mot · G3021969 · 1980-04-16 00:00:00 — Motion 1979/80:1969 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:122 om ordningsvakter och bevakningsföretag I regeringens proposition 1979/80:122 om ordningsvakter och bevakningsföretag läggs bl. a. förslag till ny lag om ordningsvakter. Vi biträder i huvudsak förslaget men vill i nedanstående punkter anföra invändningar. Beträffande ordningsvakters klädsel biträder departementschefen i huvudsak ordningsvaktsutredningens förslag men uttalar att det bör ankomma på regeringen eller efter regeringens bemyndigande att meddela närmare föreskrifter. Vi finner det angeläget att understryka vad som framhållits i utredningen, att ordningsvakts klädsel inte bör vara sådan att den kan förväxlas med vare sig polis- eller väktaruniform. För inomhusbruk bör civil klädsel med igenkänningstecken användas. Den av departementschefen föreslagna skrivningen torde i själva verket innebära, att man kan komma att utveckla en särskild ordningsvaktsuniform. något som förstärker intrycket av att ordningsvakten är polisman av något slag. De välmotiverade krav som från anordnares sida framställs om att ordningsvakten - i och för sig identifierbar - inte alltför starkt skall avvika från annan personal vid nöjestillställningen bör här tillmätas vikt. Enligt vår mening bör i beslut klart utsägas att ordningsvakt i vissa stycken är underställd de anvisningar som lämnas av hans arbetsgivare, anordnare. Departementschefen har i propositionen klargjort att ordningsvakten skall vara underställd polisen, men att det dessutom måste finnas utrymme för den som anlitar en ordningsvakt att meddela honom anvisningar för tjänstgöringen. Denna skrivning finns det ingen anledning att invända mot. När emellertid departementschefen inte anser det nödvändigt att i lagen inskriva skyldighet för ordningsvakten att följa anordnares anvisningar för tjänstgöringen under förutsättning att de icke inkräktar på de anvisningar som lämnas av överordnad polisman eller polismyndighet, kan man mot bakgrund av erfarenheter hos anordnarna rikta starka invändningar. I själva verket är en av de vanligaste anledningarna till konflikt mellan ordningsvakter och uppdragsgivare det förhållandet att ordningsvakten inte anser sig i något avseende ens böra ta hänsyn till de anvisningar som lämnas. För att rimliga arbetsförhållanden skall kunna etableras, och för att anordnaren skall kunna på ett godtagbart sätt bära sitt ansvar för ordningshållningen, krävs här en precisering i lagen. Enligt vår uppfattning har departementschefen slutligen inte tagit tillräcklig hänsyn till de utvecklade resonemang som i utredningen förts om ordningsvaktsföreningarnas roll i fråga om förmedling av ordningsvakter. vill här erinra om vad som sagts i utredningen, nämligen att i landet finns ett stort antal ordningsvaktsföreningar, som inte bara tillvaratar medlemmarnas intressen i skilda hänseenden utan också i omfattande utsträckning, även mot avgift, förmedlar ordningsvakter till främst anordnare av offentliga danstillställningar. har uttalat att denna förmedling inte är arbetsförmedling i den mening detta begrepp har i lagen (1953:113) med vissa bestämmelser om arbetsförmedling. För förmedlingen krävs f. n. varken tillstånd av eller anmälan till , och förmedlingen står inte under någon som helst offentlig kontroll. Förmedlingsuppdragen utförs efter viss turordning, vilket motverkar en strävan att skapa samband mellan ordningsvakter och anordnare och att etablera normala arbetsmarknadsförhållanden. Fristående ordningsvaktsföreningar kan komma att uppleva sig som vaktkårer. Utredningen har därför föreslagit att ordningsvaktsförening endast skall få förmedla ordningsvaktsuppdrag om ger tillstånd därtill. Vi förordar att fattar beslut av den innebörden. I sitt remissyttrande över ordningsvaktsutredningens förslag har framfört som sin uppfattning att tillsynspersonal för nationalparker, naturreservat, områden som avsatts till skydd för djurlivet och andra naturvårdsprojekt bör kunna utrustas med ordningsvaktsbefogenheter. Otvivelaktigt förekommer vid rast- och övernattningsstugor, lägerplatser, hamnlägen, badplatser och liknande besökscentra ordningsproblem av en karaktär som till en del motsvarar dem som uppkommer vid badplats, lägerområde och i lokal eller plats för idrott eller liknande, vid vilka ordningsvaktsverksamhet skall få förekomma enligt förslaget. Enligt vår mening bör ordningsvaktsverksamhet få förekomma även i de fall ordningshållningen utövas av tillsynspersonal vid nationalparker, naturreservat etc. Detta bör klarläggas. Under hänvisning till vad som ovan anförts föreslås att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts i anslutning till proposition 1979/80:122 om ordningsvakter m. m. a) om ordningsvakternas klädsel och deras skyldighet att följa anordnares anvisningar, b) om att tillstånd att förmedla vaktuppdrag skall utfärdas av , c) om att även tillsynspersonal för naturvårdsprojekt bör kunna utrustas med ordningsvaktsbefogenheter. () ()