ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302254 · 1980-01-15 00:00:00 — om lokalisering av ny statlig verksamhet utanför Den offentliga sektorn får en allt större betydelse för sysselsättningen. Antalet centralt anställda inom den offentliga sektorn har fördubblats och uppgick till ca 1,2 miljoner. Omkring 540 000 personer var anställda i statlig eller statsunderstödd verksamhet och ca 670 000 personer hos kommuner och landsting. Den framtida sysselsättningsökningen kommer också enligt bl. a. sysselsättningsutredningen att till stor del ske inom den offentliga sektorn. Det är enligt min uppfattning samhällets skyldighet att se till att den förväntade sysselsättningsökningen inom den offentliga sektorn kommer alla delar av landet till godo. Detta är desto viktigare som den ekonomiska situationen torde vara sådan att denna sektor inte kan tillåtas öka annat än mycket begränsat. Från centerhåll har tidigare föreslagits att uttalar att nytillkommande statliga myndigheter skall lokaliseras utanför . Det senaste årets händelser visar att detta krav är i hög grad aktuellt. Hade statsmakterna följt intentionerna från hade vi inte behövt uppleva att lokaliserades till , att postens filateliavdelning förlädes till , att lokaliserades till , och vi hade då förhoppningsvis också fått en mer positiv syn på länsrätternas utlokalisering från residensstäderna. Fortsättningsvis måste statsmakterna ta sitt ansvar när det gäller att decentralisera statlig verksamhet inte minst nytillkommande sådan. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att måtte uttala att nytillkommande statlig verksamhet skall lokaliseras utanför .
mot · G302258 · 1980-01-17 00:00:00 — 1979/80 258-262 av om skyldighet att i motion ange hur kostnad för föreslagen åtgärd skall täckas ekonomiska läge inger oro. Trots växande exportframgångar ökar underskottet i bytesbalansen och torde uppgå till . ökar budgetunderskottet till ca . Det finns naturligtvis flera orsaker till denna utveckling. Stigande oljepriser, lågkonjunkturer samt högt kostnadsläge torde vara några förklaringar till att kommit in i denna onda cirkel. Ytterligare en faktor av väsentlig betydelse är den offentliga sektorns expansion. har den klart största offentliga sektorn i den fria världen. av BNP går till offentliga utgifter. Såväl tillväxten i statsbudgeten som den kommunala expansionen är för snabb. När det gäller statsbudgeten är ett av problemen de automatiska kostnadsstegringarna inom socialförsäkringssystemet men även beslut om nya kostnadskrävande reformer som säkert är önskvärda men som vi egentligen inte har råd med. Ett belysande exempel utgör den kommunala expansionstakten som enligt överenskommelse mellan stat och kommun skulle få uppgå till men i själva verket är uppe i . Om utvecklingen får fortgå i samma takt som kommer samtliga inkomster som människorna har här i landet att gå till skatt. En sådan utveckling måste förhindras. Naturligtvis måste först och främst åtgärder av rent ekonomiskt slag sättas in för att bekämpa denna offentliga fara. Men även andra åtgärder behöver vidtas. En betydelsefull sådan vore om samtliga beslutsfattare i riksdag ålades att anvisa varifrån pengarna skall tas om de framför motionsförslag som kan tänkas kosta pengar. En sådan medelsanvisningsplikt, skulle säkert dämpa de ständigt stegrade kraven på reformer och öka kostnadsansvaret både bland riksdagsledamöter och medborgare i allmänhet. En liknande regel som den som ovan skisserats borde också gälla för de kommunalt förtroendevalda. Med stöd av det anförda hemställs att uttalar att motionsförslag som inlämnas av riksdagsledamöter i riksdag i de fall de medför utgiftsökningar bör åtföljas av anvisning om hur utgiften skall täckas.
mot · G302262 · 1980-01-16 00:00:00 — av och om viss ändring i vallagen Vid valprövningsnämndens handläggning av besvären val har några ofullkomligheter i vallagen kommit : Bestämmelserna i 14 kap. 7 § om utseende av ersättare till riksdagsmän ger i vissa lägen ett egendomligt utfall för partier som använt s. k. saxade listor, dvs. uppställt samma kandidater i olika ordning på skilda listor. Om två eller flera mandat tillfaller ett parti som använt sådana listor utses nämligen samtliga ersättare från den lista som erhållit flest röster, även om en eller flera av riksdagsmännen valts med stöd huvudsakligen av andra listor. Orsaken härtill är bestämmelsen i 7 § 2 st. att varje valsedel vid utseende av ersättare skall räknas som hel röst. Något sakskäl till denna regel anges inte i lagens förarbeten, och det är också mycket svårt att förstå vad den fyller för rimligt syfte. En översyn av bestämmelserna för utseende av ersättare förefaller därför starkt motiverad. Enligt 2 kap. 7 § kommunallagen bestämmer fullmäktige det antal suppleanter som skall utses för ledamöterna i fullmäktige. Antalet skall utgöra viss andel, dock högst hälften av det antal platser som varje kommun erhåller i kommunen eller, om kommunen indelats i valkretsar, i valkretsen. Paragrafen fortsätter: Uppkommer därvid brutet tal, avrundas detta till närmast högre hela tal. Denna senare bestämmelse i kommunallagen kan dock i vissa fall inte tillämpas, eftersom 14 kap. 19 § vallagen inte bragts i samstämmighet med den nya kommunallagen. Detta har i årets val fått till följd att partier med tre fullmäktige i kommuner där andelen suppleanter bestämts till hälften av fullmäktiges ledamöter har tilldelats endast en suppleant, trots att de enligt kommunallagen borde ha varit berättigade till två suppleanter. Besvär över länsstyrelsernas beslut i sådana ärenden har av valprövningsnämnden lämnats utan bifall. En harmonisering av de båda lagarna ter sig angelägen, om den rättighet som i kommunallagen tillförsäkrats fullmäktige inte även i fortsättningen skall kunna urgröpas genom lydelsen av 14 kap. 19 § vallagen. Flera besvär över av länsstyrelser fastställda valresultat har inte tagits upp till prövning av valprövningsnämnden med den motiveringen att de inte ingivits av enskilda röstberättigde utan av partiorganisationer. Varken vallagen eller förvaltningslagen ger klart besked om vem som har rätt att besvära sig i valärenden, men uppfattningen att politiska partier inte är berättigade att anföra besvär har stöd i både regeringsrättens och valprövningsnämndens praxis. Då det för många politiskt intresserade uppenbarligen ter sig naturligt att ett parti besvärar sig t. ex. över att partiet tilldelats för få mandat eller suppleantplatser och då någon reell utvidgning av den besvärsberättigade kretsen inte skulle införas genom en mera liberal bedömning av frågan finns det inget skäl att slå vakt om denna begränsning. En översyn av besvärsreglerna i 50 § vallagen bör därför ske. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller att motionen måtte överlämnas till vallagskommittén.
mot · G302264 · 1980-01-16 00:00:00 — om gemensam valdag för kyrkliga och övriga kommunala val Det torde vara allom bekant att valen till kyrkofullmäktige har svag uppslutning. På sina håll där man tillämpat gemensamma vallistor för samtliga partier har detta naturligtvis inte inspirerat till valdeltagande. En väsentlig anledning till det blygsamma valdeltagandet torde främst vara det faktum att kyrkovalet hållits efter de stora valen, som kunnat påräkna omfattande intresse från massmedias sida. Kyrkovalet har följaktligen fått hållas i tystnadens, trötthetens och de tomma partikassornas tecken. Det blygsamma valdeltagandet har säkert bibringat nya väljare den oriktiga uppfattningen att kyrkoval endast angår dem som är mera personligt engagerade i kyrkan. En sådan uppfattning är självklart oriktig. Dels vänder sig kyrkan till alla i sin egenskap av folkkyrka med ett omfattande religiöst och socialt utbud, dels får även de som bara nominellt tillhör kyrkan över skattsedeln betala till kyrkans verksamhet. I senaste utredningsförslaget om kyrkans framtida förhållande till staten rekommenderades en särskild Kyrkans Dag för de kyrkliga valen. Det synes emellertid ligga mer i folkkyrkans väsen och anda att dess röst är med i den övriga valrörelsen och vid det allmänna valtillfället. Under förutsättning att i sinom tid beslutar om skilda valdagar för riksdags- och kommunalval skulle det kyrkliga valet med fördel kunna förrättas i samband med kommun- och landstingsvalet. Den utredning om vissa grundlagsfrågor som snart kommer att tillsättas bör också ta upp frågan om gemensam valdag för kyrkliga och kommunala val. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att regeringen ger den kommande utredningen om vissa grundlagsfrågor i uppdragen att även utreda frågan om gemensam valdag för kyrkliga och kommunala val. () ()
mot · G302266 · 1980-01-17 00:00:00 — om rätten för diabetiker till extra avdrag vid inkomstbeskattningen Enligt RS V:s anvisningar om avdrag för väsentligen nedsatt skatteförmåga på grund av sjukdom m. m. (RSV Dt 1978:27) har person med viss sjukdom möjlighet att minska sin inkomst med ett s. k. extra skatteavdrag. För exempelvis diabetiker utgör den extra kostnaden för inköp av särskild kost en icke obetydlig merutgift. Genom att diabetes uppvisar olika sjukdomsbilder, från obetydliga besvär till allvarliga symtom, kan merutgifterna för de senare vara avsevärda för den särskilda diabeteskosten dessa behöver. De extra avdrag som kan medges är i många fall otillräckliga. För ensamstående skattskyldig medges två gånger beräknad merutgift eller . om inkomsten uppgår till högst . Vid en inkomst mellan . medges ett avdrag med , och för inkomster mellan . medges avdrag med . Vid högre inkomster avtrappas avdragen alltmer. De diabetiker som, efter intyg av läkare, har större kostnader för särskild kost än vad gällande avdragsregler medger bör kunna få avdrag för de verkliga kostnaderna. Även avtrappningen i inkomstskikten bör ske långsammare än . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att avdragsmöjligheterna för kostnaderna för inköp av särskild kost för diabetikerna vidgas. () ()
mot · G302268 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om produktskatten för bryggerier Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:316 av () m. fl. med hemställan om åtgärder för att bibehålla bryggeri i hemställs att beslutar att borttaga eller differentiera produktskatten vid de små bryggerierna i landet, i varje fall vad gäller bryggerier belägna inom inre stödområdet. () () () () ()
mot · G302271 · 1980-01-17 00:00:00 — om lokalisering till av länsrätten i Regeringen har för avsikt att i enlighet med beslut (JuU 1978/79:26) ytterligare pröva frågan om länsrätternas placering utanför residensstäderna. Därvid skall såväl praktiska som andra skäl beaktas. Enligt min mening är det självklart att regeringen vid sin prövning av länsrätternas lokalisering tar den största hänsyn till den uppfattning som kommit till uttryck i länsstyrelsernas yttranden. I finns starka skäl - såväl praktiska som lokaliseringspolitiska - för att länsrätten lokaliseras till . har också enigt uttryckt detta. Med tanke på den samstämmiga uppfattning som kommit till uttryck från sida bör regeringen också följa detta beslut. bör ge regeringen detta till känna. Med stöd av det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffande lokalisering av länsrätten i till .
mot · G302273 · 1980-01-17 00:00:00 — av förste vice talmannen och om tystnadsplikt för psykologer I 36 kap. 5 § finns bestämmelser rörande tystnadsplikt vid vissa situationer i samband med vittnesförhör. I anslutning till regeringens proposition rörande förslag till ny sekretesslag m. m. (1979/80:2) har föreslagits vissa ändringar av ovannämnda stadgandes första stycke. I 5 § andra stycket finns regler om tystnadsplikt vid vittnesförhör för vissa särskilt angivna yrkesutövare nämligen advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor och kuratorer vid kommunala familjerådgivningsbyråer samt deras biträden. Tystnadsplikten avser uppgifter som anförtrotts dessa befattningshavare på grund av deras ställning eller som de i samband med yrkesutövningen erfarit, såvida inte undantag från tystnadsplikten är medgivet i lag eller den vars förmån tystnadsplikten gäller samtycker till att uppgifter utlämnas. Bakgrunden till denna bestämmelse är att en person kan dra sig för att t. ex. anlita en läkare eller advokat eller förse dessa med erforderliga upplysningar om han inte kan påräkna en fullständig diskretion. Sekretessintresset har i dessa fall ansetts väga tyngre än behovet av utredning inom rättsskipningen. Undantag från denna tystnadsplikt görs enligt 5 § fjärde stycket endast vid mycket grova brott. Bestämmelsen i 5 § andra stycket om tystnadsplikt föreslås ej ändrad i regeringens förslag. På analogt sätt krävs för psykologens yrkesutövning att en förtroendefull relation upprättas till klienten. Enligt Psykologförbunds uppfattning bör därför, av de skäl som ovan angivits, den i andra stycket angivna kretsen av yrkesutövare med vidsträckt tystnadsplikt utökas till att även omfatta legitimerade psykologer. Detta har fått förnyad aktualitet genom psykologlegitimationens genomförande . Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar om sådan ändring av att också psykolog omfattas av den i 36 kap. 5 § andra stycket angivna tystnadsplikten. () ()
mot · G302275 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om utökad utbildning vid På inom kommun finns en unik utbildningskapacitet i form av den s. k. Sandöskolan. Där finns i och i biståndsutbildningsnämndens regi två skolanläggningar som har en gemensam resursbas. På civilförsvarssidan sker katastrofutbildning m. m. och på biståndssidan biståndsutbildning för tjänstgöring i . Biståndsutbildningen är f. n. under utredning. I anslutning till utredningsarbetet finns då anledning att se vilka utvecklingsmöjligheter som naturligen kan föreligga på . Först kan konstateras att biståndsutbildningen disponerar unika resurser i form av lärare, väl förtrogna med många skilda och ofta ovanliga språk, med länderkunskap etc. Skolan disponerar också språklaboratorier och andra resurser som är av hög kvalitet. En viktig resurs är också den kontaktyta mot och personer med u-landskännedom som disponeras. Man kan säga att Sandöskolan representerar en internationaliserad resurs som är helt unik i landet. Detta förhållande har också upptäckts och utnyttjats. Sålunda sker ett samarbete mellan statens skola för vuxna i (SSVH) och Sandöskolan beträffande språkundervisning. Här har SIDA medverkat ytterst konstruktivt. En samverkan föreligger också med högskolan i , som i viss utsträckning har en internationaliserad profil. Högskolans institution för utbildning i exportteknik har kontaktmöjligheter med Sandöskolan. Då biståndsutbildningen utreds är det angeläget att beakta den betydande regionalpolitiska roll som Sandöskolan innebär i . Det är nämligen ' ytterst få arbetstillfällen inom den statliga offentliga sektorn som faller inom kommun. All möjlig förläggning av resurser till är därför ytterligt angelägen. Detta kan göras med så mycket större anledning som Sandöskolan utgör en, som här antytts, så betydelsefull och unik resurs. En förläggning av fredskårsadministrationen till är en möjlighet att stärka . Avsevärt större tillskott behövs emellertid. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att biståndsutbildningen vid byggs ut och att fredskårsadministrationen förläggs till för att på ett varaktigt sätt stärka utbildningsanläggningen. () ()
mot · G302276 · 1980-01-16 00:00:00 — om befrielse från militärtjänstgöring för fiskare Det svenska fisket har genomgått inånga kriser. Senast blev lönsamheten på grund av avsättningssvårigheter mycket dålig. Uppdelningen av i ekonomiska zoner och sillfiskestoppet i densamma utestängde många västkustfiskare från deras traditionella fiskevatten. En följd av detta blev att många fiskebåtar såldes dels på grund av dålig ekonomi, dels på grund av rekryteringssvårigheter. Framför allt ungdomen stannade i land. söker sig emellertid de unga åter till fisket. De tvekar dock att fortsätta på grund av de svårigheter som möter. Ofta uppkommer problem i samband med inköp av fiskebåt och vid ekonomiska åtaganden. En av de större svårigheterna är det avbräck som värnpliktstjänstgöringen utgör. Till stor hjälp vore om svenska fiskare erhöll anstånd och efter möjlighet till befrielse från värnpliktstjänstgöring på samma sätt som rederianställd, vilken tjänstgör ombord på svenskt handelsfartyg i när- och fjärrfart och alltså är inskriven i sjömansregistret. Tjänstgöringen skall styrkas med utdrag ur sjöfartsbok. För anstånd resp. befrielse från värnpliktstjänstgöring erfordras att tjänstgöringen till sjöss skall ha varat under minst halva året före inryckningsdatum (sfs 1969-380 § 21-26). Det är nödvändigt för vår beredskap att vi även under en avspärrning har ett fungerande fiske. Om de unga fiskarna är utbildade för uppgifter inom försvarsmakten och tvingas lämna sina fiskelag genom inkallelse till tjänst uppstår svårigheter. Deras plats, även vid beredskap och krig, bör vara på deras båtar. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs att hos regeringen begär om sådan ändring av gällande regler att fiskare får anstånd resp. befrielse från värnpliktstjänstgöring på samma villkor som rederianställda på svenska handelsfartyg. 1* 1979180.
mot · G302277 · 1980-01-16 00:00:00 — om ersättningen för vård av handikappat barn Under föregående års togs en reform inom föräldraförsäkringens område, som innebär att förälder har möjlighet att stanna hemma och barn för vård av sjukt barn upp till det barnet är . Denna reform betyder mycket väsentliga förbättringar för föräldrar med barn som är infektionskänsliga, ofta sjuka eller sjukdomshotade barn. Reformen innebär att inträder i arbetsgivarens ställe och står för inkomstbortfallet. För barn med fysiska eller psykiska handikapp eller för multihandikappade barn som bor hemma gäller samma förmåner. En väsentlig skillnad upplever dock föräldrar till handikappade barn. Ett handikappat barn skulle behöva denna försäkring upp till , då gravt handikappat barn får pension. Ett handikappat barn behöver ofta vara hemma från sin skolgång i tränings- eller särskola på grund av många olika orsaker, t. ex. kramper, infektionskänslighet m. m. Föräldrar som dag och natt året runt sköter sina ofta svårt handikappade barn hemma gör en ur samhällssynvinkel oerhört viktig insats. Allt det stöd som denna grupp behöver är det därför viktigt att samhället försöker ställa upp med. Att klara ett ofta svårt multihandikappat barn eller ungdom hemma är en så ansvarsfull och svår arbetsuppgift att ingen utom de som själva som föräldrar upplevt en sådan situation vet vad det kräver. För det handikappade barnet måste också kontakten med föräldrar och syskon och ett vanligt liv utanför institutioner vara den bästa lösningen i många fall. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställs att hos regeringen anhåller att en översyn av föräldraförsäkringen görs vad gäller en utvidgad åldersgräns till för vård av sjukt handikappat barn i hemmet.
mot · G302278 · 1980-01-17 00:00:00 — om handikappade ungdomars möjligheter till rehabilitering och sysselsättning a. sysselsättningsutredningens delbetänkande, Arbete åt handikappade, ges en klar bild av de svårigheter som de handikappade ungdomarna möter på arbetsmarknaden. Trots olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder tenderar sysselsättningsfrekvensen bland de handikappade ungdomarna att sjunka. Lagstiftning och ekonomiska subventioner har inte haft de effekter man hoppats på. Den sjunkande sysselsättningsfrekvensen kan klart avläsas i statistiken över förtidspensionerade. Ca 2 000 unga handikappade förtidspensioneras , och det totala antalet förtidspensionärer ökar stadigt. Förtidspension har alltmer blivit ett instrument för lösande av arbetsmarknadspolitiska problem. Detta instrument har visat sig vara samhällsekonomiskt mycket kostsamt. Förtidspensioneringen har dessutom för den enskilde en rad negativa sociala konsekvenser: man hamnar lätt utanför gemenskap och samhällsaktiviteter; sysslolösheten leder till passivisering och isolering. En beviljad förtidspension innebär dessutom att man hamnar utanför arbetsförmedlingarnas sökandestatistik och därmed utanför rehabiliterings- och sysselsättningsåtgärder. Det måste ses som angeläget för samhället att ta till vara alla människors förmåga till delaktighet i samhällsutvecklingen. En offensiv satsning på rehabilitering och arbetsmarknadspolitiska åtgärder måste till. Förtidspensioneringen är i sig en defensiv lösning av problemen. Utvecklingen av ett utbildnings- eller studiebidrag, som också skulle omfatta de grupper vars problem löses med förtidspension, skulle vara ett led i en offensiv social- och arbetsmarknadspolitik. Ett sådant system skulle bl. a. medföra att de handikappade ungdomarna ständigt skulle aktualiseras för rehabiliterings- och/eller sysselsättningsfrämjande åtgärder. Systemet bör självfallet utformas så att den ekonomiska tryggheten garanteras. Eventuellt skulle någon form av tak kunna sättas, då utbildningseller studiebidraget övergår i någon form av pension. En femårsperiod skulle kunna garantera att ansträngningar gjorts för att få ut individen på arbetsmarknaden. Med tanke på den kostnadsutveckling förtidspensioneringen uppvisar skulle ett annat system förmodligen leda till samhällsekonomisk vinst. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en översyn görs av förtidspensioneringen, som berör handikappade ungdomar, så att ingen erhåller förtidspension utan att en noggrann prövning av rehabiliterings- och sysselsättningsmöjligheterna har gjorts, och att i stället ett utbildnings- eller studiebidrag utgår som omfattar de grupper som erhåller förtidspension.
mot · G302279 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om rätten till föräldrapenning Enligt 4 kap. 8 § lagen om allmän försäkring äger förälder rätt till föräldrapenning för tillfällig vård av barn, om barnet ej har fyllt och om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete i samband med bl. a. sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare. Som barnets ordinarie vårdare räknas vårdare i familjedaghem. Föräldrapenning utgår emellertid inte, om annan familjemedlem i familjedaghemmet än den som är vårdare av dagbarn är så sjuk att det är omöjligt för vårdaren att ta emot dagbarn i överenskommen omfattning och om ersättare ej kunnat eller hunnit ordnas. För att inte gå miste om inkomst finns det i detta fall en risk för att förälder, för att själv kunna ta hand om sitt barn, i stället sjukanmäler antingen sig själv eller barnet. Ett sådant förfarande är lagstridigt och medverkar till en uppluckring av respekten för gällande lagstiftning. Det är ett rättvisekrav att föräldrar med barn i familjedaghem inte kommer i en sämre ställning än föräldrar med barn på daghem, där ju liknande situationer inte uppstår. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningsändring. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att 4 kap. 8 § lagen om allmän försäkring erhåller en sådan utformning att rätt till föräldrapenning för tillfällig vård av barn även utgår i det fall sådan sjukdom föreligger i ordinarie vårdares familj att vården inte kan utföras. () ()