mot · G3021651 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1651 om alternativa vård- och terapimetoder har jag följt utvecklingen av intresset för kostfrågor samt alternativa vård- och terapimetoder i landet. Att ett mycket stort antal medborgares uppfattning om hälsokost, hälsohem och alternativ medicin kan betraktas som en känslomässigt betingad folkpsykologisk fråga torde stå fullt klart för de flesta, som i någon mån intresserat sig för frågeställningen. Även mot sin vilja måste allt fler inom och utom sjukvården tillstå att de alternativa kostoch terapiformerna är en verkningsfull realitet som ger många goda resultat. Motståndarna må gärna anföra inbillningseffekter, gynnsamma miljöeffekter eller spontan tillfriskning. Men faktum kvarstår de alternativa metoderna hjälper i ett stort antal fall, t. o. m. då den föregående konventionella behandlingen har misslyckats. Att vistelse på hälsohem och utnyttjande av den biologiska medicinens effekter saknar stöd i vetenskapligt accepterad bevisföring borde inte behöva tillmätas så stor betydelse för politiskt ställningstagande i frågan. Med den sjukdomssituation som råder i landet och mot bakgrund av det svåra ekonomiska läget bör man väl kunna tillåta resonemanget huvudsaken är att människorna blir friska! Om det dessutom kan ske med billigare metoder än den oerhört dyra lasarettsvården och de mycket dyra konventionella preparat som går under benämningen läkemedel, bör det betraktas som en ren vinst för samhället. Er» helhetssyn på människan Det är fullständigt oberättigat av den konventionella medicinens anhängare att säga sig förespråka den enda acceptabla formen för behandling av sjukdomar. Så länge den konventionella medicinens diagnos- och behandlingsteknik främst inriktas på att manipulera med sjukdomsgrundens iakttagbara detaljsymptom, kan den inte göra anspråk på att kallas helhetsomfattande. Det är nödvändigt att införa helhetssynen på människan i sjukvården. Den s. k. holistiska uppfattningen om människan framtvingar självklart en holistiskt inriktad sjukvård. Den biologiska medicinen med dess olika grenar och metoder är holistiskt orienterad, dvs. tillämpar en helhetssyn på människan och hennes sjukdomsbild. 1979/80. Det är frestande att här gå djupare in i ämnet för att försöka sprida förståelse för detta viktiga synsätt på läkekonst, som inriktas på sjukdomens grundorsaker mindre än på detaljsymtomen. Men en motion i är inte platsen för detta. Men det gäller dock att vinna riksdagskollegernas intresse och förståelse för saken. Politiskt angelägna beslut i dessa frågor kommer inte ännu att få stöd vid förfrågan hos representanter för den konventionella medicinen. Det går inte att få goda råd för ett positivt ställningstagande till den biologiska medicinens metoder genom att fråga vanliga läkare och vetenskapsmän. Politikern måste i denna fråga ha förståelse och mod nog att själv ta ställning! Sedan motioner av den här arten började väckas vid enkammarriksdagens början har det alltid känts angeläget att erkänna att den svenska sjukvårdspersonalen av alla kategorier är mycket skicklig, värdefull och har en väldig arbetsbörda samt är värd all heder. Det måste även framhållas att den biologiska medicinen, med lämpligt kostval, hälsohem och alternativa terapimetoder, behövs som ett viktigt komplement till den konventionella medicinen. är det sagt även i denna motion! Men det bör inte heller förtigas att ett stigande antal vetenskapliga experter har påvisat att den konventionella medicinen har en förhållandevis låg verkningsgrad i vad gäller att bota sjukdomar och mycket låg effektivitet med avseende på förebyggandet av sjukdomar. Att nå framgångar även i den förebyggande verksamheten är ju nog så viktigt. Den svenska sjukvårdssituationen är på väg mot såväl vårdkris som ekonomisk kris. Inför den hotbild som är under uppstigande är det min och hundratusentals medborgares förhoppning att riksdagskollegerna äntligen skall helt medverka till att den biologiska medicinens metoder skall kunna ge sitt värdefulla bidrag till den svenska människovärden till hälsoskydd och sjukvård. Utan ett positivt och generöst ställningstagande i kan svenska folket inte dra nytta av den vårdform som så många önskar. Det är politiska beslut som behövs för att stimulera och bygga upp den alternativa vårdformen. De skolmedicinska besluten går ännu någon tid i motsatt riktning! En sanering behövs! Det gäller naturligtvis att ta till vara det bästa och försöka sortera bort det olämpliga inom den fria vårdsektorn. Men om man tar sig an problemen med intresse och lämpligt kunnande, så kommer en viss självsanering att äga rum. 1979/80: 1651 Ökade medicinska grundkunskaper behövs för de praktiska utövarna av olika terapimetoder, lika väl som de mycket välutbildade läkarna behöver ges insikt i den biologiska medicinens verkningssätt och metoder. Ovannämnda kunskaper kan endast meddelas av mycket välutbildad och erfaren lärarpersonal. Det tar också förhållandevis att genomföra fram till det läge då de olika kategorierna förstår varandra och ett gynnsamt samarbete kan uppnås. Först kan det skapas lämpliga kvalifikationsnivåer och därmed också olika grader av legitimationserkännanden inom den fria vårdsektorn. Men då om inte förr börjar självsaneringen fungera. gäller det närmast att försöka finna vad som verkligen är samhällsnyttigt och verkningsfullt samt att söka samband med de utövare som kan bedömas vara kunniga och framgångsrika och som är intresserade av att samverka med samhällets sjukvårdsfunktioner. Hälsohemmen är till för alla Hälsohemmens förespråkare har arbetat under målsättningen ett hälsohem i varje län! Detta är ett angeläget mål, vilket bör kunna uppnås förhållandevis snart särskilt om vårdbidrag kan ges av landsting och genom sjukförsäkringen. En motion härom till årets har utarbetats bl. a. av (1979/80: 490). En framgång för dessa strävanden till samhällsbidrag skulle medge möjlighet även för mindre bemedlade personer att utnyttja hälsohemmens resurser, vilket är en mycket angelägen jämlikhetsfråga. Hälsohemmen anses hålla mycket höga priser. Detta beror på avsaknaden av subventioner. Vinsten för ägarna är vanligen obetydlig. Kostnaden för biologiskt välodlade grönsaker, giftfria drycker m. m. är hög. Tid och kostnader för att tillreda fastedrycker av god kvalitet överstiger i vissa fall kostnaderna för fast föda. Men om lasaretten inte drevs med skattemedel, skulle vårdkostnaden där ligga vid /dygn. Varje hem ett hälsohem! Det är naturligtvis den idealiska situationen att kostvanor och övrigt hälsoskydd kan tillämpas i varje hem. Men det behöver inte vara en utopi. Med ett riktigt handlingsmönster från samhällets sida bör det vara möjligt att närma sig den situationen! Landets kanske prisbilligaste men kanske också mest effektiva hälsohem ägs av landets Grand inom hälsorörelsen, i . Jag anser att hon förtjänar att nämnas i en riksdagsmotion för det framgångsrika och självuppoffrande arbete hon har utfört . Med de mycket naturenliga behandlingsformer använder är metoden enkel, kostnaderna låga 1979/80: 1651 och resultaten i många fall enastående. Det är verkligen en form av hälsoskydd och terapi som kan försvara uttrycket "varje hem ett hälsohem! Med rätt användning av bl. a. vitlökens säregna terapevtiska egenskaper och andra enkla och naturenliga metoder för utrensning och rätt näringsförsörjning kan förbluffande resultat uppnås. Gallstenar kommer ut utan operativa ingrepp, starkt rörelsehindrade personer befinner sig ute på promenad osv. Men hur skall beslutsfattare som inte närmare har iakttagit detta våga tro därpå? Men bör det inte vara nog att allt fler av landets medborgare önskar möjlighet att utnyttja dylika vårdformer? Andra hälsohem uppnår naturligtvis också mycket goda resultat i de fall då hälsohemmet och dess metoder är den lämpliga vårdformen. De välbekanta försöken under läkarkontroll som har utförts vid Föllingegården talar ju också för detta på ett mer vetenskapligt övertygande sätt. Men sådant specialkunnande och den brinnande iver att få hjälpa sina medmänniskor som finns hos m. fl. bör insamlas, kontrolleras, dokumenteras och därefter spridas så att en betydligt större mängd människor kan få nytta därav. Detta bör kunna ske genom upprättande av någon form av center för alternativa vård- och terapimetoder! Ett studie- och utvecklingscenter behövs! Man kan bestämt utgå ifrån att läkarkåren och den etablerade forskningsvetenskapen inte kommer att arbeta tillräckligt intresserat och sakkunnigt för att utveckla de alternativa metoderna och påskynda en viktig kostomläggning till företrädesvis vegetarisk inriktning. Om dessa personkategorier skall medverka, måste de ges uppdrag till detta. Inte heller i sådant fall kommer det att snabbt befrämja en välbehövlig omläggning av kostvanor och hälsoskydd. Nej, då är det bättre att försöka intressera folkrörelserna i ännu högre grad än och att möjliggöra för hälsorörelsen att agera mer oförhindrat än i olika hälsosammanhang. Förhoppningar om att med televisionens hjälp sprida mer hälsoupplysning skulle kanske kunna infrias? Det skulle vara mycket värdefullt! Men för att verkligen främja prövning och utveckling av kostvanor, terapimetoder m. m., som följer den biologiska medicinens riktlinjer, kan följande rekommenderas: Sök ut lämpligt uttjänt sjukhus eller liknande anläggning på lämplig plats i landet helst friliggande så att odlings- och motionsområden finns i dess omedelbara omgivning. Ställ detta till förfogande för utvecklingsverksamheten. 1979/80: 1651 Utlys möjligheter för speciellt lämplig personal att få verka inom detta center med sysselsättning allt från kvalificerad läkarverksamhet till vegetariskt inriktad köksverksamhet. Bland landets biologiskt inriktade läkare både äldre och yngre bör finnas intresserade personer att leda och övervaka verksamheten. Inventera genom rekommendations- och visst prövningsförfarande seriöst verksamma personer inom den fria vårdsektorn, vilka förklarar sig vara villiga att i längre eller kortare sammanhang dela med sig av sitt kunnande till centret. Tillåt i övrigt alla s. k. naturläkare, författare m. fl., vars kvalitet anses kunna berättiga dem till att få tillgång till mat och husrum inom centret mot att värdefull information, inspiration och andra tjänster tillhandahålls. Samla lämpliga patientgrupper för studium och behandling under vetenskaplig kontroll men med utövande av de metoder som centrets biologiskt inriktade personal bedömer lämpliga. Tillåt verksamheten fungera som på ett mycket stort hälsohem men under överinseende av biologiskt inriktade läkare och med i möjligaste mån vetenskapligt accepterbar kontroll och dokumentation. Det är alltför omöjligt att i korta drag redogöra för hur verksamheten bör fungera för att de viktigaste terapimetoderna skall utvecklas på kortast möjliga tid. Men grundtanken är ju, att vissa erfarenheter skall insamlas, prövas och kunna distribueras till andra hälsofrämjande inrättningar och enskilda inom landet. Här gäller alltså att söka sanningen om kosten, de alternativa terapimetoderna m. m. inom den biologiska medicinen. Det gäller också att föra sanningen vidare ut i landet för ett bättre utnyttjande i folkhälsans tjänst. En samlad organisation för detta bör rimligtvis vara betydligt effektivare än det enskilda småpysslande med frågorna som pågår i olika delar av landet. Kostnadstäckning för detta bör kunna ordnas genom viss omprioritering av anslag till annan sjukvårdsforskning. Inte minst med tanke på att cancerns, allergiernas m. m. gåta troligen blir avsevärt lättare att lösa om de giftorgier i luft, vatten och livsmedel, mediciner m. m. som startades äntligen kunde bringas att upphöra! Forskning inom ovannämnda kosthållnings- och biologiskt inriktade terapiområden vars principer följer den holistiska synen på människan torde ha väl så stort berättigande som annan sjukdomsforskning. I synnerhet som behandlingen tycks vara verkningsfull genom att den stimulerar och bygger upp organismens självläkningsförmåga utan att belasta den med ytterligare giftämnen. Och det är kanske just det som behövs ! 1979/80: 1651 I övrigt är det fråga om välvillig och fruktbärande samverkan där alla organisationer, institutioner, statliga verk m. fl. kan göra insatser. Det kan gälla markområden, byggnader, utrustning, läkemedel m. m. som bör kunna tillhandahållas till välanpassade priser att att stödja projektet. Landstingen bör kunna bidra med lämpliga patienter och patientkostnader. Vissa tjänster bör kunna omplaceras osv. Egentligen är det väl bara själva viljan och det lilla ordet Ja som fattas för att ett center enligt ovan skisserade principer skall kunna startas i lämplig skala. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder för att i möjligaste mån tillgodose motionens syfte att på beskrivet sätt främja utvecklingen av alternativa vård- och terapimetoder.