ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021560 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om avgiftssystemet vid datainspektionen Datainspektionen övergår nu i och med det nya budgetåret till att bli en s. k. 1 000-kronorsmyndighet, dvs. de avgifter som tas in för tillståndsverksamheten skall bekosta inspektionens totala kostnader. Med hänsyn till den verksamhet det är fråga om får det anses riktigt med avgiftsfinansiering. Datainspektionen utreder det nya avgiftssystemets utformning (jfr prop. 1978/79:100 bil. 5 s. 22 f.). Det nya avgiftssystemet avses att träda i kraft (prop. 1979/80:100, bil. 5 s. 134 f.). Det är möjligt att det förslag som inspektionen kommer att överlämna till regeringen omfattar alternativa lösningar. I syfte att få underlag för bedömning av utfallet av ett nytt avgiftssystem kan det finnas anledning att utan rättskraft testa ett eller flera alternativ jämsides med nuvarande avgiftssystem. När slutligt system bestämts krävs tid för information om detta till registeransvariga. Utredningen om det nya avgiftssystemet inleddes , men datainspektionens arbetsbelastning har enligt uppgift inte tillåtit att arbetet bedrivits snabbare än som skett. Med hänsyn till de stora avgiftshöjningar som förestår är det en grannlaga uppgift att konstruera ett system som upplevs som rättvist av olika kategorier och tillståndssökande. Problem föreligger därför med att få fram ett bra system . Även om utredningsresultatet skulle bli klart , kan svårigheter dessutom uppkomma att nå samtliga registeransvariga med information före ikraftträdandet. Redan detta förhållande utgör anledning att reformen uppskjuts . Det finns också andra skäl som nödvändiggör ett sådant uppskov. Det nya avgiftssystemet kommer att påverka inte bara statliga myndigheters budget utan även kommuner och företags m. fl. Kommunernas och flertalet företags budgetår överensstämmer - till skillnad mot förhållandet på den statliga sektorn - med kalenderår. Med anledning av det anförda hemställer vi att beslutar hos regeringen anhålla att ett nytt avgiftssystem vid datainspektionen skall tillämpas först fr. o. m. .
mot · G3021564 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1564 Lagstiftningen har kommit att bli alltmer komplicerad och omfattande. Ständigt nya områden har blivit föremål för reglering i ett eller annat avseende. Denna utveckling har medfört att det blivit svårare för att i detalj utforma alla regler. Regeringen eller någon myndighet har givits i uppdrag att utforma tillämpningsföreskrifter, då inte de av beslutade lagarna kunnat ge klar vägledning. Inte minst på skatteområdet har denna utveckling gjort sig gällande. I en rad sammanhang har den centrala statliga myndigheten på området, , ålagts att utfärda tillämpningsföreskrifter till ny skattelagstiftning som beslutat om. Genom att dessa föreskrifter haft stöd i lag har de givetvis kommit att tillmätas stor betydelse. Om inte en föreskrift alldeles uppenbarligen strider mot lagstiftningen, måste det anses vara skattedomstolarnas skyldighet att följa anvisningarna. RSV har till yttermera visso ställning som domstol så till vida att för rättsärenden har som uppgift bl. a. att avge bindande förhandsbesked i skattefrågor. Nämndens beslut kan överklagas till regeringsrätten. RSV:s speciella ställning kan inge betänkligheter. Möjligheten - och skyldigheten - att utfärda tillämpningsföreskrifter innebär i praktiken att skattelagstiftningens innehåll i väsentliga avseenden beslutas av RSV. Att denna normgivningsmakt alltid utnyttjas i överensstämmelse med de intentioner som kan finnas i kan givetvis ingen garantera. avhänder sig således en del av den faktiska beslutanderätten över ett område, där rättssäkerheten och medborgarnas krav på att bli rättvist behandlade är av största betydelse. Ett sätt att bemöta dessa risker är givetvis att från sida undvika lagstiftning som innefattar bestämmelser om tillämpningsföreskrifter. Man bör alltså så långt möjligt undvika att ålägga myndigheter skyldighet att utfärda anvisningar av olika slag. Det är också möjligt att ett annat system bör övervägas när det gäller att meddela regler på skatteområdet. Eventuellt måste man i rättssäkerhetens intresse fordra att också tar ställning till de mera detaljerade föreskrifter som kan behöva ges. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning om effekterna av myndigheternas normgivning, bl. a. på skatteområdet, och förslag syftande till att öka kontroll härvidlag, i överensstämmelse med vad som anförts i motionen.
mot · G3021565 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 15651571 Motion 1979/80:1565 av och om det kommunala partistödet Det statliga partistödet fördelas numera på det sättet att varje i representerat parti får ett grundbelopp, som är lika för alla, och därutöver ett belopp sorn står i relation till antalet mandat. I landsting och primärkommuner gäller icke samma bestämmelser. Där sker fördelningen enbart med hänsyn .till det antal mandat som varje parti förfogar över. Anledningen till att ändrade den lag som reglerar partistödet var främst hänsynen till att varje parti har vissa grundkostnader som i princip är lika för alla. Att man icke införde liknande bestämmelser för kommuner och landsting var enligt vår mening ett misstag. Lagstiftningen bör ändras så att det blir möjligt även för landsting och primärkommuner att utge dels ett grundbelopp lika för alla partier, dels ett belopp i relation till antalet mandat. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar hos regeringen anhålla om förslag innebärande att lagstiftningen angående det kommunala partistödet ändras så att stödet utgår med dels ett grundbelopp lika för alla representerade partier, dels ett belopp i relation till antalet mandat. () () 1 1979/80.
mot · G3021566 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1566 av m. fl. om förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti har uttalat att kollektivanslutning till politiskt parti inte bör förekomma. Uttalandena har helt nonchalerats av det socialdemokratiska partiet. Detta visar att det räcker inte med uttalanden, utan principen att var och en skall ha rätt att själv välja politisk partitillhörighet måste fastslås genom lagstiftning. Från socialdemokratiskt och även fackligt håll har förslag om lagstiftning påståtts vara ett ingrepp i föreningsfriheten ett försök till inblandning i socialdemokratins och fackföreningsrörelsens interna angelägenheter. Detta är en oacceptabel ståndpunkt. Kollektivanslutningen står i direkt strid med grundläggande principer i vårt demokratiska system. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala att kollektivanslutning till politiskt parti ej står i överensstämmelse med vårt demokratiska samhällsskick, varför det i lag bör inskrivas den enskildes rätt att själv avgöra eventuell anslutning till politiskt parti. L. () ()
mot · G3021568 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1568 av m. fl. om skatteutjämningen mellan kommunerna i expansion och omvandling innebar att olikheterna i ekonomiska förutsättningar successivt ökade mellan länets kommuner. Låg skattekraft, ogynnsam åldersfördelning, höga sociala kostnader följs i regel åt. Invånarnas berättigade krav på god service tvingade de sämst ställda kommunerna att höja utdebiteringen. Gapet mellan fattiga och rika kommuner ökade. antog den särskilda lagen om skatteutjämning i . Lagen ger rätt att lämna bidrag och lån till kommuner inom landstingsområdet, i den mån det behövs för att främja skatteutjämning mellan kommunerna. Lagen trädde i kraft och gäller till utgången av 1981. Fr. o. m. 1979 har utnyttjat lagen om skatteutjämning. För att värna den kommunala självstyrelsen utgår skatteutjämningsbidraget efter generella regler och utan föreskrifter om hur medlen skall användas. Utjämningen har en social inriktning genom att bidragsreglerna beaktar hänsyn till kommunernas sociala och ekonomiska struktur. Den inomregionala skatteutjämningen syftar till att ge kommuner med låg skattekraft bättre förutsättningar att bygga ut sin service som skillnaderna i utdebitering minskar mellan kommunerna i . Trots att reformen endast verkat , kan berörda kommuner redan nu redovisa positiva effekter. Den höjning av utdebiteringen som de kommuner, vilka erhöll inomregionalt skatteutjämningsbidrag , behövt genomföra vid bibehållen servicenivå framgår av följande tabell: Bidragsbelopp 1979 motsv. Bidragsbelopp 1979 motsv. 1979/80: 1568 Den genomförda inomregionala skatteutjämningen är ett viktigt steg på vägen mot minskade klyftor i ekonomiskt avseende mellan kommunerna i . Regionen har emellertid fortfarande en sådan struktur att någon form av utjämningssystem måste finnas även efter det att den nuvarande lagen mist sin giltighet. Då erfarenheterna av det nuvarande bidragssystemet är positiva, bör därför den nuvarande, tidsbegränsade lagen om inomregional skatteutjämning permanentas. En permanentning är, jämfört med andra lösningar, också fördelaktig för kommunerna i deras arbete med en långsiktig, ekonomisk planering. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att utan tidsgräns förlänga nuvarande lag om rätt för att lämna bidrag och lån till kommun inom landstingsområdet i den mån det behövs för att främja skatteutjämning mellan kommunerna. () () () () () () () () () () () ()
mot · G302157 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:157 om upprättande av diplomatiska förbindelser med har det varit omöjligt för varje utrikespolitisk iakttagare att blunda för den betydelse som den katolska världens överhuvud och hans stab har som politisk faktor. Det är inte så mycket påvens politiska uttalanden som ger denna effekt, som det faktum att han personifierar en ideologisk världsmakt och därmed överskrider politiska gränslinjer som annars är tätt slutna mot omvärlden. Det är också ett faktum, välbekant för alla initierade, att samlade information om förhållandena i världen är överlägsen många av de nationella regeringarnas. Västdiplomater i en östeuropeisk huvudstad finner t. ex. ofta att de får fler och bättre upplysningar om det land de själva är stationerade i, om de tar kontakt med sina kolleger i , än de kan inhämta själva på ort och ställe. står av historiska men irrationella skäl utanför detta nätverk. Det kan endast vara till skada för oss. En annan väsentlig anledning till att den svenska staten borde upprätta normala diplomatiska förbindelser med är det faktum att en ökande del av svenska medborgare och blivande medborgare (invandrare och deras barn) är katoliker och ofta känner en stark solidaritet med sin religion. För dessa är det obegripligt att deras nya hemland ignorerar deras religions högste företrädare. Det finns inte heller någon som helst anledning för att göra detta. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller att upprättar diplomatiska förbindelser med .
mot · G3021571 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1571 av m. fl. De grundläggande riktlinjerna för samhällets utveckling i skilda avseenden läggs fast genom beslut i . Det är då också viktigt att beslut i andra sammanhang, t. ex. när det gäller kapitalförsörjningen till olika sektorer, är koordinerade med dessa beslut. När det gäller lantbrukets kapitalförsörjning kunde situationen vara bättre, även om riksdagsbeslutet i anledning av motion inneburit vissa förbättringar. Allmänt sett präglas ekonomin enligt de flesta bedömare av alltför låg investeringsaktivitet. Naturligtvis gäller detta i särskilt hög utsträckning investeringar med direkt betydelse för produktionen. Det är av denna anledning synnerligen anmärkningsvärt att på ett av de få områden i samhället där det verkligen finns en betydande investeringsvilja är kapitalförsörjning otillräcklig. Beslut har även fattats som syftar till en ökad markpolitisk aktivitet. Arealförstärkning till enskilda lantbrukare är angelägen i såväl jordbrukspolitiskt som regionalpolitiskt hänseende. Överföring av mark från bolag och domänverket ställer stora krav på tillgång till långfristigt kapital, eftersom berörda lantbrukare i regel saknar huvuddelen av disponibelt kapital. Strukturomvandlingen i jordbruket har inverkat på maskinparkens utformning och storlek. Kreditbehovet för denna typ av investeringar varierar starkt med det antal år en företagare varit verksam. Även investeringar i byggnader och markanläggningar har ökat starkt. Inriktningen på animalieproduktion ökar lantbrukets behov av långsiktiga krediter. Lantbrukets kreditförsörjning måste ha en sådan omfattning att den möjliggör att utslitet realkapital kan ersättas och därigenom ny teknik utnyttjas, att reproduktionsresurserna inom jord- och skogsbruk tas till vara och att produktiviteten i enlighet med samhällets målsättningar höjs. Lantbruksnäringen har fått ökad betydelse för förverkligandet av en sysselsättningsskapande regionalpolitik. Lantbrukets betydelse för samhällsekonomi och sysselsättning måste också ses i ett större sammanhang, där råvaruproduktionen och utvecklingen inom lantbruket är av stor betydelse också inom andra sektorer av samhällsekonomin. En för snäv avgränsning av lantbruket får återverkningar också inom andra sektorer av ekonomin. Det är därför nödvändigt att kapital finns tillgängligt för de areella näringarnas utveckling. 1979/80: 1571 Kreditförsörjningen har varit besvärlig under större delen av . allmänna hypoteksbanks försäljningsrätt av obligationer anges nu till 1 200 milj. kr. Enligt vår mening finns goda skäl att utöka denna rätt till 1 500 milj. kr. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar anhålla att regeringen medverkar till att allmänna hypoteksbank får gränsen för försäljning av obligationer höjd till 1 500 milj. kr. under detta år. () () TRYCKERI 1 »80
mot · G3021573 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1573 om ändring av bestämmelserna om allmänna arvsfonden Enligt 5 kap. tillfaller arv i vissa fall allmänna arvsfonden. Närmare bestämmelser om denna finns i lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden. Den allmänna arvsfonden tillförs medel i första hand genom arv. Dessutom kan fonden tillföras medel enligt vissa bestämmelser i bl. a. aktiebolagslagen (1975: 1385), lagen (1948: 433) om försäkringsrörelse, lagen (1955: 183) om bankrörelse samt lagen (1937: 81) om vissa internationella rättsförhållanden rörande dödsbo. När det gäller medel som tillfallit allmänna arvsfonden genom arv kan fonden under vissa förhållanden avstå medlen till annan (5 § lagen om allmänna arvsfonden). Någon motsvarande möjlighet att avstå penningbelopp som tillfallit arvsfonden genom bestämmelser i de förut uppräknade lagarna finns däremot inte. Det bör dock vara möjligt att i vissa fall där starka billighetsskäl talar därför kunna avstå även sådana belopp. För detta fordras en ändring i lagen om allmänna arvsfonden. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring av lagen (1928: 281) om allmänna arvsfonden som angetts i det föregående.
mot · G3021574 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1574 av m. fl. om tillverkning och försäljning av cider I regeringens proposition 1976/77: 108 om alkoholpolitiken uttalades som en målsättning i fråga om försäljning av alkoholhaltiga drycker att restriktionerna borde begränsas till sådana sorn av en bred allmänhet kan uppfattas som meningsfulla. Den gemensamma lagen för handel med drycker som föreslogs syftade bl. a. till större enhetlighet vid handel med olika slag av alkoholdrycker. På en punkt kan hävdas att dessa mål ej är uppfyllda, nämligen i fråga om försäljning av cider. tillverkas av äpplen och päron. Dess alkoholstyrka och användning sorn måltidsdryck gör den närmast jämförbar med öl. Trots detta klassificeras cider med en alkoholhalt överstigande 1,8 viktprocent sorn vin med därav följande konsekvenser i fråga om beskattning samt möjligheter till försäljning och servering. Den svenska fruktodlingen producerar frukt av hög klass och har gott anseende. Emellertid innebär s. k. goda fruktår att en icke obetydlig överproduktion sker, bl. a. med hänsyn till att en stor del av det svenska konsumtionsbehovet täcks av import. Importen som sådan är såväl angelägen som önskvärd i syfte att förse konsumenterna med färsk frukt av jämn kvalitet året runt. Dock innebär detta att det med god svensk skörd är svårt att avsätta hela den inhemska skörden inom landet. Härvid skulle en inhemsk produktion av cider innebära att de svneska odlarna kunde räkna med en över åren stabil avsättning av en del av skörden. skulle konsumenterna får tillgång till en på svenska råvaror baserad dryck. Detta innebär väsentliga fördelar från trygghetssynpunkt, såsom säkerhet i odlingen med hänsyn till de restriktioner som gäller i vårt land för användning av kemikalier. Erfarenheterna har visat att sådana aspekter tillmäts stor betydelse vid val av varor. Vidare skulle en cidertillverkning inom landet innebära en indirekt stimulans till äppleodlingar och därmed minska importbehovet de år då tillgången på utländska äpplen är svag och därmed priset är högt. En naturlig följd av de inledningsvis citerade alkoholpolitiska målen vore att betrakta cider som en dryck av samma karaktär som öl. med en viktprocent alkohol av högst 1,8 skulle därmed liksom nu hänföras till alkoholfria drycker och kunna försäljas fritt. Den benämns lämpligen lättcider, överstiger alkoholhalten 1,8 men ej 2,8 viktprocent kallas drycken cider och får saluföras enligt samma regler som gäller för öl. Med alkoholhalt mellan 2,8 och 4,5 viktprocent blir drycken 1979/80: 1574 starkcider och får enbart tillhandahållas av systembolaget. Skatt skulle uttas med samma belopp som för lättöl, öl och starköl. Några negativa akoholpolitiska konsekvenser kan inte förväntas av dessa åtgärder. En vidgad ciderkonsumtion skulle snarare ske på bekostnad av lättvinet. är dessutom föga lämpad som berusningsmedel. Till detta kommer de redovisade fördelarna för svensk fruktodling. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av lagstift ningen rörande drycker i syfte att underlätta tillverkning och försäljning av svensk cider. () () () PER STENMARCK (m) ()
mot · G3021578 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1578 av och om beskattningen av expropriationsersättning Det är nödvändigt att samhället för tätortsutveckling har expropriationsinstitutet till sitt förfogande. Det är dock förståeligt om markägaren (jordbrukare och skogsägare) som är beroende av marken för sitt uppehälle vill motsätta sig tätortsexpansion som drabbar hans förvärvskälla. Gällande beskattningsregler vid tvångsupplåtelse av mark kan innebära att en fastighetsägare tvingas dels avstå från sitt produktionsmedel, dels beskatta likviden som realisationsvinst. Särskilt för jordbrukare som ej kan erhålla ersättningsmark är dessa skatteregler speciellt ogynnsamma. Ett samlat livsverk kan plötsligt till största delen vara förlorat. gällde lättnader i skattehänseende vid tvångsupplåtelse. kan i andra sammanhang vinstberäkningar jämkas vid försäljning som medför samhällsnytta. Gällande regler vid expropriation borde ses över så att hänsyn tas till ett rimligt fastighetsägarintresse. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om dispensmöjligheter från oskälig realisationsvinst vid tvångsförsäljning av jord- och skogsbruksmark motiverad av samhällsnyttan. () SVEN-E. TRYCKERI 1*80
mot · G3021579 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om rätten tili avdrag vid inkomstbeskattningen för underskott i förvärvskälla har massmedia fyllts av uppgifter om höginkomsttagare som redovisar nollinkomst eller anmärkningsvärt låg inkomst till beskattning. De stora avdragsmöjligheterna för höginkomsttagare och de stora ekonomiska fördelar som uppstår på grund av marginaleffekterna gör det självfallet mycket lockande att genom i och för sig fullt lagliga, men för allmänheten stötande, transaktioner försöka dra undan så mycket som möjligt av inkomsten från beskattning. Genom höginkomsttagarnas stora avdrag och därmed förhållandevis låga skatt många med miljoninkomster betalar mindre än en normalinkomsttagare i skatt undergrävs allmänhetens förtroende för skattesystemet och skattemoralen sjunker. Även inkomsttagare utan särskilt höga marginalskatter stimuleras att på olika sätt försöka hitta vägar att dra undan delar av sin inkomst från beskattning. Den ökande andelen svarta arbeten är en effekt av detta. En viktig åtgärd för att upprätthålla förtroendet för skattesystemet är att begränsa avdragsmöjligheterna. Den avdragstyp som har störst betydelse för gruppen höginkomsttagare är avdrag för underskott i förvärvskälla. Härigenom kan personer med höga löner dra av reparationskostnader för sommarhus på jordbruksfastigheter, underhållskostnader för hyresfastigheter som säljs med god behållning efter endast ett kort innehav, m. m., m. m. Det nuvarande systemet med avdrag för underskott i förvärvskälla har betydande nackdelar från skattesynpunkt men också från andra synpunkter. Höginkomsttagare har t. ex. kunnat göra upprustningar med obeskattade pengar. Systemet medverkar till att skogsvården i vissa fall eftersatts beroende på att inkomster från jord- och skogsbruk betyder minskade möjligheter till underskottsavdrag. Även spekulationshandeln med fastigheter stimuleras. Bolagsbildning av skatteskäl stimuleras också genom att underskott i ett bolag kan dras av från lönen. Vissa kostnader kan därför betalas med obeskattade medel, vilket annars inte hade varit möjligt. En viktig reform från jämlikhetssynpunkt borde därför vara att söka inrikta skatte- och avdragssystemet på huvudprincipen att varje förvärvskälla skall beskattas för sig. Avdragsrätten för underskott i förvärvskälla skulle därigenom kraftigt begränsas. Vissa möjligheter att balansera underskott till kommande år måste dock finnas. En omläggning av skatte och avdragssystemet i denna riktning bör bl. a. kunna stimulera till ett aktivare skogsbruk och minskad spekulation i fastigheter av olika slag. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen begär en skyndsam utredning och förslag om en begränsning av rätten till avdrag för underskott i förvärvskälla.
mot · G302158 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:158 om gränserna för militärt övningsfält i Enligt propositionen 1979/80:100, bilaga 7 Försvarsdepartementet föreslås för kommande budgetår att . anslås för förvärv av kompensationsmark i . Förvärv av kompensationsmark innebär bl. a. att övningsfältet skall utökas med högvärdig . Därmed förflyttas övningsfältets östra gräns från gräns till läge vid allmänna vägen Tåstorps by-Skövde. Om dessa läglighetsköp skall omfatta hela fastigheter innebär det att militärens markinnehav också kommer att omfatta mark öster om den allmänna vägen. En förflyttning av gränsen innebär att övningsfältet kommer närmare befintlig bebyggelse, vilken enligt kommunplaneringen skall vara bestående. Förslag om en sådan utvidgning bör nu avvisas och den östra gränsen för övningsfältet läggas fast i huvudsak efter östra gräns. Därmed löses väsentliga miljöproblem för dem som har sin verksamhet i anslutning till övningsfältet. Ett område med i hävd hållet jordbruk erhålles mellan vägen och övningsfältet. Fiögvärdig bevaras och den allmänna vägen kommer inte att störas av militär verksamhet. Ytterligare ett skäl till att övningsfältet inte bör utökas är beslut om nytt skjutfält för garnison. Majoritetens motiv för beslutet att Vreten skulle bli nytt skjutfält var att detta också skulle vara ett komplement till övningsfältet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar 1. att avslå propositionen 1979/80:100 i den del det gäller anslag med , för förvärv av kompensationsmark i , 2. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om övningsfältets östra gräns.