mot · G3021644 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1644 av ni. oin inrättande av en avdelningsläkartjänst vid Akademiska sjukhusets i barnmedicinska klinik i , som är ett statligt undervisningssjukhus, har drabbats mycket hårt av den kärva budgetpropositionen. Således har ingen av de mer än 100 äskade nya tjänsterna föreslagits bli inrättade. Förhållandet kommer att på ett mycket hårdhänt sätt drabba olika verksamheter vid sjukhuset och sätta personalen på många svåra prov. Ytterst kommer givetvis patienterna att få känna av de bristfälliga personalresurserna. En verksamhet vid sjukhuset, som på ett alldeles särskilt sätt kommer att råka illa ut, är (FBH). FBH, som är barnmedicinska klinikens habiliteringsavdelning, har alltid kämpat med otillräckliga läkarresurser. Det finns en överläkartjänst och ingenting mer för en mycket stor organisation med en personal på totalt 65 personer varav 55 tjänster. För att åstadkomma en nödvändig läkarförstärkning har en underläkare varit utlånad från barnkliniken. Detta har varit möjligt åren 19731979 genom att FV-block förlagts till FBH. Eftersom antalet FV-block vid barnkliniken under det närmaste året kommer att minska från 13,5 till 6,5 upphör möjligheten att disponera något FVblock för tjänstgöring vid FBH. För att möjliggöra för FBH att kunna tillförsäkra patienterna och deras föräldrar den vård som faktiskt är känd och beprövad äskades för /81 en avdelningsläkartjänst till avdelningen. Tjänsten tillstyrktes också av . Under beredningsarbetet i berört departement har representanter för för rörelsehindrade barn och ungdomar bedrivit en mycket omfattande och intensiv upplysnings- och påtryckningsverksamhet. Allt detta har tyvärr varit förgäves och står FBH:s verksamhet inför en närmast katastrofal situation. Köerna är långa och andelen svåra fall har ökat markant sedan de flesta län inom regionen fått egna habiliteringsresurser. Vårdtiderna har förkortats och patientomsättningen har ökat, vilket skärper behovet av läkarmedverkan. Nya patientgrupper har dessutom tillkommit; framför allt patienter med ryggmärgsbråck och MBD. Inom MBDdiagnostik och -behandling har man vid FBH bedrivit ett utomordentligt viktigt och framgångsrikt utvecklingsarbete. Denna verksamhet har nått en sådan utveckling att den mer och mer bör inlemmas i rutinverksamheten. För de traditionella patientgrupperna gäller att utvecklingen 1979/80: 1644 skapat bättre utrednings- och behandlingsmetoder, som kräver mer läkarmedverkan. Detta gäller såväl patientundersökningar, behandlingsuppläggning, behandlingskonferenser som att hålla ihop och leda det stora team av övriga medarbetare som är engagerat i både diagnostik och vård. Inte minst har kravet på ökad integrering med den vanliga förskolan och skolan lett till behov av ökade läkarinsatser såväl inom administration som vård. Mot denna bakgrund är den minskning av läkarresurserna, som blir fallet, en ren absurditet. Detta intryck förstärks när man vet att behovet av utbildning i habilitering är stort, och varje pediatriker borde ha minst tre månaders erfarenhet av habiliteringsverksamhet. Efter kan man på inte erbjuda någon sådan utbildning till någon enda av de läkare som utbildas där. Denna närmast horribla situation kunde i viss utsträckning förbättras om FBH tilldelades avdelningsläkartjänsten i habilitering. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar att låta inrätta en avdelningsläkartjänst vid Akademiska sjukhusets i barnmedicinska klinik för placering vid .