mot · G402992 · 1980-01-01 00:00:00 — om upprustning av järnvägslinjen har det legat ett nedläggningshot över järnvägslinjen , en gång benämnd västra centralbanan. bad SJ om regeringens tillstånd att få lägga ned järnvägstrafiken och riva upp spåret. Det dröjde emellertid ända innan en s. k. nedläggningsprövning av linjen påbörjades. Regeringen uppdrog då åt i att inkomma med förslag till den ersättningstrafik som aktualiseras vid en eventuell nedläggning av persontrafiken. När behandlade den trafikpolitiska propositionen hänfördes linjen till den grupp bandelar vars påbörjade nedläggningsprövning skulle fullföljas inom ramen för den regionala trafikplaneringen. Den ovisshet om banans framtid som rått och som fortfarnade råder har inneburit att såväl banstandard, rullande materiel och signalsystem som trafikservice kraftigt har försämrats. I tidskriften nr 7 1980 beskrivs exempelvis hur en lokförare på en resa mellan och () måste stanna motorvagnståget 16 gånger för att själv fälla och ta upp vägbommar. Vid en vägövergång är det dessutom stopplikt för tåget, vilket torde vara unikt för det svenska järnvägsnätet. 1 berörda kommuner (, , , och ) kring järnvägen bor drygt 100 000 människor, för vilka järnvägen på grund av allt sämre service tyvärr inte är ett möjligt alternativ för bl. a. arbetsresor. F. n. går det bara tre turer per dag i vardera riktningen. Eftersatt underhåll av banan har gjort att hastigheten sänkts med längre gångtider som följd. Detta i sin tur har medfört att samordningen med anslutande linjers tidtabeller är dålig. Som exempel kan nämnas att tåg från mot går innan tåget från anländer till . Rälsbussen i motsatt riktning lämnar innan tåget från över mot kommer in till . trafikerades linjen över huvud taget inte av ett enda tåg. Även godshanteringen sker i många fall till synes orationellt, i huvudsak därför att det saknas en genomgående godstrafik på linjen. Många industrier är beroende av en väl fungerande godstrafik. Tillgång till järnvägstransporter har ofta varit ett skäl för ett företags lokalisering till orten. I omsattes nära 1 200 vagnar . Enbart Bruk fraktar ca på järnvägen. För den terminalanläggning i 1 1980/81. som är under uppbyggnad är linjen en tillgång. De brister i olika avseenden som ovan beskrivits har med all rätt mött en växande kritik från berörda kommuner. Dessa anser att en fortsatt förhalning var ett ställningstagande till järnvägens framtid inte kan accepteras. I en nyligen avlämnad skrivelse till kommmunikationsministern har man krävt ett skyndsamt beslut i frågan. Var och en av kommunerna har redovisat goda skäl för nödvändigheten av en bibehållen järnvägstrafik. kommun anser bl. a. att en nedläggning kan resultera i att station blir obemannad. En sådan åtgärd, anser kommunstyrelsen, skulle vara ett dråpslag för flera företag och befolkningen i med angränsande orter. Kommunerna framhåller vidare att den ovisshet som råder beträffande banans framtid är oacceptabel, då berörda kommuner står inför frågeställningar som omgående måste lösas från ett långsiktigt och odelat beslut i järnvägsfrågan. Dessa frågor innefattar investeringsbeslut för såväl industriföretag som kommuner, trafiksäkerhetsfrågor, skolskjutsplanering m. m. Enligt vår mening talar starka samhällsekonomiska skäl för en fortsatt trafik på linjen . Insikten om nödvändigheten av att minska vår oljeförbrukning och SJ:s lågprissatsning har ökat allmänhetens intresse för kollektivtrafik. Inte minst från energisynpunkt är detta en positiv utvecklig, som kan främjas bl. a. genom en bättre samordning av tidtabellerna med anslutande linjer. Men det krävs framför allt en ordentlig satsning från statens sida för upprustning av banan, förnyelse av rullande materiel och en modernisering av signalanordningar. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av upprustning av järnvägslinjen .