ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021165 · 1980-01-24 00:00:00 — om svenska emigranters sociala och ekonomiska rättigheter emigrerar en del svenska medborgare till utlandet. En del emigranter har fått arbetsanställning utomlands, medan andra kanske föredrar att tillbringa sitt liv som pensionär utomlands. Men det tycks också finnas en del emigranter som bosätter sig utomlands för att undvika det svenska välfärdssamhällets beskattning men som återvänder till när de har behov av det svenska samhällets välfärd vid sjukdom, havandeskap eller uppnådd pensionsålder. Många emigranter för med sig stora penningbelopp ur landet och blir i valutalagens mening valutautlänningar. Fram till efter det man varit mantalsskriven i får man utföra . per person (gäller även barn); därefter får alla tillgångar utföras. utfördes 108 milj. kr. av förstaårs-emigranter och 435 milj. kr. av övriga emigranter. Det innebär att minst 1 080 personer, troligen flera, emigrerade från . Men siffrorna visar också att det ofta är stora penningsummor som genom emigration flyttar ur landet. Av hänsyn till invandrarnas sociala trygghet - ofta arbetar de och betalar skatt m. m. i - har vi i den sociala lagstiftningen - speciellt lagen om allmän försäkring - generösa bestämmelser om rätt till olika förmåner vid inflyttning till , t. ex. sjukvårdsersättning, ersättning vid havandeskap och pension samt barnbidrag. Även vid rätt till fri utbildning krävs inga längre gående undersökningar av barnets, eller den unges, familjeförhållanden. har i pressen uppmärksammats fall, där emigranter, som av skatte- och andra ekonomiska skäl lämnar , på ett icke avsett sätt har utnyttjat det svenska trygghetssystemet. Genom tillfällig bosättning här vid sjukdom, genom att låta sina barn gå i svensk skola och bo hos släktingar här eller genom att utnyttja möjligheter till fritids-, del- och ålderspension har man, trots att man av år har bidragit till uppbyggnad av försäkringssystemet, till fullo utnyttjat dess fördelar. Det svenska trygghetssystemet bygger på ett gemensamt ansvar och en fördelningsprincip, som gör att det verkar generellt. Privata försäkringssystem bygger däremot på ekonomiska insatser, som bara kan avbrytas eller vid skadefall, om full ersättning skall utgå. Om därför valutautlänningar, som lämnat vårt försäkrings- och fördelningssystem för att slippa betala sin del av kostnaden, i större utsträckning ändå utnyttjar trygghets- och välfärdssystemets fördelar, bör vi finna vägar att förhindra sådant icke avsett utnyttjande som gränsar till missbruk. Det är komplicerat att bedöma i vilken utsträckning emigranter missbrukar vårt utmärkta allmänna försäkrings- och trygghetssystem, och eventuella förändringar i systemet kan kanske drabba personer som av rättviseskäl bör få njuta av förmånerna. Därför bör det närmare övervägas om valutautlänningar bör vidkännas inskränkningar i rätten till ersättning enligt lagen om allmän försäkring, till fri skolgång m. m. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär en utredning om svenska emigranters sociala och ekonomiska rättigheter.
mot · G3021166 · 1980-01-25 00:00:00 — om bidrag till avgiften för biltelefon i handikappfordon En undersökning som AMS, trafiksäkerhetsverket, handikappinstitutet och de rörelsehindrades organisationer genomförde 1975 med stöd av medel från arvsfonden visar ett stort behov av biltelefon för gravt rörelsehindrade. I undersökningen deltog 36 personer fördelade över hela landet. Arbetsgruppen som var ansvarig för försöksverksamheten prövade olika utrustningar och system samt registrerade det kontaktnät som förarna hade med hjälp av telefonen. a. konstaterades att förarna kände sig säkrare i trafiken, eftersom de kunde tillkalla hjälp vid motorstopp eller i andra situationer, då de behövde hjälp. De kunde framför allt fungera självständigare genom att kontakta affärer, bensinstationer m. m. när de behövde deras service. Telefonen ger möjlighet att anmäla ankomsttid till bostad, arbetsplats och andra lokaler, där hjälp behövs för att komma ur bilen. Telefonen är sålunda ett viktigt komplement till bilen för att skapa säkerhet och självständighet för rörelsehindrade. utgår bidrag till anskaffnings- och installationskostnader av biltelefon genom AMS bidragsgivning till extra utrustning i bil, vilken är betingad av handikapp (arbetsmarknadskungörelsen). Förutsättningarna är - utöver att det medicinska behovet styrkts - att sökande har förvärvsarbete eller genomgår yrkesinriktad utbildning. Från Landstingsförbundets sida har uttalats att man där är beredd att rekommendera bidrag ur hjälpmedelsanslaget till gravt rörelsehindrade bilförare, vilka inte kan erhålla AMS-bidraget. Förutsättningarna för en tillstyrkan är att driftbidragsfrågan löses. Driftkostnaderna är så stora att de flesta av här ifrågavarande bilister inte kan klara dessa. för varje påbörjad minut och abonnemangskostnaden . Framställning till regeringen om bidrag till täckande av samtals- och abonnemangskostnaderna har avstyrkts med hänvisning till handikappersättningen. Det finns emellertid inget utrymme för dessa kostnader inom nu utgående handikappersättning. De förare som här kan ifrågakomma har i övrigt så stora merkostnader och servicebehov att handikappersättningen helt går åt för täckande av dessa. Det är olyckligt om ett så värdefullt hjälpmedel, som biltelefonen är för gravt rörelsehindrade, inte kan användas på grund av att driftkostnadsfrågan inte blir löst. Det är angeläget att frågan får en lösning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ekonomiskt stöd till abonnemangs- och samtalskostnader för biltelefon som innehas av gravt rörelsehindrade bilförare.
mot · G3021167 · 1980-01-25 00:00:00 — om utveckling av tekniska hjälpmedel för handikappade Utvecklingen av hjälpmedel för handikappade ligger på lägre teknisk nivå än andra tekniska produkter i samhället. Även när det gäller anpassningen av hjälpmedlen till individuella behov saknas initiativ från producenternas sida. mag. vid Handikappforskningen har påvisat att rullstolar, sängar, lyftanordningar m. m. inte utformas med hänsyn till vare sig barnets funktionsmönster eller föräldrarnas krav på riktig arbetsställning och skydd mot ryggskador. Rullstolarna för barn är i stort förminskade stolar för vuxna. Konstruktionerna på hjälpmedlen undgår inga förändringar, trots att man från konsumenterna kräver sittriktighet, bättre stabilitet, anpassning till miljön, säkerhetsanordningar och formgivning. Enskilda konstruktörer som vill satsa på utvecklingen av nya tekniska hjälpmedel möter svårigheter att få hjälpmedelsföretagen att ta upp tillverkningen av dessa, konstaterar . disponerar två stora fonder för stöd åt utvecklingsarbete och produktion av nya hjälpmedel. Institutet har trots detta inte kunnat förmå nya tillverkare att satsa på en produktionsutveckling motsvarande de krav som bör kunna ställas på teknisk funktion, ergonomisk utformning och miljöanpassning. Det är angeläget att en översyn sker av forskning, utveckling, produktion och distribution av tekniska hjälpmedel. Översynen bör ske med beaktande av de krav som måste ställas på hjälpmedlen för att kompensera funktionsnedsättningar och tillgodose de förutsättningar som ställs vid ordinationen av hjälpmedlen. roll som konsumentverk och initiativtagare till ny produktion bör också prövas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av forskning, utveckling och produktion av tekniska hjälpmedel för personer med handikapp.
mot · G3021168 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om statsbidragen till folkhögskolor Med den nya förordningen för folkhögskolor som trädde i kraft infördes ett system med stegvis nedtrappning av statsbidragen till folkhögskolorna. Nedtrappningen är kopplad till antalet elevveckor under ett studieår på ett sådant sätt att det verkar ekonomiskt ogynnsamt med alltför stor verksamhet. Sedan utredningen om den nya folkhögskoleförordningen skrevs, har det skett betydande förändringar i folkhögskolans uppgifter och förutsättningar. a. beslutat att inrätta ett nytt studiestöd kopplat till folkhögskolornas kortare kurser, nya kurser för kontakttolkar samt till att fritidsledarutbildningen knutits till folkhögskolan. Enligt gällande bestämmelser i studiestödslagen är användningen av dagstudiestöd obligatoriskt bundet till folkhögskolan. I såväl förordning som SÖ:s anvisningar föreskrivs ett kvantitativt samband mellan långkurser och kortkurser, vilket gör att antalet kurser utanför dagstudiestödsverksamheten måste ha en viss omfattning för att bl. a. tillgodose krav på lärarmedverkan m. m. Därför finns det begränsade möjligheter för de skolor som tagit ansvar för dagstudiestödsreformen att skära ned på övrig verksamhet för att skapa utrymme för dagstudiestödskurserna. Detta innebär att de folkhögskolor som fullföljt belsut om dagstudiestödet och på grund av detta omprioriterat verksamheten får lägre statsbidrag. Det betyder att dagstudiestöden inte kan utnyttjas av de kortutbildade i de regioner där det finns begränsad utbildningskapacitet i folkhögskolan. beslut om dagstudiestöden kan således inte fullföljas på grund av nedtrappningen av statsbidragen för de folkhögskolor som planerat verksamhet enligt prioritering av de kortutbildade. LO har i skrivelse till regeringen redogjort för svårigheterna att inom vissa delar av landet anordna kurser för kortutbildade som har rätt till dagstudiestöd beroende på att skolorna i regionen slagit igenom det s. k. statsbidragstaket. De områden som har en akut bristsituation är , , och området samt . LO hemställde i skrivelsen att regeringen skulle se över statsbidragssystemet med syfte att inte ekonomiskt missgynna de folkhögskolor som åtar sig utbildningsuppgifter som beslutat skall genomföras för kortutbildade. SO har i remiss konstaterat att LO beskrivit sakläget korrekt och tillstyrkt LO:s förslag. Regeringen har underlåtit att göra några förändringar, vilket gör att det blir svårt att utnyttja dagstudiestöden. I budgetpropositionen har regeringen blandat samman denna fråga i en översyn som berör andra stora folkhögskolor, vilka ej skurit ned den allmänna verksamheten och således inte tagit ansvar för dagstudiestödsverksamheten. Det är vår uppfattning att denna fråga måste lösas , så att planerad dagstudiestödsverksamhet kan fullföljas och . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att den i budgetpropositionen aviserade översynen av statsbidragsbestämmelserna för folkhögskolorna bedrivs så att den av beslutade dagstudiestödsverksamheten kan genomföras /81 utan att berörda folkhögskolor ekonomiskt missgynnas. () ()
mot · G3021169 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1169 av Hans Nyhage m. fl. om uppsökande verksamhet på arbetsplatser m. m. Från anslaget Bidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser m. m. F 5 vuxenstudiestöd m. m. har bidraget haft följande omfattning: Bidrag till uppsökande verksamhet pä arbetsplatser Bidrag till utbildning av fackliga studieorganisatörer 10 milj. kr. 5 milj. kr. 19 milj. kr. 6 milj. kr. 22 milj. kr. I innevarande års budgetproposition, bilaga 12, föreslås en ytterligare uppräkning av de båda bidragen till 26 milj. kr. resp. 9 milj. kr. Om bifaller de angivna förslagen innebär detta, att bidraget till uppsökande verksamhet har höjts med 16 milj. kr. Utbildningsbidraget har höjts med 4 milj. kr. Det har alltså skett mycket kraftiga höjningar av detta anslag . Den nu föreslagna höjningen innebär en ökning med resp. i jämförelse med anslaget för innevarande budgetår. Dessa siffror kan lämpligen jämföras med vad som tämligen genomgående gäller för budgeten i övrigt, dvs. en utomordentligt stor återhållsamhet. Det går säkert att mobilisera en rad skäl för att det är viktigt med en höjning av detta anslag. Detta sker ju också i propositionen genom hänvisning till CSN:s rapport blev uppsökt och vad hände sedan? där resultatet av en utvärdering av den uppsökande verksamheten på arbetsplatserna redovisas. Om denna redovisning uttalar föredragande statsråd bl. Den tidigare redovisade rapporten om den uppsökande verksamheten visar att det krävs stora resurser och betydande insatser av dem som är uppsökare för att kunna rekrytera kortutbildade till studier. Jag räknar därför med en ökad kostnad under /81 till totalt 26 milj. kr. för denna verksamhet. På motsvarande sätt går det emellertid alldeles säkert att åberopa starka skäl för kraftiga höjningar av anslagen på nästan alla områden. Detta låter sig emellertid inte göras med hänsyn till det ansträngda budgetläget. Den återhållsamhet beträffande utgiftshöjningar, som präglar budgeten i övrigt. borde gälla även på här ifrågavarande område. Det förhållandet att det här är fråga om medel som tillfaller statsverket genom vuxenutbildningsavgiften, kan rimligen inte ändra någonting i det avseendet. Enligt vår mening går det inte att åberopa starkare skäl på det här området än på andra för att höja anslagen. Vi anser att det måste vara möjligt att kunna nå ut med den information, som bidraget huvudsakligen är avsett för, inom ramen för ett oförändrat anslag. Vi yrkar därför avslag på den föreslagna höjningen av anslaget. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar att från anslaget Bidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser m. m. skall för /81 utgå dels 22 milj. kr. i bidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser, dels 8 milj. kr. i bidrag till utbildning av fackliga studieorganisatörer, vilket innebär en minskning av anslaget med 5 milj. kr. HANS NYHAGE (m) () () PER STENMARCK (m) () ()
mot · G3021170 · 1980-01-24 00:00:00 — om en utjämning mellan hög- och låginkomsttagare inom det allmänna pensionssystemet ATP-pensionen bygger på den tidigare förvärvsinkomstens storlek. Därigenom bevaras de skillnader som finns ute i yrkeslivet även i pensionsåldern. Vi har kritiserat det förhållandet och ansett att en ökad utjämning bör eftersträvas mellan olika pensionärer. I sitt remissvar över pensionskommitténs förslag har () tagit upp denna frågeställning. Man skriver där: Inom LO:s medlemsgrupper kommer ofta den meningen till uttryck att pensionssystemet konserverar den orättvisa lönestrukturen på arbetsmarknaden. Med anledning härav har krävts en mera jämlik pensionering. Nämnda fråga behandlades vid 1976. Där fastslogs att strävandena efter jämlikhet i pensionssystemet först och främst är en lönepolitisk fråga. har också den solidariska lönepolitiken gett effekt även om mycket återstår. Att tillskapa ett pensionssystem som innebär ett accepterande av den nuvarande lönestrukturen vore enligt LO:s mening att resignera inför svårigheterna att nå framgång. Trots detta måste fördelningspolitiska målsättningar beaktas vid framtida förändringar i socialförsäkringssystemet. Detta bör i fråga om tilläggspensioneringen ta sig uttryck i justeringar i botten för att den vägen förstärka utjämningen. ATP-systemet missgynnar låginkomsttagare och de som arbetar i traditionella arbetaryrken så att de får betala relativt mer för sin pension. ATP-systemet bevarar även lönestrukturen genom att pensionen utgår i relation till tidigare förvärvsinkomster. Eftersom 30 poängår inom ATP är tillräckligt för att få full pension, medan avgifter tas ut under samtliga inkomstår, missgynnas de som har en lång yrkesaktiv tid, t. ex. kroppsarbetare. Likaså innebär regeln om att tilläggspensionen skall beräknas på genomsnittsinkomsten under de 15 bästa inomståren att den som har sina inkomster jämnt fördelade missgynnas. Däremot gynnas de som har yrken, där inkomsten varierar mycket starkt mellan olika år och de som har yrken där lönen stiger starkt . Enligt vår mening bör dessa orättvisor som finns inbyggda i ATP-systemet reduceras som ett led i en aktiv jämlikhetspolitik. Det innebär inte att karaktären av standardtrygghetssystem helt kan undvaras. I likhet med LO anser vi att en utjämning inom ATP bör ske genom justeringar i botten på förmånssidan. Med hänvisnings till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär utredning och förslag om 1979/80:1170 14 ändring i ATP-systemet innebärande utjämning mellan högoch låginkomsttagare. () ()
mot · G3021172 · 1980-01-24 00:00:00 — 1979/80 1172-1174 av m. fl. om sjukpenning för hemmamake Den som är sjukförsäkrad som hemmamake har en sjukpenning av . Den är skattefri och inte ATP-grundande. Genom komplettering med frivillig sjukpenningförsäkring (sjukpenningtillägg) kan hemmamake erhålla sammanlagt högst . Inte heller sjukpenningtillägget är beskattat eller ATP-grundande. De nämnda beloppen har gällt då de höjdes från 6 resp. . De nämnda nu giltiga beloppen är självfallet alldeles för små för att fylla någon mera meningsfull funktion. Så är t. ex. . per dag rimligen inte tillräckligt att betala en hemsamarit med, än mindre räcker . Inom föräldraförsäkringen gäller en s. k. garantinivå på . per dag, vilken kommer att höjas fr. o. m. I varje fall - inkl. sjukpenningtillägg - borde högsta sjukpenningen för hemmamakeförsäkrad motsvara beloppet för föräldraförsäkringens garantinivå. Om ATP- och skattereglerna skall vara desamma kan diskuteras. har i uppdrag att bl. a. utreda den här aktualiserade frågan. Emellertid kan det på goda grunder antas att utredningsarbetet kommer att ta , och hemmamakesjukpenningen och sjukpenningtilllägget har värdemässigt redan urholkats allför mycket. Därför är det önskvärt att kommittén bryter ut frågan om beloppet för hemmamakesjukpenningen och sjukpenningtillägget och skyndsamt utreder och föreslår en lämplig höjning och avvägning mellan de båda typerna av sjukpenning. Med hänsyn till inslaget av egenavgiftsfinansiering vad gäller sjukpenningtillägget torde kostnaderna för den genom arbetsgivaravgifter och statsbidrag finansierade delen kunna hållas tillbaka. Med stöd av det anförda hemställs att riksdgaen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av en snar revidering av hemmamakesjukpenningen och sjukpenningtillägget inom den frivilliga sjukpenningförsäkringen. () () () () () () 1 1979/80.
mot · G3021176 · 1980-01-25 00:00:00 — om sjukpenninggrundande inkomst efter barnsbörd Den sjukpenninggrundade inkomsten fastställs av försäkringskassorna och utgör även grund för föräldrapenning enligt lagen om allmän försäkring. Lagen reglerar emellertid inte hur länge den sjukpenninggrundande inkomsten oförändrad får gälla då förälder avhåller sig från förvärvsarbete efter barnsbörd. Enligt gällande rättspraxis får den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten behållas vid kortare uppehåll i förvärvsarbetet. Med kortare uppehåll avses högst . För uppehåll i förvärvsarbetet på grund av värnpliktstjänstgöring och studier samt barnsbörd gäller särskilda regler. Försäkringsdomstolen har i två vägledande domar av beslutat att den sjukpenninggrundande inkomsten får gälla än för kvinnor som efter barnsbörd ej återgår i förvärvsarbete. I ett sådant fall skall den stå kvar efter det att förflutit efter barnsbörden. I vissa fall kan även förlängas om modern är förhindrad att återuppta sitt förvärvsarbete på grund av arbetsgivarens åtgärder t. ex. semesterstängning, driftuppehåll o. d. Den sjukpenninggrundande inkomsten skall ej heller förändras i de fall då en försäkrad åter blivit gravid med beräknad nedkomst efter förra barnsbörden. För de föräldrar som utnyttjar lagen om rätt till ledighet för vård av barn, vilken trädde i kraft , och som är hellediga från förvärvsarbete utan lön till dess barnet har uppnått ett och , får ovannämnda regler märkliga följder. Skulle den hemmavarande föräldern bli sjuk från barnsbörden utgår endast sjukpenning som för hemmamake. Eftersom förälder ges laglig möjlighet att helt avstå från förvärvsarbete och lön för vård av sina barn, bör lagen om allmän försäkring ändras så att föräldrarna, framför allt modern, känner trygghet för sin ekonomi om hon skulle bli sjuk och merkostnader uppkommer då barnet måste omhändertas av annan person. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att bestämmelserna i lagen om allmän försäkring angående sjukpenninggrundande inkomst blir föremål för översyn så att de anpassas till lagen om rätt till ledighet för vård av barn i vad den gäller föräldrars helledighet utan lön .
mot · G3021177 · 1980-01-25 00:00:00 — oni rätten till sjukpenning vid graviditetsbesvär Genom den utbyggda mödravården förekommer det i ökad omfattning att havande kvinnor, på grund av graviditetsbetingade åkommor, blir ordinerade att under längre eller kortare perioder avhålla sig från arbete för att därigenom minska riskerna för komplikationer för modern och/eller fostret. Sådana rekommendationer förekommer bl. a. då risk för missfall bedöms föreligga och då kvinnan tidigare haft komplikationer under graviditet eller förlossning. Vissa komplikationer t. ex. blodtrycksstegring kan leda till medvetslöshet och kramper, vilket innebär risk för den havande att mista livet. Det är angeläget att kvinnor med graviditetsbesvär får möjlighet att följa läkarnas rekommendationer, vilket för många kan vara förenat med svårigheter om de inte kan få ersättning för det inkomstbortfall de därigenom åsamkas. Med gällande bestämmelser har det ansetts att den förebyggande vård och de graviditetsbesvär det här är fråga om i regel inte berättigar till sjukpenning. Om den rekommenderade vilan avser tid före den beräknade nedkomsten kan föräldrapenning utges. Det förekommer emellertid i stor utsträckning att blivande mödrar tillråds att under havandeskapet under längre eller avhålla sig från arbete. Dessa bör vara lika berättigade till ersättning för sitt inkomstbortfall som de som först av havandeskapstiden måste avbryta sitt arbete. Denna ersättning bör utgå i form av sjukpenning. Bedömningen av rätten till sjukpenning är emellertid inte lika i alla delar av landet. Om den behandlande läkaren bedömer att föreskrivet sängläge kan intas i hemmet utgår inte sjukpenning. Om patienten i stället läggs in på sjukhus för vila anses detta vara ett normalt skäl för att sjukpenning skall utges. Sådana olika bedömningar av rätten till sjukpenning, när grunden för den nedsatta arbetsförmågan är densamma, kan inte accepteras. Med hänsyn härtill hemställs att hos regeringen begär att bestämmelserna i lagen om allmän försäkring ses över så att tveksamhet inte behöver uppstå vid bedömningen av rätten till sjukpenning i samband med graviditetsbesvär.
mot · G3021178 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om viss översyn av föräldraförsäkringen föds barn med skador som förorsakats av svåra förlossningar eller på grund av andra orsaker. Dessa barn får då stanna kvar på sjukhuset för vård. Exempel finns då barnet fått vistas där både och längre. Under den tiden är det viktigt att barnet och föräldrarna får den emotionella kontakt som friska barn upplever. Läkarna rekommenderar också täta kontakter mellan barnet och föräldrarna för barnets utveckling och tillfrisknande. Ofta är den begränsade föräldraledigheten ett hinder för att uppleva denna viktiga kontakt mellan barnet och föräldrarna. Då det är ett relativt begränsat antal barn och föräldrar denna omsorg gäller, borde det vara möjligt att förändra bestämmelserna i föräldraförsäkringen. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn av de nu gällande bestämmelserna för föräldraförsäkringen, så att motionens krav tillgodoses. () () () () () () () ()