ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302630 · 1980-01-22 00:00:00 — fattade beslut om inrättande av vuxenutbildningsnämnder (VUN) i varje län. Nämndernas uppgift är att fördela studiestöd till vuxenstuderande och att behandla ärenden om statsbidrag till uppsökande verksamhet på arbetsplatser. Vuxenutbildningsnämnderna består av ordföranden och åtta andra ledamöter. Fem av ledamöterna utses av regeringen. Återstående fyra ledamöter skall företräda utbildningsväsendet i länet och utses av landstingen med undantag för , och . Sättet att utse ledamöter i vuxenutbildningsnämnderna står inte i överensstämmelse med tanken på vidgad länsdemokrati, och vi anser därför att samtliga ledamöter i vuxenutbildningsnämnderna skall utses av landstingen för nästa mandatperiod. En stor brist är även att det saknas suppleanter i vuxenutbildningsnämnderna. Om flera ledamöter får förhinder på grund av sjukdom eller dylikt måste sammanträdet inställas, eftersom närvaro av ordföranden eller vice ordföranden samt minst fyra ledamöter krävs för att nämnden skall vara beslutsför. Med hänvisning till detta anser vi att personliga suppleanter skall utses. CSN har utvärderat vuxenutbildningsnämndernas verksamhet och organisation. Av rapporten framgår att två olika principer kan väljas som utgångspunkt för VUN:s sammansättning. Antingen företräder en majoritet av nämndernas ledamöter olika intresseorganisationer, eller utgörs majoriteten av politiskt valda ledamöter. Av budgetpropositionen framgår att frågan om vuxenutbildningsnämndernas sammansättning bereds i , men vi anser ändå att redan nu kan fatta beslut angående sättet att utse ledamöter samt besluta om att personliga suppleanter skall utses. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar 1. att samtliga ledamöter i vuxenutbildningsnämnderna skall utses av respektive landsting från och med nästa mandatperiod, 2. att personliga suppleanter för ledamöterna i vuxenutbildningsnämnd skall utses. () SVEN-E.
mot · G302632 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om studiestöd till fosterbarn Vid bedömningen av studiehjälp till yngre ogift elev i gymnasial utbildning enligt studiestödslagen (1973:349) tas hänsyn till såväl elevens som föräldrarnas ekonomi. Detta gäller såväl inkomstprövat tillägg som behovsprövat tillägg och återbetalningspliktiga studiemedel. Från denna regel undantas dock när det gäller återbetalningspliktiga studiemedel de elever som är och som har brutit sambandet med föräldrarnas ekonomi. För fosterbarn bedöms enligt studiestödslagen rätten till ovannämnda förmåner med hänsyn till fosterföräldrarnas ekonomi. Enligt centrala anvisningar menas med fosterbarn i studiestödslagen elev som före fyllda vårdats och fostrats i annat enskilt hem än hos förälder/föräldrar och för prövning av studiehjälp alltjämt vårdas och fostras i enskilt hem, där eleven således placerats före fyllda . Med fosterbarn menas enligt 46 § barnavårdslagen barn som vårdas och fostras i annat enskilt hem än hos föräldrarna eller särskilt förordnad förmyndare, vilken har vårdnaden om barnet. Om särskilda skäl det påkallar kan besluta om förlängd fosterbarnstillsyn upp till efter det att barnet fyllt . Som en konsekvens av studiestödslagens stadgande om fosterföräldrar och centrala anvisningar inträffar det att fosterbarn med hänvisning till fosterföräldrarnas inkomst får avslag på ansökan om studiehjälp. Detta upplevs som orättvist särskilt i de fall då barn placerats i fosterhem av social myndighet. Det är allmänt känt att svårigheter ofta föreligger för de sociala myndigheterna att finna goda fosterhem. För barn med sociala eller andra problem är det dock ytterligt angeläget att finna sådana hem för att tillförsäkra dem den trygghet i tillvaron som barn har rätt att kräva. Det bör därför vara angeläget att undanröja friktionsmoment som kan uppstå på grund av att lagstiftningen i ekonomiskt hänseende jämställer fosterföräldrar med biologiska föräldrar. Med anledning härav hemställer vi att hos regeringen begär förslag till sådan ändring av studiestödslagen att fosterbarns beroende av fosterföräldrarnas inkomst för erhållande av studiehjälp undanröjs. () ()
mot · G302633 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. om hjälp till misshandlade kvinnor De försök som gjorts av bl. a. och för att kartlägga kvinnomisshandeln visar att denna har långt större omfattning än vi haft anledning att befara. Bristen på statistik och en samlad kunskap har gjort att kvinnomisshandel inte upplevs som ett samhällsproblem. Efter dessa avslöjanden fick frågan en berättigad uppmärksamhet i samhällsdebatten, och som en första åtgärd har justitieministern beslutat uppdra åt sexualbrottskommittén att överväga en omprövning av åtalsreglerna. Det är bra att samhället reagerar och gör klart att man inte kan acceptera att kvinnor på detta sätt bryts ned fysiskt, psykiskt och socialt. För de flesta kvinnor som utsätts för misshandel är det emellertid en lång och svår väg att gå innan man kommer så långt som till anmälan och åtal. Det är inte lätt att bryta upp och hävda sina rättigheter om man är rädd, osäker och isolerad och dessutom har dåliga kunskaper om vilka krav man kan ställa på samhället. I en akut situation är kvinnorna inte mycket hjälpta av en skärpt lagstiftning. De behöver någonstans att ta sin tillflykt till där de i lugn och ro kan-reda ut sin situation. De behöver ekonomisk, juridisk och medicinsk hjälp. Kvinnohus och jourbostäder skulle vara en lösning förutsatt att därtill också knyts medverkan till att verkligen lösa kvinnornas sociala situation på lång sikt. I har inte kvinnohusidén förverkligats mer än i och . Vi menar att det finns ett behov av kvinnohus över hela landet och att stat och kommun måste ta sitt ansvar för att sådana kommer till stånd. Många menar att kvinnohus skall skötas av kvinnoorganisationer med bidrag från samhället. Skälen skulle vara att kvinnohusen inte får institutionaliseras därför att många kvinnor känner rädsla att vända sig till vad de skulle uppfatta som en myndighet. Andra menar att det är samhället som måste ta ett ansvar för att verksamheten garanteras kontinuitet och nödvändig kapacitet. Vi menar att man bör pröva flera vägar, huvudsaken är att kvinnohus eller annan jourverksamhet med bostäder byggs ut så att de kan nås av misshandlade kvinnor i hela landet. Med kännedom om kommunernas ansträngda ekonomi är vi övertygade om att en sådan utbyggnad måste stimuleras genom statliga insatser. Åberopande det anförda hemställs att anhåller att regeringen skyndsamt låter utreda hur staten bäst kan stimulera verksamhet för akut hjälp till misshandlade kvinnor. () () () () () () () () () ()
mot · G302634 · 1980-01-22 00:00:00 — 1979/80: 634 av m. om synundersökningar vid fyraårskontrollen och i En studie utförd vid universitets pedagogiska institution visar att man genom s. k. ortoptistisk undersökning kan avslöja synfel som inte kan diagnostiseras vid den typ av synundersökningar som vanligen förekommer i . 48 elever synprövades i studien. Enligt skolhälsovårdsutredningens föreslagna metod var 37 elever helt problemfria, medan 11 elever hade någon form av synfel. Samma elever undersöktes av en ortoptist. Enligt denna undersökning hade 20 elever synproblem (om korrigerade synfel medräknas), varav 9 elever behövde behandling på grund nedsatt samsynsförmåga. Dessa upptäcktes alltså inte med den av skolhälsovårdsutredningen föreslagna metoden. Man kan inte utesluta att vissa samsynsproblem kan ha en negativ inverkan såväl vid läs- och skrivträning som vid annat närarbete och därmed kan försvåra individens livssituation. Att kunna läsa är en nödvändighet i vårt samhälle. Det finns därför anledning för riksdag, regering och ansvariga myndigheter att ägna problemet uppmärksamhet. Vi föreslår därför att beslutar att anhålla att regeringen låter utreda om synundersökningarna vid 4-årskontrollen och i kan utökas till att gälla även samsynsproblem samt framlägga förslag till åtgärd som en sådan utredning kan ge anledning till. () ()
mot · G302636 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 636 av och om viss biodprovstagning på gravida kvinnor Undersökningar har visat att barn vilkas mödrar under graviditeten missbrukat alkohol löper stora risker att få allvarliga men. Enligt vissa beräkningar föds i 200 barn med svåra alkoholskador. Alkoholskadade barn har mindre hjärna än normalt, och alkoholen förstör en del av fostrets hjärnceller. Antalet barn med missbildningar är större än i en normalpopulation. kan man med ett enkelt blodprov spåra alkoholism genom den s. k. screeningmetoden och genom denna upptäcka förstörda leverceller som cirkulerar i blodet. Att ett sådant blodprov tas på varje gravid kvinna på mödravårdscentralerna som alkoholberoende kvinnor fick en ordentlig upplysning om riskerna vid alkoholförtäring skulle nedbringa antalet skadade . Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om att bestämmelser utfärdas att biodprovstagning enligt screeningmetoden obligatoriskt företas på varje gravid kvinna. () ()
mot · G302637 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 637 av om möjlighet för socialvården att uppbära grava alkoholmissbrukares sjukpenning och pension I 3 kap. 18 § och 16 kap. 12 § lag om allmän försäkring finns bestämmelser som f. n. möjliggör för social centralnämnd/distriktsnämnd eller allmän att göra framställan till om att uppbära sjukpenning resp. pension för grava alkoholmissbrukare. Stadgandena är kopplade till nykterhetsvårdslagen. Det krävs sålunda att vederbörande är hemfallen åt alkoholmissbruk och att någon indikation i 15 § nykterhetsvårdslagen är tillämplig för att framställning till skall kunna bifallas. 1 det längsta försöker givetvis de sociala myndigheterna att frivilligt överenskomma med missbrukaren om att få förvalta hans sjukpenning eller pension, som ju kan uppgå till betydande belopp, när de märker att missbrukaren inte själv kan klara av det. En sådan fullmakt för de sociala myndigheterna kan dock när som helst sägas upp av missbrukaren. Det kan vara svårt för de sociala myndigheterna att tillmötesgå hans önskningar om fördelningen av hans medel. 1 ett relativt stort antal fall tvingas alltså de sociala myndigheterna f. n. att jämlikt nämnda lagrum tvångsvis omhänderta pensionen för att fortlöpande tillförsäkra missbrukaren bl. a. mat och få hans hyror betalda. I och med att nykterhetsvårdslagen nu föreslås upphävd, bortfaller ovanstående möjligheter för socialvården att tvångsvis omhänderta grava missbrukares sjukpenning eller pension. Dåvarande departementschefen uttalar att han anser det vara till fyllest med frivilliga fullmakter. Det kan emellertid rimligen befaras att många grava missbrukare därigenom kommer att fara ytterligare illa. De kan förbruka sin sjukpenning eller pension för att därefter i ytterligare ökad omfattning få omhändertas av sjuk- och socialvården. De sociala myndigheterna och ytterst allmänheten kommer i kläm. Rätten till bistånd bör rimligen inte täcka alla sådana situationer, och man kan lätt tänka sig missbrukare som åsamkar sig betydande hyresskulder och därigenom riskerar att bli avhysta från bostaden. Enligt förslaget i propositionen försämras i realiteten missbrukarnas omvårdnad och minskar möjligheterna till deras rehabilitering. Med hänvisning till ovanstående hemställs att med avslag på propositionen 1979/80: 1 i motsvarande del beslutar om sådan ändring av lagen om allmän försäkring att 1979/80: 637 alltjämt kan få uppbära och förvalta pension eller sjukpenning som tillkommer alkoholmissbrukare.
mot · G302638 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 638 om bibehållande av kommunala nykterhetsnämnder Hitintills har det varit möjligt för kommun som så önskat att bibehålla särskild nykterhetsnämnd i stället för att hänföra här aktuella ärenden till sociala centralnämnden. Men efter hand har dock utvecklingen gått därhän att nykterhetsnämnderna försvunnit i nästan alla kommuner. Motivet har främst varit den s. k. familjevårdsprincipen. Oavsett målsättningar och avsikter med denna reform har resultatet inte blivit bättre när det gäller missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel. Om den nya socialtjänstlagen antas, försvinner även nuvarande legala om ock föga utnyttjade möjligheter för kommunen att behålla sin nykterhetsnämnd. Detta finner jag olyckligt. Många aktiva socialarbetare och andra som sysslar med att hjälpa drogmissbrukare och deras anhöriga har framhållit att man funnit påtagliga nackdelar med att nykterhetsnämnderna försvunnit. När de sociala centralnämnderna har att handlägga dessa ärenden, uppstår ofta ganska långa tidsutdräkter. innan man från familjesocial synpunkt finner anledning ingripa. Så länge den andre maken orkar klara familjens försörjning och sociala situation på ett godtagbart plan, tycker man sig ofta förhindrad eller sakna anledning att ingripa mot en familjemedlems drogmissbruk. I nykterhetsnämnderna var man däremot helt inriktad på att snabbt ta itu med gryende missbruk, något som också förbättrade möjligheterna till framgång med behandlingen. En annan fördel med nykterhetsnämnderna inte minst i större kommuner var att fler förtroendemän observerade drogproblemen, och ökade chanserna för god personkännedom inom såväl förtroendemanna- som tjänstemannakretsen. var det också i större omfattning förtroendemän o.d. som fungerade såsom övervakare. är det nästan uteslutande tjänstemän som utses till övervakare, och dessa har då vanligen 15-25 uppdrag med bl. a. minskad personkontakt till följd. Då jag finnér utvecklingen på missbruksområdet mycket oroande och även tycker att mycket talar för att en återgång till separata nykterhetsnämnder skulle kunna öka effektiviteten vid samhälleliga insatser på detta område vill jag föreslå att man bibehåller möjligheterna för kommunerna att inrätta separata nykterhetsnämnder. Kommunerna bör även rekommenderas att göra detta liksom att i större utsträckning utnyttja lämpliga förtroendemän såsom övervakare för drogmissbrukare. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att med avslag på propositionen 1979/80: 1 i motsvarande 1979/80: 638 del måtte uttala sig för ett bibehållande av kommunens möjlighet att utse nykterhetsnämnd.
mot · G302642 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 642 av m. fl. om åtgärder mot langning av alkohol Det ökade alkoholbruket utgör ett stort samhällsproblem. Särskilt tragiskt är att alkoholvanorna grundläggs i allt lägre åldrar. Mycket oroande är också de äldre tonårsflickornas alltmer förgrovade alkoholvanor. Samhället kan inte acceptera denna utveckling. Åtgärder måste vidtas. Ungdomens alkoholvanor måste ändras. Målsättningen bör vara att ungdomsåren skall hållas alkoholfria. För att åstadkomma en märkbar förbättring fordras en kombination av åtgärder t. ex. att bekämpa arbetslösheten med sociala problem och utslagning som följd. Positiva alternativ till alkoholen måste uppmuntras. måste olika åtgärder vidtas för att skapa efterlevnad av gällande alkohollagstiftning. Särskild uppmärksamhet måste ägnas ungdomens fritidsmiljöer, eftersom merparten av ungdomars alkoholkonsumtion sker utanför hemmet. pågår blygsamma försök med stöd till nöjesverksamhet i alkoholfria miljöer. I samarbetet med samlingslokalägarna bör sådana insatser utbyggas för att skapa en mångfald av alkoholfria miljöer, där såväl unga som äldre kan umgås utan alkohol. En prioritering av sådana statliga insatser kan redan nu ske genom omfördelning inom nu befintliga anslagsramar. För att positiva åtgärder skall ge effekt fordras dock att den omfattande langningen av alkohol till ungdom stoppas. En bred kampanj mot langning har föreslagits i årets budgetproposition. Men för att en sådan kampanj skall ge resultat fordras gemensamma insatser av föräldrar, kamrater, skola och folkrörelser. Ett starkt engagemang från alla dessa grupper är en förutsättning för att nå förbättringar. Det är tyvärr obestridligt att även föräldrar och äldre kamrater medverkar till langning. Denna utveckling måste brytas bl. a. genom en intensifierad upplysningsverksamhet. De stora langarna - "yrkeslangarna - torde dock inte vara mottagliga för upplysning. Andra åtgärder måste sättas in mot dem. Från flera kommuner och organisationer har krav förts fram på någon form av registrering av alkoholinköpen. Vi vet inte vilka effekter en registrering skulle kunna ge men anser att i samband med övriga åtgärder även den frågan bör utredas. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställer vi I. att som sin mening ger regeringen till känna att insatser för att öka antalet alkoholfria miljöer behövs i anslutning till informationskampanjen mot langning. Nr 642 - 650 2. att hos regeringen begär en skyndsam utredning med uppgift att kartlägga vilka åtgärder som krävs för att komma tili rätta med langning av alkohol till ungdom, varvid utredningen även bör undersöka effekterna av någon form av registrering vid alkoholinköp. () () () () () BO () ()
mot · G302647 · 1980-01-23 00:00:00 — 1979/80: 647 av m. fl. 1 propositionen 1979/80: 100 bilaga 12 (, s. 82) skriver föredraganden: har i sin treårsplan redovisat ett omfattande reformprogram för lokalradion. Något sådant reformprogram förutsattes inte i ursprungliga ställningstagande. Detta innebar att lokalradiostationerna skulle få en genomsnittlig bemanning av 14 personer. Genom senare beslut och genom beslut rörande medelsfördelningen mellan de olika dotterbolagen har bemanningen nu ökat. så att den genomsnittligt är uppe i 21 personer. Enligt de planer redovisar i årets anslagsframställning skall bemanningen inom tre åröka så att stationen har en bemanning om i genomsnitt 39 personer. Det är angeläget att ambitionshöjningarna i radio- och TV-verksamheten inriktas pä de mål som har angetts i riksdagsbeslutet. kulturutskott har uttryckt bestämda önskemål om ytterligare resurser till lokalradion. har också pekat på att ytterligare resurser till de båda västsvenska lokalradiostationerna. Radio och Radio Trestad, behövs för att en tillfredsställande lösning av de båda stationernas tvålänsproblematik skall kunna nås (KrU 1977/78:1, 1977/78:24. 1978/79:20. 1979/80:13). har i samtliga fall bifallit kulturutskottets hemställan. har således uttryckt som sin mening att lokalradion bör ges sådana resurser att den kan verka effektivt i resp. lokalradioområde. har också begärt en utvecklingsplan av Lokalradiobolaget. I är lokalradions problem av alldeles speciell art. Överallt i landet följer lokalradiostationerna länsgränserna. Enda undantaget är . Radio Trestad skall inom sitt sändningsområde läcka största delen av och hela norra delen av . För att klara denna uppgift i enlighet med tidigare uttalande är en resursförstärkning nödvändig. Lokalradion har inför kulturutskott presenterat en lösning på de västsvenska problemen. Denna innefattar bl.a. en personell förstärkning av stationerna i och . Det måste anses som ytterst angeläget att lokalradiostationerna i VästSverige tillförs sådana resurser att de har möjlighet att tillfredsställande täcka de splittrade sändningsområden de har att bevaka. Ett tungt vägande skäl för att införa lokalradion var de försämrade möjligheter till en bred debatt och lokal bevakning av olika frågor som blivit resultatet av att många dagstidningar lagts ner. Ur demokratisk, informativ och beredskapsmässig synvinkel är det därför av största vikt att lokalradiostationen ges erforderliga resurser, vilket skulle möjliggöra en förstärkning i och . Denna förstärkning skulle komma hela sändningsområdet till godo. bör därför ta föredragandens skrivning under allvarligt övervägande och uttrycka som sin mening att lokalradion vid styrelses fördelning av resurserna prioriteras framför regionaliseringen av TV och riksradio. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande prioriteringen av de till anslagna medlen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande den västsvenska lokalradiostationen . () ()
mot · G302648 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 648 om TV:s bevakning av kvinnliga tävlingsidrotter Idrottens stora betydelse för ungdomen och för hela samhället är allmänt erkänd. Breddidrotten stimuleras bl. a. genom massmediernas presentation av elitidrott, inte minst av lagidrotter. utövas lagidrotter, basket, fotboll etc., av allt fler flickor, och statistiken över aktiva spelare 1978 visar ett synnerligen livligt intresse: basket 22000 aktiva, fotboll 70000. handboll 26 000. volleyboll 12 000 och bandy 6000. Massmediernas bevakning av kvinnlig idrott har glädjande nog ökat , men ännu består vissa missförhållanden som borde avhjälpas. Medan pressen, särskilt lokalpressen, och i viss utsträckning också radion ger ökande utrymme åt kvinnlig idrott, individuella prestationer såväl som lagidrott, har TV inte hunnit med i utvecklingen. ldrottsreportage i TV tilldrar sig stort intresse, och regelbundet återkommande program som Sportspegeln har en sakkunnig - mestadels manlig - publik som följer resultatrapportering och filmavsnitt från lagmatcher och individuella tävlingar. Dessa reportage gäller så gott som uteslutande manlig idrott - belyser man en individuell kvinnlig prestation. Att kvinnliga lagidrotter, som basket, fotboll, handboll, volleyboll och bandy, får en snäv behandling mäste verka nedslående pä de tusentals aktiva idrottsflickor och -ledare som gör stora personliga uppoffringar. inte minst ekonomiska, för att över huvud taget kunna genomföra serietävlingar i allsvensk serie och division I. Publikintresset - och därmed matchintäkterna - ger inte damlagen möjlighet att bedriva seriespel på samma villkor som männen. TV:s sportredaktion får ta pä sig en stor del av skulden härtill. Det vore önskvärt att först och främst resultat från allsvenska serier och division I för damer rapporterades på samma sätt och helst som motsvarande resultat från herridrotten. Därutöver borde TV:s sportredaktion omfördela sin sändningstid så att den också räcker till för filmglimtar från kvinnlig lagidrott. TV-sportens 13 journalister är samtliga manliga. Troligen skulle intresset för kvinnlig idrott bli större om kvinnliga journalister tick tillfälle att specialisera sig på detta område och fick uppdrag vid sportredaktionen. att uttalar att TV omprioriterar sin bevakning av kvinn 1979/80: 648 14 liga tävlingsidrotter, så att dessa får en med motsvarande herridrotter likvärdig behandling. () () (ml PER STENMARCK (m)
mot · G302651 · 1980-01-23 00:00:00 — av i och om ökat stöd till alternativ produktion av serier i *sc*yiiser of-fo* steier pi (nb'ch*[ [ Barn läser ofta ... och lägger ut mycket Så många är det som serier... pengar på att köpa läser enligt 1973. XT/i aiXsri '"T' ' \A/- V* Då är det synd att så ...och sex och ... t. ex. politisk många serier mest en massa annat... propaganda för innehåller våld... imperialisterna. Vi tycker att man skall anslå mera pengar till alternativ serieproduktion ... ... och anställa folk som kan fördela pengarna på ett bra sätt. Då skulle vi bli glada, både och Hans och många andra. att beslutar att öka anslaget i propositionen 1979/80:100, bilaga 12, under punkten B 27: 10 Litteraturstöd: Stöd till produktion av serier för barn och ungdom med . HANS (vpk) (vpk)