ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G40238 · 1980-01-01 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:9 om regionsjukvården I proposition 1980/81:9 framlägger regeringen förslag till riktlinjer för regionsjukvårdens innehåll, omfattning och organisation samt en ändrad indelning i sjukvårdsregioner. Betydelsefulla förändringar och jämkningar har företagits i förhållande till det förslag till regionsjukvårdens strukturering som framlades av regionsjukvårdsutredningen (SOU 1978:70). Det är positivt att propositionen till stor del tagit hänsyn till de synpunkter som framkommit under remissomgången. Dock finns fortfarande oklara frågeställningar, vilka kräver ytterligare belysning. Denna motion kommer att behandla propositionens förslag vad avser . Propositionen föreslår en ändrad regionindelning så att upphör och förs över till . behåller sin ställning som regionsjukhus och samverkar med i om regionsjukvården i en nybildad region / . För del är detta en enligt vår mening sämre lösning av regiontillhörigheten än den indelning som råder. Även om i vissa specialiteter också fortsättningsvis skall tillhöra kommer den helt övervägande delen av vården att meddelas i . blir genom den nu föreslagna indelningen den klart största sjukvårdsregionen. Denna centralisering av vården till ett redan stort upptagningsområde är enligt vår mening olycklig. Trycket på sjukvården kommer att öka väsentligt. Redan nu är platsbristen vid besvärande. För patienterna kan det innebära längre väntetider och svårigheter att få adekvat vård. En rad åtgärder måste vidtas för att bereda utrymme för ett ökat antal remisspatienter. Enligt vår mening bör befintliga resurser vid även fortsättningsvis utnyttjas. Möjlighet bör ges att teckna samarbetsavtal med beträffande vissa specialiteter. För befolkningen i innebär förslaget om som regionsjukhus väsentligt längre resor för att få sjukvård, men också för anhöriga medför förslaget problem när det gäller att upprätthålla kontakten . Samtliga Värmlandskommuner har kortare - i vissa fall väsentligt kortare - resväg till än till . Också från kostnadssynpunkt är det fördelaktigare för att tillhöra . Enligt uppgifter skulle det 1978 ha blivit 5 milj.kr. dyrare om patienter vårdats i i stället för i . att denna kostnadsdifferens är annorlunda nu eller kommer att minska . Sammantaget finner vi att en rad skäl talar för att bör ingå i den föreslagna dubbelregionen /. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar 1. att, med avslag på propositionens förslag i motsvarande del, fastställa att även i fortsättningen skall tillhöra /och repliera på , med möjlighet att teckna samarbetsavtal med inom vissa specialiteter, 2. att - om detta förslag inte vinner bifall - med ändring av propositionens förslag i motsvarande del faställa att äger rätt att utan begränsning teckna samarbetsavtal med .
mot · G402382 · 1980-01-01 00:00:00 — om bättre markeringar av hastighetsbegränsningar på vägar Glädjande nog visar statistiken att trafikolyckor med dödlig utgång minskat . Detta innebär dock inte att man vidtagit alla åtgärder som ytterligare kan sänka trafikolyckornas antal. Genom att ideligen på något sätt göra trafikanten uppmärksammad på den hastighet vägsträckan tillåter tror vi att uppmärksamheten skärps. Vi skulle därför vilja föreslå att man i vägbanan efter ca 200 m från vägskylten om förändrad hastighet målar t. ex. . Man kan även tänka sig att måla vägbanans linjer i olika färger för olika hastigheter, t. ex. blå färg för , röd färg för , gul färg för och vit färg för hastigheter därutöver. Dessutom bör vägskyltens bottenfärg överensstämma med motsvarande våglinjes färg. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att ytterligare förbättra trafiksäkerheten i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G402420 · 1980-01-01 00:00:00 — om placering i kriminalvårdsanstalt av personer som dömts för grovt narkotikabrott har stora insatser gjorts för att bekämpa narkotikamissbruket. Det är ett svårt arbete att förhindra denna samhällskroppens varhärd att sprida sig. Enligt senaste rapport finns det mellan 10 000 och 14 000 personer som missbrukar tung narkotika. Det sker en spridning ut över landet. Narkotikabrottsligheten domineras av utländska syndikat. Förutom att narkotikamissbruket skördar många människooffer leder det till en ökning av den totala brottsligheten. Alla vägar måste därför prövas för att bekämpa drogmissbruket. Inom kriminalvårdsanstalterna beräknas av de intagna missbruka narkotika. Det är också känt att narkotikalangare dömda för grova brott kunnat fortsätta verksamheten under pågående fängelsevistelse. Vidare har det framkommit att knarkmaffian fullkomligt terroriserar de vanliga fångarna. Varje ny missbrukare introducerar fem sex andra nya missbrukare. Därför måste spridningen förhindras med alla till buds stående medel. Två minimikrav inom kriminalvården måste vara att under inga omständigheter skall grova narkotikabrottslingar kunna fortsätta sin verksamhet från fängelserna samt att ingen skall bli narkotikamissbrukare . Därför bör grova narkotikabrottslingar placeras på speciella anstalter. Regler för permission, besök, telefon och brev bör anpassas så att narkotikalangning omöjliggörs. Genom en differentiering av de intagna på detta sätt skulle andra, icke narkotikaberoende fångar inte riskera att bli narkomaner . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om placering av personer dömda för grova narkotikabrott i speciella anstalter.
mot · G40243 · 1980-01-01 00:00:00 — av i och med anledning av proposition 1980/81:10 om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173), m. m. 1 proposition 1980/81:10 finns förslag om ändring i inkassolagen (1974:182). 2 § behandlar tillståndsfrågan, där det sägs att det behövs tillstånd från datainspektionen för att bedriva inkassoverksamhet för annans räkning eller fordringar som har övertagits för indrivning. Undantag från tillståndskravet görs om inkassoverksamheten bedrivs av ett företag inom samma koncern som fordringsägaren. Ett företag kan nämligen bilda ett dotterbolag för inkassoverksamhet och behöver då inte tillstånd för detta inkassobolag. Det rimmar illa med tillståndsplikten i övrigt för inkassoföretag, och vi ser ingen anledning till att göra ett sådant undantag för koncernbolag. Inkassoverksamhet åren känslig verksamhet som fordrar noggrannhet och strikt handläggning. Ett företag som inte själv vill stöta sig med sina kunder kan, om lagförslaget inte ändras på ovan angivna punkt, skapa ett dotterbolag som under annat namn och utan tillstånd fullgör inkassoverksamheten. Mot bakgrund av det anförda och med ändring i proposition 1980/81:10 föreslås att beslutar anta följande förslag till lag om ändring i inkassolagen (1974:182): Propositionens förslag Motionärernas förslag Inkassoverksamhet, som avser tillstånd av datainspek Om inkassoverksamheten utgör ett underordnat led i en annan verksamhet och inte någon av verksamheterna utgör näringslivsverksamhet eller om inkassoverksamheten bedrivs av ett företag för ett annat företag inom samma koncern behövs tillstånd endast i fall då inkassoverksamheten avser fordringar som tillkommer eller har övertagits från någon som inte utan tillstånd enligt denna lag hade kunnat driva in fordringarna. Tillstånd behövs ej tillsyn eller advokat. Denna lag träder i kraft . HANS (vpk) i
mot · G402527 · 1980-01-01 00:00:00 — av och om avveckling av etableringsregierna för tandläkare Ortsbindning av fria yrkesutövare är ett allvarligt ingrepp i näringsfriheten, som kan accepteras endast för att skydda mycket starka samhällsintressen. Etableringsbegränsningen för privatpraktiserande tandläkare har med tvekan kunnat accepteras i ett utbyggnadsskede med svår tandläkarbrist framför allt i glesbygden. Etableringskontrollen har medfört svåra problem på sina håll. Det finns exempel på orter som blivit helt underförsörjda med tandläkare genom att tandläkare flyttat och tagit med sig etableringsrätten. All styrning av fri yrkesutövning bör undvikas, men om någon styrning kan bli nödvändig bör denna ske genom positiva stimulanser och inte med förbud och tvång, som strider mot näringsfrihetens principer. Från strikt samhällsekonomisk synpunkt är också privat bedriven tandläkarvård att föredra, då den visat sig betydligt billigare per patient. Tillgången på tandläkare börjar nu bli god. Farhågor uttalas t. o. m. för arbetslöshet bland tandläkare. Etableringsbegränsningen för privatpraktiserande tandläkare bör därför helt avskaffas. har under /80 beslutat om fasthållande av rådande kvoteringsregler t. o. m. utgången av 1982. Under ett övergångsskede bör dock vissa övergångsregler kunna tillskapas. Ett antal tandläkare, förslagsvis ett tjugotal ur det årliga nettotillskottet, bör kunna få möjlighet att nyetablera sig inom de områden, där vuxentandvården är underförsörjd. Detta skulle otvivelaktigt ge bättre balans mellan tillgång och efterfrågan på tandläkare än om man enbart skall lita till folktandvårdens utbyggnad i de underförsörjda områdena. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om en successiv avveckling av privattandläkarnas etableringsbegränsning.
mot · G402542 · 1980-01-01 00:00:00 — Motion 1980/81:542 av om TV-utsändning av teater- och operascenföreställningar kan och bör, genom sin möjlighet att nå ut till en bred publik, spela en viktig kulturpolitisk roll. Genom programutbud av t. ex. musik, teater, opera och balett kan man, till människor som av geografiska, ekonomiska och sociala skäl sällan eller aldrig ges den möjligheten, förmedla dessa upplevelser. I propositionen 1977/78:91 som behandlar radio och TV:s framtida verksamhet understryks detta. För att fullfölja dessa intentioner är naturligtvis beroende av samarbete med andra kulturinstitutioner. Enligt radioutredningen bör i ökad utsträckning i TV sända scenföreställningar från teatrarna, s.k. transmissioner. Sådana sändningar skulle göra det möjligt för en större och delvis ny publik att se kvalificerade föreställningar från scenteatrar. I propositionen 1977/78:91 säger sig statsrådet dela den uppfattningen och menar att det är naturligt att transmissionerna i första hand sker från Operan och , som är statliga teatrar med riksansvar och unika resurser. Tyvärr har det föreslagna och önskvärda samarbetet inte lett till mer omfattande resultat. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen hemställer om initiativ till överläggningar mellan och Operan och om samarbetsavtal angående överförande av scenföreställningar till TV.
mot · G402659 · 1980-01-01 00:00:00 — Motion 1980/81:659 av m. fl. om statens stöd till näringslivet En snabbt växande del av den offentliga sektorn utgörs av avdrags- och bidragsfloran för den enskilda företagsamheten. har övertagit utgivandet av industriförbundets . visar en brokig samling av anslagsformer och avdragsmöjligheter. Det har säkert funnits behjärtansvärda skäl för att bevilja alla dessa reformer. De flesta av dem lever också kvar efter det socialdemokratiska, mer expansiva regerandet. Men när paragraf läggs till paragraf och beslut till beslut, har det blivit en högst snårig djungel av skilda möjligheter, varav en del kanske är så relevanta. Både för företagen och för statens kassa borde det vara motiverat att sätta in en rationalisering och kanske också i samband med detta begränsa en del av välgörenheten gentemot företagen. Det kan bli litet av den dämpning av den offentliga sektorn som företagare så ofta kräver. stöd behövs sannerligen, men man kunde slå samman enklare, korta paragrafer om lokaliseringsstöd, utbildningsstöd. sysselsättningsstöd, glesbygdsstöd som främjar kommersiell service, transportstöd, stöd till nedläggningshotade företag. Norrlandsfond, industricentra osv. Sedan finns också rent allmänt omställningsstöd, strukturgarantier, jämställdhetsstöd, tekniska konsulenter, exportstöd, kollektiva marknadsföringsåtgärder inom tekoindustrin, särskilt rationaliseringsprogram för konfektionsindustrin, särskilda strukturgarantier för tekoindustrin, särskilt sysselsättningsbidrag till tekoindustrin, statligt kreditstöd för försörjningsberedskapen på beklädnadsområdet, konsultrådgivning åt mindre tekoföretag, särskilt stödprogram för skoindustrin, särskilt investeringsstöd för den glasindustrin, bidrag för konsultundersökningar i gjuteriindustrin osv. Staten och kommunerna måste även spela en mycket aktiv roll för att hålla näringslivet starkt och vitalt. Skall sambandet mellan staten och näringslivet fungera bra måste det dock rensas från omständlig och snårig byråkrati och stelbenta riktlinjer. En sanering på området behöver alltså inte i första hand motiveras av sparsamhet utan kan ses som ett led i arbetet för att förbättra de ekonomiska kontakterna mellan staten och näringslivet. Men säkert finns det också miljoner och miljarder att spara genom en hårdhänt rensning i slentrianmässig bidrags- och avdragsdjungel för företagen. Även sådana pengar behövs för att rädda statens affärer. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen utreder och framlägger förslag till förenkling och samordning av statens stödformer till näringslivet. () ()
mot · G402752 · 1980-01-01 00:00:00 — av m. fl. om intagning av järnvägslinjen BoråsVarberg i SJ:s riksnät beslutade om en ny trafikpolitik. Av detta beslut framgår att när det gäller persontrafik införs ett så kallat riksnät. Till riksnätet förs persontrafiken på de bandelar som tidigare tillhörde det s. k. affärsnätet. ledamöter i trafikutskottet reserverade sig, då man ansåg att alla nu trafikerade banor skulle varit med i riksnätet. Bandelen bör enligt vår mening vara med i riksnätet; trafiken på banan har stor betydelse för kommunerna och speciellt för . För dagen utnyttjas banan mest för godstrafiken, men den borde för framtiden få en betydligt större användning för persontrafiken både för lokala resor och för längre resor. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående järnvägslinjen . () MAJ ()
mot · G402802 · 1980-01-01 00:00:00 — av om frikort för seriösa företag a. brottsförebyggande rådets rapporter har det klart visats att den s. k. svarta arbetsmarknaden ökat oroväckande. Det finns åtskilliga exempel på mindre nogräknade företag som helt eller delvis underlåter att betala in såväl arbetsgivaravgifter som källskatter. Ofta kan de hålla på så innan skattemyndigheterna försätter dem i konkurs. Vid sådana konkurser brukar för övrigt konkursboet inte kunna ge någon utdelning alls. Innehavaren av konkursföretaget kan sedan utan vidare starta på nytt och bedriva liknande verksamhet med i stort sett samma anställda och enligt samma principer ytterligare osv. De seriösa företagen inom samma branscher drabbas hårt genom denna illojala konkurrens. Det blir självfallet svårt för att inte säga omöjligt för seriösa företag att offerera till konkurrenskraftiga priser. Det finns tyvärr exempel på att t. o. m. statliga och kommunala myndigheter anlitat mindre seriösa företag för olika arbeten. Med hjälp av de restlängder över icke redovisade avgifter och skatter som finns hos och kronofogdemyndigheterna skulle det vara mycket enkelt att utfärda ett frikort för de företag som seriöst sköter sina åligganden. Frikortet skulle helt enkelt bara tala om att företaget/ företagaren inbetalat arbetsgivaravgifter och skatter under närmast föregående år. Företagen behöver inte vara skyldiga att skaffa sig frikort. Det kan vara helt frivilligt, men ändå effektivt sanera en hel del av fusket genom att myndigheter självfallet inte antar anbud från företag som inte kan uppvisa frikort. Med hänvisning till det anförda föreslås att hemställer att regeringen skyndsamt låter utreda möjligheterna att införa frikort för seriösa företag.
mot · G402808 · 1980-01-01 00:00:00 — av och om företagarintresset i de regionala utvecklingsfonderna Det har gått fattade beslut om att bygga ut och förändra de tidigare företagarföreningarna till regionala utvecklingsfonder. Fondernas verksamhet har utvecklats och stabiliserats på basis av de riktlinjer beslutade. I det arbete som föregick riksdagsbeslutet diskuterades olika konstruktioner för styrelsesammansättningen inom fonderna. Meningarna var delade på flera viktiga punkter, och speciellt uppmärksammades frågan om företagarorganisationernas och de fackliga organisationernas ställning. beslut innebar att dessa organisationer formellt ställdes utanför styrelserna, men såväl regeringens proposition 1977/78:40 som näringsutskottets betänkande NU 1977/78:34 underströk vikten av att landstingen vid tillsättningen av styrelserna tillsåg att såväl företagarintresset som det fackliga intresset tillgodosågs. Förutom detta underströk regeringen i propositionen vikten av att fonderna tillvaratar existerande kunnande inom olika kompetens- och erfarenhetsområden. skrev: Styrelsen bör bestå av personer med praktisk erfarenhet från främst industriell verksamhet eller bank- och kreditverksamhet. Dessa bör vara väl förtrogna med länets näringsliv, dess problem och utvecklingsmöjligheter och därför utgöras av 'personer med professionellt företagskunnande' t. ex. företagsledare, företrädare för de anställda eller företagens organisationer. beslut angående önskvärd profil på fondstyrelserna var således helt klar. Det har emellertid under de år utvecklingsfonderna arbetat framkommit kritik mot den bristande representation som många upplever att företagarintresset har i fondernas verksamhet. Det finns skäl att uppmärksamma att många företagare känner sig som objekt för fonderna men att man känner mycket liten delaktighet i verksamheten. Beträffande löntagarnas fackliga organisationer finns det tecken på att man i väsentligt större utsträckning, genom landstingens försorg, blivit representerade i fondernas styrelser. Mot bakgrund av de mycket starka skrivningar som återfinns i såväl propositionen som näringsutskottets betänkande finns det enligt vår mening skäl att se över huruvida de ursprungliga intentionerna för fondernas profil kunnat tillgodoses. Regeringen bör således utreda denna fråga med speciell uppmärksamhet riktad på företagarintressets situation. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande företagarintressets representation i de regionala utvecklingsfonderna. . HÖGMARK (m)
mot · G402864 · 1980-01-01 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot reklam för narkotika En ny haschvåg liknande den vi hade sveper fram över landet. Enligt en utredning gjord av har hälften av alla skolelever använt detta narkotikum. Hasch kan vara inkörsport till tyngre narkotika men har även i sig skadeverkningar för hälsan. Avtrubbning av psyket och onormal trötthet är symtom, men även psykoser som kräver vård på mentalsjukhus kan bli följden av regelbundet haschmissbruk. I dör en 200 ungdomar på grund av narkotikamissbruk. Starka ekonomiska krafter bedriver propaganda och lobbyverksamhet för att få hasch legaliserat i så många länder som möjligt. Den största och mest kända legaliseringsrörelsen heter , . Dessa rörelser finansieras främst av tidskrifterna , , Head och Grass, som länge propagerat för fritt hasch och även för kokain. I försäljs bl. a. tidningen som både har betald reklam för hasch och textreklam. Det huvudsakliga innehållet i tidningen är propaganda för hasch och subkulturen runt bruket. Den vänder sig i stor utsträckning till ungdom. , som arbetar med en översyn av tryckfrihetsförordningen, bör göras uppmärksam på narkotikareklamen och innehållet i övrigt. Med stöd av ovanstående hemställs att begär att regeringen ger tilläggsdirektiv till yttrandefrihetsutredningen att utreda möjligheten att genom lagstiftning förhindra tidningar att införa betald reklam för narkotika och i texten propagera för hasch och kokain. () () () i Kumla
mot · G402878 · 1980-01-01 00:00:00 — om ökad individuell beskattning av makar särbeskattas inkomst av tjänst (A-inkomster). Övriga inkomster (B-inkomster) liksom förmögenhet sambeskattas. Detta system har naturligtvis såväl för- som nackdelar. Jag anser att det vore av värde om regeringen lät utreda vilka möjligheter som finns att öka den individuella beskattningen av makar utan att öka riskerna för skatteflykt. Med hänvisning till vad ovan anförts föreslås att hos regeringen hemställer om en utredning av möjligheterna att öka den individuella beskattningen av makar.
mot · G402950 · 1980-01-01 00:00:00 — om märkning av vissa kulturföremål I varierande form vandrar svenska kulturföremål olika vägar ut ur landet. förekommer det att silverföremål smälts ned för att ge ekonomisk vinst av silvervärdet - av samma orsak som silvermynt smälts. För att om möjligt medverka till en vidgad förståelse för föremålens kulturvärde - framför dess rent ekonomiska handelsvärde - bör en lämplig kulturmärkning av föremål kunna införas. Detta skulle i princip motsvara utmärkningen av kulturbyggnader. För enkelhets skull diskuteras här i motionen endast silverföremål med förmodat kulturvärde. Sådana föremål bör naturligtvis helst behållas inom landet och naturligtvis inte nedsmältas för att tillvarata silverinnehållet. Det bör därför i samhällets och ägarnas intresse kunna anordnas en form av kulturvärdesmärkning av sådana föremål, t. ex. i form av ett sirligt utformat K" som stansas in i metallen. Märkning av "K-föremål kan lämpligen utföras efter bedömning genom vissa museer samt licensierade guld- eller silversmeder och liknande. Märkningen kan kompletteras genom viss numrering och registrering samt utlämnande av någon form av intyg. Kostnaderna härför skall givetvis betalas av föremålets ägare. För ägaren skulle märkningen och det eventuella intyget innebära ett ökat värde hos föremålet och för samhället kan det bl. a. tänkas innebära att brottsliga förfaranden med sådana föremål möjligen kan inskränkas något. Märkningen får även anses medverka till att öka förståelsen för kulturvärdet av sådana föremål hos personer som vanligen inte har ett aktivt kulturintresse, t. ex. vid arvsskiften m. m. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förslag till märkning av kulturförmål - i första hand silverföremål med kulturvärde.