mot · G3022037 · 1980-04-28 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:162 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. Inom fördelningspolitiken är det inte oväsentligt hur stor del av inkomsten som går till olika delar av konsumtionen. Låginkomsttagaren måste använda en betydande del av sin inkomst till inköp av livsmedel. Det gäller särskilt i det fall att familjen har flera barn. blir för dessa således en mycket tung post i familjebudgeten. Alla pengar måste gå till det allra nödvändigaste, och det blir i det fallet inte möjligt att investera i dyrbara fritidsbåtar, konst eller andra spekulationsobjekt. Sådant är förbehållet höginkomsttagare. I en situation där låginkomsttagarna ser sig allt hårdare pressade, som andra kan spekulera i improduktiva investeringar, blir det allt nödvändigare att genomföra åtgärder som ändrar den fördelningspolitiska profilen till låginkomsttagarnas fördel. Vi har här i landet under en följd av år fått leva med inflation. Inom denna har prisstegringen på livsmedel varit särskilt märkbar. Priserna på livsmedel har stigit med i genomsnitt , varav kan hänföras till prishöjningar föranledda av jordbruksavtalets utlösning , till övriga leverantörsprishöjningar och till höjda handelsmarginaler. Härav svarar effekterna av mervärdeskatten för 1,0, 0,3, 0,3 resp. . På subventionerade baslivsmedel - mjölk, ost, kött, fläsk och chark - har priserna från årets början stigit med i genomsnitt . Av denna höjning beror på jordbruksavtalets utlösning , på marginalhöjningar i förädlingsindustrin och på höjda handelsmarginaler. Härav svarar effekterna av mervärdeskatten för 1,4, 0,9, 0,1 resp. . 31 mars 1980 har den allmänna prisnivån i konsumentledet stigit , prisnivån för dagligvaror , prisnivån för livsmedel och prisnivån för subventionerade baslivsmedel . kommunisterna har drivit kravet på borttagande av omsättningsskatten på livsmedel. Ett borttagande av momsen på livsmedel skulle få en fördelningspolitisk effekt som skulle gynna låginkomsttagare och barnfamiljer. Momsen på livsmedel kan tas bort på två olika sätt. I båda fallen måste det varusortiment som skall anses vara livsmedel avgränsas från andra varor. Den ena metoden innebär att man helt enkelt tar bort momsen på alla varor som klassats som livsmedel. Den andra metoden är att momsen får ligga kvar men bestäms som en särskild inkomstpost till statskassan. En lika stor summa går sedan ut i form av livsmedelssubventioner. På detta sätt återbetalas momsen på livsmedel till konsumenterna. En del skäl talar för att det kan vara fördelaktigast, både från fördelningspolitisk synpunkt och från folkhälsosynpunkt, att använda sig av den senare metoden, dvs. borttagande av momseffekten på livsmedel. Subventionerna kan då differentieras så att viktiga baslivsmedel ges en betydligt högre subvention än mera umbärliga. Det skulle också gå att göra näringsmässigt nyttiga livsmedel billigare och på så sätt gynna en livsmedelskonsumtion som från folkhälsosynpunkt är fördelaktig. En delframgång för vpk:s livsmedelspolitiska linje var införande av livsmedelssubventioner . Dessa innebär redan nu att en del av momsintäkterna på livsmedel går tillbaka till konsumenterna. I propositionen 1979/80:162 anges att jordbruksnämnden för /80 beräknar en medelsåtgång på 3 358 milj. kr. att användas till livsmedelssubventioner m. m. Men det krav som vpk ställt är att hela momsintäkten skall gå tillbaka till konsumenterna. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar att momseffekten på livsmedel skall avskaffas genom att den mervärdeskatt som härrör från försäljning av livsmedel i sin helhet skall återföras till konsumenterna i form av selektiva livsmedelssubventioner, 2. att hos regeringen hemställer om en översyn av vilka varor som skall anses vara livsmedel från skattesynpunkt och vilka livsmedel som från närings- och andra synpunkter skall ges en högre subvention vid fördelning av de medel som står till förfogande för ändamålet. (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk)