mot · G3021597 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80:1597 av ni. om övergång till produktionsbeskattning, m. m. kommunisterna anser att övergång till en allmän produktionsbeskattning bör utgöra ett av huvudmålen för en reformering av värt skattesystem. Med allmän produktionsbeskattning avses användandet av flera skattebaser, som t. ex. företagens omsättning, råvaru och energiförbrukning m. m., i syfte att nå en skatteform som kan överta huvuddelen av ansvaret för indragandet av erforderliga skattemedel till statskassan. Skatterna skall dock även bidra till att uppnå andra mål. Så bör t. ex. en differentiering med hänsyn till produktionens nytta kunna tänkas, liksom med hänsyn till energiförbrukning och liknande. Det kan även tänkas fungera som ett element i allmänpolitiska och regionalpolitiska strävanden. Tanken på en närmare utredning av denna skatteform framförde vpk redan genom sin representant skatteutredning (se reservation av ledamoten . , avsnitt 6). När den dåvarande regeringen äntligen tillsatte bruttoskattekommittén kunde dock partiet konstatera att direktiven på viktiga punkter inte tillmötesgått de synpunkter vpk framfört om utredningens inriktning. I anledning därav får vpk nu begära tilläggsdirektiv. Mer om detta nedan. Beträffande nettovinstbeskattningen av aktiebolagen föreslår vpk i motionen en höjning av skattesatsen vid den statliga inkomstbeskattningen. I anledning av att regeringen aviserat ändringar i den nuvarande dubbelbeskattningen av utdelningar från aktiebolag, för vpk i motionen fram mer principiella synpunkter på denna beskattning. Partiet menar att dessa synpunkter bör beaktas i kommande utredningsarbete. Produktionen utgör en naturlig bas för beskattning. En viktig fördel är de förenklingar som kan vinnas i taxeringshänseende genom avlastning av den ordinära inkomstbeskattningen. kan då i betydligt högre grad inriktas på att stoppa den kvalificerade skatteflykten och liknande avarter inom inkomstskattesystemet. Förutom ett förenklat förfarande för att administrera samhällets inkomster finns andra fördelar. Ett produktionsbeskattningssystem har i utbyggt skick en betydande styreffekt på samhällsekonomin. 1 1979/80. 1979/80: 1597 med fördel användas för att uppnå önskvärda politiska mål. Exempelvis skulle en beskattning av andra produktionsfaktorer än arbetskraften kunna leda till en dämpning av tendensen att ersätta arbetskraft med datorer. Som bekant utnyttjas f. n. främst två typer av bruttoskatter i det svenska skattesystemet: mervärdebeskattningen och arbetsgivaravgifterna. Mervärdebeskattningen är dock inte acceptabel i sin nuvarande utformning. Genom att belasta all konsumtion med proportionell skattesats kommer den att verka regressivt. Detta innebär att låginkomsttagargrupperna drabbas hårdare av skatten. Kompensation i form av indexskyddade pensioner och förbättringar i barn- och studiebidrag förtar inte denna effekt. Motsvarande subventioner till höginkomsttagare i form av indexreglering av statsskatteskalorna har dock en förträfflig effekt för denna redan privilegierade grupp. De erhåller en procentuellt likartad skatteåterbäring för prisökningar på nödvändighetsvaror, trots att denna återbäring väsentligen används till att betala lyxkonsumtion och ett utvidgat sparande för deras del. Arbetsgivaravgifternas svaghet ligger bl. a. i att de ensidigt belastar lönekostnaderna. Härigenom drivs automatiseringen och rationaliseringen på. Detta är betänkligt, framför allt med hänsyn till den kris det kapitalistiska samhället befinner sig i. Begreppet arbetsgivaravgifter är f. ö. missvisande, eftersom dessa övervältras bakåt och drabbar lönearbetarna i form av att lönerna blir lägre än de annars skulle kunna vara. bör påpekas att till bruttoskatternas fördel hör bl. a. ett relativt okomplicerat förfarande och att de utgör en bred skattebas. Med hänsyn till detta och vad ovan anförts är det därför naturligt att denna skatteform kommer att utgöra tyngdpunkten i ett reformerat skattesystem. Mot den nuvarande utformningen kan dock flera invändningar riktas. Vpk anser att en allmän produktionsbeskattning bör bygga på utnyttjande av företagens omsättning, råvaru- och energiförbrukning m. m. som skattebas. En differentiering av skattesatsen med hänsyn till produktionens nytta och liknande faktorer kan tänkas. Mot denna bakgrund vill vpk kritisera de direktiv som meddelats bruttoskattekommittén. Av dessa framgår bl. a. följande. Kommittén har fått i uppdrag att utreda en skatteform som bygger på en omstrukturering av skatteuttaget. En viktig del i omstruktureringen utgörs av en minskning av inkomstskatteuttaget. En analys av en sådan skatteforms verkningar i samhället skall utföras; särskilt lyfts övervältringseffekterna fram som väsentliga. Snedvridande effekter skall belysas. Bland dem nämns: rubbad internationell konkurrenssituation, påverkan i produktionsfaktorval; likaså skall de fördelningspolitiska effekterna studeras. framlade kommittén ett delbetänkande (Ds B 1979:3 Bruttoskatter). I detta synes man bl. a. utgå från att omfördelningen inte 1979/80: 1597 skall innebära ökade kostnader för företagen, dvs. deras relativa andel av det nuvarande skatteuttaget skall inte ökas. Detta måste kritiseras. Kommittén måste bl. a. ha att ta hänsyn till att en omfördelning från inkomstskatt till bruttobeskattning kan komma att leda till en regressiv förskjutning av skattebördan, om inte reformen kompletteras med lämpliga, fördelningspolitiska åtgärder. I detta måste ingå att åstadkomma en önskvärd förskjutning inom skatteuttaget, så att skattesänkningar kommer breda inkomsttagarskikt till del. Vidare behandlar kommittén övervältringseffekterna ur en alltför snäv synvinkel. Utvecklingen i har under en lång rad av år lett till en stark värdetillväxt inom de svenska företagen, främst inom exportindustrin. Detta har skett på bekostnad av löneutvecklingen. Denna aspekt måste enligt vpk:s mening vara av betydelse vid diskussionen av övervältringseffekterna. Även här fordras en utvidgning av perspektiven och synen på beskattningens roll. I samband med övervältringsaspekten behandlas behovet av gränskorrigeringar. Analys av vad bristen på gränskorrigering har för reell betydelse saknas. Den skrämseldebatt som näringslivet drog i gång inför valet visar hur svepande och kritiklöst denna typ av argument kan användas. Ett betydligt större gränskorrigeringsproblem visar experten i sin analys. Detta kan kallas industrikapitalets flykttendenser vid ökad beskattning. Detta är enligt vpk:s mening ett allvarligt problem. Partiet har i motioner till riksmötena krävt åtgärder mot kapitalflykten. Skall en reformering av skattesystemet bli möjlig att genomföra, krävs ett genomförande av de föreslagna åtgärderna. Vpk menar att det är absolut nödvändigt att den diskuterade bruttoskattereformen måste träffa produktionsfaktorn kapital i hög grad. Naturligtvis måste även möjligheten av kombinationer i beskattningen av kapitalavkastningen diskuteras inom ramen för kommitténs arbete. Det är oroande att kommittén i fråga om beskattning av nettoinvesteringar vill lämna fältet öppet för en fortsatt gåvopolitik åt företagen. Vpk menar att beskattningen av nettoinvesteringar måste diskuteras med utgångspunkt i bl. a. produktionens nytta. Beträffande beskattningen av faktorersättningar föreslås i delbetänkandet att dessa väsentligen kommer att bli obeskattade i kommitténs modell. Man anser att någon tekniskt godtagbar lösning inte kan uppnås. Det är i så fall befogat att kommittén förses med tilläggsdirektiv, som möjliggör för kommittén att behandla detta problem. Lösningen kan stå att finna i att komplettera systemet med någon form av särskild ränteskatt. Även de preliminära slutsatser kommittén drar beträffande verkningarna av en mervärdeskattehöjning motiverar en djupare analys. Vpk får här påpeka att de slutsatser partiet redan tidigare dragit beträffande momsbeskattningens effekter nu delvis bekräftats av kommittén. Den jämförande analys av olika bruttoskatter som kommittén presenterar i kap. 6 av delbetänkandet är mycket allmänt och vagt hållen. Det är helt förståeligt med hänsyn till den knappa tid som utredningen haft till sitt förfogande. Vpk hyser den förhoppningen att kommitténs vidare arbete skall kunna drivas på ett bättre sätt och att dess arbete inte skall falla i skymundan som ett valtaktiskt hugskott. I det kommande arbetet finner vpk det naturligt att de synpunkter partiet fört fram bör beaktas. Den direkta beskattningen av företagens vinster bör skärpas. Detta skall genomföras dels genom en ökning av den statliga beskattningen av aktiebolagen . Dessutom föreslår vpk en översyn av reglerna om företagens nettovinstbeskattning i skärpande syfte. Begreppet driftkostnad bör ges en strängare definition. En begränsning av avdragsrätten kan verksamt bidra till en omläggning av beskattningen av löneomkostnaderna. Speciellt vissa typer av kostnader bör nämnas: Representationsreglerna bör slopas. Vid inkomsttaxeringen bör inte heller avdrag medges för obegränsade löneuttag av ledarkretsen i fåmansbolag. De utvidgade reserveringsreglerna bör ersättas av regler som bygger på att de fackliga organisationerna skall ha godkänt reserveringen för att denna skall beaktas vid inkomstbeskattning. Investeringsfondssystemet bör slopas och ersättas av de av vpk föreslagna samhällsfonderna. I årets budgetförslag aviserar budgetministern en utredning med uppgift att utreda möjligheten av att lindra dubbelbeskattningen av utdelade vinster. Den omsorg budgetministern visar dem som gör spekulationsvinster på andra människors arbete är minst sagt rörande. Utan att blinka kan han föreslå lättnader för kapitalägargrupper, som han i samma aktstycke låter högerpolitikens piska vina över löntagargruppernas ryggar. Och lättnaderna motiveras dessutom med att annan kapitalspekulation är mer gynnad i skattelagarna! Möjligheten av att utjämna orättvisan genom en skärpning av beskattningen på annan spekulation tycks inte ha föresvävat budgetministern. De lättnader budgetministern vill införa kommer med all säkerhet att motiveras även med behovet av riskvilligt kapital till näringslivet en gammal kär reklamslogan, som aldrig tycks förlora sin aktualitet. Vår nuvarande strafflag kriminaliserar stöld och ocker men omfattar ännu 1979/80: 1597 inte det brott som består i att berika sig genom spekulation på andra människors arbete. Vpk menar att kapitalägarna måste berövas sin makt över produktionsmedlen. Härigenom försvinner möjligheten till spekulation. Till dess denna position uppnås är det av vikt att förhindra kapitalägarnas ytterligare berikning. Därför menar vpk att all kapitalbildning måste ske på samhällelig grund och att tillgången på kapital inte får vara beroende av vilken grad av utsugning som kapitalägarna kan upprätthålla. Genom samhällsfonder undandras kapitalägarna bestämmanderätten över produktionen. Vpk anser att klagomålen över utformningen av vinstbeskattningen är betydligt överdrivna. Tvärtom är möjligheterna att kringgå dubbelbeskattningen alltför goda. Ovan har nämnts möjligheten att ta ut all vinst i form av lön i fåmansbolag. Vidare lättas bördan högst väsentligt av Annell-reglerna som medger lättnad i beskattningen av utdelning på nytt aktiekapital. Dessa möjligheter att kringgå dubbelbeskattningen bör slopas. En lättnad i dubbelbeskattningen skulle således innebära ett befästande av kapitalägarnas ställning. Det finns inget som tyder på annat än att skattebortfallet kommer att krävas ut av löntagarna i form av höjningar av indirekta skatter, införandet av nya avgifter för samhälleliga tjänster eller liknande. I stället menar vpk att beskattningen av spekulationsvinster bör skärpas. I en annan motion till detta kräver vpk skärpning av realisationsvinsten på aktier. I detta sammanhang vill vpk föreslå att en utredning tillsätts med uppgift att föreslå införandet av egenavgifter på utdelade vinster. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hemställer hos regeringen om tilläggsdirektiv för bruttoskatteutredningen i enlighet med de i motionen framförda synpunkterna, 2. att beslutar höja den statliga bolagsskatten till , 3. hemställer hos regeringen om skyndsam utredning av möjligheterna för en demokratisering av besluten om obeskattade reserveringar inom företagen i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att upphäver förordningen om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelning, den s. k. Annell-lagen, med verkan från , 5. att hos regeringen hemställer om förslag till begränsning av möjligheterna till skattefria fonderingar inom före 1979/80: 1597 tagen via avskrivnings- och nedskrivningsmöjligheter samt begränsning av driftkostnadsbegreppet i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. att hemställer hos regeringen om utredning av utdelningsbeskattningen i skärpande syfte i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)