mot · G302216 · 1980-01-14 00:00:00 — av m. fl. om utredning av kreditkortens verkningar Genom stora reklamsatsningar marknadsför finansbolag och affärskedjor de s. k. kreditkorten. Kreditkorten används som konkurrensmedel, eftersom man väntar sig att innehavaren skall välja inköpsställen där han får kredit. T. o. m. konsumentkooperationen har gått samma väg som de privata varuhuskedjorna och inrättar nu ett eget kreditkort för sina medlemmar. som det är absolut lånestopp i bankerna för vanliga medborgare erbjuds dessa att låna relativt stora summor över kreditkorten, men då till ockerräntor som är betydligt högre än vid ett banklån. Till saken hör att räntor är avdragsgilla vid deklarationen, och en högre ränta som dras av belastar statskassan genom att man efter ett kreditkortslån kan betala in mindre i skatt men mera i ränta till kreditgivaren. Vad som sker är en omfördelning av medel från statskassan till de privata finansiärerna. För den enskildes ekonomi är kreditkorten en fara, då den som inte planerar sina inköp eller upprättar en personlig budget lätt frestas göra inköp som överanstränger ekonomin. o. m. användas för en längre resa, och det är fullt möjligt att på restaurang förtära alkohol på kredit. Vidare ger de nuvarande reglerna den enskilde möjlighet att skaffa flera kreditkort och på så sätt skuldsätta sig betydligt mer än vad som är möjligt att betala tillbaka. Lagen om avbetalningsköp kan också kringgås med hjälp av kreditkort, och man kan t. ex. köpa ett motorfordon utan handpenning genom att använda kreditkortet. I en interpellationsdebatt medgav ekonomiministern, trots en i övrigt passiv inställning till problemen, att marknadsföringen av kreditkorten var stötande. Åtgärder för att se över marknadsföringen av kreditkorten är nödvändiga, eftersom man med lock och pock och diverse förmåner - ibland rena gåvor - försöker få människor att skaffa kreditkort och inleda sin skuldsättning. Från olika håll har det framförts att en kontantinsats även när det gäller köp över kreditkort eller någon form av sparande före ett utnyttjande av korten vore rimlig. Många människor som kommit i beröring med kreditkortens avigsidor är starkt kritiska mot den nuvarande ordningen: Polisen är oroad över utvecklingen av bedrägerier i samband med kreditkorten och har tagit initiativ för att diskutera hur man skall hantera detta. Socialarbetare i flera kommuner har givit till känna att de är starkt oroade över att folk med redan dålig ekonomi och i behov av understöd för sitt uppehälle genom korten kan skuldsätta sig ytterligare. Butiksanställda protesterar mot att de får allt fler kontrolluppgifter i samband med svartlistningar och det ökade antalet kreditkort. Ansvaret blir stort för butiksanställda som arbetsbördan ökar. Ekonomer har skrivit artiklar i dagspressen, vilka innehåller kritik mot den okontrollerade kreditgivningen över kreditkorten. Bankfolk uttrycker sin oro och påpekar det orimliga i att neka människor en vanlig kredit men att kunna hänvisa till ett kreditkort för att klara den summa som kunden har behov av. Fackföreningspressen har också uttryckt sin oro över kreditkorten. , strax efter ovan nämnda interpellationsdebatt, beslöt - i motsättning till näringsutskottets borgerliga majoritet - att en övergripande utredning om kreditkortens roll såväl i samhällsekonomin som i den enskildes ekonomi skulle göras. Utredningen har ännu ej tillsatts eller givits några direktiv. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär att i motionen angivna ståndpunkter skall ligga till grund för den kommande utredningens arbete. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) HANS (vpk) i