mot · G302975 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. har konsumentpolitiken förändrats från att under 1950och 1960-talen i hög grad ha präglats av information och rådgivning till de enskilda konsumenterna till att i dagens läge främst inriktas mot producentpåverkan och omfattande konsumentskydd. Under /78 utfärdade 13 riktlinjer. Inom verket pågår arbetet med eller planeras ytterligare ett 50-tal. I då köpkraften minskat och kraven på kunskap, noggrannhet och ekonomisering i hushållens inköp och konsumtion ökat har till största delen frångått politiken att tillgodose behovet av information om varuutbudet, priser, kvaliteter m. m. för att i stället alltmera satsa på att styra företagen genom detaljerade riktlinjer. Det finns anledning att nu fråga sig om det är rimligt att hart när alla konsumentvaror skall regleras i ett byråkratiskt nätverk av detaljerade lagparagrafer och andra bestämmelser. Till vilken kostnad sker detta arbete? På vilket sätt kommer det den enskilde konsumenten till hjälp i en köpsituation? Vilket pris får konsumenten betala i form av prishöjningar på de varor och tjänster som berörs av riktlinjer? I vilken utsträckning hämmas företagens produktutveckling? Konsumentpolitiken har förändrats till den grad att man kan tala om att den har kommit in i en återvändsgränd. arbete med riktlinjer för olika varor och tjänster är inte det enda exemplet på att konsumentpolitikens inriktning har förändrats . Under detta decennium har vi alltmera fått erfara hur statsmakterna genom en rad olika utredningar initierat lagstiftning i syfte att stärka konsumenternas rättsliga ställning i stället för att medverka till att åtgärder vidtas där konsumentens ställning förbättras utifrån den individuella konsumtionssituationen. Detta kan endast komma till stånd genom att den enskilde får möjlighet att själv utifrån medvetandet om sina behov och krav bedöma erbjudandet av en vara eller en tjänst som saluförs på marknaden. Att ge konsumenten en chans att själv bestämma måste vara ledmotivet i en samhällelig konsumentpolitik. Det är givetvis otvetydigt att samhället måste dra upp de ramar inom vilka företag och enskilda får agera. Det måste finnas lagar och förordningar som reglerar sådant som rör de enskildas situation i frågor som exempelvis gäller arbetsmiljö och medinflytande. Likaså måste konsumentens ställning i marknadsekonomin uppmärksammas och stärkas. Därför behövs regler som avser relationerna mellan den som tillverkar och utbjuder varor eller tjänster å ena sidan och den som är mottagare och konsument å den andra sidan. konsumentpolitiska åtgärder får inte syfta till att ensidigt stärka konsumentens ställning utan måste också ge producenterna en ökad kunskap om konsumenternas situation och önskemål. Moderat konsumentpolitik kan sålunda i korthet sammanfattas i följande punkter: o Det är konsumenternas fria val som skall bestämma företagens inriktning av produktionen. o För att underlätta konsumentens eget val är en effektiv konsumentupplysning nödvändig, o Förbättrad information och goda kunskaper stärker konsumenternas möjligheter att påverka utbudet av varor och tjänster, o En öppen redovisning av fakta om varor och tjänster, o Konsumenternas inflytande stärks genom förbättrad varudeklaration och konsumentupplysning, o Stöd till hushållsekonomisk och hushållsteknisk forskning för hemarbetets rationalisering. o Skydd mot vilseledande reklam och osunda försäljningsmetoder. o Bättre information om samhällets tjänster. o Större inslag av konsumentutbildning i den grundläggande undervisningen. o Bibehållandet av fria affärstider, o Ingen onödig förbudslagstiftning. Det får inte vara så att den statliga myndigheten ses som konsumenternas ställföreträdare med rätt att tala om för företagen hur människorna/konsumenterna egentligen vill ha det. Samhällets konsumentpolitik måste utgå från konsumenternas rätt till valfrihet och rätt att utifrån sin egen situation träffa ett önskat val. Det är individernas valfrihet som skall styra företagens utbud av varor och tjänster. En utveckling mot alltmer lagstiftning och reglering av konsumenternas och producenternas situation kan inte vara rimlig. Det kan även ifrågasättas om det var avsikt då målet för samhällets konsumentpolitik fastställdes . Enbart dessa frågeställningar motiverar den översyn av konsumentpolitiken - och i synnerhet verksamhet - som vi moderater vid upprepade tillfällen har pläderat för i . Konsumenternas krav på en allsidig och tillförlitlig information om varor och tjänster har alltmer åsidosatts och därmed försvagat konsumenternas situation. verksamhet bör därför i högre grad inriktas mot hushållsekonomisk forskning, varutester, utbildning och information, varför nya riktlinjer för verkets verksamhet bör utarbetas. Med anledning av vad som ovan åberopats hemställs att som sin mening ger regeringen tili känna vad som anförts om inriktningen av samhällets konsumentpolitik. () () () . HÖGMARK (m) () () () () () () PER () () () ()