mot · G3022019 · 1980-04-24 00:00:00 — Vid Cityvarvet, som är den stora reparationsenheten inom Svenska Varv, vidtas f. n. omfattande åtgärder för att öka effektiviteten. Verksamheten inriktas mot konventionella reparationer och kompletterande produktion. Den utredning rörande Cityvarvets framtid som gjorts pekar på att den kompletterande produktionen är av största vikt. Det är därför nödvändigt att stora ansträngningar görs för att hitta sådan tillverkning. Ett projekt som tagits fram av varvet gäller bromateriel för det militära försvaret. Behovet av sådan materiel är väl styrkt, bl. a. i anslagsframställning för armén för nästa budgetår. Arméchefen har i denna bl. a. föreslagit att anskaffning sker av flytande bro. I propositionen 1979/80:117 framgår också att regeringen godtagit myndighetens totalbelopp när det gäller belopp för bemyndiganden och betalningsmedel under arméns materielanslag. För vår del finner vi det angeläget att det begärda bemyndigandet för inköp av bromateriel biträds under nästa budgetår. Beställningen bör gå till Cityvarvet. bör genom ett särskilt uttalande understryka detta. På reparationsområdet konkurrerar Cityvarvet med varv som oftast har betydligt mindre kapitalbördor än Cityvarvet. Anledningen är bl. a. att de utländska konkurrenterna i flera fall ägs av stat eller kommuner eller har sålts till varven rör låga belopp. Cityvarvet har visserligen skrivit ned sina anläggningar men har i sina böcker fortfarande kvar en stor del - 210 milj. kr. - av de investeringar som gjordes för en produktionsvolym som var ungefär dubbelt så stor som den nuvarande. Enligt vår mening bör en nedskrivning av anläggningarna ske utöver nuvarande beslut. Vi beräknar det ytterligare nedskrivningsbehovet till 50 milj. kr. Sölvesborgsvarvet påbörjade en omstrukturering från varv till verkstadsindustri. En betydande reduktion av personalstyrkan har skett, och ytterligare minskningar förutses. En sådan omställning som skall ske vid Sölvesborgsvarvet är mycket krävande. Nya produkter skall tas fram och nya marknader skall erövras. Denna process tar tid och kräver betydande utvecklingsresurser. Detta har understrukits av kommissionen för de mindre och medelstora varven. Utvecklingen vid företaget har också analyserats och bedömts av en särskild till i knuten arbetsgrupp. Denna grupp har bestått av bl. a. representanter för varvsledningen, de fackliga organisationerna och berörda länsmyndigheter. har redovisat resultatet av gruppens arbete, bl. a. i brev till industriministern. Arbetsgruppen beräknar att omstruktureringen av Sölvesborgsvarvet kräver ett kapitaltillskott på 27 milj. kr. En så omfattande omstrukturering som den vid Sölvesborgsvarvet är tidskrävande. Det är därför inte möjligt att som Svenska Varv kräva att verksamheten skall kunna överföras i den s. k. kommersiella sektorn. Denna tidsgräns bör enligt vår mening utsträckas . Vad beträffar det nämnda kapitalbehovet finner vi detta vara välmotiverat. Vi återkommer till detta i avsnittet om stöd till Svenska Varv nedan. har f. n. ett omfattande fartygsengagemang. hade man intressen i 41 fartyg. En stor del av engagemanget har uppkommit genom att företaget, för att säkerställa sin fordran på beställaren då denne inte kunnat fullfölja ingångna avtal, helt eller delvis har övertagit fartyg. Den dåvarande folkpartiregeringen föreslog i sin varvsproposition att statens garantiåtaganden avseende varvens fartygsinnehav skulle avvecklas . Enligt förslaget borde det ankomma på regeringen att fastställa storleken av reduceringen under de enskilda åren samt fördelningen mellan varven. Detta förutsattes innebära att varven sålde fartygen i fråga. Vi framhöll i vår motion att det var olämpligt att från statsmakternas sida lägga fast hur och när denna försäljning skulle ske. En fast tidsgräns skulle bl. a. försätta varven i ett olyckligt förhandlingsunderläge gentemot potentiella köpare. delade våra farhågor och uttalade att regeringen borde vara oförhindrad att medge ytterligare anstånd med försäljningarna om marknadssituationen motiverade detta. I övrigt tillstyrkte utskottet regeringsförslaget. beslutade i enlighet med utskottets hemställan. Svenska Varvs rederiverksamhet behandlas mycket kortfattat i den nu framlagda regeringspropositionen. a. saknas helt en redovisning för de årliga ställningstaganden rörande försäljningen som regeringen skall göra enligt riksdagsbeslut. Det bör ankomma på näringsutskottet att före sakbehandlingen av varvsfrågorna inhämta en sådan redovisning från regeringen. I propositionen sägs endast att den avveckling av koncernens fartygsengagemang som håller på att genomföras måste ske successivt där marknadsbetingelserna beaktas. Det sägs vidare att det i vissa fall även kan bli nödvändigt för Svenska Varv att, som ett led i samarbetet med olika rederier om att bygga tekniskt avancerade fartyg, äga minoritetsandelar i dessa. Det finns emellertid anledning att i detta sammanhang också beakta vad regeringen säger i den sjöfartspolitiska propositionen. Här är man betydligt klarare i redovisningen av regeringens syn på statligt fartygsengagemang. Kommunikationsministern framhåller att han avvisar åtgärder som innebär statligt ägarengagemang i fartyg. Under en övergångstid kan det dock krävas att staten i viss mån delar risktagandet med rederierna, så att dessa kan genomföra en förnyelse av strategiska delar av handelsflottan. Svenska Varv utvecklar i strukturplanen sin syn på ett fortsatt engagemang i befraktningsledet. Man framhåller att storvarven även kommer att ha avsevärda produktionskostnadsnackdelar internationellt sett. Ett sätt på vilket man kunnat eliminera sådana nackdelar har varit ett medvetet engagemang i fartygsandelar som en del av marknadsföringsstrategin. Det har vidare, säger man, varit möjligt att genom engagemang i befraktningsverksamhet förränta högre fartygspriser än genomsnittsmarknaden. Även kommer ett ägarengagemang att vara en väsentlig strategi för att erhålla prisfördel. För utveckling av nya transportlösningar är ett nära samarbete mellan varv och rederi en förutsättning. Enligt koncernen underlättas detta samarbete om varvet kan engagera sig i projekt med ett minoritetsintresse. Som Svenska Varv också framhåller är det svårt att uppskatta det ekonomiska utfallet av de senaste årens fartygsengagemang. Man konstaterar dock att det möjliggjort ett högre pris än vad som annars varit möjligt och att realisationsförluster kunnat undvikas. Värdeökningen 1979 för de fartyg som på grund av redarfallisemang skulle ha behövt försäljas under krisåren 1977-1978, om inte engagemangen stöttats av koncernen, har uppskattats till ca 1 000 milj. kr. Enligt vår mening är det olyckligt att anlägga en så restriktiv syn på Svenska Varvs framtida fartygsengagemang som regeringen gör. Svenska Varv har i strukturplanen redovisat hur man önskar bedriva den framtida rederiverksamheten. Den strategi som där anges är som vi ser det välmotiverad. Det bör därför vara Svenska Varvs eget ansvar att inom de givna ekonomiska ramarna driva en rederiverksamhet enligt de riktlinjer man redovisat i strukturplanen. bör göra ett uttalande av denna innebörd. De mindre och medelstora varven I folkpartiregeringens proposition föreslogs att de mindre och medelstora varven - inkl. de av dessa varv som ingår i - skulle minska sin kapacitet . Till grund för förslaget låg ett utomordentligt svagt utredningsmaterial. Från socialdemokratisk sida var vi inte beredda att tillstyrka en sådan neddragning, som enligt regeringsförslaget skulle ske genom branschens egen försorg och som skulle vara en förutsättning för fortsatt statligt stöd. Sammantaget skulle neddragningen medföra att ca 1 400 sysselsättningstillfällen skulle försvinna. Enligt vår mening borde i stället också de mindre och medelstora varven ges en seriös behandling. Vi föreslog därför att en särskild kommission skulle tillsättas med uppgift att efter kompletterande efterfråge- och konkurrensanalyser framlägga en konkret plan för branschens utveckling. Vi pekade i vår motion på en rad marknadsområden som var av intresse för varven och som därför borde studeras närmare. Även och moderata samlingspartiet var mycket kritiska till regeringsförslaget. underkände utan reservationer det beslutsunderlag och det förslag som regeringen lagt fram. Utskottet ställde sig i stället bakom det socialdemokratiska förslaget att tillkalla en särskild kommission. Kommissionens uppgift skulle bl. a. vara att utarbeta ett konkret förslag rörande de mindre och medelstora varvens strukturutveckling. I avvaktan på att utredningsarbetet slutfördes borde enligt utskottets mening inte vidtas åtgärder som kunde vara av avgörande betydelse för de olika varvens framtid. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Kommissionen tillkallades och lämnade sin rapport . I vilken utsträckning kommissionens arbete uppfyller beställning kan diskuteras. Något samlat, konkret förslag för branschens strukturutveckling finns inte i rapporten. Kommissionen begränsar sig i detta avseende till vissa kommentarer rörande de enskilda varven. Någon samlad bild av utvecklingsmöjligheterna när det gäller produktionen av fartyg eller annan tillverkning ges inte. Kommissionen nöjer sig med att konstatera att de beslut om nedläggningar av nybyggnadsverksamheten som fattats för Varv, Varf, Varv och för i vad gäller den civila sidan reducerar kapaciteten i väsentlig omfattning. Kommissionen föreslår visst statligt stöd för ökade exportsatsningar vid de mindre och medelstora varven. Statliga lån bör sålunda kunna ges för att finansiera varvens marknadsundersökningar och marknadsbearbetning samt för framtagande av anbud. Vidare föreslår man att fartygskreditnämnden skall erhålla ett anslag om 1 milj. kr. för att inhämta och till varven vidarebefordra information om tänkbara exportmarknader. När det gäller de enskilda varven föreslår kommissionen som tidigare nämnts bl. a. att isbrytarunderhållet delas mellan och Varv. I fråga om Varv framhålls vidare att varvet befinner sig i en finansiellt mycket känslig situation och att det, bl. a. mot bakgrund av sysselsättningssituationen i området, är angeläget att företagets finanser saneras genom att lånebilden förstärks. Därutöver har kommissionen särskilt pekat på den betydelse för de mindre och medelstora varven som en förnyelse av den svenska fiskeflottan skulle få. I vår varvsmotion pekade vi särskilt på detta område som en mycket intressant marknad. Detta är en fråga som självfallet inte skall ses från endast varvssidan. Den svenska fiskeflottan är i långa stycken gammal, varför det föreligger ett klart uttalat moderniseringsbehov. Kommissionen anger att ca 20 äldre enheter behöver bytas ut . De nya fartygen betingar ett pris på per styck. har mot denna bakgrund föreslagit statligt stöd för utskrotning av äldre fartyg och investeringar i nya. Kommissionen har även övervägt frågan om stöd till kustsjöfarten. Man understryker att en väl fungerande kustsjöfart måste baseras på ett starkt inslag av systemtänkande. Enligt kommissionen är det angeläget att statsmakterna medverkar till att utveckla ett system för svensk kustsjöfart. Kommissionen anser därför att ett bolag med statlig medverkan med uppgift att utveckla ett sådant system bör övervägas. Frågan om den svenska kustsjöfartens utveckling har varit aktuell . Trots att har begärt att sjöfartens roll i den svenska trafikpolitiken skall prövas har ingenting hänt. Vi tog för vår del upp frågan senast i en motion innevarande år. Även när det gäller de mindre och medelstora varven avstår regeringen från att redovisa någon syn på utvecklingen. Marknadsfrågorna behandlas ytterst knapphändigt. Som exempel kan nämnas att frågan om den svenska fiskeflottans förnyelse över huvud taget inte berörs. Sakförhållandet är f. n. det att tillsammans med bl. a. styrelsen för teknisk utveckling har låtit ta fram ritningar till två nya enhetsfartyg för fiskerinäringen. Ritningarna är nu ute för kostnadsberäkningar vid olika varv. Resultatet av utredningen och förslag till åtgärder kommer enligt vad vi har erfarit att läggas fram innevarande år. Det är naturligtvis för tidigt att ta ställning i sakfrågan. Vi vill dock för vår del än en gång framhålla att den nödvändiga förnyelsen av fiskeflottan bör ske genom fartygsproduktion vid svenska varv. Vi vill också understryka att förslag i denna fråga bör föreläggas . bör göra ett uttalande härom. När det gäller kustsjöfarten hänvisas endast till den sjöfartspolitiska propositionen. I denna proposition begränsas dock de statliga insatserna till att kommunikationsministern meddelar att han har för avsikt att senare föreslå att en särskild utredare tillkallas. I vår motion med anledning av regeringens förslag angående sjöfartspolitiken kommer vi att ta upp denna fråga. Inte heller möjligheterna till försäljningar till utvecklingsländerna, som är ett för flera av de aktuella varven intressant område, tas upp i propositionen. Vi kommer senare i denna motion att återkomma till denna fråga. Redan i vår motion framhöll vi att många utvecklingsländer har behov av produkter som passar för de mindre och medelstora varven. Exempel på sådana produkter är färjor, bogserbåtar, mudderverk och fiskefartyg. I regeringspropositionen framhålls vidare att det inte kan uteslutas att sysselsättningsläget vid de mindre och medelstora varven i vissa fall kan motivera att statliga beställningar tidigareläggs. Man anger att man i därför f. n. förbereder åtgärder för att vid behov beställa varvsprodukter för , och . Vi vill för vår del understryka behovet av en sådan beredskap. bör från regeringen inhämta en redovisning av det pågående arbetet. Resultatet av regeringens överväganden bör självfallet också ingå som ett underlag vid den bedömning av planen för den framtida strukturen inom denna del av varvsnäringen som fartygskreditnämnden nu skall göra enligt regeringsförslaget. En redovisning av det inom pågående arbetet bör ges inför näringsutskottet inför behandlingen av varvsfrågorna. Vad beträffar strukturfrågorna delar uppenbarligen regeringen kommissionens åsikt att företagen genom de beslut om nedläggningar som fattats löser problemen på egen hand. Den konkreta plan för de mindre och medelstora varvens strukturutveckling som begärde omnämns inte ens i regeringsförslaget. I stället föreslår regeringen att varven vart och ett för sig skall utarbeta en plan för kapacitetsutvecklingen . Som riktmärke anges att kapaciteten inte bör överstiga den nuvarande. Varvens planer skall godkännas av fartygskreditnämnden och utgöra nyckeln för fördelningen av varvsstödet mellan varven. Det är med intresse som vi noterar att regeringen nu uppenbarligen övergivit sin åsikt att en samordnad planering av utvecklingen inom enskilda företag är omöjlig. Kommissionen framhöll att det är angeläget att lånebilden för Varv förstärks. Inte heller detta tas upp i regeringspropositionen. Enligt vad vi erfarit tas heller inga andra initiativ från regeringens sida för att förbättra företagets utvecklingsmöjligheter. Tvärtom innebär regeringens förslag angående det framtida isbrytarunderhållet en klar risk för Varv jämfört med kommissionsförslaget. Vi har redan tidigare i denna motion redovisat vår inställning i vad avser istbrytarunderhållet. Vi anser det också vara nödvändigt att statsmakterna medverkar till en sanering av finanserna vid Varv. Härvid bör även behandlas det av kommissionen påtalade behovet av en renovering av dockportarna vid varvet. Vi delar dock kommissionens uppfattning att insatser från samhällets sida måste kombineras med åtaganden från företagets ägare. bör göra ett uttalande av denna innebörd. Sammanfattningsvis tvingas vi konstatera att regeringens handläggning av frågan rörande de mindre och medelstora varvens utveckling är klart otillfredsställande. Någon plan för strukturutvecklingen föreligger inte när nu skall fatta beslut om stöd till branschen. I strid med uttalande har beslut fattats som varit avgörande för utvecklingen vid enskilda varv. Situationen är dock nu sådan att vi tvingas acceptera den av regeringen föreslagna hanteringen av branschens strukturfrågor. Att åter skjuta på beslut om erforderligt stöd skulle få oacceptabla effekter för företagen och de anställda. Den internationella krisen inom varvsnäringen har medfört omfattande statliga stödåtgärder världen över. Som den expertgrupp inom industridepartementet som undersökt de internationella förhållandena påpekar är dock jämförelser länderna emellan vanskliga att göra. Skillnader i redovisningsprinciper och ägarförhållanden samt inte minst ofullständig information gör det mycket svårt att få fram rättvisande jämförelser. I regeringspropositionen konstateras dock att stödet utgjort ett viktigt inslag i den internationella varvskonkurrensen. Konkurrensen om den begränsade beställarvolymen har medfört att de olika ländernas stödsystem utvidgats. Det är bl. a. mot denna bakgrund som besluten om stöd till den svenska varvsindustrin skall ses. Inom pågår överläggningar om att avveckla de omfattande varvsstöden. Enligt regeringspropositionen är det f. n. svårt att överblick i vilken takt avvecklingen kan ske. Det skall också observeras att flera varvsländer icke kommer att bindas av de överenskommelser som träffas inom . Vi delar regeringens uppfattning att ett fortsatt stöd till den svenska varvsindustrin är nödvändigt. Marknadssituationen är fortfarande sådan att varven inte kan konkurrera om order helt av egen kraft. inledningsvis i denna motion måste dock målsättningen vara att svensk varvsindustri skall kunna bära sina kostnader utan direkta subventioner från statens sida. När det gäller de statliga kreditgarantierna till svensk varvsindustri och garantier till beställare av fartyg vid svenska varv finns f. n. en av beslutad ram om 23 665 milj. kr. I den nu framlagda regeringspropositionen föreslås att garantierna skall få avse varvens produktion till utgången av . Någon ökning av garantiramen föreslås inte. Vi är beredda att ställa oss bakom detta förslag. För att underlätta beställningar av fartyg vid svenska varv beslutade att införa ett särskilt beställarstöd i form av avskrivningslån. Genom tre senare riksdagsbeslut har detta stöd förlängts och utökats. Enligt nu gällande beslut avser stödet beställningar som gjorts . Som vi tidigare redovisat föreslog vi vid riksdagsbehandling att beställarstödet skulle förändras så att det underlättade utvecklingen mot mera tekniskt avancerade fartyg vid de svenska varven. Vi fick då inget gehör för detta hos den borgerliga regeringsmajoriteten. Regeringen föreslår nu att beställarstödet ersätts av ett direkt varvsstöd. föreslås att stödet skall uppgå till av kontraktspriset för att trappas ned till resp. . Fr. o. m. skall inget stöd utgå. Stödet skall ges i form av lån. vilka på vissa villkor kan skrivas av. Vi delar uppfattningen att beställarstödet bör ersättas av ett stöd direkt till varven. Detta stärker varvens förhandlingsposition och ökar handlingsfriheten inom givna stödramar. Vi noterar också med tillfredsställelse att stödet i praktiken har den flexibilitet som vi föreslog i vår varvsmotion . Vi har tidigare redovisat vår syn på strukturutvecklingen inom Svenska Varv. Vi har där föreslagit dels att Öresundsvarvet skall bibehållas som nybyggnadsvarv på en kraftigt reducerad nivå, dels att måste ges möjligheter att fortsätta produktionen på en för varvet tillräckligt hög nivå. Detta får konsekvenser för varvsstödets omfattning. Det av regeringen föreslagna stödet om 830 milj. kr. bör således ökas med 225 milj. kr. till 1 055 milj. kr. Av ökningen beräknas 125 milj. kr. för Öresundsvarvet och 100 milj. kr. beslutade om särskilt stöd för export av varvsprodukter till utvecklingsländer. Enligt riksdagsbeslutet ställdes 125 milj. kr. till regeringens förfogande för att möjliggöra en kombination av gåvoinslag och förmånliga kreditvillkor för köpare i utvecklingsländerna. Denna typ av kreditgivning förutsattes vara knuten till avtal på regeringsnivå mellan och det mottagande landet. I den nu framlagda propositionen konstateras att detta stöd inte utnyttjats men att det f. n. finns sju ansökningar om sådant stöd hos fartygskreditnämnden. Enligt regeringens bedömning kan något eller några av de aktuella projekten komma att realiseras. Vi framhöll redan vid riksdagsbehandlingen att det var angeläget att erfarenheterna följdes upp för att möjliggöra en bedömning av det fortsatta stödets utformning och omfattning. redovisade i sitt betänkande att motsvarande stödsystem i andra varvsnationer lett till order i betydande omfattning. Enligt vår mening är det inte tillräckligt att som regeringen föreslår endast förlänga stödets löptid med . Regeringen måste också aktivt medverka för att förbättra förutsättningarna för en ökad försäljning av varvsprodukter till utvecklingsländerna. Vi vill understryka att det inte här är fråga om något ensidigt svenskt intresse. Många utvecklingsländer har ett stort behov av skilda typer av fartyg. Andra för dessa länder intressanta områden är prefabricerade anläggningar av olika slag. bör därför begära att regeringen låter genomföra en inventering av i första hand de för svenskt bistånd aktuella utvecklingsländernas behov av dessa typer av produkter samt de svenska varvens och annan svensk tillverkningsindustris förutsättningar att leverera produkterna i fråga. Som vi framhöll i vår motion är detta produkter som är i hög grad intressanta för också de mindre och medelstora varven. Detta förhållande förstärker behovet av ett samlat regeringsinitiativ. Den fortsatta omstruktureringen av Svenska Varv kommer att ställa mycket stora krav på koncernen. Denna åsikt delas av regeringen som i propositionen framhåller att det därför är angeläget att koncernen får tillräckliga finansiella resurser för att genomföra omstruktureringen. Vid bedömningen av koncernens kapitalbehov har regeringen beräknat att Svenska Varv skall erhålla lån till ett belopp av 600 milj. kr. inom ramen för det tidigare nämnda varvsstödet. Av de för bidrag vid export av varvsprodukter till utvecklingsländer anvisade medlen beräknas på Svenska Varv falla 100 milj. kr. Som vi redovisat tidigare föreslår vi, som en konsekvens av våra förslag rörande produktionen vid och Oresundsvarvet. att varvsstödet ökas med 225 milj. kr. De finansiella tillskotten i övrigt har i propositionen följande utformning. För utveckling och introduktion av nya verksamheter föreslår regeringen ett bidrag om 800 milj. kr. Avvecklingen av verksamheten vid Oresundsvarvet och Varf har kostnadsberäknats till 782 resp. 62 milj. kr., dvs. totalt 844 milj. kr. Dessa kostnader föreslås täckas genom ett direkt medelstillskott. För nedskrivningar av anläggningar vid kvarvarande varv har beräknats 606 milj. kr. fördelade och 1981. Den förlust som uppstår genom dessa nedskrivningar föreslås täckas genom att staten utfärdar ett skuldebrev till företaget på beloppet i fråga. Skulden skall vara räntebärande men börja amorteras först . Under de första fem åren tillförs bolaget således endast räntan, vars storlek dock är okänd då det föreslås att regeringen skall bestämma räntesatsens storlek med hänsyn till det allmänna ränteläget. Vårt förslag för Öresundsvarvet kommer att kräva utvecklingsinsatser. Vi uppskattar kapitalbehovet för dessa till 100 milj. kr. De av regeringen beräknade medlen för utveckling och introduktion bör därför räknas upp med detta belopp till 900 milj. kr. Som vi tidigare framhållit bör Sölvesborgsvarvet för den där erforderliga omstruktureringen tillföras 27 milj. kr. av denna totalram. Vårt förslag innebär att avvecklingskostnaderna för Öresundsvarvet bortfaller. Någon total nedskrivning och annulering av kontrakt behöver inte ske. Dessa delar av avvecklingskostnaderna har av regeringen angivits till 192 milj. kr. Däremot bör självfallet - i likhet med vad som görs vid de övriga varven - nedskrivningar av anläggningarna ske i proportion till minskningen i verksamhetens omfattning.