaketets investeringsförslag. Den arbetsmetod som tillämpats vid de särskilda arbetsplatserna i har inneburit att man eftersträvat att bygga ut vägsträckningar på ett naturligt sätt mellan tätorterna. I vissa fall har detta inneburit att man anlagt väg även i angränsande län i samförstånd med organen där. En sådan rationell syn på de särskilda arbetsplatsernas insatser bör understrykas som betydelsefull. I detta sammanhang är det då angeläget att understryka att motsvarande synsätt bör tillämpas också från andra län. Det är knappast meningsfullt att stanna upp ett vägförbättrande arbete just vid en länsgräns. Vi förutsätter därför att den särskilda arbetsplatsen i för väganläggningar ges möjlighet att fullborda sitt arbete med in i . Detta är ett allmänt intresse för båda länen. Vi understryker vägfrågomas avgörande betydelse för ett län som och anser att de medel som finns anslagna i budgetförslaget vid fördelningen bör kunna inrymma de åtgärder vi föreslår i denna motion. Med hänvisning härtill och det i övrigt ovan anförda hemställer vi* att som sin mening ger regeringen till känna att tidigareläggning av väginvesteringar bör ske i all den omfattning som föreslagits i Västernorrlandspaketet. () () BO () () * Se även motion 1979/80:408