mot · G302983 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att upprätthålla sysselsättningen i I har antalet arbetstillfällen inom tillverknings- och byggnadsindustrin minskat med ca 14 000 . Detta har, trots en kraftig ökning av sysselsättningen inom den offentliga sektorn, lett till svåra förhållanden för många grupper på regionens arbetsmarknad. Sålunda har antalet öppet arbetslösa ökat från ca 2 1970 till ungefär 8 000. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna omfattade något mer än 4 000 personer. är motsvarande siffra 11 000. Det är främst som arbetslösheten och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ökat kraftigt. har antalet förtidspensionärer fördubblats. Deras antal uppgår f. n. till 26 000. Den ökade förtidspensioneringen hänger framför allt samman med de äldres svårigheter på arbetsmarknaden, och ett icke oväsentligt antal har tvingats till förtidspensionering som en följd av varvsnäringens kraftiga reduktion i . Andelen sysselsatta ungdomar har också minskat . Ökad arbetslöshet och ett ökat antal ungdomar i beredskapsarbete är tecken på en avtagande efterfrågan på ung arbetskraft. Nedgången bland yngre män är något större än bland yngre kvinnor, av vilka en förhållandevis större andel kunnat beredas arbete inom den offentliga sektorn och då främst inom vårdområdet. En aktuell översyn av den förväntade näringslivs- och sysselsättningsutvecklingen ger inte någon ljus bild av regionens arbetsmarknad. De nu föreliggande prognoserna, som sträcker sig till 1990, anger att de varuproducerande sektorerna kommer att svara för en minskande del av sysselsättningen, medan som främst den offentliga sektorn ökar sin andel. För varvsindustrin utgår prognosen från det riksdagsbeslut som fattades , som innebär att varvens kapacitet minskas till 7 300 sysselsatta och sedan ligger kvar på denna nivå. Inom övriga storföretag i (, SKF, , LM , ESAB) väntas sysselsättningsminskningen bli något mindre än enligt tidigare bedömningar. a. beror detta på att beslut fattats om att blir kvar i regionen. Inalles förutses industrisektorns sysselsättning minska från ungefär 78 000 1980 till 64 1990. De stigande olje- och bensinpriserna och framtida problem på energiområdet utgör ett latent sysselsättningshot mot såväl bilindustrin som kullagerindustrin, som till är beroende av utvecklingen inom transportsektorn. En ytterligare reduktion av varvskapaciteten utöver riksdagsbeslut skulle leda till en än kraftigare sysselsättningsminskning än vad som förutses i de nu aktuella prognoserna. Den negativa sysselsättningsutvecklingen betyder inte att regionens företag är ekonomiskt svaga. Större delen av industriföretagen kan komma att öka sin produktion, och många företag kan komma att visa goda ekonomiska resultat. Produktivitetsförbättringar och rationaliseringsinsatser möjliggör emellertid ökad produktion med relativt eller minskande personalstyrka. Även inom byggnadssektorn och varuhandeln finns en betydande rationaliseringspotential. För den offentliga sektorn förutses en sysselsättningsökning på i runt tal 15 000 personer, varav 13 000 inom hälso-, sjuk- och socialvård. Sammantaget förutses antalet arbetstillfällen i minska med minst 6 000 . Denna förväntade utveckling kan jämföras med en ökning på 14 000 1971-1980. Risken för en ännu ogynnsammare utveckling är, som framgått av vad som ovan anförts, stor. näringsliv är särskilt känsligt för störningar i det fria handelsutbytet genom att av regionens industriproduktion exporteras, medan motsvarande siffra för hela landet är ca en tredjedel. I är inte industrins produktionsprocesser speciellt energiberoende jämfört med regioner som baserar sitt näringsliv på t. ex. stål- och pappersproduktion eller kemisk produktion. Däremot är avsättningen i vad gäller flertalet slutprodukter beroende av vad som händer med t. ex. oljepriserna. Det gäller bilar, fartyg och kullager. Osäkerheten om regionens framtid har ytterligare förstärkts, bl. a. genom de diskussioner som pågår kring det kommande varvsbeslutet. Antalet arbetstillfällen i väntas alltså minska under 1980talet. är befolkningens nuvarande åldersstruktur sådan att antalet personer i de yrkesverksamma åldrarna kommer att öka. Detta innebär att antalet arbetstillfällen i regionen inte kommer att räcka till för att befolkningen i de yrkesverksamma åldrarna skall kunna ha förvärvsarbete i samma omfattning framöver som . Utbudet av arbetskraft ökar som antalet arbetstillfällen minskar. I den befolknings- och sysselsättningsprognos som redovisats inför flerårsplanering beräknas antalet personer i arbetskraften öka med 19 500 . väntas antalet arbetstillfällen minska med 2 500. I prognosen utgår man vidare från att de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kommer att ligga kvar på nuvarande nivå. Detta innebär att antalet personer som inte skulle ha möjlighet att fä arbete skulle öka från f. n. 8 500 (registrerat arbetslösa) till 30 1985. I denna beräkning har dock ingen hänsyn tagits till ökad frånvaro och minskad veckoarbetstid. Om man utgår från det optimistiska antagandet att företagen ersätter hälften av den arbetstid som går förlorad genom sänkt arbetstid och ökad frånvaro, skulle ytterligare 6 500 personer kunna komma ut på arbetsmarknaden i . Detta leder då till att antalet personer som ej kan beredas arbete på den göteborgska arbetsmarknaden reduceras från 30 500 till 24 000. Detta innebär alltså att föreliggande prognoser pekar på en brist på 24 000 arbetstillfällen i . Den ytterst bekymmersamma situationen på arbetsmarknaden i kommer alltså att bli alltmer bekymmersam om inte extraordinära insatser görs från samhället och näringslivet. Utvecklingen kommer att leda till att de äldres möjligheter att delta i förvärvslivet minskar. Flera kommer att bli förtidspensionerade. Kvinnornas yrkesverksamhetsgrad kommer inte att kunna öka i samma takt som . En betydande dold arbetslöshet kommer att uppstå. Männen kommer att få svårare att hitta arbeten inom sina traditionella yrkesområden. Ungdomarna ökar i antal i . De som har dålig utbildning och/eller saknar yrkeserfarenhet kommer att få det svårt på arbetsmarknaden. Även här kan en dold arbetslöshet uppstå, då ett växande antal kan förväntas förlänga sina studier på grund av arbetsbrist. Mot bakgrund av den ytterst bekymmersamma situation som råder på arbetsmarknaden i och med hänsyn till att utvecklingen första hälft förväntas leda till att bortemot 25 000 arbetstillfällen kommer att saknas hemställer vi att hos regeringen begär extraordinära näringspolitiska och arbetsmarknadspolitiska åtgärder för att upprätthålla sysselsättningen i . () () () () () () () () ()