mot · G3021567 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1567 av och om majoritetsval Den författningsreform som i två etapper beslutade om präglas av parlamentarismens princip. Regeringen skall enligt denna utgå ur och idealt stödja sig på riksdagsmajoritetens förtroende majoritets parlamentarism. I de fall de politiska förutsättningarna är sådana att en majoritet av inte kan samlas bakom en regering uppstår en minoritetsparlamentarisk situation, där regeringens förslag för sin framgång är beroende av tillfälliga överenskommelser med andra partier. Av detta följer att parlamentarismen fungerar bäst i teknisk mening i de länder där väljarna samlas i två dominerande partier eller väl sammanhållna partiblock. som styrelseskicket präglas av parlamentarismen utgår valsystemet från den proportionella principen. Vid valen till ges samtliga partier, som samlar lägst av rösterna i landet, en riksproportionell representation. Strävan har varit att så långt möjligt uppnå en millimeterrättvisa mellan olika partier. Det svenska valsystemet fyller högt ställda anspråk i detta avseende. Ett riksproportionellt valsystem är det naturliga i ett land som t. ex. med permanent samlingsregering. Kombinationen med en parlamentarisk styrelseordning och ett proportionellt valsystem har i vårt land, liksom i övriga länder med motsvarande system, byggt in en spänning mellan olika principer i författningen som är allvarlig med hänsyn till det politiska systemets handlingskraft. I den statsvetenskapliga litteraturen rörande valsystem finns en bred debatt rörande sambandet mellan olika valsystem och partistrukturer i ett land. Den vanligaste teorin formulerades först av och har därefter vidareutvecklats av den franska statsvetaren . Enligt denna föreställning, som har ett starkt stöd i empiriska undersökningar, främjar ett system med proportionella val ett flerpartisystem, medan majoritetsvalen i en omgång har en tendens att gynna uppkomsten av tvåpartisystem. Hur denna mekanism fungerar finns utförligt beskrivet i en bilaga till personvals- och valkretsutredningens betänkande Personvals- och valkretsindelning (SOU 1977: 94). I bilagan finns förutom en beskrivning av teoribildningen på området också en redovisning av hur ett system med majoritetsval i enmansvalkretsar skulle ha fungerat i med ledning av valsiffror. Av undersökningen kan bl. a. utläsas att den lotteririksdag som följde val hade undvikits med ett sådant valsystem. De känslighetsanalyser som redovisats bekräftar också den vanliga föreställningen att majoritetsval i enmansvalkretsar förstärker valvinden så att mindre förskjutningar i valmanskåren kring 50-procentstrecket resulterar i kraftigare ökning i parlamentsrepresentationen för olika partier. När ett parlamentariskt styrelseskick tillämpas i ett mångpartisystem blir det normala att ett parti inte ensamt uppnår majoritet i parlamentet. En majoritetsregering kan därför komma till stånd endast genom att två eller flera partier samverkar i regeringsarbetet. Om motsättningarna mellan partierna, såsom i vårt land, grundar sig på såväl ideologiska som klassmässiga skillnader, är förutsättningarna för att bilda handlingsdugliga koalitionsregeringar normalt inte goda. Resultatet hotar därför att bli minoritetsparlamentarism. Under den korta tid sorn den nya regeringsformen varit i kraft har vi fått exempel både på inbördes splittring inom koalitionsregeringar och på extrem minoritetsparlamentarism. Mot denna bakgrund är det väsentligt att intresset för majoritetsvalen hålls vid liv. Om situationen utvecklas i riktning mot permanent minoritetsparlamentarism av 1920-talsmodell, måste på allvar övervägas om inte kravet på proportionell rättvisa måste vika för kravet på handlingsduglighet. En övergång till någon form av majoritetsval blir då aktuell. Personvals- och valkretsutredningens analyser av majoritetsval föranleddes av att beslutat att analyser av majoritetsval på grundval av aktuella svenska valsiffror skulle göras. Genom det grundliga arbete som utredningen gjort beträffande valkretsindelningen vid sådana val bör det nu vara jämförelsevis lätt att upprepa studien med 1976 och valresultat som grundmaterial. En sådan uppföljning av personvals- och valkretsutredningens arbete bör ytterligare komma att belysa effekterna av majoritetsvalen till ledning för fortsatt diskussion av dessa frågor. Den nya författningsutredning som skall tillkallas efter beslut har inte fått till uppgift att överväga det riksproportionella valsystemet. Vi är fullt medvetna om att det i enhälliga betänkande 1979/80: 32 med anledning av motioner i författningsfrågor m. m. uttryckligen betonas att det inte är aktuellt att företa någon mera genomgripande författningsreform. Men även om utredningen skall prioritera andra frågor än valsättet, bör det vara möjligt för den att genom sitt sekretariat följa upp de studier av majoritetsval som andra utredningar redovisat på uppdrag. I samband därmed bör också uppmärksammas andra former av majoritetsval än enmansvalkretsar och en valomgång. I andra länder finns 1979/80: 1567 exempel på andra modeller, t. ex. majoritetsval i flera omgångar, som kan vara av intresse att studera närmare. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen angående fullföljande av studier av majoritetsval genom den beslutade författningsutredningen. () ()