mot · G3021833 · 1980-01-25 00:00:00 — Man framhåller också hyressättningens självkostnadsprincip och att hyror skall solidariskt fördelas mellan olika lägenheter och bostadsområden efter deras värde för de boende. Mot denna bakgrund utvecklar sedan de båda organisationerna sin syn på ett vidgat boendeinflytande. Man slår fast att avsikten är att beslut om förvaltning, underhåll och drift inom bostadsföretagets ansvarsområde skall fattas på ett sådant sätt och i sådana former att de boende kan påverka besluten och ha del i dessa. Det framhålls vidare att det är de boende som bäst vet vad som fungerar bra eller dåligt i ett bostadsområde och att deras medverkan är nödvändig för en god boendemiljö och i övrigt goda boendeförhållanden. Man betonar även kopplingen mellan ansvar och inflytande. Detta är en positiv utveckling och ett steg mot ett sådant boendeinflytande för hyresrättshavama som satts upp som målsättning i det so cialdemokratiska bostadspolitiska programmet. Det pågår nu på skilda håll i landet tecknande av lokala boendeinflytandeavtal. Hur verksamheten med ett vidgat boendeinflytande för de boende i de allmännyttiga bostadsföretagen utvecklas bör noga följas och stimuleras av statsmakterna. har boendekostnaderna stigit starkt, som stora grupper löntagare fått reallönesänkningar. De borgerliga regeringarna har inte vidtagit tillräckligt kraftfulla åtgärder för att hindra denna negativa utveckling. Stora grupper av befolkningen har fått uppleva en drastisk standardförsämring. Ett medel att delvis bibehålla levnadsstandarden för barnfamiljer och för låginkomsttagare är bostadsstödet. De borgerliga regeringarnas brist på vilja att förbättra bostadsstödet har inneburit att många barnfamiljer, låginkomsttagare och pensionärer i ökande utsträckning fått ta konsekvenserna av de ökade boendekostnaderna. I socialdemokratiska förslag i har framhållits vikten av att bostadsstödet utformas så att de grupper för vilka detta stöd har stor betydelse verkligen får en reell förbättring. Tyvärr måste vi konstatera att de förslag som presenteras i budgetpropositionen om bostadsbidragens utformning för innebär ytterligare urholkning av dessa. Trots det kärva ekonomiska läget kan vi inte åse denna fortsatta nedrustning passivt. Vi måste slå vakt om barnfamiljerna. utgick bostadsbidrag till 591 000 hushåll, varav 484 000 till hushåll med barn och 107 000 till hushåll utan barn. 1979 beräknas antalet bidragstagare ha minskat med ca 90 000. Den största minskningen har ägt rum inom gruppen makar med barn i vilken den uppgick till ca 75 000. Den stora minskningen beror till inte ringa del på regeringens och ovilja att höja den nedre inkomstgränsen. höjdes denna gräns med . För hushåll utan barn är den f. n. I förra årets budgetproposition föreslog regeringen inga höjningar av den nedre inkomstgränsen. Inte heller i årets budgetproposition föreslås några höjningar av inkomstgränsen. I stället föreslås att den nedre inkomstgränsen sänks från . för ensamstående med barn, något som innebär ett minskat bostadsbidrag om /månad. Vi kan inte acceptera att just de grupperna i samhället med redan stor försörjningsbörda i första hand skall vara de som först får sin standard sänkt på grund av regeringens oförmåga att föra en politik som ökar möjligheterna för samhället att solidariskt stödja de grupper som ofta bäst behöver samhällets stöd. har antalet ensamstående med barn bland dem som får bostadsbidrag uppgått till ca 130 000. En sänkning av inkomstgränsen enligt förslaget i budgetpropositionen skulle innebära att antalet bidragstagare i denna grupp troligen minskade starkt. Vi kan alltså inte acceptera en sänkning av inkomstgränsen för denna grupp en grupp som mera än de flesta fått sin standard sänkt . Som framgått av ovanstående har några förslag från regeringens sida om höjning av de nedre inkomstgränserna inte lagts fram vare sig i årets eller i förra årets budgetproposition. Vi föreslog i den socialdemokratiska partimotionen (1978/79: 788) en höjning av den nedre inkomstgränsen i avsikt att hindra att allt fler bidragstagare slogs ut ur systemet eller fick lägre bidrag. Den borgerliga riksdagsmajoriteten avslog dock vårt förslag. De uteblivna förslagen om höjda inkomstgränser i årets budgetproposition innebär om accepterar förslagen att den nedre inkomstgränsen varit densamma och att bostadsbidragens reella värde i många fall sjunkit till en nivå som inte kan accepteras. Den utredning om bostadsbidragen som uttalat sig för och som tillsatts har som en av sina viktigaste uppgifter att se över konstruktionen av inkomstbegreppet. Att i detta läge så som sker i budgetpropositionen föreslå oförändrad eller t. o. m. en sänkning av den nedre inkomstgränsen är minst sagt förvånande och underlättar inte en konstruktiv lösning av det i och för sig komplicerade problemet. Vi kan inte heller medverka till att inkomstgränsema hålls oförändrade. Därför föreslår vi att dessa höjs för barnfamiljer med . Statens kostnader för våra förslag ovan beräknas under nästa budgetår öka med 50 milj. kr. utöver vad som föreslagits i budgetpropositionen. Därvid har beaktats sänkningen av statsbidragsandelen från enligt beslut. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att bostadsbyggnadsplanen bör innebära en successiv ökning av påbörjandet av nya bostäder med minst 5 000 lägenheter så att målsättningen, ett årligt påbörjande av 70 000 lägenheter, kan uppnås sistnämnda år, 2. att sorn sin mening ger regeringen till känna a) att ökningen av nyproduktionen av bostäder i första hand skall avse flerbostadshus, 1979/80: 1833 b) att andelen nyproducerade enfamiljshus som upplåts med hyres- och bostadsrätt bör ökas, c) att ökningen av bostadsproduktionen i huvudsak skall avse bostäder som ägs och förvaltas av de allmännyttiga och folkrörelsekooperativa företagen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att de ungas bostadsbehov bör kartläggas och åtgärder vidtas för att minska bostadslösheten bland ungdomen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att en särskild bostadsbyggnadskommission bör tillkallas för att kartlägga förhållandena på orter med ett lågt bostadsbyggande och framlägga förslag till åtgärder enligt vad i motionen angetts, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utvidgning av produktionskostnadsanpassad belåning till att gälla även vid upphandling genom förhandling och i egen regi, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ytterligare överväganden i syfte att nå fram till en alternativ lösning med totalfinansiering av bostadsbyggandet, 7. att medger att lån för täckande av hyresförluster skall utgå även , 8. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag beträffande en avlösning av underhållslånen bör föreläggas , 9. att som sin mening ger regeringen till känna att överväganden om de allmännyttiga bostadsföretagens sociala merkostnader m. m. bör göras på sätt som angetts i motionen och att förslag om åtgärder därefter bör föreläggas , 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om grunderna för lån och bidrag till förbättring av boendemiljö och därmed inte godkänner vad i motsvarande del förordats i regeringsprotokollet, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av bostadsförmedlingen, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen förordats i fråga om boendedemokrati, 13. att godkänner de ändringar i fråga om inkomstgränserna som förordats i motionen, 14. att till Bostadsbidrag m. m. för /81 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av 1 . () () s) HANS () () () () () () i () () () () () () ()