mot · G3022009 · 1980-04-23 00:00:00 — Motion 1979/80:2009 av med anledning av proposition 1979/80:159 med förslag till lag om ändring i lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel, m. m. I propositionen 1978/79:170 lade regeringen fram förslag till lag om finansbolag. Förslaget innebar bl. a. att finansbolagen skall stå under tillsyn av bankinspektionen. Lagförslaget antogs med vissa ändringar av (NU 1979/80:23). Under ärendets behandling ägnades betydande uppmärksamhet åt frågan hur kompetensfördelningen skulle vara mellan bankinspektionen och enligt annan lagstiftning som kan ha avseende på finansbolags verksamhet. Framför allt gällde det avtalsvillkorslagen och konsumentkreditlagen. Enligt nuvarande lydelse av 2 § avtalsvillkorslagen undantas verksamhet som står under bankinspektionens tillsyn från avtalsvillkorslagens tillämpningsområde. 1 syfte att finansbolagens verksamhet alltjämt skulle omfattas av lagens tillämpningsområde föreslogs en ändring i 2 §. Härigenom skulle konsumentombudsmannen (KO) få behålla sin befogenhet att ingripa mot finansbolags avtalsvillkor. Tillsynen över efterlevnaden av konsumentkreditlagen utövas av . Detta gäller dock inte verksamhet som står under tillsyn av bankinspektionen. Beträffande denna lag föreslogs i propositionen inte någon särbestämmelse för finansbolagens del. Detta innebär att, när finansbolagen nu enligt finansbolagslagen förs in under bankinspektionens tillsyn, också tillsynen över deras verksamhet enligt konsumentkreditlagen kommer att överflyttas på bankinspektionen. Som framgår av näringsutskottets betänkande ägnade utskottet stort intresse åt kompetensfördelningen mellan och bankinspektionen. Utskottet ansåg sig emellertid inte kunna ta ståndpunkt i frågan på föreliggande material. Utskottet uppsköt därför behandlingen av förslaget till ändring i avtalsvillkorslagen och föreslog att hos regeringen begära ett kompletterande beslutsunderlag. biföll utskottets hemställan. Det begärda beslutsunderlaget har lagts fram i propositionen 1979/ 80:159 (s. 112 ff.). Efter en omfattande redogörelse för avtalsvillkorslagen, marknadsföringslagen, konsumentkreditlagen, inkassolagen och kreditupplysningslagen samt en presentation av bankinspektionens och organisation och arbetsuppgifter och av den samverkan som sker mellan tillsynsmyndigheterna lägger departementschefen fram vissa principiella synpunkter på tillsynsfrågan samt uttalar hur denna enligt hans mening nu bör lösas. Jag kan helt ansluta mig till de principiella synpunkter som departementschefen anför men anser att dessa bör leda till att en annan lösning väljs. Departementschefen anför (s. 121) att man enligt hans mening bör så långt möjligt undvika att företag ställs under tillsyn av olika myndigheter. I de fall där vissa företag, t. ex. banker, står under tillsyn av en särskild myndighet är det enligt hans principiella uppfattning mest ändamålsenligt att samla tillsynsuppgifterna hos denna myndighet. Som jag redan framhållit kan jag helt ansluta mig till denna ståndpunkt. Den överensstämmer också med den ståndpunkt som lagutskottet tog vid behandlingen av förslaget till konsumentkreditlag (LU 1977/78:5 s. 21) som bifölls av . Mot den nu angivna bakgrunden hade det enligt min mening varit naturligt om departementschefen förordat att KO:s möjligheter att ingripa mot finansbolagens avtalsvillkor skulle upphävas och att det i stället skulle ankomma på bankinspektionen att övervaka att finansbolagen inte använder sig av oskäliga avtalsvillkor. Så har emellertid inte skett. I stället ansluter sig departementschefen - under hänvisning till att frågan om hur tillsynsuppgifterna på skall fördelas mellan bankinspektionen och utreds av banklagsutredningen - till förslaget i propositionen 1978/79:170, som ju innebär att finansbolagen t. v. alltjämt skall omfattas av avtalsvillkorslagen men att tillsynen enligt konsumentlagen skall utövas av bankinspektionen. Om nu godtar detta förslag blir konsekvensen att bankinspektionen t. ex. skall utfärda råd och anvisningar hur finansbolagens marknadsföring av kredit skall ske och hur bestämmelserna om kreditköp skall efterlevas men att det skall ankomma på KO att övervaka och eventuellt ingripa mot de avtalsvillkor som finansbolagen utfärdar. En sådan ordning är enligt min mening inte rimlig. För de berörda finansbolagen måste det innebära en betydande omgång att på detta sätt ha att göra med två tillsynsmyndigheter när det gäller närbesläktade frågor. Även för de båda myndigheterna torde den nu föreslagna gränsdragningen medföra avsevärda olägenheter. Det förhållandet att en översyn av området pågår hos banklagsutredningen bör inte föranleda att man t. v. avstår från att följa den angivna principiella huvudlinjen att söka samla tillsynsuppgifterna hos den myndighet, bankinspektionen, som har den övergripande tillsynen över finansbolagen. bör därför nu besluta att något undantag inte skall göras från bestämmelsen i 2 § avtalsvillkorslagen om att verksamhet som står under bankinspektionens tillsyn inte skall omfattas av lagens tillämpningsområde. På anförda skäl hemställer jag att med anledning av vad som anförs i propositionen 1979/80:159 beslutar att bestämmelsen i 2 § avtalsvillkorslagen, att lagen ej gäller i fråga om verksamhet som står under tillsyn av bankinspektionen, skall avse även sådan verksamhet bedrivs av finansbolagen.