ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302391 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om en utredning om verktygsmaskinindustrin, m. m. har en viss avancerad produktion av verktygsmaskiner för bearbetning av metaller. Läget för denna bransch synes inte alltigenom dåligt. Den svenska marknadens månatliga förbrukning av verktygsmaskiner har dock stagnerat. En del företag måste därför öka sina exportandelar. Detta skapar trots en tämligen god orderingång åtminstone vad beträffar spånavskiljande maskiner - () en viss osäkerhet för framtiden. Då en avancerad inhemsk verktygsindustri är av stort värde för industrins utveckling bör branschens framtidsutsikter kartläggas. Branschen saknar dock inte företag med problem. Ett av dessa är Mekaniska Verkstad. Detta företag spelar en mycket viktig roll för sysselsättningen och näringslivets mångsidighet i . Företaget har varit en av de dominerande arbetsgivarna på orten (av ortens industrisysselsatta ). Företaget, som har en avancerad verkstadsproduktion, har genom sin existens i någon mån bidragit till att mildra Lidköpingsortens karaktär av låglöneort. har 180 personer varslats om uppsägning från företaget. Av dessa är 100 kollektivanställda, vilket utgör en fjärdedel av företagets arbetarstyrka. Övriga är organiserade i SIF och SALF. innebär detta att en planerad personalminskning om närmare 250 personer genomförs. Många anställda och andra berörda ställer sig med oro frågan: Nalkas slutet för ledande verkstadsindustri? Den kraftiga neddragningen av sysselsättningen vid LM V och riskerna för en avveckling är ett hårt slag mot och mot hela näringsstrukturen i denna del av . Det bör tilläggas att andra företag i också minskat antalet anställda. LMV är en del av . Hotet mot företaget är ett exempel på hur en storkoncern kan spela med människorna i en hel bygd. Det är ett exempel på hur storfinansen i sitt vinstbegär hänsynslöst får behandla de arbetande och deras utkomstmöjligheter. gjorde en vinst-efter avskrivningar-på 431 milj. kr. Ijämförelse härmed är förlusterna för LMV och de kostnader som skulle krävas för en förstärkning av företaget ringa. Det första krav som måste ställas är att SKF tar sitt ansvar för att säkra fortsatt sysselsättning åt alla anställda vid . Om företaget icke kan tvingas göra detta måste stat och kommun ta sitt ansvar för att den yrkesskicklighet som finns i LMV icke går till spillo genom att stora delar av företagets arbetare och tjänstemän tvingas över i annan sysselsättning eller till förtidspension. Det måste från samhällsekonomisk synpunkt vara ett oerhört slöseri om denna yrkesskicklighet icke skulle användas. Konkret kan yrkesskicklighet hos arbetare och tjänstemän tas till vara genom att staten startar ett företag för tillverkning av verktygsmaskiner i , endera såsom självständigt företag eller i samverkan med redan statsägt företag. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär 1. tillsättande av en utredning om verktygsmaskinindustrin, 2. initiativ för att i skapa en statligt ägd verktygsmaskinindustri. (vpk) PER (vpk)
mot · G302392 · 1980-01-17 00:00:00 — av Per m. fl. om ökat statligt engagemang i gummiindustrin Gummiindustrin i domineras av ett fåtal företag, och verksamheten är koncentrerad till ett par regioner. Antalet anställda inom gummiindustrin har minskat kraftigt , och f. n. övervägs nedläggningar av större företag. Ägarstrukturen är med få undantag sådan för de större företagen att om de inte ingår i en multinationell koncern så domineras de av stiftelser. I de förra fallen innebär det att de väsentliga framtidsfrågorna beslutas utanför , medan i de senare önskvärda förändringar begränsas av de ekonomiska förutsättningarna. Kapitalkraven är större än vad företagen själva kan generera, lånevägen är icke möjlig och stiftelserna saknar likvida medel att delta med i nyemissioner. En svensk gummiindustri är nödvändig, nödvändig inte minst av beredskaps-, sysselsättnings- och försörjningsskäl. Skall den industriella kapaciteten säkras och utvecklas i måste detta ske genom en bättre samordning av företagen och under sådana former att staten har ett avgörande inflytande. Vi finner det naturligt att samhällets engagemang ökas inom gummiindustrin. Detta kan ske genom att t. ex. AP-fonderna förvärvar ytterligare aktier i företag, men då måste de regler som begränsar fondernas aktieinnehav ändras. Gummivaruindustrins nuläge är delvis känt genom ett utredningsarbete inom statens industriverk. En lägesrapport, Gummivaruindustrin (SIND 1978:2), och Förslag till lösning av arbetsmiljöproblemet vid blandningsenheterna (SIND 1979:5) har publicerats. Det pågående utredningsarbetet syftar enligt uppgift till att klargöra den internationella konkurrensen, nuläge, framtida utveckling etc. inom området. Detta beräknas vara avslutat . Mot denna bakgrund bör regeringen förelägga ett program m. m. för den svenska gummiindustrin, senast under nästföljande . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att 1. som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett ökat statligt engagemang i gummivaruindustrin, som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ett program för den svenska gummiindustrin. P. O. () HANS () i () () ()
mot · G302393 · 1980-01-17 00:00:00 — av Per m. fl. om ändrade regler för val av huvudmän i sparbanker Sparbankernas verksamhet uppbärs inte av privata vinstintressen. Den grundas primärt på strävanden att tillvarata allmänhetens intressen. En sparbank har som högsta beslutande organ sina huvudmän. Dessa är enligt sparbankslagen representanter för insättarna. Mandattiden för huvudmän är . De utses dels genom kommunala val, dels av huvudmännen själva. Dessa två grupper av huvudmän är till antalet lika. Valen av huvudmän skall vara successiva. Detta kan genomföras på olika sätt. I de flesta fall utses de kommunvalda ledamöterna och de övriga med en tredjedel . Allmänhetens - insättarnas - möjligheter att påverka val av huvudmän, och därmed även val av sparbanksstyrelse m. m., är indirekta via val till kommunfullmäktige och landsting. Metoden med successiv förnyelse medför oöverskådlighet och kan leda till en slumpartad påverkan av huvudmannakårens sammansättning. Mandatperioden bör vara densamma för alla huvudmän och överensstämma med de kommunala organens mandatperiod. Om praktiska möjligheter skall finnas att till huvudmän utse för uppdraget lämpliga personer, oavsett vilken politisk åskådning de hyser, får den från demokratisk synpunkt förkastliga metoden med självkomplettering, kooptation, accepteras. Detta kan ske exempelvis genom att de icke kommunvalda huvudmännen utses av de kommunvalda genom proportionella val, om så begärs. att hos regeringen anhåller om förslag till ändring av sparbankslagen i enlight med vad som i motionen anförts. P. O. () () () () ()
mot · G302394 · 1980-01-17 00:00:00 — av Per m. fl. om styrelserepresentation i vissa företag I många kommuner domineras näringslivet av ett eller ett par företag. Utvecklingen av sysselsättningen, bostadsbyggande och andra samhällsinvesteringar påverkas i avgörande grad av förändringar i dessa företags verksamhet och planer. De möjligheter till information som finns är inte tillräckliga. För att behovet av insyn för kommunerna skall tillgodoses måste andra former skapas. Enligt vår mening måste kommunerna vara representerade i ortsdominerande företags styrelser. Vi förordar därför att en lagstiftning om styrelserepresentation för kommunerna i ortsdominerande företags styrelser kommer till stånd. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om styrelserepresentation i företag. P. O. () () () () ()
mot · G302397 · 1980-01-18 00:00:00 — av och om upprustning av grusvägsnätet i Andelen grusvägar i utgör inte . För stora delar av detta vägnät gäller att bärigheten är dålig i synnerhet under tjällossningen. Trafiksäkerheten är låg, då dessa vägar ofta är smala och krokiga och framkomligheten ofta begränsad på grund av håliga, smetiga och ojämna vägbanor. Betecknande är att de tillåtna belastningarna måste sättas ned på av länets vägar under tjällossningen . Den otillfredsställande standarden på vägnätet upplevs särskilt besvärande när det gäller skolbarnstransporter och tyngre transporter från och till fabriker och verkstäder i de många mindre samhällen som inte når läns- och riksvägar annat än via grusvägar, men även de glesbygsboendes dagliga pendlings- och inköpsresor hämmas av de bristfälliga vägarna. Detta gäller särskilt glesbygdsområdena i , och vissa delar av . Möjligheterna att förbättra grusvägarna inom ramen för ordinarie anslag synes vara begränsade. Enligt uppgift räknar i med att kunna belägga av vägnätet . Beläggning av grusvägar måste oftast föregås av bärighetsförstärkningar, kurvrätningar o. d. Sådana arbeten är utmärkta objekt för beredskapsarbeten. Eftersom grusvägar med dålig standard förekommer i så stor utsträckning inom är det angeläget att ta hänsyn härtill vid fördelning av medel för beredskapsarbeten. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att förstärknings- och beläggningsarbeten på grusvägsnätet inom särskilt beaktas inom ramen för beredskapsarbeten. () ()
mot · G302398 · 1980-01-16 00:00:00 — av m. fl. om prissättningen på visst informationsmaterial på arbetsrättens område har det tillkommit en rad nya arbetsrättsliga lagar: medbestämmandelagen, anställningsskyddslagen, förtroendemannalagen och arbetsmiljölagen kan nämnas som några av de viktigaste. Lagarna har tillkommit efter krav från de fackliga organisationerna och deras medlemmar, men de ställer också nya krav på de fackligt aktiva medlemmarna. Fackligt aktiva ute på arbetsplatserna måste nu använda en del av sin tid för att sätta sig in i dessa lagar och lära sig att tillämpa dem. är utredningar, lagtexter, propositioner och betänkanden skrivna på ett krångligt språk. Det har därför i anknytning till så gott som varje ny arbetsrättslig lag kommit ut en populärversion som redogör för lagen, tankegångarna vid förarbetena m. m. Dessa populärversioner används mycket flitigt ute i de fackliga klubbarna. Både för dessa populärversioner och för utredningar, propositioner m. m. måste fackliga klubbar och fackligt förtroendevalda betala fullt pris. Det kan bli ganska kännbart, speciellt för små klubbar och för fackligt förtroendevalda på arbetsplatser som saknar fackklubb. När medbestämmandelagen antogs delades den ut gratis till journalisterna, så att de skulle kunna skriva om den i sina tidningar. fick de fackligt aktiva, som skulle tillämpa lagen ute på arbetsplatserna, köpa denna för . Det kan inte vara rimligt, speciellt inte med tanke på att det ställs krav också från samhällets sida på att facket skall kunna dessa lagar och veta hur de tillämpas. Man får ofta höra på TV att anställda uppmanas att kontakta eller sin fackliga organisation när det gäller information om olika arbetsrättsliga lagar. Vi har fått en välkommen reform, en bok för alla, som kostar . vore också ett mera riktigt pris för ovan nämnda litteratur. Det enklaste förfaringssättet är en allmän prissänkning på detta tryck, så att även de som inte är fackligt förtroendevalda kan köpa trycket till ett billigt pris. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att hos regeringen begär förslag så att utredningar, propositioner och betänkanden på arbetsrättens område liksom eventuella populärversioner kan köpas av allmänheten till ett pris av . (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G302400 · 1980-01-18 00:00:00 — av och om tilläggskoefficient för mindre flerbostadshus Inom har byggarbetsnämnden och länsbostadsnämnden kunnat konstatera att det bjuder svårigheter att med nuvarande låneregler genomföra små objekt av flerbostadshus. Detta gäller såväl råmarksobjekt som punktsaneringar. Det finns skäl anta att motsvarande förhållanden råder i övriga delar av landet. Det är angeläget att finna åtgärder som gör det möjligt att bygga även mindre flerbostadshus, bl. a. i de små tätorterna, och att kunna genomföra punktsaneringar på enstaka tomter inom i övrigt ej saneringsmogna kvarter. För att åstadkomma detta föreslås införandet av en speciell tilläggskoefficient för mindre flerbostadshus. Denna koefficient bör göras differentierad i förhållande till storleken på byggnadsobjektet - uttryckt i kvadratmeter våningsyta. Övre gränsen bör ligga våningsyta. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för bostadslån med syfte att införa en tilläggskoefficient för mindre flerbostadshus. () ()
mot · G302401 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om tomträttsupplåtelse av mark Vpk hävdar, som framgått i olika sammanhang, att kommunerna skall äga all mark för samhällsbyggande och att sådan mark skall upplåtas med tomträtt. Ekonomiska och praktiska fördelar för kommunerna talar för detta, liksom bl. a. planerings- och miljöskäl. Statsmakterna bör därför göra mera för att underlätta tillämpningen av tomträttsinstitutet. Detta förutsätter emellertid att tomträttslån till kommunerna kan lämnas på för dem gynsammare villkor än vad som sker. Det förutsätter vidare att större anslag anvisas för tomträttslån till kommunerna. Sålunda bör tomträttslån lämnas på samma villkor som gäller för bostadslån till allmännyttiga bostadsföretag. Kommunerna måste enligt vår mening förhindras att göra sig av med kollektivt ägd mark och ges ökade möjligheter att förvärv mark och tillämpa tomträtt vid alla markupplåtelser. Statliga tomträttslån skall också kunna utgå till andra ändamål än bostäder, dvs. även till tomträtt för industri, affärsändamål, mark för fritidshus osv. I en vpk-motion 1977/78:861 tog vi upp brister och svagheter som föreligger på tomträttens område, brister och svagheter som i stort sett inte behandlas av den tillsatta tomträttskommittén. I nämnda motion framfördes bl. a. följande förslag: Låneunderlagen bör utökas från . Tiden för amorteringsfrihet bör förlängas från 10 till . Amorteringstiden för lånen bör förlängas från 40 till . Subventioner av räntan på tomträttslånen bör ligga på samma nivå som statliga bostadslån. Snabbare utbetalning av tomträttslånen bör genomföras, så att de närmare ansluter sig till tidpunkten för kommunernas kostnader för markexploateringen. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening uttalar sig för och hos regeringen hemställer om förslag 1. som innebär att mark endast skall få upplåtas till nyttjande med tomträtt, 2. som innebär att tomträttslån bör lämnas på samma villkor som gäller bostadslån till allmännyttiga bostadsföretags nybyggnad av flerfamiljshus, 3. som innebär att underställs förslag om de ytterligare anslag som påkallas av yrkandena under 1 och 2. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G302403 · 1980-01-16 00:00:00 — av m. fl. om lån för täckande av hyresförluster i allmännyttiga bostadsföretag I regeringens proposition 1979/80:100 bil. 16 föreslås att hyresförlustlånegivningen skall avvecklas och att lån inte skall utgå för hyresförluster som uppkommer . anser att lånemöjligheterna måste bibehållas även , eftersom det fortfarande finns kommuner med ett betydande antal outhyrda lägenheter. Vpk delar denna uppfattning och anser det synnerligen befogat och angeläget att lånemöjligheten inte avvecklas . Alternativet blir annars i de flesta fall att dagens eller morgondagens hyresgäster får ta kostnaderna för outhyrda lägenheter, att det drabbar bostadsföretag, hyresgäster och kommuner som har stora svårigheter. Detta vore orättvist och oacceptabelt och kan som vpk i tidigare sammanhang framhållit inte godtas. Ytterligare medel måste därför upptas i årets budgetproposition som gör det möjligt att bibehålla hyresförlustlånen. Beslut bör vidare tas om att villkoren för hyresförlustlånen förändras så att eftergift av sådana lån kan ske enligt generösare regler än dem som statsmakterna beslöt om . Det måste enligt vår mening räcka med att resp. låntagare kan påvisa att svårigheter i form av hyreshöjningar skulle uppkomma om lånen måste betalas tillbaka för att eftergift skall ges. Hyresförlustlånen måste betraktas som ett direkt stöd till bostadsföretag och kommuner som råkat i sådana svårigheter som normalt inte kunnat förutses. Outhyrda lägenheter utgör fortfarande ett stort problem för många kommuner, ett problem som inte kan lösas enbart genom satsningar på att förbättra boendemiljöer eller uttalanden om skatteutjämningsbidrag. Dessutom behövs alltid en viss reserv av lägenheter. I kommuner med ett stort antal industriarbetsplatser och konjunkturkänsliga företag uppstår ofta problem med tomma lägenheter i samband med nedläggningar och driftsinskränkningar. Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen och behovet av ett ökat bostadsbyggande kan svårligen uppfyllas om möjligheterna till hyresförlustlån avskaffas. Lånemöjligheterna måste enligt vår mening finnas kvar som ett nödvändigt stöd till de kommunala, allmännyttiga bostadsföretagen. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar a) att lånemöjligheterna för hyresförluster skall bibehållas så att lån kan utgå för hyresförluster hos allmännyttiga bostadsföretag som uppkommer , b) att under Bilaga 16 B 3 Lån till bostadsbyggande anvisa ett anslag c) att under 16 B 5 Eftergift av hyresförlustlån anvisa ett förslagsan slag av ytterligare . 2. att hos regeringen hemställer att reglerna för eftergift av beviljade hyresförlustlån ändras i enlighet med vad som föreslås i motionen (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G302404 · 1980-01-16 00:00:00 — av m. fl. om överförande av mark och hyreshus i ägo Arbetarrörelsens politiska partier, fackföreningsrörelsen och hyresgäströrelsen i vårt land har diskuterat och fört fram förslag om ett ökat samhällsägande av mark och bostäder. Man har verkat för att marken som behövs för samhällsbyggande och hyreshusen skall ägas av samhället/ kommunerna. Sådana krav återfanns också i arbetarrörelsens efterkrigsprogram, men kraven återstår alltjämt att genomföra. Vpk har aktualiserat dessa krav bl. a. i och framhållit de fördelar detta skulle innebära, både ekonomiskt och praktiskt, för kommunerna och den stora majoriteten av människorna. Ett genomförande av dessa krav skulle bidra till att göra slut på spekulation och handel med mark, fastigheter och lägenheter. Det skulle medverka till att produktion och fördelning av bostäder kunde styras efter behov. Det skulle innebära lägre boendekostnader, bättre bostadsmiljöer och faktiska möjligheter till ett verkligt kollektivt inflytande för hyresgästerna. Ett förverkligande av kravet att en god bostad är en social rättighet, att alla människor skall ha tillgång till en tillräckligt stor, modernt utrustad bostad i bra miljö och till rimliga kostnader, förutsätter samhällsägd mark och samhällsägda och kooperativt ägda bostäder. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna 1. att all mark som enligt planläggningsbeslut e. d. avses för samhällsbyggande skall föras över i ägo, 2. att enskilt ägda hyreshus successivt bör föras över i ägo och att en plan för detta bör utarbetas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G302405 · 1980-01-18 00:00:00 — av m. fl. Det finns i omkring 1 miljon invandrare, och man kan enligt invandrarverket räkna med en fortsatt invandring av ca 40 000 personer . En viktig förutsättning för att de nya grupperna skall kunna finna sig till rätta i det svenska samhället är att det finns kunniga och pålitliga tolkar att tillgå. Detta är också nödvändigt för att garantera invandrarnas rättssäkerhet. På många platser ger de språkliga minoriteterna underlag för hel- och deltidstjänster för tolkar, medan man på andra orter behöver tolkar i mer begränsad omfattning. Vare sig tolkarna åtar sig tillfälliga uppdrag vid sidan av annan sysselsättning eller har tolkning som yrke behöver de en adekvat utbildning - att de redan är två- eller flerspråkiga är en förutsättning. Med undantag för den akademiska tolkutbildningen, som ännu är av liten omfattning, utgör tolkutbildning inte någon yrkesutbildning. Den bedrivs med statsbidrag av studieförbund och folkhögskolor, och kurserna har i allmänhet inga slutprov. Godkännande av tolkar utfärdas emellertid efter skriftliga och muntliga prov av kommerskollegium. har ca 5 000 personer genomgått tolkkurser. Ändå finns det endast ca 400 godkända tolkar, dvs. tolkar som godkänts i kommerskollegium kan ta emot betydligt fler examinander på de 15 språk som utgör ramen. Tillgången på godkända tolkar täcker inte på långt när behovet, men myndigheter kräver allt oftare godkänd tolk. För tolkning vid domstolar, polis-, åklagar- och kronofogdemyndigheter gäller från en tolktaxa med tre kvalifikationsnivåer, en för godkända rättstolkar. en för godkända tolkar och en för övriga. Denna taxa borde kunna tillämpas också av andra myndigheter. Med hänvisning till det ovan anförda hemställes* att beslutar uttala att tolkutbildningen utformas som yrkesutbildning med inriktning på kommerskollegiets godkännandeprov. () () * Se även motion 1979/80:406
mot · G302406 · 1980-01-18 00:00:00 — av m. fl. om en enhetlig tolktaxa Med hänvisning till vad som anförts i motion 1979/80:405 hemställs att beslutar uttala att statliga myndigheter tillämpar en enhetlig tolktaxa med olika kvalifikationsnivåer. () ()
mot · G302408 · 1980-01-18 00:00:00 — av m. fl. om beredskapsmedel till vägförbättringar i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1979/80:407 hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna 1. att beredskapsmedel för mindre ombyggnads- och förbättringsarbeten på vägnätet i länet bör ges i minst samma utsträckning som skett , 2. att centrala medel härutöver bör ges för särskilda väginsatser i samt 3. att de särskilda arbetsplatserna i och bör bibehållas med minst samma kapacitet som . BO () () () ()
mot · G302409 · 1980-01-18 00:00:00 — av m. fl. om ändrade regler för rätt till ledighet för kommunala uppdrag, I regeringens proposition 1975/76:187 demokrati, ny kommunallag m. m, framhålls bl. En av förutsättningarna för en väl fungerande representativ demokrati är att alla som uppfyller valbarhetskraven ges likvärdiga möjligheter att åtaga sig och fullgöra offentliga uppdrag. Man bör sträva efter att undanröja de hinder som finns. Ett steg i den riktningen är att förbättra möjligheterna till ledighet för fullgörandet av offentliga uppdrag. Det framhölls vidare det förhållandet att då det inte bara är en rättighet utan en skyldighet att åtaga sig kommunalt förtroendeuppdrag borde rätten till ledighet garanteras i lagen. Beslutet blev också att kommunala förtroendemän har rätt till den ledighet från anställningen som behövs för uppdraget. Bestämmelser härom finns i kommunallagen (2:5, 3:4, 3:13, 5:1). I lagen stadgas om ledighet från anställning. Detta har medfört att många studerande, som åtagit sig kommunala uppdrag, kommit i en mellanställning. De har inte något anställning som kan åberopas för erhållande av ledighet. Därför bör det i lagen införas att studier skall jämställas med arbete (anställning). Vidare bör beaktas att vid erhållen ledighet från studier går den studerande miste om den då aktuella undervisningen. Studerande som är borta från undervisning på grund av sjukdom har rätt att erhålla stödundervisning. För att en studerande skall kunna åtaga sig kommunalt uppdrag måste denna ha samma rätt till stödundervisning som den som varit frånvarande på grund av sjukdom. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av lagen om rätt till ledighet för kommunala uppdrag samt rätt till stödundervisning enligt vad som framhållits i motionen. m. m. () () () () ()