mot · G302468 · 1980-01-22 00:00:00 — om beskattningen av livräntor i samband med egendomsförvärv Enligt 46 § 2 mom. kommunalskattelagen (KL) får avdrag göras för periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning under vissa förutsättningar. Villkoren för sådant avdrag är att understödet inte utgått till mottagare i givarens hushåll eller, om inte understödet utgjort skadestånd, till mottagare under eller till mottagare vars utbildning inte är avslutad. Avdrag medges med utgivet belopp för bl. a. periodiska utbetalningar som utgör livränta eller därmed jämförligt vederlag vid förvärv av egendom genom köp, byte eller därmed jämförligt fång. Utfallande belopp beskattas hos mottagaren. I samband med försäljning av rörelse, aktier eller fastighet kan parterna komma överens om att köpeskillingen eller del därav skall utgå i form av årlig pension eller livränta till säljaren. Om dessa utbetalningar bestämts att vara av viss varaktighet (i regel ) har förfarandet skattemässigt accepterats, och vad som i verkligheten utgjort köpeskilling har beskattats som pension resp. livränta allteftersom utbetalningar skett. Köparen medges i regel avdrag under allmänna avdrag enligt 46 § 2 mom. KL, och säljaren beskattas under inkomst av tjänst för livräntan, om inte livräntan skall dras av resp. tas upp i annan förvärvskälla. Livräntor kan i många fall liknas vid pension eller vanliga periodiska understöd för vilka avdragsrätten numera är maximerad. Utredningen om periodiskt understöd vid beskattningen föreslog i sitt betänkande SOU 1972:87 vissa begränsningar av avdragsrätten också i vad gäller livräntor i samband med egendomsförvärv. I utredningen konstaterades att avdragsrätten för livräntor medförde i stort sett samma effekter som i fråga om vanliga periodiska understöd. Det har visat sig att reglerna i många fall kunnat utnyttjas för att kringgå förbudet mot avdrag för understöd till minderårigt barn och till studerande. Därtill kommer att rätten till avdrag för livräntor kan innebära avsevärda, inte avsedda fördelar vid beskattningen. Utredningens förslag resulterade inte i några åtgärder, vilket till stor del torde kunna förklaras av att livräntor tidigare inte varit särskilt vanligt förekommande och därför inte ansetts utgöra något allvarligt problem från beskattningssynpunkt. Men sedan möjligheterna att göra avdrag för vanliga periodiska understöd och pensionsavsättningar begränsats, har livräntor kommit att spela en allt större roll som ett medel att undgå beskattning medgivna skattekrediter genom att fullt avdrag kan erhållas för utbetalda belopp. Det torde stå helt klart att det numera finns ett påtagligt intresse för att utnyttja de skattemässiga fördelarna av livräntor, och skattelättnaderna kan i många fall vara avsevärda. Nuvarande beskattningsregler för livräntor i samband med egendomsförvärv öppnar alltså stora möjligheter till skatteflykt. Sedan beskattningen av inkomst vid försäljning av rörelse, fastighet och aktier byggts ut har detta förhållande fått större betydelse . Eftersom livräntan betraktas som inkomst av tjänst, undgår t. ex. en säljare som bosätter sig utomlands helt beskattning i . Mycket starka skäl talar därför enligt vår mening för att regler likartade dem som gäller vid beskattning av periodiskt understöd och pension också skall tillämpas för livräntor i samband med egendomsförvärv. Vi finner det angeläget att regeringen tar initiativ till en översyn av gällande bestämmelser för beskattning av livräntor i samband med egendomsförvärv. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av nu gällande bestämmelser för beskattning av livräntor i samband med egendomsförvärv.