mot · G302338 · 1980-01-17 00:00:00 — av och om förlängd köpeskillingskontroll för småhus Den spekulativa handeln med bostäder har tilltagit i omfattning . Inflationsekonomin och den allt svårare ekonomiska krisen har ökat intresset för kapitalplacering i fast egendom. Alltmer kapital är i omlopp på fastighetsmarknaden i stället för att satsas på produktiva investeringar. Spekulationen omfattar inte bara privatägda hyresfastigheter. Även småhus och bostadsrättslägenheter är föremål för kapitalplacering och spekulation. Spekulationen utgör ett hot mot samhällsekonomin, eftersom ekonomiska resurser styrs över på improduktiva marknader. Men det är inte bara samhällsekonomin som skadas. Bostadskonsumenterna drabbas hårt. Spekulationen leder till högre boendekostnader och allt större svårigheter för vanliga löntagare att få hyggliga bostäder. Den leder också till ökade förmögenhetsklyftor och tilltagande segregation. genomförde en enkät bland samtliga kommuner om spekulationen på småhusmarknaden. Enkäten visade att spekulationen är ett utbrett fenomen. Av enkäten framgår vidare att kommunerna upplever spekulationen som ett stort problem och något som direkt strider mot de bostadspolitiska ambitionerna. menade kommunerna att möjligheterna att förhindra spekulation är starkt begränsade. Bristen på lagligt stöd och osäkerheten om det rättsligt bindande i tillämpade metoder uppgavs vara några av svårigheterna. Som ett resultat av enkäten beslöt att fr. o. m. förlänga den s. k. köpeskillingskontrollen till att omfatta från det att de statliga lånen betalats ut. Köpeskillingskontrollen utvidgades också till att gälla alla statligt belånade småhus. De vidtagna åtgärderna framstår emellertid som otillräckliga i ett läge då andrahandsförsäljningsvärdena på småhus nått sådana nivåer att vanliga inkomsttagare knappast längre har möjlighet att efterfråga dessa. Effektivare metoder måste skapas. Redan en uppstramning av den nuvarande reglerna skulle avsevärt förbättra möjligheterna att motverka spekulationen. I denna motion föreslår vi ändringar och kompletteringar i tre avseenden: dels en ytterligare förlängning av köpeskillingskontrollen, dels att rättsverkningarna av de s. k. överlåtelseförbuden klarläggs och dels att möjligheter skapas för kommunerna att uppställa villkor såsom överlåtelseförbud även vid tomträttsupplåtelser. Enligt 45 § bostadsfinansieringsförordningen är vidareförsäljning av småhus underkastad kontroll av köpeskillingen som en förutsättning för att statslånen skall få övertas. Den bestämmelsen gäller från det att statslånen utbetalats. Den nuvarande kontrolltiden gör det till viss del möjligt att komma åt den direkt medvetna spekulationen. Målsättningen bör emellertid vara att dämpa prisbildningen på småhusmarknaden i allmänhet. 1 detta syfte bör en förlängning av kontrolltiden ske. Flera kommuner använder s. k. överlåtelseförbud som en möjlighet att förhindra spekulation. Köparen förbjuds i köpeavtal att inom överlåta fastigheten. Förbudet är ibland kombinerat med olika typer av bestämmelser för överlåtelsen och med någon form av vitesklausul. Det råder emellertid stor oklarhet om dessa villkor är lagliga. Detta gäller särskilt de s. k. direkta överlåtelseförbuden. Denna rättsliga oklarhet bör skingras. regler måste skapas som ger kommunerna möjligheter att t. ex. inta klausuler i köpeavtalen som förbinder köparen att inte försälja till annan köpare än kommunen anvisar eller godkänner och till de köpevillkor som kommunen godkänner. För de kommuner som upplåter marken med tomträtt utgör jordabalken 13:6 hinder för s. k. överlåtelseförbud och uppställande av andra liknande villkor. Även om tomträttsinstitutet i sig har spekulationsdämpande effekt, bör kommunerna få möjligheter att vid tomträttsupplåtelse uppställa samma sorts villkor som ovan föreslagits vid försäljning. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi* att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om en förlängd köpeskillingskontroll för småhus med bostadslån. () () *Se även motion 1979/80:339.