mot · G3021621 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1621 av m. fl. om nedrustning m. m. Den politiska situationen i världen präglas i hög grad av kriser och konflikter. De senaste månadernas utveckling mot ett hårdnande klimat stormakterna emellan och en ökande misstro gentemot motpartens avsikter leder osökt tankarna tillbaka till det dagar. Situationen är så mycket mer oroande då vi vet att lokala konflikter snabbt kan utvecklas till hot mot världsfreden. Runt om i världen kan vi finna konflikthärdar eller öppna krig. Inte sällan är dessa oroshärdar belägna i de allra fattigaste länderna. Ett studium av de militära konflikter som härjat och som i många fall alltjämt pågår visar att få regioner förskonats. Vapnens makt talar också i många länder för att hålla den egna befolkningen i schack eller som förtäckt eller öppet hot gentemot grannländerna. Bakom lokala konflikter kan man se stormakterna intressen och ageranden. lever bara en del av världens befolkning under trygga materiella villkor. Allt fler drabbas av svält och misär. Det borde vara en självklarhet för var och en att allt som går att mobilisera av mänskliga och materiella resurser satsas på att säkra mänsklig överlevnad, lindra nöd och utjämna klyftorna mellan rika och fattiga. Men verkligheten är den motsatta. Alltmer av världens resurser satsas på rustningar. De militära rustningarna slukar ofattbara summor. Nära totalt anser sig världens stater ha råd att satsa i militärutgifter. Supermakterna svarar för merparten av rustningskostnaderna. Oroande är dessutom de växande militära rustningarna i . De urholkar på ett allvarligt sätt utvecklingen och uppbyggnadsarbetet i de fattiga länderna. Det är viktigt att det som upplevs som en återgång till det inte leder till ytterligare upprustningar. Det ställs därför särskilda krav på stormakterna när det gäller att vidta åtgärder för att värna om världsfreden. Stormakternas förhållande till varandra har avgörande betydelse för det internationella läget. Stormakternas betydande inflytande på nedrustningsarbetet frånkänner dock inte de mindre staterna deras ansvar. Alla stater har anledning och skyldighet att söka bidra till en ökad avspänning och söka lösningar på de konflikter som finns i olika delar av världen. Stater som kan utifrån sin alliansfria och obundna ställning spela en viktig roll för att utjämna spänningar mellan stormaktsblocken. 1979/80: 1621 De förhandlingar om avspänning och samarbete som inleddes väckte förhoppningar om en dämpad rustningsutveckling. FN:s specialsession kring nedrustningsfrågor var en milstolpe i nedrustningsarbetet. samlades alla betydande stater till en bred och övergripande diskussion kring nedrustningsproblemen. Det är nu nödvändigt att vårt land driver arbetet vidare för att skapa en helhetssyn på dessa frågor. Även om nedrustningsarbetet pågått under en lång följd av år och bara några få steg tagits på den långa vägen mot avspänning och nedrustning i världen måste den nya öppning som nedrustningssession innebar tas till vara. Det är med stor oro vi konstaterar att den kvalitativa såväl som den kvantitativa kapprustningen fortgår utan större inskränkningar. Något provstoppsavtal för kärnvapen har inte undertecknats. Kärnvapenteknologin hotar att spridas till allt fler länder. Några väsentliga nedskärningar finns inte i SALT , vars ratificiering dessutom förefaller avlägsen. Avsaknaden av framsteg på nedrustningsonirådet får dock inte leda till handlingsförlamning. Nedrustningsarbetet måste fortgå och intensifieras. Arbetet för att motverka kapprustning och verka för fred är för mänskligheten en tvingande nödvändighet. Det handlar om att förändra hotbilden genom att begränsa rustningarnas omfattning. Det gäller också att få till stånd avtal, vilkas efterlevnad kan kontrolleras. Kärnvapen är det största hotet mot fred och mänskligt liv på jorden. Den militärtekniska utvecklingen har drivit fram nya och utstuderat grymma vapensystem. Även om vi ständigt stött på motstånd från stormakternas sida, måste vi oförtrutet arbeta för ett provstoppsavtal. En annan central och mycket oroande fråga i nedrustningssammanhang är kärnvapenspridningen. Allt fler länder förfogar över tekniken att framställa kärnvapen. Det finns inga avtal som reglerar kärnvapeninnehav. I detta sammanhang finns det anledning att vidga debatten om spridning av kärnvapenteknologin till att omfatta också debatten om spridning av den kommersiella kärnteknologin kärnkraften. Risken för spridning av kärnvapen är en av de skrämmande följderna av kärnkraftsanvändningen. Spridningsrisken är i betydande grad knuten till upparbetningen av använt kärnbränsle, eftersom det leder till utvinning av plutonium, fullt användbart för vapenändamål. Det finns därför starka motiv att söka åstadkomma ett stopp för upparbetning av använt kärnbränsle. bör självfallet avstå från upparbetning av ovan angivna skäl men också därför att upparbetningen inte underlättar den slutliga förvaringen av utbränt kärnbränsle. 1979 80: 1621 kraft och kärnvapen borde inge oro hos dem som förespråkar fortsatt och utbyggd användning av kärnkraften. Ansvaret för dessa frågor i det internationella perspektivet åvilar i stor utsträckning . Det borde vara av största vikt att man även inom detta organ noga följer frågor rörande sambandet kärnvapenkärnkraft. Om ickespridnings- och miljösynpunkterna skall tillgodoses måste frågorna också aktualiseras i internationella organ. bör därför i FN och i andra organ arbeta för ett internationellt avtal om stopp för upparbetning av använt kärnbränsle. Mot bakgrund av risken för spridning av kärnvapen, men också med hänsyn till de många andra stora problem och risker som är förenade med kärnkraften, är det viktigt att skapa reella valmöjligheter för de som står inför uppgiften att bygga upp sina energisystem. I många finns mycket goda förutsättningar att bygga ut förnyelsebara energikällor. Det bör också vara möjligt att utveckla en decentraliserad teknik på dessa områden som är anpassad till krav och förutsättningar. Valet av en högteknologi med centralistisk inriktning förstärker beroende av industriländerna. I-länderna med sina stora forskningsresurser har här ett särskilt ansvar. Den alldeles överväldigande delen av världens tekniska forsknings- och utvecklingsresurser är nämligen lokaliserad till i-världen. Vi har tidigare framhållit att världens resurser i betydligt högre grad än måste användas för att möta behov. bör därför i FN och i andra internationella samarbetsorgan på energi- och forskningsområdet arbeta för ett internationellt forskningsprogram för förnybara energikällor med hänsyn speciellt till behov. Det är också angeläget att noga uppmärksammar och driver dessa frågor inför den planerade om alternativ energi. Säkerhetslaget i har kommit i blickpunkten på ett särskilt sätt . De militära rustningarna i vår närhet har ständigt vuxit i omfattning och styrka. Det finns stora mängder kärnvapen stationerade i eller så att de snabbt kan nå vårt närområde. De senaste månadernas utveckling med en maktkamp mellan de olika blocken och hot om ytterligare upptrappning av den militära slagkraften är mycket oroande. Det är mot denna bakgrund så mycket mer angeläget att verka för att den europeiska säkerhetskonferensen i följer upp de förtroendeskapande åtgärder som kom ut ur de föregående konferenserna i och . Det finns anledning för att noga observera de risker för säkerheten i som de ökade rustningarna där utgör, också för de nordiska länderna, derna. 1979 80: 1621 Det svenska engagemanget i nedrustningsarbetet är väl känt. De insatser för avspänning och nedrustning som vårt land gör har lång tradition och är en mycket viktig del i vår utrikespolitik. Det är självfallet av största vikt att detta arbete kan fortgå och att det läggs stor politisk tyngd bakom arbete för begränsningar av rustningarna. Det är viktigt att de som deltar från svensk sida i detta arbete har goda resurser till förfogande för att fullfölja de svenska traditionerna på området. I budgetpropositionen anvisas medel till FOA för åtgärder avseende rustningsbegränsning och kontroll. Vi delar statsrådets bedömning att det är en förutsättning att vi förfogar över vetenskaplig och teknologisk kompetens och kan följa utvecklingen på området. Insynen i FOA:s verksamhet är emellertid starkt begränsad av militära skäl. Enligt vår mening borde en ökad men väl avvägd insyn vara både önskvärd och möjlig. Inte minst angeläget är detta mot bakgrund av att FOA:s verksamhet har en mycket stor bredd och är av betydelse för många av samhällets verksamheter. Vi föreslår därför att möjligheten med en lekmannastyrelse för FOA prövas. Det är angeläget att insikten i och debatten kring dessa frågor kan vidgas och engagera folkrörelser och andra organisationer med en bred kontaktyta. En av förutsättningarna för att våra nedrustningssträvanden skall få tyngd i internationella sammanhang är just den breda förankringen. Folkrörelsernas insatser spelar en avgörande roll för att informera och engagerar såväl de egna medlemmarna som en bredare allmänhet. Det är nödvändigt att folkrörelsernas behov av informationsmaterial på detta område tillgodoses på ett tillfredsställande sätt. Vi vill också understryka att aktiviteter rörande rustningsbegränsningar och sambandet mellan rustning och utveckling bör tillhöra de områden som prioriteras när regeringen tar ställning till hur stödet till folkrörelserna för deras internationella verksamhet skall utformas. En annan viktig del i vår utrikespolitik är de insatser vårt land gör för att minska orättvisorna ute i världen. Det kan gälla vår kamp mot apartheidpolitiken eller andra former av rasism, det kan gälla att motverka förtryck och kränkning av de mänskliga rättigheterna. I högsta grad gäller det också de insatser som kan göras för att uppnå en mera rättvis ekonomisk världsordning. Grunden till många av de konflikter som råder och till allvarliga framtida konflikter ligger just i de ojämlika förutsättningarna för i- och . Det är därför angeläget att våra kunskaper om resurssituationen i världen och om miljöpåverkan av olika slag fördjupas. Det är också viktigt att klarlägga möjliga handlingsvägar för framtiden. Vi vill därför upprepa vårt förslag om ett 1979/80: 1621 internationellt ekologiskt forskningsinstitut. Det svenska biståndssamarbetet är i verklig mening fredsbefrämjande och också i denna mening angeläget att vidareutveckla. Våra ståndpunktstaganden i beståndspolitiska sammanhang har därför betydelse för vår trovärdighet när det gäller nedrustningsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att uttalar att inom FN och internationella samarbetsorganisationer på energi- och forskningsområdet bör verka för ett internationellt forskningsprogram för förnybara och miljövänliga energikällor med särskild hänsyn till behov, 2. att uttalar att i FN och andra organ bör verka för en internationell överenskommelse om stopp för upparbetning av använt kärnbränsle, 3. att hos regeringen hemställer att möjligheterna att inrätta en lekmannastyrelse för FOA prövas, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande stöd till folkrörelserna för internationell verksamhet, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande det svenska arbetet för rustningsbegränsningar, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande den säkerhetspolitiska situationen i , 7. att anhåller att regeringen tar initiativ till inrättandet av ett internationellt ekologiskt forskningsinstitut. () () () () () () ()