mot · G302402 · 1980-01-16 00:00:00 — av m. fl. om förbättring av boendemiljön Frågan om hur bostadsområdena planeras och om hur boendemiljöerna fungerar för människorna får en allt viktigare social betydelse. Det finns ett klart samband mellan bostäder, hälsa och livskvalitet. Många människor har tvingats flytta från sina hemorter därför att arbete saknats där och bosätta sig i storstädernas förorter. Dessa människor har inte bara tvingats flytta, de har också tvingats bryta vänskaps- och släktband. I de nya förorterna lever de ofta i rotlöshet och isolering. Alltför många människor lever utan gemenskap och kontakter med grannar. De flerbostadsområden som byggdes under 1960 och 1970-talen är ofta fattiga på social och kulturell miljö. Där saknas arbetsplatser, och butikerna har samlats i stora centrumanläggningar. Områdena är också oftast hårt exploaterade. De sämsta boendemijöerna finns ofta i de fattigaste kommunerna. I dessa bostadsområden kan också segregeringen vara stor. Människor med sociala och ekonomiska problem har koncentrerats till vissa gator och vissa hus, vilket ytterligare förstärker och försvårar problemen. Utformningen av bostadsområdena är ett hinder för människors gemenskap. Förutsättningar för gemensamma aktiviteter och gemensamt arbete saknas nästan helt. Men trots dessa dåliga förutsättningar arbetar nu allt fler hyresägster för förbättringar av miljön och för mer gemenskap mellan människorna. Ett villkor för en verklig gemenskap är att alla hyresägster kollektivt medverkar i och bestämmer över bostaden och bostadsmiljön. Boendedemokratin måste förstärkas och bli en rättighet för alla. En social bostadspolitik måste utgå från behovet av gemensamma aktiviteter i bostadsområdet, av nya och mer kollektiva boendeformer, av en vacker och innehållsrik yttre miljö. En social bostadspolitik innebär vidare att alla svåra brister i miljön angrips på ett kraftfullt sätt. För att en sådan politik skall bli möjlig krävs bl. a. ett kommunalt övertagande av privata hyreshus, kommunala insatser i form av planering, samordning och fördelning av alla lediga bostäder och ett ekonomiskt stöd från staten av en helt annan omfattning än . har statliga bidrag utgått för förbättring av boendemiljöerna. Anslagen har varit för små. Vpk har åtskilliga gånger krävt förhöjningar av anslagen. Den senare tidens utveckling har visat på det berättigade i våra krav. Det sker en eftersläpning i bidragsgivningen, och bristen på bidragsmedel har medfört att inte ens de mest angelägna boendemiljöpro jekten kunnat genomföras. Anslaget för innevarande budgetår är redan helt förbrukat. Det framgår av budgetpropositionen att prioriteringen vid bidsragsfördelningen kommer att bli ännu hårdare. Trots ökad anslagstilldelning torde efterfrågan under innevarande budgetår endast medföra att bidrag kan utgå endast till de mest angelägna projekten, sägs det bl. a. från regeringen. I budgetpropositionen föreslås 35 milj. kr. att fördelas som bidrag. Men dessa 35 milj. kr. skall täcka redan beviljade bidrag, och det innebär att kommer anslaget att vara slut. fattades det 67 milj. kr. i denna anslagspost. Med föreslagen medelsanvisning kommer samma ekonomiska situation att uppstå . Anslagsramen på 60 milj. kr. kommer att vara intecknad under första delen av budgetåret. anför att efterfrågan på bidragsmedel tyder på ett stort behov av miljöförbättrande åtgärder och föreslår att det för /81 anvisas 100 milj. kr. För att ha en möjlighet att dels nollställa eftersläpningen, dels tillgodose nya anslagsframställningar behövs ett anslag på 135 milj. kr. Dessutom menar vpk att av kostnaderna skall kunna bestridas med bidrag, och i vissa speciella fall skall bidrag kunna utgå av kostnaderna. Med stöd av ovanstående hemställs att under Bilaga 16 B 9 Bidrag till förbättring av boendemiljön anvisar ett anslag för /81 av 135 milj. kr. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)