mot · G3021595 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1595 av förste vice talmannen m. fl. om beskattningen av aktieförsäljning De sexton mest omsatta aktierna halverade sin köpkraft . Genomsnittsaktien har tappat 45 § av sin köpkraft, dvs. Sannolikt har de små aktiespararna förlorat förhållandevis mest. Till detta kommer att direktavkastningen i snitt endast varit ca 4 § (före skatt). De låga aktiekurserna innebär i sin tur att en mycket stor del av de börsnoterade företagen inte kan gå ut med nyemissioner, trots att kapitalmarknadsutredningen uppskattade nyemissionsbehovet till ca I och för sig föreligger ingen brist på pengar. Det årliga hushållssparande! uppgår till brutto. Genom att aktierna skattemässigt ställts i strykklass har allt större del av sparandet placerats i fastigheter, premieobligationer, diamanter och allehanda improduktiva investeringar. Förskjutningen mot improduktiva investeringar kan omöjligt vara i samhällets intresse, eftersom en stärkt industrisektor krävs för att öka sysselsättning och tillväxt och minska underskottet i bytesbalansen. Även risken för s. k. take-overs ökar markant, om dagens redan låga aktiekurser skulle sjunka ytterligare. Det är bra att förslag kommer att framläggas om borttagandet av dubbelbeskattningen på aktier. Men ytterligare åtgärder måste skyndsamt till, om börsen skall kunna svara mot företagens behov av riskvilligt kapital. Risken är annars överhängande att tvingas lämna blandekonomin och att det frivilliga riskvilliga sparandet måste ersättas av ett tvångssparande via skatter och avgifter. För att åstadkomma bättre neutralitet mellan olika placeringsalternativ bör skyndsamt övervägas ett införande av motsvarande regler som gäller i och som innebär att aktier som innehafts befrias från realisationsvinstskatt. Konsekvenserna för statsbudgeten torde sammantaget bli positiva, eftersom en sådan bestämmelse tillika med borttagandet av dubbelbeskattningen torde få en stimulerande effekt på börsen och på företagens investeringar och minska behovet av stöd via skattemedel. 1 Affärsvärlden nr 51/52 1979 görs en analys av kursutvecklingen på börsen . I artikeln Folkaktiernas kollaps framhålls bl. a. följande. Efter 1950-talets goda tider blev mycket magert för landets 1979/80: 1595 Genomsnittligt fick de dock en viss realökning för sitt kapital. har försämringen fortsatt. Utvecklingen är ohållbar. Nedanstående tablå visar detta klart. Real kursutveckling, % Real kursutveckling, % Beräkningar per 11 /12 1979. , folkaktie nummer ett med över 125 000 ägare, har faktiskt tappat i köpkraft . och med vardera 67 000 aktieägare har båda förlorat . med 33 000 aktieägare visar ett minus på , osv. Att en och annan placering går dåligt ligger i aktieägandets natur. Men i sammanställningen rör det sig inte om några enstaka minustecken. För de 16 mest omsatta aktierna har den reala, dvs. inflationsrensade kursutvecklingen varit negativ för hela 13 stycken och köpkraftsförlusterna är som synes mycket stora. En aktie som tappat måste stiga för att komma tillbaka i utgångsläget. Sannolikt är det den lille aktieägaren som förlorat mest på folkaktiernas kollaps . Han brukar satsa på gräddan av svensk industri utan att göra klart för sig skillnaden mellan stora och välkända företag och bra aktier och dessvärre brukar han också gifta sig med sina placeringar. Folkaktierna har haft den sämsta utvecklingen , men som framgår av nedanstående diagram kommer genomsnittsaktien inte långt efter. för hela perioden eller . - -t- 10 970 1971 1972 1973 1974 1975 1976 1977 1978 1979 r i | t t- i r~ t » i ' Kursutvecklingen har varit bedrövlig . Genomsnittsaktien har tappat av sin köpkraft, nästan hälften! Om kurserna hade hållit jämna steg med inflationen skulle 'realindex" (ett inflationsrensat generalindex) ha legat på noll-linjen i diagrammet. Som framgått av den tidigare visade tablån har det varit ännu värre för folkaktierna, bara tre papper bland 16-i-topp har gett inflationsskydd . 1979/80: 1595 Det totala börsvärdet är inte större än ca 45 miljarder, vilket endast utgör ett par procent av den totala förmögenhetsmassan. Om generalindex åtminstone kunnat hålla inflationen stången skulle börsvärdet nu ha legat runt 80 miljarder. består ju en akties avkastning av två komponenter värdetillväxt (i normala fall) samt direktavkastning. Men direktavkastningen har i snitt bara varit , vilket innebär att inte ens de skattefria placerarna kommit i närheten av en positiv realränta på genomsnittsaktien. Exemplet visar att ändrade skatteregler bara löser en del av aktiernas svårigheter. Huvudproblemet är att företagens genomsnittliga lönsamhet är för dålig. Detta i kombination med ett ökat risktagande har lett till en allt kraftigare nedvärdering av riskkapitalet på börsen, vilket i sin tur försvårar eller omöjliggör nyemissioner och därmed naturligtvis också expansionsinvesteringar för de allra flesta bolag. Mot ovanstående bakgrund är det inte svårt att förstå att Aktiespararna har börjat uppvakta politikerna. Man kan tycka att det är märkligt att de många aktieägarna totalt över 700 000 varit tysta så . Vilken annan intressegrupp skulle stillatigande ha accepterat att deras köpkraft urholkades så kraftigt under en så ? måste industrin stärkas så att den kan betala oljenotan och landets utlandsskulder. Detta kräver ökade investeringar, som i sin tur förutsätter bättre lönsamhetsutsikter samt tillgång till nytt riskkapital. uppskattade nyemissionsbehovet till ca Börsbolagens synliga soliditet har nämligen försämrats från ca 40 till under det gångna decenniet. stannade dock nyemissionerna en bra bit under miljarden. I och för sig är det ingen brist på pengar. Det årliga hushållssparande! torde f. n. uppgå till i runda tal 20 miljarder brutto. Den andel denna sektor satsat på aktier har dock alltid varit mycket blygsam och , medan de politiskt ansvariga har diskuterat om företagens framtida kapitalförsörjning, har allmänheten helt slutat nyspara i aktier och istället blivit nettosäljare på börsen! Detta ligger inte i samhällets intresse om en stärkt industrisektor. Placerarna har dock bara svarat på skattesystemets styrimpulser, som uppmuntrar till köp av fastigheter, obligationer, lotter, diamanter och allehanda improduktiva investeringar medan aktierna ställs i strykklass. Facit av är alltså att genomsnittsaktiens realvärde har urholkats med . Om politikerna lyckats förbättra villkoren för företagandet och för aktieägandet finns det en betydande uppgångspotential från dagens kursnivå. Om de misslyckas kommer börsen inte att kunna svara upp mot företagens kapitalbehov och då är på väg att lämna marknadsekonomin. Så långt utdrag ur Affärsvärlden. Endast några procent av hushällssparandet sker i aktier Uppenbart är att den nuvarande situationen för aktiesparandet är helt ohållbar. av hushållens bruttotillgångar eller av deras nettotillgångar är placerade i aktier. Ca så mycket beräknas placeras i premieobligationer. Det årliga hushällssparandet uppgick enligt senast tillgängliga uppgifter till . 1979/80: 1595 Med förhållandevis små förändringar i inriktningen av detta skulle behovet av riskvilligt kapital för de stora företagen väl kunna täckas. En förutsättning för detta är givetvis att aktiesparandet för den enskilde framstår som en konkurrenskraftig och tekniskt sett inte alltför komplicerad investering. Avskaffad dubbelbeskattning räcker ej I regeringens finansplan (prop. 1979/80: 100, bil. 1) framhälls att den svaga vinstutvecklingen lett till att företagen måst tillgodose sina kapitalbehov genom att öka skulderna. Härigenom har soliditeten snabbt försämrats. Detta har allvarliga konsekvenser i flera avseenden. Den svaga soliditeten medför att företagens motståndskraft vid konjunkturbakslag blir liten, vilket ökat risken för nedläggning och arbetslöshet. Dessutom minskar både företagets förmåga och benägenhet att investera för framtiden. I propositionen aviseras därför en utredning för att se över möjligheterna att lindra dubbelbeskattningen av utdelade vinster efter mönster som tillämpas i en rad andra länder. Ett provisoriskt förslag till sådana lättnader avses läggas fram . Dessutom kommer förslag att läggas om en höjning från av det avdrag på skatten som får göras vid långsiktigt och regelbundet sparande i aktier (skattefondssparande). Det är utmärkt att sådana förslag kommer att läggas. Men situationen är så allvarlig att ytterligare åtgärder skyndsamt bör vidtas. De gällande reglerna för reavinstbeskattning på aktierna är utomordentligt krångliga och hart när omöjliga för lekmannen att tilllämpa och överblicka. (Se t. ex. deklarationsupplysningar för löntagare, punkterna 50, 51, 52 och 53, sorn ändå utformats så pedagogiskt som det över huvud taget varit möjligt.) Det är uppenbart att betydande rättsförluster sker genom att den enskilde, som kanske måste avyttra aktier, har svårt att göra den utredning om anskaffningsår, fondemissioner, teckningsrätter m. m. som erfordras. Även om aktierna också nominellt avyttras med förlust, synes därför många använda den schablonmetod som innebär att av försäljningspriset tas upp som skattepliktig vinst. Skulle å andra sidan den skattskyldige mäkta att korrekt fylla i alla de uppgifter som erfordras är risken stor att han i fortsättningen drar sig för investeringar i aktier på grund av det krångel som detta innebär. Neutraliteten mellan olika placeringar kräver gynnsammare regler för aktier En kommitté, , har tillkallats för att göra en teknisk översyn av aktievinstbeskattningen. 1979/80: 1595 dock enligt direktiven att utgå fran alt det samlade skatteuttaget pa aktievinster skall vara detsamma som enligt nuvarande regler. Även fördelningspolitiska aspekter skall beaktas. Skall det senare vara möjligt, fordras ovillkorligen en omfördelning till förman för aktiesparandet, som i jämförelse med fastigheter inte är indexreglerat och som i förmögenhetssammanhang måste las upp till fullt värde (jämför diamanter. konst, guld- och silverplaketter m. Aktuell analys av aktiemarknaden saknas Aktuell statistik beträffande skatteunderlaget för realisationsvinstbeskattningen saknas. undersökning (SOU 1975: 53, bil. som byggde pä inkomster, visade att skatteintäkterna vid realisation av aktier dä var marginella och att vinst och förlust vid försäljning av aktier som innehafts än i stort sett uppvägde varandra. Detta innebar att det med stor sannolikhet var de aktieägare som innehaft sina aktier än , dvs. i stor utsträckning småspararna, som ifrågavarande är drabbades av reavinstbeskattningen. Med hänsyn till bristen på analys av aktieaffärernas struktur och effekten av gällande skattebestämmelser m. m., vore det ytterst angeläget om en aktuell sådan skyndsamt kunde komma till stånd. Denna bör även belysa de kortsiktiga spekulationsaffärernas omfattning och dess konsekvenser för aktiemarknaden. Det bör i detta sammanhang påpekas att möjligheten för s. k. take-overs ökar markant vid pressade börskurser. Lindrad reavinslskatt krävs, t. ex. som i Frän den skattepliktiga vinsten vid försäljningar av äldre aktier medges ett schablonavdrag pä . Tillämpas schablonmetoden innebär detta att äldre aktier pä . kan försäljas skattefritt. En skyndsam höjning av detta schablonavdrag skulle vara en väg att underlätta försäljningen av äldre aktier och därmed göra aktiemarknaden något mer attraktiv. I gäller fr. o. m. skattefrihet vid realiserandet av aktier som är . Förslaget har genomförts under socialdemokratisk regering. Dessa regler har redan haft en mycket positiv inverkan pä den norska börsen. Med hänsyn till behovet av skyndsamma åtgärder för att öka aktiesparandets attraktivitet borde regeringen vid utarbetande av det provisoriska förslaget till upphävande av dubbelbeskattningen av aktier också lägga fram förslag till lindrigare och enklare regler vid försäljningen av aktier. 1979/80: 1595 Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen, i enlighet med vad som anförs i motionen, begär 1.en analys av aktieaffärernas struktur och effekterna av gällande skatteregler för aktiemarknaden. 2. ett skyndsamt förslag till förenklad och lindrad reavinstbeskattning vid försäljning av aktier som innehafts . () PER () G. () i