mot · G3021030 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1030 av m. fl. har utvecklats till ett invandringsland. finns i omkring en miljon innevånare som antingen själva invandrat hit eller som är barn till personer som invandrat. Om något decennium kommer ca en tredjedel av befolkning att tillhöra denna grupp. Denna utveckling ställer stora krav på uppmärksamhet och handlingsvilja från statsmakternas sida. Fastlagda riktlinjer för invandringen måste följas upp med konsekvens och målmedvetenhet som politiken för de invandrades anpassning till det svenska samhället fortlöpande måste utvecklas och effektiviseras. Tyvärr finns anledning att rikta kritik mot de borgerliga regeringarnas handhavande av invandrarpolitiken utifrån båda dessa utgångspunkter. Det är alltfort socialdemokraternas bestämda uppfattning att invandringen måste anpassas till samhällets möjligheter att ge invandrare arbete, bostad och social omvårdnad på samma villkor som den övriga befolkningen. Detta förutsätter en planerad invandringspolitik. En invandring utanför samhällets kontroll drabbar ytterst invandrarna själva. 2.1 Den reglerade invandringen Endast genom en smidig men likafullt handfast tillämpning av uppställda regler kan invandringspolitiken vinna stadga och insatserna för invandrades anpassning till svenska förhållanden ge önskade resultat. Vid genomförande av denna politik blir det alltid sist och slutligen fråga om beslut som rör enskilda människor. Beslut som med rätta upplevs som påfrestande därför att de griper så djupt in i de berördas liv och välfärd. Därmed växer kraven på insikt, erfarenhet och kompetens hos de ytterst ansvariga. För tiden efter har ansvaret för invandringspolitiken kommit att anförtros fem olika statsråd. Detta förhållande vittnar inte om att de borgerliga partierna försökt lösa de ofta svåra problemen inom invandrarpolitiken med det allvar och ansvar som de motiverar. De snabba växlingarna har gjort att ingen ansvarig fått den tid som krävs för att vinna den kunskap och erfarenhet som ett förtroendeingivande handhavande av dessa politiskt och tekniskt svåra frågor förutsätter. Konsekvenserna kan nu avläsas i växande ärendebalanser i och, vilket är än allvarligare, en vacklande hållning inom de borgerliga regeringarna till invandringspolitikens regler. Detta har bl. a. fått menliga följder i fråga om assyriernas/syrianernas invandring och anpassning. ökade invandringen av assyrier/syrianer snabbt. De invandrade levde tidigare på grund av religiösa motsättningar under svåra förhållanden. Den socialdemokratiska regeringen beslöt därför av humanitära skäl att de flesta av de assyrier/syrianer som fanns i skulle få genomfördes åtgärder för att begränsa fortsatt invandring. Koncentrationen av assyrier till innebar stora svårigheter i fråga om arbete, skolgång, social omvårdnad m. m. Därför genomfördes åtgärder för att sprida assyriernas bosättning till andra kommuner. Den okontrollerade invandringen har emellertid inte kunnat stoppas, och koncentrationen av assyrier/syrianer till en kommun består. Även personer som tidigare flyttat till andra kommuner har återvänt till . fattade folkpartiregeringen beslut rörande invandringen av assyrier/syrianer som kan sägas ha försvårat en redan tidigare synnerligen besvärlig situation. Beslutet fick karaktären av ett försök att genom dels ett medgivande om en särskild invandringskvot för anhöriga, dels skärpt passgranskning bringa invandringen under kontroll. Beslutet torde ha fått dubbelt olyckliga konsekvenser. Sålunda har invandringen av assyrier/ syrianer i realiteten tillåtits öka. har passmyndigheterna kommit att ställas inför en ytterst svårlöst uppgift. Oförtjänt får nu passkontrollerande personal ta emot en upprörd kritik från den berörda allmänheten. Beslutet bör ersättas med ett program av handfasta åtgärder för att begränsa och kontrollera invandringen bättre. Till dessa frågor återkommer vi vid behandling av regeringens aviserade proposition om ny utlänningslag. Vidare måste åtgärder vidtas för att underlätta problem och skapa en mer spridd bosättning bland assyrierna/syrianerna. I detta sammanhang bör regeringen även överväga placering i förläggningar på liknande sätt som för kollektivt överförda flyktingar. Vad vi här anfört om riktlinjer för den reglerade invandringspolitiken bör av ges regeringen till känna. utrikespolitiska neutralitet och fria ställning mellan stormaktsblocken har gjort det möjligt för oss att utveckla en generös flyktingpolitik. Vår obundna ställning har möjliggjort särskilda insatser där andra länder till följd av sin utrikespolitiska hållning visat sig oförmögna till engagemang. Denna tradition är av stort värde och bör med kraft föras vidare. En sådan flyktingpolitik bör bygga på humanitära principer. Utrikespolitiska hänsyn kan, tack vare den respekt som vår neutralitetspolitik tillvunnit sig, föras i bakgrunden. Med denna inriktning av flyktingpolitiken framstår ett fortsatt engagemang för bl. a. latinamerikanska flyktingar som särskilt angeläget. Dessa får f. n. allt mindre möjligheter att finna en . Vad vi här anfört bör av som riktlinjer för flyktingpolitiken ges regeringen till känna. Invandrar- och minoritetspolitikens inriktning presenterade vi förslag till ett program för särskilda insatser på nivå till förmån för invandrare. Därmed förde vi vidare den politik som socialdemokratin grundlagt i regeringsställning. borgerliga majoritet avvisade våra förslag. Vi finner det så viktigt att samhällets engagemang för de invandrade vidareutvecklas att vi nu åter för fram våra förslag. Vår politik kan sammanfattas i begreppen jämlikhet, valfrihet och samverkan. Jämlikhet mellan invandrare och svenskar förutsätter, som vi tidigare framhållit, att invandringen anpassas till samhällets möjligheter att ge invandrarna arbete och social trygghet. En invandring som helt styrs av marknadskrafterna skulle vara till skada för löntagarna såväl i som i utvandringsländerna. Valfrihet för invandrarna och rätten för etniska minoriteter att fritt utveckla sitt språkliga och kulturella arv svarar mot grundläggande socialdemokratiska krav på självbestämmande och demokrati. Därför skall samhället stödja invandrarnas och minoriteternas strävanden till egen kulturell och etnisk identitet. Samverkan människor emellan måste stärkas för att motverka fördomar och kulturell isolering mellan olika grupper i samhället och för att främja solidariteten över nations- och språkgränserna. Därmed kan arbetet för internationalism och samhörighet mellan folken förankras i vardagen och i det svenska samhällsarbetet. I praktiken är det tyvärr alltjämt långt kvar innan de mål för invandrarpolitiken som en enhällig riksdag antog kan förverkligas. visar också klart att invandrarnas ställning försvagas när arbetslösheten ökar och många människor känner sin ekonomiska trygghet hotad. Det är viktigt att klargöra att många av de problem som kännetecknar invandrarnas situation är gemensamma för stora grupper i det svenska samhället. Det bästa exemplet är invandrarnas situation i arbetslivet som, enligt de levnadsnivåundersökningar som genomförts , karakteriseras av alla de förhållanden som drabbar de svagaste grupperna i samhället - dålig arbetsmiljö, obekväma arbetstider, stora olycksfallsrisker etc. Med propositionen 1975:26 om riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken m. m. tog den socialdemokratiska regeringen viktiga steg för att reformera samhällsinsatserna till förmån för invandrarna. Målen för politiken lades fast som bl. a. arbetsmarknads-, bostads-, kulturoch utbildningsfrågor liksom sociala spörsmål togs upp till samlad behandling. Med de höjda ambitionerna följde ökade anspråk på insatser från såväl staten som kommunerna. Trots ambitiösa insatser från kommunernas sida har det, i av snabbt växande allmänna krav på kommunala insatser och ofta starkt begränsat finansiellt utrymme, inte varit möjligt att fullt utveckla ett sammanhållet kommunalt program till förmån för invandrarna. Därmed har det inte heller blivit möjligt att mera definitivt värdera effekterna av olika insatser. Alltjämt saknar vi entydiga uppgifter om olika insatsers effektivitet som delar i ett sammanhållet invandrarprogram på nivå. Mot denna bakgrund finner socialdemokraterna det angeläget att ytterligare bidrag nu lämnas till breddad verksamhet. Verksamheten bör få försökskaraktär och bedrivas i två kommuner med mera betydande andel invandrare av den totala befolkningen. En av kommunerna bör ingå i ett storstadsområde. Med tanke på de särskilda kostnader som är förenade med pilotprogram av det slag som kommer att förordas är det motiverat med särskilt finansiellt stöd från staten. Riksintresset för försöken och därmed skälen för särskilt finansiellt stöd från staten understryks av förhållandet att kunskaper och erfarenheter från verksamheten kan tillgodoföras alla landets kommuner. Det statliga engagemanget i försöken bör spänna . Försöksperiodens längd torde få bestämmas slutgiltigt först efter fördjupade kontakter mellan regeringen, invandrarverket och de berörda kommunerna. Vid periodens slut bör insatserna och deras effekter utvärderas. Detta bör förslagsvis ske genom invandrarverkets och försorg under medverkan från berörda kommuner och medverkande organisationer. Behovet av utvärdering reser krav på en sådan utformning och uppläggning av försöken att insatta resurser (kostnader) kan ställas mot uppnådda resultat (prestationer/effekter). Resultatet av försöken bör redovisas för . I det följande redovisas i allmänna ordalag vissa komponenter som skulle kunna ingå i försöksverksamheten. Det bör ankomma på regeringen, och den myndighet som regeringen bestämmer, att i intim samverkan med försökskommunerna närmare precisera och reglera verksamheten. Ett pilotprogram för ökade kommunala insatser för invandrares anpassning bör spänna över ett brett fält - bostaden, förskolan, skolan, myndighetskontakterna, medborgarinformationen osv. Kraftfulla insatser för en bättre boendemiljö för alla liksom åtgärder mot bostadssegregation är grundläggande förutsättningar för att invandrarna inte skall missgynnas på bostadsmarknaden. Frågan om bostadsanvisningslag behandlas f. n. i . Med en effektiv anvisningsrätt skulle kommunerna få ett bra verktyg i sin hand för rättvis bostadsförmedling, något som skulle ge inte minst invandrare och flyktingar ett bättre utgångsläge på bostadsmarknaden. I försökskommunerna blir anvisningsrätten av särskild betydelse, eftersom kommunerna därmed effektivt kan sätta in bostadsförmedlande insatser som en grundläggande del i ett sammanhållet invandrarprogram. 4.2 Barnen och språket ansågs intensiv träning i svenska och olika introduktionsåtgärder vara tillräckliga för att tillgodose invandrarbarnens särskilda behov. vet vi att det också krävs andra insatser av betydligt mer långtgående karaktär för att inte invandrarbarnen skall få en socialt, ekonomiskt och kulturellt svagare ställning än andra barn. invandrarpolitiska beslut innebar en klarare inriktning på att ge invandrarbarnen möjligheter att vidmakthålla och befästa kunskaperna i hemspråket. Detta är en nödvändig förutsättning för hela deras känslomässiga och intellektuella utveckling. Med utgångspunkt i denna syn på hemspråkets betydelse för invandrarbarnens möjligheter till en harmonisk personlig utveckling bör nu i försökskommunerna komma till stånd ett samlat program för främjande av invandrarbarnens tvåspråkighet. Ett sådant program kan innehålla följande moment: o Särskilda kampanjer genomförs där kommunerna med information och uppsökande verksamhet når alla berörda föräldrar till förskole- och skolbarn i syfte att öka kunskapen om hemspråkskunskapens grundläggande betydelse. Invandrarnas egna organisationer bör engageras i detta informationsarbete, liksom i verksamhetens planering och genomförande i övrigt. o Invandrarbarn i förskola erbjuds hemspråksträning från senast ålder. Nuvarande statsbidrag för invandrarbarnens hemspråksträning i förskolan bör i enlighet härmed i försökskommunerna utgå utan begränsning till viss lägsta åldersgrupp, o Särskilda medel avsätts för försök med daghemsgrupper och daghemspersonal med samma språk som i hemmet, o Man bör särskilt anstränga sig att gruppera främst de yngre eleverna så att tvåspråkigheten främjas som en integrering med övriga elever eftersträvas. På lågstadiet kan enspråkiga klasser vara lämpliga om antalet barn i samma ålder och i samma språkgrupp är tillräckligt stort. På mellanstadiet bör en successiv övergång ske så att invandrarbarnen och de elever som har svenska till modersmål kan följas åt upp i högstadiet. För nyinvandrade elever och elever med särskilda språksvårigheter kan det, om så är praktiskt möjligt, vara lämpligt att ordna enspråkiga grupper och klasser även på högstadiet, o Uppgiften att undersöka vilka resultat som hemspråksreformen har gett och att därmed trygga underlag för överväganden hur den successivt skall utvecklas är nu en uppgift för i samverkan med bl. Den försöksverksamhet som här förordats bör vara av särskilt värde i detta sammanhang. 4.3 De vuxna och språket Kunskaper i svenska språket liksom samhällsorientering är viktiga förutsättningar för en invandrares anpassning till svenska förhållanden. I linje härmed har under gångna år viktiga reformer genomförts. a. har svenskundervisning på betald arbetstid införts. En särskild utbildning för analfabeter - grundutbildning för vuxna - har inrättats. Studiestödet för dessa elever har förbättrats. Dessa och andra insatser har dock ännu ej fått fullt praktiskt genomslag. Särskilda insatser bör nu prövas i de båda försökskommunerna för att klarlägga reformernas fulla möjligheter, alternativt praktiska begränsningar. Följande åtgärder skulle kunna prövas: o En särskild informationskampanj riktad till samtliga vuxna invandrare i kommunen genomförs i syfte att höja invandrarnas motivation för språkförkovran. Särskild uppmärksamhet ägnas de hemarbetande invandrarkvinnorna samt dem bland den vuxna invandrarbefolkningen som inte kan läsa och skriva. I informationsarbetet bör förutom kommunen även studieförbunden, kvinnoklubbar och de fackliga organisationerna engageras. o Behovet av ökade kunskaper i svenska språket och om svenska samhällsförhållanden är särskilt stort bland de hemmaarbetande invandrarkvinnorna. Därför bör svenskundervisningen via studieförbunden i försökskommunerna särskilt anpassas till dessa kvinnors situation. Detta kan komma till uttryck bl. a. genom uppsökande information och barnpassning i samband med svenskundervisningen, åtgärder som även kan visa sig vara av värde vid intensifierade insatser för grundutbildning av vuxna. Härutöver bör studieförbundet beredas möjlighet att ersätta de merkostnader som kan vara förenade med ett deltagande i undervisningen - kostnader som annars kan verka återhållande på invandrarkvinnornas möjligheter att delta i undervisningen. Ersättningen skulle kunna utgå som en särskild timersättning, alternativt som en premie vid fullföljd kurs. o Invandrare äger rätt att kostnadsfritt genomgå undervisning i svenska under viss maximerad tid. Undervisningen genomförs i studieförbundens regi. Den enskildes behov av studietid varierar dock. I försökskommunerna bör därför studieförbundet beredas tillfälle att mera individuellt anpassa undervisningens längd med utgångspunkt i den enskildes förutsättningar och behov. 4.4 Ungdomen och skolan Genomförda undersökningar visar att invandrarungdomarna har ett sämre utgångsläge än svenskfödda ungdomar. De går i mindre utsträckning vidare till annan utbildning efter . De har en mycket högre arbetslöshet än svenska ungdomar. Rapporterna om invandrarungdomar som har sociala problem, som upplever störningar i sin kulturella utveckling och allvarliga identitetskriser är illavarslande. Insatser för invandrarungdomar bör därför bli ett viktigt inslag i försöksverksamheten. Av intresse borde därvid bl. a. bli en kraftig förstärkning av dessa ungdomars studie- och yrkesorientering. Som särskilt angeläget framstår det att stimulera invandrarnas direkta engagemang i såväl barnstugeverksamheten som skolan. Genom uppsökande verksamhet bland invandrade föräldrar bör dessa engageras för medverkan i hem och skola-verksamheten, klassmöten, uppgifter som klassföräldrar osv. Dessa aktiviteter bör kompletteras med särskild information till svenska föräldrar med barn i förskolan och om invandrarnas förhållanden. 4.5 Invandrarna och myndigheterna Först genom en god förståelse för svenska samhällsförhållanden kan invandrade förväntas fullt ut tillvarata sina sociala rättigheter och svara upp tili sina medborgerliga skyldigheter. o Av vikt är därvid att kontakterna med samhällets myndigheter löper smidigt och utan missförstånd. Goda språkkunskaper hos invandrarna är här av största vikt. Lika viktigt är dock ofta att myndigheten genomen god tolkservice kan erbjuda kontakt på invandrares eget språk. Tolkservicen är ojämnt utbyggd och håller en ojämn kvalitet även i övrigt. Som en väsentlig del i försöksverksamheten bör därför ingå att förstärka tolkservicen såväl volymmässigt som kvalitativt i vad avser tolkarnas utbildning och kompetens. Syftet bör vara att närmare utröna vilka vinster för såväl samhälle som enskilda berörda som kan göras i ett system med fullgod tolkservice. 0 Som ytterligare ett inslag i denna del av den förordade försöksverksamheten borde kunna ingå projekt för bättre information på det egna språket om sociala rättigheter. De mål för invandrarpolitiken som har antagits av innefattar också kulturell jämlikhet mellan invandrare och svenskar. Det innebär att ailä grupper i samhället måste ha möjligheter att bevara och utveckla sitt språk och sin kultur och att en kulturell växelverkan skall komma till stånd mellan svenskarna och de språkliga minoriteterna. Det innebär också att invandrarna måste få bättre möjligheter till en kulturellt och socialt berikande fritid och att invandrarna genom kulturpolitiken skall kunna engageras i samhällsdebatten. Den egna skapande aktiviteten inom de olika språkgrupperna måste uppmuntras. Dessa mål bör komma till uttryck även i försöksverksamheten. Därför bör särskilda medel avsättas för projektstöd till egenverksamheten inom invandrarorganisationerna. Värdet av en nära kontakt med hemlandets kulturyttringar understryks ofta. Därför bör verksamheten bland invandrade kulturarbetare uppmuntras. Inom försöksverksamheten bör också kunna öppnas vägar för ett direkt kulturutbyte, där kulturarbetare från invandrarnas hemländer bjuds hit för att i förskolor, skolor, organisationer osv. dela med sig av sitt kulturarv. 4.7 Svenskarna och invandrarna Genom sina insatser på arbetsmarknaden och j samhällslivet i stort har invandrarna i hög grad medverkat i välståndsutvecklingen. De har berikat vår kultur och vidgat vår världsbild och våra internationella kontakter. Invandrarna utför viktiga uppgifter inom arbetslivet. De slitsamma tempojobben i industrin, de påfrestande jobben i servicenäringarna och de allt viktigare människovårdande jobben hos landsting och kommuner besätts i stor utsträckning av invandrare. Till stor del som en följd av det ekonomiska läget i har fördomar mot invandrare kommit på ett mera brutalt sätt . Det finns anledning till djup oro över det invandrarhat som gör sig gällande på olika håll i det svenska samhället. Särskilt allvarligt är det när barn och ungdom utsätts för detta. Det är främst i det dagliga,umgängeti bostadsområdena, skolorna och på arbetsplatserna - mellan invandrare och svenskar som vi kan lägga grunden för förtroende och förståelse mellan minoritets- och majoritetsgrupper. . . I försöksverksamheten bör kunna ingå en särskild informationskampanj riktad till de svenska kommuninnevånarna. Denna del i försöken skulle få sin särskilda betydelse inte bara genom möjligheterna att denna väg bryta ned allmänna fördomar utan även genom de möjligheter som skulle öppnas att närmare undersöka förutsättningarna för att genom information och kunskap förebygga öppna motsättningar mellan inhemsk och invandrad befolkning. 4.8 Kostnader och finansiering Vi har här förordat en flerårig försöksverksamhet i två kommuner. Med utgångspunkt i de synpunkter på den allmänna inriktningen av verksamheten som angivits kan de särskilda kostnader för försöken som bör finansieras över statsbudgeten beräknas till i storleksordningen 4 milj. kr. för ett helt första verksamhetsår. Påbörjas verksamheten den faller hälften härav på /81. bör bemyndiga regeringen att, med utgångspunkt i de riktlinjer som tidigare förordats, under /81 stödja försök med intensifierade kommunala anpassningsåtgärder inom en finansiell ram på 2 milj. kr. Regeringen bör under återstoden av försöksperioden förelägga förslag rörande verksamhetens utformning, kostnader och finansiering. Psykiatrisk vård för invandrare Att lämna sitt hemland för att bosätta sig utomlands innebär en omställning med djupgående påfrestningar för individen. gemenskap med anhöriga och vänner går förlorad. ökar påfrestningarna genom kraven på anpassning till sådana ofta radikalt annorlunda yttre livsbetingelser som samhällsordning, arbetsvillkor, bostadsförhållanden, sedvänjor osv. Till detta kommer så den påfrestande upplevelsen av att för förlora sitt språk. Detta är några av de förhållanden som medverkar till att många invandrade upplever stark psykisk press. Exemplen på att problemen för den enskilde blir så svåra att de motiverar en direkt vårdinsats är många. Dessa vårdbehövandes situation försvåras genom att samhällets resurser i form av psykoterapeutisk och psykiatrisk behandling inte fullt ut står till invandrarnas förfogande. En viktig faktor härvidlag är att dessa vårdformer, såväl för en korrekt diagnostik som för en framgångsrik terapi, är starkt beroende av en god språkförståelse mellan patient och vårdpersonal. Trots att invandrarnas psykiska problem sålunda är speciellt svåra är deras förutsättningar att få del av den psykiatriska vården särskilt begränsade. Detta förhållande förtjänar nu uppmärksamhet. Vi har tidigare förordat en försöksverksamhet med särskilda invandrarpolitiska åtgärder i två primärkommuner. På samma sätt förordar vi en särskild försöksverksamhet med psykiatrisk vård för invandrare inom ett landstingsområde med hög andel invandrade innevånare. Verksamheten bör bedrivas med tvåspråkig personal. Möjligheterna att öka vårdens kvalitet genom en koncentration till en viss klinik bör övervägas. På skilda håll har påbörjats viss psykoterapeutisk och psykiatrisk verksamhet särskilt för invandrare. Skäl talar för att de av oss förordade försöken byggs upp med en sådan redan påbörjad verksamhet som bas. Eftersom försöksresultaten blir av värde för den psykiska hälsovården i hela landet bör verksamheten genomföras med statligt stöd. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att beslutar uppdra åt regeringen att uppta förhandlingar med företrädare för landstingen om försöksverksamhet med psykiatrisk vård för invandrare. Resultatet av dessa överläggningar i vad gäller verksamhetens förläggning, inriktning och finansiering bör föreläggas som förslag till statsunderstödda försök med psykiatrisk vård för invandrare. Med hänvisning till vad som anförts hemställs* 1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjer för den reglerade invandringspolitiken, 2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om riktlinjer för flyktingpolitiken, 3. beslutar att försök med intensifierade anpassnirtgsåtgärder inleds med utgångspunkt i de riktlinjer som förordats i motionen, 4. till Åtgärder för invandrare (D 3) för /81 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 2 000 000 *Se även motionen 1979/80:1031. förhöjt reservationsanslag, varvid dessa extra medel tillgodoförs försöksverksamheten. () () () () () ()