ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021967 · 1980-04-16 00:00:00 — 1979/80 1967-1973 Motion 1979/80:1967 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:119 om preskriptionslag, m. m. Enligt de föreslagna övergångsbestämmelserna till den nya preskriptionslagen förkortas preskriptionstiden för visst slag av fordringar (konsumentfordringar) som uppkommit före lagens ikraftträdande. En sådan fordran som uppkommit t. ex. skall icke kunna göras gällande efter , trots att den enligt då tillämplig lag upphör att gälla först . Propositionen innebär med andra ord att den föreslagna lagen får retroaktiv verkan genom att den - till förfång för ena parten - ingriper i ett bestående civilrättsligt avtalsförhållande. För ett sådant avsteg från hävdvunna rättsgrundsatser fordras åtminstone att det föreligger mycket tungt vägande skäl (jfr 2 kap. 10 § regeringsformen och KU 1975/76:56 s. 36). Detta gäller i så mycket mindre grad här som lagutskottet (LU 1976/77:24) i anledning av proposition förklarade att den 10-åriga preskriptionstiden inte heller i fråga om konsumentfordringar inneburit några mer märkbara olägenheter. Övergångsbestämmelserna bör följaktligen ändras i enlighet med vad nu anförts. Det '-'ör ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att äldre bestämmelser skall gälla beträffande fordringar som tillkommit före den nya lagens ikraftträdande. () () G. () ()
mot · G3021968 · 1980-04-16 00:00:00 — Motion 1979/80:1968 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:122 om ordningsvakter och bevakningsföretag kommunisterna ser med oro på den ökande förekomsten av väktare och ordningsvakter. Utslagning, arbetslöshet och social oro som en följd av tilltagande drogmissbruk och brottslighet möts med mera vakter och hårdare tag. Samhället befinner sig i en återvändsgränd ur vilken inga vakter eller poliser i världen kan ta oss. Det krävs helt andra åtgärder. Bevakningsföretagen har varit föremål för hård kritik kritik som har behandlat bevakningsföretagens ordningsvaktsverksamhet och deras uppträdande som ett slags reservpoliser. Kritiken pekar på en oroande utveckling som vi inte kan acceptera. kommunisterna anser därför att föreliggande proposition, som dels ställer förslag om en lag om ordningsvakter, där deras befogenheter och förordnanden bl. a. regleras, dels föreslår utvidgade krav för auktorisation genom en ändring i lagen om bevakningsföretag är ett steg i rätt riktning. Ett ytterligare steg i strävan att kontrollera verksamheten vore ett samhällsövertagande av all väktar- och ordningsvaktsverksamhet. Beträffande de föreslagna lagarna och ändringarna i lagar anser vi följande: I lagen om ordningsvakter bör en precisering göras om vad som under § 3 menas med i annat fall. Lagrådsremissen har här pekat på en örn punkt, men vi anser inte att den av dem föreslagna och sedan införda ändringen är till fyllest. Vidare anser vi att en paragraf skall införas som bestämmer att ordningsvakt inte får förmedlas över ordningsvaktsföretag eller bevakningsföretag. Endast enskild skall komma i fråga genom direkt förordnande. Regeringens förslag till ändringar i , lagen om tillfälligt omhändertagande (LTO), lagen om omhändertagande av berusad (LOB), lagen (1940:358) med vissa bestämmelser till skydd för försvaret beaktar inte nedanstående krav. Ordningsvakt skall inte bli krigsman vid beredskap eller krigsutbrott. Lika litet som vi vill ha reservpoliser vill vi ha reservmilitär. ÖB har vidare anfört att krigsman bör endast den bli som har erforderlig militär utbildning för uppgiften. Ordningsvakt skall inte ha rätt att använda LTO. LTO bör avskaffas och till dess bör inte andra än polisen få utnyttja den. LTO/LOB är dessutom under utredning och beslut i denna fråga kan avvakta resultatet. Vad gäller omhändertagande av berusad så anser vi också att utredningsresultatet bör avvaktas. Vidare anser vi att ordningsvakt inte skall få speciella befogenheter att utöva våld, utan den saken kan regleras i första stycket 24 kap. 2§ . Kroppsvisitation, husrannsakan etc. bör inte ligga inom ordningsvakts befogenheter. Om t. ex. kroppsvisitering är nödvändig skall polis tillkallas. Förslaget till ändring i lagen (1974:191) om bevakningsföretag bör ändras i första stycket i enlighet med vad som sagts i motionen om tillhandahållande av ordningsvakt. Med hänvisning till ovanstående föreslås att beslutar att avslå propositionen 1979/80:122 och att hos regeringen hemställa om nytt förslag grundat på i motionen anförda riktlinjer. (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk) 1* 1979/80.
mot · G3021975 · 1980-04-16 00:00:00 — Motion 1979/80:1975 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:152 om vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. kyrkomöte har hos regeringen anhållit att kyrkofondsmedel skulle kunna utgå för en tjänst som stiftsadjunkt för invandrarfrågor. Tjänsten föreslogs bli knuten till ärkebiskopens kansli. Föredragande statsrådet har inte tillstyrkt förslaget utan anser att frågan bör ytterligare utredas. Frågan om att få en central tjänst för invandrarfrågor inom har varit aktuell . års kyrkomöte anhöll om en sådan tjänst. är vår största invandrarkyrka. Många invandiare kommer från länder med evangelisk-lutherska kyrkor. Andra har en sådan religiös bakgrund att det är naturligt för dem att söka kontakt med . Dessa invandrargrupper har särskilda behov som det är viktigt för att finna former för att tillgodose: särskilda gudstjänster, religiösa förrättningar och själavård. För att kunna göra detta behövs ett centralt arbete för att ge vägledning för präster och andra församlingsarbetare som skall samverka med invandrarna. Det behövs också inspiration och initiativ för att få församlingarna att fungera på ett sådant sätt att invandrarna kan känna sig hemma. gör många församlingar ett förnämligt arbete med inriktning på invandrarna. I andra församlingar med stora invandrargrupper har man ännu inte tagit itu med dessa viktiga frågor. Därför behövs inspiration till en utveckling inom där ansvaret för och öppenheten mot invandrarna blir en viktig del i församlingarnas arbete. Den andra stora uppgiften berör möte ute i församlingarna med invandrare av andra religioner. Här gäller det att sprida kunskap och finna praktiska modeller för arbetet. Det finns många exempel på dagliga problem som församlingarna möter, inte minst i barn- och ungdomsarbetet, och där det behövs vägledning. En central funktion inom behövs i första hand för att arbeta med utbildning av och opinionsbildning i dessa frågor bland anställda, förtroendevalda och frivilliga medarbetare. Ett centralt arbete i begränsad skala har påbörjats inom centralråd. Det är angeläget att detta arbete kan få ökade resurser i form av en hel tjänst. Tjänsten kan placeras antingen vid ärkebiskopens kansli, i enlighet med kyrkomötets önskan, eller vid centralråd. 1* 1979180. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär skyndsamt förslag om hur centrala arbete med invandrarfrågor skall organiseras. () ()
mot · G3021977 · 1980-04-16 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:152 om vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. Undersökningar som företagits visar att många människor slutar sina dagar på sjukhus i stor ensamhet. Sjukvårdspersonalen har varken tid eller utbildning för samtal med svårt sjuka och döende personer. I proposition 1979/80:152 behandlas bl. a. den s. k. andliga vården vid sjukhusen. Denna är en uppgift enbart för trossamfunden. Propositionen förutsätter att det skall förbli så även i fortsättningen. Människor som ej bekänner sig till någon religiös åskådning lämnas helt utanför. De som bekänner sig till en religiös åskådning skall självfallet ha möjligheter att få den service de efterfrågar. Men det måste också bestämt hävdas att icke troende människor måste ha samma rätt till service som de med religiös tro. Någon organisation som förmedlar icke-religiösa kontakter behövs men finns inte. Vi finner det angeläget att formerna för stöd åt sjuka och döende ses över i ett sammanhang. Regeringen bör ta initiativ till en sådan utredning, som lämpligen kan ske i nära kontakt med bl. a. sjukvårdshuvudmän och personalorganisationer. I avvaktan på utredningsresultatet bör icke propositionens förslag i dessa stycken bifallas. Vi finner inte heller att propositionens övriga förslag bör bifallas. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar 1. att avslå proposition 1979/80:152, 2. att hos regeringen hemställa om en utredning rörande icke kyrklig verksamhet vid sjukhusen i enlighet med vad som anförts i motionen. (vpk) (vpk)
mot · G3021978 · 1980-04-15 00:00:00 — Motion 1979/80:1978 med anledning av proposition 1979/80:165 om vissa varvsfrågor, m. m. beslöt om s. k. anställningsgaranti för anställda vid storvarven inom . Regeringen uppdrog åt bolaget att i nära kontakt med arbetsmarknadsmyndigheterna träffa avtal med berörda fackliga organisationer för att infria detta åtagande. Det träffade avtalet och anställningsgarantin löper ut med utgången av 1980. Detta avtal går under beteckningen P 80. beräknas en stor del av de övertaliga kunna beredas nya externa anställningar eller fortsatt verksamhet i enlighet med de mellan regeringen och överenskomna riktlinjerna. Å andra sidan torde det också redan nu stå klart att 100 å 200 av dem som ingår i P 80-projektet främst av socialmedicinska skäl inte kommer att kunna beredas annan sysselsättning eller lösning av sina speciella problem före årets utgång. För dessa har man nu inom P 80 utarbetat individuella program för att på litet söka lösa deras problem med sysselsättning m. m. I vissa fall har man t. o. m. lyckats åstadkomma ett fadder-system, som man bedömer bör kunna påtagligt förbättra utsikterna till att återanpassa berörda personer till en aktiv insats i arbetslivet. Enligt vad vi under hand erfarit lär de medel som i propositionen föreslås ställas till P 80organisationens förfogande även räcka för att tillgodose de behov som antytts och som anses kräva tiden fram till och med utgången av 1982 för att uppnå åsyftade resultat. Men det räcker inte att det finns medel anvisade för ändamålet. Det krävs också att lämpliga personer kan engageras för denna viktiga verksamhet av närmast social karaktär. Möjligen har man vid propositionsskrivandet tänkt sig att det räcker om man redovisar en lösning av detta problem när man återkommer med ytterligare förslag efter samråd med chefen för (s. 78). Vi menar dock, att man redan nu bör söka trygga tillgången på lämplig personal för här berörd verksamhet. Huvuddelen av de anställda inom ledningsorganisationen för P 80 kommer givetvis under sommarens och höstens lopp att söka anställningar på annat håll för att inte bli arbetslösa, när P 80-avtalet löper ut . Vi vill inte ta ställning till om här antydda arbetsuppgifter bäst kan lösas inom en kraftigt nedbantad P 80-organisation eller genom att ansvaret för dessa arbetsuppgifter flyttas över på vissa befattningshavare inom Svenska Varv. Men under alla förhållanden är det viktigt, att riksdag och regering redan nu ger Svenska Varvs ledning och fackklubbarna i uppdrag att i samverkan med arbetsmarknadsmyndigheterna klara ut hur man utgång skall bedriva arbetet med att lösa sysselsättnings- och andra problem för dem som då finns kvar i P 80. Vi anser också att de speciella åtgärder (avgångsvederlag och dylikt) som kan bli beslutade för att lösa omplaceringsproblem m. m. vid Öresundsvarvet, även bör kunna få utnyttjas för att lösa problemen för här berörd grupp (och ev. nya omplaceringsfall) vid Göteborgsvarven. Under hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening måtte ge regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande åtgärder för att lösa vissa avvecklingsproblem för det s. k. P 80-projektet inom .
mot · G3021981 · 1980-04-17 00:00:00 — Motion 1979/80:1981 av tredje vice talmannen med anledning av proposition 1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala ledning m. m. Såväl propositionen som den bakomliggande utredningen (försvarsmaktens ledningsutredning) betonar att samverkan mellan försvarsmakten och de civila delarna inom totalförsvaret blir allt betydelsefullare för att nå bästa effekt. Civilbefälhavarna har för små fredstida befogenheter och alltför små kanslier för de viktiga funktioner som utredningen och propositionen beskriver. Det är mycket angeläget att civilbefälhavarna och militärbefälhavarna utarbetar gemensamma grundsyner och håller nära kontakt, både i planering och i utbildning. vägde olika samverkansbehov mot varandra. Den fann då att bästa lösning ernås om civilbefälhavarnas kanslier lokaliserades till samma orter som milostaberna. I Bergslagens militärområde finns milostaben i , medan det geografiskt sammanfallande civilområdet har civilbefälhavarkansliet i . har landshövdingarna i varit civilbefälhavare. I propositionen säger statsrådet: med militärbefälhavaren och med de civila totalförsvarsmyndigheterna m. fl. talar enligt min mening för en omlokalisering av kansliet till . I kan kansliet beredas plats i befintliga statliga lokaler utan några särskilda investeringar. Då emellertid några allvarligare invändningar mot den nuvarande ordningen inte har gjorts bör denna lokaliseringsfråga prövas i samband med att ny civilbefälhavare skall utses för Bergslagens civilområde. De principiella och sakliga skälen för en lokalisering av kansliet till är helt övertygande. Frågan underlättas av att också är residensstad, något som en del andra orter med milostaber inte är (, , ). Det bör därför i fallet vara särskilt lätt att genomföra den förändring som ledningsutredningen föreslog. bör därför uttala sig för att kansliet flyttas till . Ett sådant riksdagsuttalande leder då också till att framtida civilbefälhavare i Bergslagens civilområde normalt blir samma personer som är landshövdingar i . Detta synes vara en naturligare väg än att som statsrådet föreslår vänta med beslut om kansliets stationeringsort till dess ny civilbefälhavare har utnämnts. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att bör bli ny stationeringsort för civilbefälhavarkansliet i Bergslagens civilområde.
mot · G3021982 · 1980-04-17 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala ledning m. m. Föredragande departementschef anför (prop. 1979/80:135 s. 18) att frågan om lokalisering av civilbefälhavarkansliet i Bergslagens civilområde bör prövas i samband med att ny civilbefälhavare skall utses för Bergslagens civilområde. Enligt vår mening bör frågan om var ifrågavarande kansli skall vara lokaliserat avgöras främst med beaktande av den verksamhet som skall bedrivas vid myndigheten och ej främst under hänsynstagande till vilken person som skall bekläda befattningen som civilbefälhavare. Vad departementschefen sålunda anfört om allmänna principer för lokalisering av ifrågavarande kanslier bör således enligt vår mening alltjämt ligga till grund även för avgörandet om lokalisering av kansliet i Bergslagens civilområde. Såsom framgår av propositionen har inga remissinstanser haft några allvarliga invändningar mot den nuvarande lokaliseringen. Samtliga civilbefälhavare som har yttrat sig om lokaliseringen motsätter sig ledningsutredningens flyttningsförslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar ge regeringen till känna att bör bibehållas som lokaliseringsort för civilbefälhavarkansliet i Bergslagens civilområde. () () () () () () ()
mot · G3021984 · 1980-04-23 00:00:00 — 1979/80 1984-1991 Motion 1979/80:1984 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala ledning m. m. I proposition 1979/80:135 behandlas bl. a. lokaliseringen av civilbefälhavarnas kanslier. Försvarsmaktens ledningsutredning (FLU) föreslog i betänkandet SOU 1978:77 att kansliet för Bergslagens civilområde bör flyttas från till . Regeringen anser att vissa skäl talar för en omlokalisering av kansliet till . Förslaget i propositionen går dock ut på att kansliet ligger kvar på nuvarande ort och att frågan prövas i samband med att ny civilbefälhavare för Bergslagens civilområde utses. Vi anser att många skäl talar för en flyttning till . Där finns militärbefälhavaren och hans stab. FLU säger att behovet av samarbete mellan milostab och CB-kansli är omfattande och att samarbetet är av avgörande betydelse för totalförsvarsplaneringen på högre regional nivå. Dessutom vill vi framhålla, att några av försvarsmaktens centrala ämbetsverk är lokaliserade till . Civilbefälhavaren samverkar ofta och nära med dessa. Främst gäller detta , med vilken stort samverkansbehov föreligger. Som ytterligare ett argument för lokalisering till kan nämnas att man inte på långt när har nått upp till intentioner då det gäller utlokaliseringen av statliga verk, som blev omkring 300 tjänster färre än som ursprungligen beslutades. Genom rationaliseringar har dessutom ytterligare neddragningar på ett 100-tal tjänster aviserats. Tidpunkten för en flyttning just nu förefaller synnerligen lämplig, eftersom dels ny civilbefälhavare skall utses, dels kanslichefstjänsten är vakant. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att civilbefälhavarens kansli för Bergslagens civilområde lokaliseras till . () () () ()
mot · G3021986 · 1980-04-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1986 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala ledning m. m. Den framlagda propositionen innebär små förändringar och marginella besparingar inom den högre regionala ledningen. Om man vill leva upp till de ambitioner som inledningsvis framförs, att begränsa kostnaderna för fredsadministrationen, prioritera verksamheten inom utbildningen vid de lokala förbanden och således i första hand genomföra besparingar inom central och regional instans, är resultatet magert. Den personalminskning på 100 tjänster och besparing om ca . som föreslås måste jämföras och vägas mot den ökning av mycket större mått som har ägt rum inom milostaberna . I och med att man då integrerade vapengrenarna på regional nivå genomfördes också en våldsam ansvällning och uppräkning av anställda och tjänstegrader. Det nu föreliggande förslaget är inte ens tillnärmelsevis av samma omfattning åt det motsatta hållet. kommunisterna anser att en minskning av antalet staber går att genomföra utan att försvarseffekten minskar. Det är t. o. m. så att effektiviteten genom bättre ledning och överblick kan ökas med en annan organisation. Den nuvarande organisationen haltar genom den olika arbetsbelastning som finns. De små militärområdena har betydligt mindre arbetsuppgifter än de stora. Ändå måste i stort sett samma funktioner upprätthållas inom alla staber. Detta kan inte vara en vettig ordning och den får också den, i sådana här sammanhang vanliga, effekten att respektive organisation strävar efter att på alla sätt motivera sin existens. Man strävar efter att visa att den egna staben är minst lika arbetsbelastad som andra, fastän antalet underställda förband i både fred och krig klart visar att så inte är fallet. Detta motverkar rationaliseringar och besparingar. Med "små milon avses här Västra, Bergslagen och Nedre ; övriga är stora. Vpk har tidigare framfört förslaget att en organisering i fyra militär- och civilområden kan vara lämplig. Då fanns inte det underlag som den nu slutförda utredningen presterat, och partiet ansåg då att Bergslagens och Nedre militärområden kunde delas upp mellan de övriga. Av de olika alternativ som presenteras, med en närmare anknytning till civila, administrativa gränser, är förslaget 4 SV det bästa. Vpk vill därför förorda detta förslag, som ger en betydligt större besparingseffekt både personellt och ekonomiskt än propositionens förslag. Det medför inte heller någon ökad belastning på östra milostaben, då den lämnar ifrån sig andra delar av sitt ansvarsområde. Det blir en jämnare och rättvisare fördelning av arbetet mellan de fyra nya milona, och de kvarvarande resurserna kan utnyttjas mera effektivt än i nuvarande organisation. Med hänvisning till ovanstående föreslås att med ändring av proposition 1979/80:135 beslutar att försvarets högre regionala ledning organiseras i fyra militär- och civilområden, i enlighet med alternativ 4 SV i ledningsutredningens förslag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G3021987 · 1980-04-22 00:00:00 — Motion 1979/80:1987 av med anledning av proposition 1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala ledning m. m. I avvaktan på att civilbefälhavaren för Bergslagens civilområde skall närmare utreda civilbefälhavarnas uppgifter har konkreta förslag i denna del uppskjutits till budgetpropositionen 1981. I det pågående utredningsarbetet bör beaktas att även vissa fredsbetingade uppgifter lämpligen borde handhas av civilbefälhavare. Sådana uppgifter ökar antagligen med den tekniska utvecklingen. En påtaglig och aktuell fråga är skyddet mot olyckor vid kärnkraftens fredliga användning. Ett tillbud med radioaktivt utsläpp från ett kärnkraftverk är av samma karaktär som om en atombomb fälls i något europeiskt land. Ett radioaktivt moln uppstår, som - beroende på vädret - kan nödvändiggöra skydd av civilbefolkningen inom någon landsdel, sannolikt större än ett län. Skyddet får inriktas på utrustning med skyddsmedel och utrymning av befolkningen samt sanering av mark och bebyggelse. Med förekomsten av kärnstridsspetsar och den militära osäkerheten i världen samt med de mycket höga säkerhetskrav som ställs på kärnkraften är sannolikheten för ett fredligt betingat katastrofläge obetydlig i jämförelse med risken för en militär olycka. Skyddet mot en kärnkraftsolycka bör därför kunna vara en marginal bland civilbefälhavarens uppgifter. Den bör emellertid vara klart reglerad instruktionsmässigt. Vid en olycka vid exempelvis ett kärnkraftverk kan kraven på snabba insatser och bl. a. goda sambandsmedel tänkas bli stora. Det har bl. a. belysts i statens strålskyddsinstituts , . Av militärbefälhavare disponerade resurser kan snabbt bli av nöden. Det torde då vara till fördel om civilbefälhavarens kansli finns nära militärbefälsstab. 1. att uttalar sig för att det fortsatta utredningsarbetet om civilbefälhavares uppgifter vidgas till att omfatta även beredskap mot större olyckor, ej betingade av militär verksamhet, t. ex. vid kärnkraftverk, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts.
mot · G3021988 · 1980-04-22 00:00:00 — Motion 1979/80:1988 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:135 om organisation av försvarsmaktens högre regionala ledning m. m. Försvarsmaktens ledningsutredning har föreslagit att sektion 8 vid militärbefälsstab skall utgå ur organisationen. Den grundläggande uppfattningen härför, att en mellannivå mellan beslut och verkställighet bör undvikas, biträds av de flesta remissinstanserna. Även försvarsministern delar denna synpunkt. Åt ÖB uppdrogs att utreda bl. a. ledningen av byggnadsverksamheten inom försvarsmakten. Med hänvisning härtill har i propositionen föreslagits att militärbefälhavarens nuvarande ledningsuppgifter när det gäller fortifikations- och byggnadsförvaltningen bör kvarstå och sekt 8 behållas. Ett sådant uttalande av får inte bli vägledande för det fortsatta utredningsarbetet. Det bör inriktas på de slutsatser som ledningsutredningen kommit fram till. att som sin mening ger regeringen till känna att försvarsmaktens ledningsutrednings förslag beträffande sektion 8 vid militärbefälsstab bör fullföljas. () ()