ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302485 · 1980-01-22 00:00:00 — om folkpension m. fl. förmåner till personer som är intagna på statliga anstalter I lagen om allmän försäkring står det i 10 kap. 2 §: Därest pensionsberättigad under hel månad är intagen i fångvårdsanstalt eller är häktad eller eljest är på statens bekostnad intagen i anstalt eller ock tillfälligt vistas utom anstalten, må av hans å månaden belöpande folkpension ej utgå högre belopp än regeringen bestämmer. Beloppet regleras genom särskilda kungörelser. Enligt dessa motsvarar det minsta belopp sonj skall förbehållas för personliga behov av folkpensionen och pensionstillskottet för ogift. (Dessa motsvarar f. n. - . Av inkomster utöver nämnda pensionsnivå får den intagna behålla efter skatt. Att en intagen på t. ex. ett vårdhem för alkoholister skall erlägga en viss avgift för sin vistelse där är inte fel. Men det avdrag som görs är onaturligt högt, mot bakgrund av att de s. k. tilläggsförmåner som utgår i form av t. ex. barntillägg och bostadsbidrag dras in helt efter en hel månad (läs kalendermånad). Detta får till följd att de som vistas på anstalt i de flesta fall saknar ekonomiska förutsättningar för att ha kvar sin bostad, om de skall fullfölja hela behandlingstiden. På ett vårdhem för alkoholskadade kan det fungera, och gör så, enligt följande: Den 2:a i månad 1 kommer A och vill skriva in sig för att få vård. A uppbär bostadsbidrag, och för att inte förlora det och därmed sin bostad skriver A ut sig den sista i månad 2. A har således då varit inskriven en hel månad, vilket i realiteten alltså motsvarar . A åker tillbaka hem utan att ha fullföljt behandlingen perioden ut för att komma tillbaka efter kanske , då proceduren upprepas. Detta gör att han enbart för att han skall ha ett hem och en bostad att vara i under permissioner och komma tillbaka till när vårdtiden är slut och han åter skall ut i samhället. Den här skisserade händelsen gäller självfallet endast för dem som är frivilligt intagna. För de tvångsintagna finns givetvis inte denna möjlighet att skriva ut sig. Den enda möjlighet som återstår för dessa är då att vända sig till de sociala myndigheterna med begäran om direkt ekonomisk hjälp. Mot detta kan invändas att det är onödigt byråkratiskt och att människor har en inneboende stolthet mot att gå till sodalen. En översyn av de här förhållandena är således motiverad från såväl samhällsekonomisk som humanitär synpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär översyn av reglerna för reducering av folkpension och av andra inkomster och tilläggsförmåner för intagna på anstalt å statens bekostnad.
mot · G302486 · 1980-01-22 00:00:00 — av och om utbetalningen av studiemedel Studiemedel till studerande har utbetalats en gång per termin. Enligt propositionen 1979/80:100 föreslås att studiemedel skall utbetalas två gånger per termin. Massmedia har uppmärksammat ett antal fall där studiemedel använts till inköp av narkotika. Psykologer och socialarbetare har uttalat sig och krävt månadsvisa utbetalningar i syfte att motverka riskerna för narkotikamissbruk. De flesta studerande klarar handhavandet av sina studiemedel, vilket också påpekat. Missbruk förekommer dock. I budgetpropositionen framhålls att såväl social- som kriminalvårdsmyndigheter vid upprepade tillfällen påtalat de problem som är förknippade med det förhållandet att ett så stort belopp som ca . betalas ut vid ett och samma tillfälle. För många studerande är det svårt att planera ekonomin vid terminsutbetalningar. Socialvårdande myndigheter har många exempel på hur pengarna helt enkelt tagit slut och den studerande står utan försörjningsmöjlighet. Många avbryter då sina studier. Två utbetalningar per termin, som föreslås i propositionen, är ett steg i rätt riktning. Dels får den studerande då lättare att planera sin ekonomi, dels minskar risken för felaktiga utbetalningar. Men även en rutin med två utbetalningar per termin skiljer sig avsevärt från vad som tillämpas i samhället i övrigt, där längre avlöningsperioder än månadslön ytterst sällan förekommer. En rad skäl talar således för att utbetalning av studiemedel bör ske . Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderliga författningsändringar. Med stöd av det som anförts i motionen hemställs att beslutar att utbetalning av studiemedel skall ske .
mot · G302487 · 1980-01-22 00:00:00 — av förste vice talmannen m. fl. om ersättning från allmänna försäkringen för behandling av legitimerad psykolog I flera riksdagsmotioner har ända frågor rörande legitimation för psykologer behandlats liksom ersättning från den allmänna försäkringen för psykologisk undersökning och behandling. Legitimationsfrågan har fått sin lösning genom beslut av regeringen, medan den näraliggande frågan om försäkringskasseersättning ännu är olöst. Efter regeringens beslut uppdrogs åt medicinalansvarskommittén att utreda frågan om legitimation av psykologer. På förslag av kommittén beslöt regeringen sedermera att legitimation som psykolog skall meddelas av samt att psykolog skall hänföras till kategorin medicinalpersonal och därmed i yrkesutövningen stå under överinseende. I och med psykologlegitimationen har allmänheten fått möjlighet att vända sig till psykologer som av samhället garanteras ha utbildning och kompetens som gör dem skickade att utöva psykologyrket. Genom utövar samhället kontroll över de legitimerade psykologernas verksamhet. Liksom vad beträffar övriga yrkesgrupper med legitimation kan patienten hos medicinalväsendets ansvarsnämnd få psykologens sätt att utöva yrket prövad. Över den allmänna försäkringen ersätts patienten för behandling utförd av legitimerad läkare, tandläkare och sjukgymnast. ger därigenom patienten ersättning för bl. a. psykoterapi meddelad av läkare. Om psykoterapi eller annan psykologisk behandling lämnas av legitimerad psykolog, måste emellertid patienten själv stå för hela kostnaden i de fall vården inte meddelas av offentlig sjukvårdshuvudman. Tillgången på psykologisk behandling - rehabilitering, rådgivning, träning, psykoterapi m. m. - är inom ramen för den offentliga vården begränsad. Väntetiden för exempelvis kvalificerad psykoterapi är på många håll , och ofta är de behandlingsresurser man förfogar över så små att endast begränsade insatser kan göras per patient. Många patienter är därför hänvisade till psykologbehandling i annan regi. En privatpraktiserande psykolog måste för att kunna bedriva sin verksamhet debitera patienten hela kostnaden för behandlingen. Det innebär att frågan om huruvida patienten skall kunna beredas erforderlig vård blir ett ekonomiskt ställningstagande. De ekonomiskt sämre lottade i samhället kan därför i akuta psykiska svårigheter tvingas att avstå från nödvändig behandling eller få den avsevärt fördröjd, vilket ofta leder till ökad psykisk ohälsa för patienten. Detta kan i sin tur leda till samhällsproblem av typ arbetsoförmåga, drogmissbruk och utslagning. Det är således en samhällsangelägenhet att patienten erhåller ersättning från för all psykologisk behandling som meddelas av härför kompetent personal. I detta inkluderas givetvis reseersättning för patienten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning om ersättning från den allmänna försäkringen för psykologisk utredning och behandling meddelad av legitimerad psykolog. () ()
mot · G302489 · 1980-01-22 00:00:00 — om de regionala skyddsombudens verksamhet För att komma till rätta med de svåra arbetsmiljöproblemen vid småföretagen har regler om regionala skyddsombud tagits in i arbetsmiljölagen. Dessa skyddsombud uträttar ett omfattande arbete, ofta i gott samarbete med yrkesinspektionen. Emellertid begränsas de regionala skyddsombudens verksamhet av en regel som innebär att de endast får besöka företag där deras fackliga organisation har medlemmar. Detta är ett hinder för de regionala skyddsombuden därför att det dels försvårar en rationell uppläggning av arbetet, dels innebär att en medlem kan börja sin anställning när som helst vid ett företag och då stå utan stöd i avsevärd tid. Dessutom skulle stora vinster i samarbetet med yrkesinspektionen uppnås om de regionala skyddsombuden fick rätt att besöka alla företag inom verksamhetsområdet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anhålla att regeringen lägger fram förslag om ändring i arbetsmiljölagen, innebärande att regionala skyddsombud får rätt att utföra verksamhet inom företag i sitt verksamhetsområde trots att medlemmar i den fackliga organisationer.
mot · G302492 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om ökad medverkan av anhörig vid behandling av missbrukare Familjer med narkotikaproblem lever i en besvärlig situation. I sin strävan att minska skadeverkningarna av missbruket och trots omständigheterna leva ett så ordinärt liv som möjligt möter de stora svårigheter och sällan förståelse från omgivningen. En orsak härtill är att samhällets åtgärdsutbud mot narkotikamissbruk är centrerat på den enskilda missbrukarens behov och önskemål. En missbrukare kan ha behandlingskontakter på flera håll, t. ex. inom kriminalvården, sjukvården, socialvården och privata vårdenheter. Behandlingskontakterna rymmer sällan möjligheter till eller önskemål om medverkan från de anhöriga. Därigenom förloras också en viktig grupps aktiva insatser i behandlingsarbetet. De anhöriga lämnas oftast utan stöd. De närmare förhållanden under vilka anhöriga till narkotikamissbrukare lever är i allmänhet kända endast genom att enskilda öden skildrats anekdotiskt i massmedia. mot narkotika (FMN) har också i uttalanden påtalat missbrukaranhörigas situation. har emellertid få studier genomförts av missbrukaranhörigas levnadsförhållanden, hur narkotikamissbruket påverkar deras situation direkt och indirekt, vilket socialt, psykiskt och även andligt stöd de är i behov av samt i vilka led av vårdkedjan de kan medverka. Att närmare studera dessa spörsmål måste vara en väsentlig uppgift särskilt inför den förestående moderniseringen av arbete med ökad tonvikt på helhetssyn, integration och samverkan mellan olika enheter och grupper. En utredning bör därför tillkallas för att närmare kartlägga levnadsförhållandena för missbrukaranhöriga och hur deras medverkan kan tillvaratas i olika former och led av behandlingsarbetet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en undersökning om levnadsförhållandena för anhöriga till narkotikamissbrukare med syfte att öka de anhörigas medverkan i behandlingsarbetet samt ge dem det stöd de kan behöva. () ()
mot · G302493 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om studier av alkoholkonsumtionen APU - alkoholpolitiska utredningen - lät genomföra en serie studier över alkoholkonsumtionens fördelning bland befolkningen. Resultatet har redovisats särskilt i betänkandet Svenska folkets alkoholvanor (SOU 1971:77). Det utgjorde en väsentlig del av underlaget för APU:s och ställningstagande. Utvecklingen på alkoholområdet och konsumtionsfördelningen har sedan dessa studier genomfördes emellertid inte redovisats. En redogörelse för utvecklingen under det senaste årtiondet saknas. Fortlöpande kartläggning av konsumtionsutvecklingen och dess fördelning med de metoder som APU:s fältundersökningar anlitade bör göras. Uppgiften bör kunna åläggas . Medel för dessa studier bör reserveras ur anslag A 3 Forsknings- och utvecklingsarbete samt försöksverksamhet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att återkommande studier över alkoholkonsumtionens fördelning och utveckling genomförs och redovisas för . () ()
mot · G302495 · 1980-01-21 00:00:00 — Motion 1979/80:495 av m. fl. om ökat anslag till beredskapslagring för hälso- och sjukvården I vår partimotion om försvarspolitiken (1979/80:482) har vi bl. a. yrkat på att ytterligare 10 milj. kr. anvisas till beredskapslagring av läkemedel. Med hänvisning till vad som anförs i nämnda motion föreslås att till Beredskapslagring för hälso- och sjukvården m. m. (H 4, ) för /81 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt reservationsanslag på . () () HANS () () () () () () () () () () () () ()
mot · G302496 · 1980-01-17 00:00:00 — av och om alternativa förskolor När lagen om den allmänna förskolan antogs hade regeringens proposition varit föremål för en grundlig utskottsbehandling som på flera väsentliga punkter förändrade propositionens innebörd. Det beslut som sedan antog överensstämde helt med utskottets betänkande. beslut var alltså inte identiskt med regeringens proposition. Brister i informationen till kommunerna om innebörden av beslutet om allmän förskola har i många fall inneburit att skillnaden mellan proposition och riksdagsbeslut inte har framgått klart. Det anmärkningsvärda är att man på kommunalt håll fortfarande tänker och handlar i enlighet med regeringens proposition som på en del väsentliga punkter frångicks under utskottsbehandlingen. Många har vittnat om hur svårt det är att få t. o. m. de närmast ansvariga för planeringen ute i kommunerna att inse och tillvarata de möjligheter till rörelsefrihet som finns. Möjligheten att inordna alternativa skolreformer i förskoleplanen med bibehållande av den speciella karaktär som en sådan förskola kan ha - det kan röra sig om en Montessori- eller en Walldorfförskola eller en förskola med ekumeniskt-kristen inriktning - den möjligheten måste komma till kommunernas kännedom på ett helt annat sätt än . Frågan har varit uppe till behandling i , och utskottet har då återigen understrukit att något hinder att låta verksamheten variera mellan olika förskolor inte föreligger. Enligt riksdagsbeslutet har kommunen rätten att understödja och möjliggöra den verksamhet som alternativa förskolor önskar bedriva i kommunen. Det betyder att t. ex. Montessori-, Walldorf- eller ekumeniskt-kristna förskolor kan bedriva verksamhet med lika mycket kommunalt stöd som den allmänna förskolan. Riksdagsbeslutet förutsätter naturligtvis att dessa förskolor uppfyller de allmänna krav som gäller för den vanliga förskolan. Beslutet innebär att kommunerna kan tillgodose varierande önskemål om förskolans utformning. Det finns alltså ingenting som hindrar en kommun från att inrätta och inräkna i den kommunala ramen och ekonomiskt stödja en förskola som har en speciell prägel, pedagogisk eller religiös. Det förtjänar att påpekas, att det ekonomiska stödet till en sådan förskola kan vara av samma omfattning som till den allmänna förskolan. Att beslut har denna positiva inställning till att alternativa förskolor kan inrättas och inräknas i den kommunala förskoleplanen har av någon outgrundlig anledning inte tillräckligt poängterats. Många kommuner har därför agerat som om de ägde mindre frihet än de i verkligheten har. Det var emellertid som ovan framhållits på denna punkt som regeringens proposition ändrades av . Den är därför väsentlig och det är också angeläget att innebörden av förändringen på ett klart sätt kommer till kommunernas kännedom. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande information till kommunerna om dessas möjligheter att i den kommunala förskoleplanen inräkna och ge ekonomiskt stöd till alternativa förskolor.
mot · G302498 · 1980-01-21 00:00:00 — av m. fl. om höjning av det allmänna barnbidraget Den borgerliga regeringens ekonomiska politik har försämrat situationen för barnfamiljerna. De ständigt återkommande pris- och hyreshöjningarna urholkar särskilt deras ekonomi. Den ökande arbetslösheten och hotet mot sysselsättningen förvärrar ytterligare situationen. Barnbidragen är till för att förbättra barnfamiljernas situation, men kompenserar inte barnfamiljerna för de fördyrade levnadskostnaderna. De senaste årens kraftiga inflation visar på nödvändigheten att förändra nuvarande system. Det nuvarande bidragssystemet gör att barnbidragen inte på något sätt följer kostnadsutvecklingen. Det är därför nödvändigt att värdebeständiga barnbidragen genom indexreglering. Barnbidragen bör knytas till basbeloppet och utgöra av detta. Det betyder att barnbidraget bör höjas till . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar anta följande såsom Motionärernas förslag betecknade Lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag. Regeringens förslag Motionärernas förslag För barn, som är svensk medbor- För barn, som är svensk medborgare och bosatt i riket, skall av gare och bosatt i riket, skall av allmänna medel såsom bidrag till allmänna medel såsom bidrag till barnets uppehälle och uppfostran barnets uppehälle och uppfostran utgå allmänt barnbidrag med 2 800 utgå allmänt barnbidrag med belopp kronor i enlighet med vad motsvarande av nedan närmare stadgas. gällande basbelopp i enlighet med vad nedan närmare stadgas. Allmänt barnbidrag skall vistas i riket. Denna lag träder i kraft . 2. under bilaga 8 Allmänna barnbidrag på statsbudgeten för /81 anvisa ett förslagsanslag av 1 . utöver regeringens förslag. INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) GOTAB 64330 Slockholm 1980
mot · G302499 · 1980-01-21 00:00:00 — av m. fl. om ändring i arbetsmiljölagen Arbetsmiljölagen ger skyddsombud rätt att stoppa arbete som innebär omedelbar och allvarlig fara för arbetstagares liv eller hälsa. Arbetsdomstolen har i ett par uppmärksammade mål haft att ta ställning till om arbetstagare, vars arbete avbrutits av skyddsombud, har rätt till lön under tid då arbete avbrutits. Arbetsdomstolen har menat att arbetstagares enskilda anställningsavtal vilar på den grundsatsen att de har rätt till lön under tid då skyddsombuden stoppat arbetet, under förutsättning att skyddsombuden haft fog för sin åtgärd. I dagens arbetsliv förekommer stora mängder av risker som gifter, stress, buller, cancerframkallande ämnen, lösningsmedel m. m. Svårigheter att få påtalade risker åtgärdade är vanliga, och ingrepp fordras därför av skyddsombuden. Därför upplevs skyddsombudens rätt att stoppa arbetet som mycket viktig. Genom förändringarna i arbetarskyddslagen fr. o. m. 1974 och senare i arbetsmiljölagen är det inte längre arbetsköparna som ensidigt förfogar över arbetarnas skyldigheter att utsätta sig för faror i arbetslivet. Mot bakgrund av arbetsdomstolens tolkning av den aktuella bestämmelsen i arbetsmiljölagen har man anledning att befara att skyddsombudens faktiska möjligheter att stoppa farligt arbete kraftigt inskränkts. Om de berörda arbetarna inte har en ovillkorlig rätt till lön under tid när arbete avbrutits för att skyddsombud ansett att arbetet innebär omedelbar och allvarlig fara för arbetstagares liv eller hälsa, så kan det innebära att skyddsombudet i sin bedömning av arbetsmiljörisker tvingas göra ekonomiska bedömningar som inte har med förhållandena i arbetsmiljön att göra. Arbetsdomstolens tolkning innebär därigenom en kraftig inskränkning i de fackliga organisationernas arbete. Det kan komma att resultera i att svårigheter uppstår att få några att åta sig uppdrag som skyddsombud i fortsättningen. kommunisterna föreslår därför att arbetsmiljölagen ändras så att arbetare som till följd av åtgärd av skyddsombud i enlighet med AML erhåller full lön vid avbrott i arbetet. Med anledning av det anförda föreslås att med bifall till motionen beslutar anta följande såsom Motionärernas förslag betecknade förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977: 1160) att gälla fr. o. m. . 1 1979/80. 1979/80: 499 Nuvarande lydelse Innebär visst Motionärernas förslag 6 kap. Arbetstagare, som till följd av åtgärd som avses i denna paragraf, avbrutits i sitt arbete skall ej vidkännas lönebortfall utan han skall ersättas på samma sätt som om han faktiskt utfört arbetet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G302500 · 1980-01-21 00:00:00 — Motion 1979/80:500 av m. fl. om höjda statliga anslag till pensionärsrörelsen I propositionen 1979/80: 100 bil. 8 finns ett avsnitt Omsorger för de äldre. Där konstateras att ökningen av antalet äldre väntas fortsätta . Där slås fast att de vägledande målen för samhällets insatser för de äldre är ekonomisk trygghet, gemenskap och närhet, god bostad och vid behov service av olika slag. Sedan följer en rosafärgad beskrivning om utbyggnaden av den materiella tryggheten, t. ex. att det f. n. finns 20 000 lägenheter i för äldre. Statsbidrag utgår till delar av kommunernas sociala service, bl. a. hemhjälpen, hårvård, fotvård, badservice, matdistribution och snöröjning. Allt detta är naturligtvis positivt, även om alla är medvetna om otillräckligheten i den utbyggnaden. Till detta kommer att de borgerliga partierna, med den borgerliga regeringen i spetsen, är inne på att denna sociala service i ökad omfattning skall avgiftsfinansieras, dvs. betalas av de behövande själva. Men det är inte bara materiell standard och trygghet som de äldre har behov av. Forskare har påvisat hur viktigt det är med aktivitetsfrämjande åtgärder . Motionen har därvid sin givna betydelse, men det har också kulturella aktiviteter i form av studier och föreningsverksamhet. Visst ordnas aktiviteter för de äldre genom samhällets försorg. Men för att ta reda på vad som behövs fordras en särskild insats. Och här finns brister när det gäller den uppsökande verksamheten. Pensionärernas växande organisationer gör en betydelsefull insats, vilket också erkänns i nämnda avsnitt av budgetpropositionen. Men i vårt kommersiella samhälle krävs ekonomiska resurser för att åstadkomma någonting, och här har samhället inte varit särskilt lyhört för pensionärsorganisationernas krav. De pengar man fått kan mera betecknas som nålpengar, än som bidrag till någon form av verksamhet. Under rubriken utgifter döljer sig det statliga anslaget till pensionärsorganisationerna. Av den där angivna totala summan för innevarande budgetår på . har exempelvis PRO fått . Detta utgör ca . per medlem och år. Det behövs inte stora matematiska kunskaper för att räkna ut vilka aktiviteter för pensionärer som det räcker till. 1979/80: 500 I det nu föreliggande budgetförslaget föreslås en höjning av det totala beloppet under samma rubrik med . Detta kan ju inte förbättra den ekonomiska situationen för bl. a. pensionärsrörelserna. PRO har krävt att deras organisation när det gäller statliga anslag skall jämställas med andra bidragsberättigade organisationer och har som följd härav begärt ett anslag på 7 milj. kr. Vpk stöder PRO:s krav på ekonomiskt bidrag och föreslår att reservationsanslaget under A 4 Extra utgifter uppräknas med motsvarande belopp. Med hänvisning till i motionen anförd motivering och med ändring i propositionen 1979/80: 100 föreslås att under A 4 Extra utgifter beslutar anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt belopp till . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)