ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021091 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om bibehållande av kustposteringen i Arkösund har till uppgift att övervaka sjötrafiken i allmänhet, och ett viktigt uppdrag i detta sammanhang är övervakning av och åtgärder mot miljöfarliga utsläpp till havs och i kustvattnen. Andra särskilda uppgifter för är t. ex. sjöräddning, jakt- och fiske- samt naturvårdstillsyn, sjötrafikövervakning, skyddsområdestillsyn, havsbottenövervakning, oceanografisk observationstjänst och tillsyn över förbudet mot dumpning av avfall i vatten. har uppgifter i fråga om fisketillsynen successivt utökats i väsentlig omfattning genom utvidgningar av den svenska fiskezonen. I överensstämmelse med den s. k. Gdanskkonventionen har dessutom att även utanför den svenska fiskezonen kontrollera såväl svenska som utländska fiskefartyg med avseende på använda fiskeredskap, minimimått på fisk m. m. skedde en utvidgning av territorialhavet från fyra till , vilket i fråga om övervakning av sjötrafiken bl. a. med hänsyn till för utländska fartyg gällande tillträdesbestämmelser till svenskt sjöterritorium och bestämmelser mot vattenförorening medför ökad arbetsbelastning för . Trots de ökande uppgifterna föreslås att kustposteringen i Arkösund, , dras in. Det område som har att arbeta i är bl. a. i den fysiska riksplaneringen klassat som primärt rekreationsområde. Följaktligen är båttrafiken särskilt mycket omfattande. Dessutom är ifrågavarande kustområde i förhållande till många andra kustavsnitt ett tättbefolkat område. Kustområdet har en mycket omfattande skärgård, och det är ovärderligt med mycket god lokalkännedom för att skall kunna utföra bl. a. sina brand-sjöräddningsutryckningar och sjuktransporter. Då ännu inte utredningen tillsyn av kusterna framlagt sitt betänkande, anser vi att denna utredning bör avvaktas innan någon indragning sker. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att kustposteringen i Arkösund bibehålls. () () () () () ()
mot · G3021092 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1092 av m. fl. om avdrag vid inkomstbeskattningen för kostnad för företagshälsovård Enligt gällande bestämmelser får företagare göra avdrag för kostnad för hälsovård för anställda. De anställda å sin sida behöver normalt inte redovisa något förmånsvärde i sina deklarationer. Detta framgår av 32 § 3 mom. andra stycket kommunalskattelagen, som anger att förmån av fri sjukvård utgör skattepliktig intäkt av tjänst endast i den mån förmånen utgått efter väsentligt förmånligare grunder än för statlig befattningshavare. I vad gäller s. k. egenföretagare däremot synes avdragsrätt inte föreligga för egenföretagarens kostnad för egen hälsovård. Detta innebär att skattereglerna i detta hänseende inte är neutrala. För den företagare som driver företaget som aktiebolag och som följaktligen är anställd föreligger avdragsrätt men ej för egenföretagaren. Enligt vår uppfattning bör avdragsrätt införas för den kostnad som egenföretagaren får erlägga för sin egen hälsovård. Avdragsrätten bör gälla generellt för alla egenföretagare som är anslutna till någon företagshälsovård. Som exempel på sådan hälsovård kan nämnas Bygghälsan, Skogshälsan och Lantbrukshälsan. Lantbrukshälsan tillkom och är under uppbyggnad. F. n. är ca 2 100 lantbruksföretag anslutna, omfattande drygt 5 000 personer i sex län. Årsavgiften per ansluten uppgår till . Härav avser viss del skyddsteknisk rådgivning, vilken del torde vara avdragsgill vid taxeringen. Det bör tilläggas att den verkliga kostnaden för Lantbrukshälsan är ca . Mellanskillnaden bekostas med medel som avsatts vid jordbrukets prisförhandlingar. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att kostnad för egenföretagares egen hälsovård skall vara avdragsgill i samma omfattning som gäller för anställda. () () () ()
mot · G3021093 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1093-1103 Motion 1979/80:1093 av andre vice talmannen om realisatinosvinstbeskattningen Möjligheterna till uppskov med realisationsvinstbeskattning har av naturliga skäl utformats med stor restriktivitet för att missbruk inte skall uppstå. I princip har gällt att endast den som varit mantalsskriven på den försålda fastigheten och köpt en ny motsvarande fastighet kunnat begära uppskov med realisationsvinstskatten. Deta har rått allmän enighet om att reglerna måste tillämpas på detta sätt. I ett begränsat antal fall kan emellertid den angivna regeln medföra förhållanden som upplevs som obilliga. Det gäller fall där den enskilde tidigare varit mantalsskriven på fastighet som försäljs. Det kan t. ex. gälla en jordbruksfastighet, där ett syskon bor kvar och brukar gården, medan ett annat syskon arrenderar en ny gård. Vid en försäljning kommer syskonens andelar i detta fall att behandlas olika, när det gäller uppskovsregelns tillämpning. Enligt min mening är det befogat att det öppnas en möjlighet att den s. k. uppskovsregeln i realisationsvinstbeskattningen kan tillämpas så att även person, som varit mantalsskriven på fastigheten, kan få uppskov med realisationsvinstskatt. För att undvika missbruk skulle en sådan regel kunna kompletteras med krav om att mantalsskrivningen skall avse ett visst antal år. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om tillämpningsreglerna för realisationsvinstbeskattningen i enlighet med vad som anförts i motionen. 1 1979/80.
mot · G3021094 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1094 av andre vice talmannen om avdraget vid inkomstbeskattningen för kostnad för resor med egen bil I samhällets intresse, med mindre oljeimport som mål, måste kollektivtrafiken byggas ut så att man färdas kollektivt i stället för med privatbilar. På de ställen där man byggt ut för kollektivt resande har detta mötts med stort gensvar. Resandefrekvensen har ökat på vissa enstaka järnvägssträckor. Det bör också vara så att man i stället för att ta bilen till jobbet kan använda kollektiva färdmedel. Men det förutsätter en upprustning som kostar pengar. Den nuvarande avdragsrätten vid användande av egen bil för färd till arbetsplatsen kostar staten en hel del. Dock är detta avdrag även väl motiverat. Det kan emellertid ske en begränsning av detta vid kortare vägsträckor. Vissa villkor skall nu enligt gällande bestämmelser vara uppfyllda, tidsvinsten skall för fram- och återresa vara minst i förhållande till annat färdmedel samt avståndet mellan arbetsplats och bostad . Jag vill nu föreslå att dessa avdragsregler blir mer anpassade till tidsläget. För erhållande av avdragsrätt bör avståndet vara mellan bostad och arbetsplats. Alla bör få göra avdrag för en körsträcka av . Bilavdragets storlek bör bli . per mil upp till sammanlagt 1 /år, men höjas från . per mil över 1 /år. Det belopp som i sin helhet härmed inbesparas av staten kan lämpligen användas till att rusta upp det kollektiva trafiknätet. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna önskvärdheten av att grunderna för avdraget för resor mellan bostad och arbetsplats ändras i enlighet med de principer som angetts i motionen.
mot · G3021095 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1095 av m. fl. om beskattningsreglerna för svenska medborgare som bosatt sig utomlands Svenska medborgare, som är bosatta utomlands, är i allmänhet skattskyldiga för bl. a. pensionsförmåner som utgår på grund av tidigare anställning hos svenska staten eller svensk kommun eller pensionsförsäkring som tagits i . Vidare har inte den som är bosatt utomlands rätt till allmänna avdrag enligt 46 § 2 och 3 mom. kommunalskattelagen (KL), grundavdrag och s. k. extra avdrag för nedsatt skatteförmåga. Dessa regler kan för flera svenskar bosatta utomlands, främst pensionärer, ge stötande resultat. Ett exempel har påvisats i tidigare motioner till , där det föreslogs att den som var bosatt utomlands och betalar underhåll till mottagare som är bosatt i skall medges samma avdragsrätt som utbetalare i . beskattas underhållsbeloppet i stället två gånger dels hos utbetalaren, dels hos mottagaren av beloppet. I propositionen 1978/79:58 anförde departementschefen: Jag är emellertid medveten om att den nuvarande ordningen för beskattning av folkpensionärer, som är bosatta utomlands, i vissa fall kan verka hård. Jag anser därför att det kan finnas skäl för vissa lättnader. Ytterligare överväganden är emellertid nödvändiga innan några mer genomgripande förändringar kan aktualiseras. beslöt i enlighet med ett förslag i den nämnda propositionen att en viss del av folkpensionen skulle undantas från beskattning i . Det sades i propositionen att förslaget fick ses som en provisorisk lösning. Det framstår klart att en översyn av de regler som gäller för beskattning av svenska medborgare bosatta utomlands bör göras. De orimliga reglerna i fråga om avdragsrätten för av domstol ådömt underhållsbirag bör emellertid ändras. Under debatten i i samband med propositionen visades stor förståelse för detta, men intet har skett. Mot bakgrund av vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär förslag som innebär att av domstol ådömt underhållsbidrag är avdragsgillt även för svensk medborgare bosatt utomlands, 2. att hos regeringen begär en översyn av beskattningsreglerna för svenska medborgare bosatta utomlands. () ()
mot · G3021096 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1096 av och om slopande av mervärdeskatten på jakt Sedan ett tiotal år har jakträtt belagts med mervärdeskatt. Enligt lagen om mervärdeskatt (SFS 1968:430) jämställs bl. a. rätt till jakt i skattepliktshänseende med vara. Detta innebär i princip att markägaren är skyldig att betala mervärdeskatt för uppburet jaktarrende. Det innebär också att markägare, som själv utnyttjar sin jakträtt skall betala mervärdeskatt för värdet av de fällda djuren. Jaktarrendator är också skyldig att erlägga mervärdeskatt för det kött m. m. han säljer. Jaktarrendator skall erlägga mervärdeskatt på jaktarrendebeloppet. I lagen om mervärdeskatt finns emellertid en bestämmelse som säger att skattskyldig, vars omsättning understiger . , i regel inte är redovisningsskyldig till mervärdeskatt. Detta kan innebära att en markägare inte är skyldig inleverera mervärdeskatt, om omsättningen inte överstiger . Lagen om mervärdeskatt för jakt har enligt vår uppfattning gått alldeles snett. För att undgå mervärdeskatten sker betalning för jakträtt endera under bordet eller i form av arbete eller varor, man byter tjänster. En markägares värdering av förmånen av jakträtt är mycket låg och i hög grad godtycklig. Det har därför blivit så, att det i stort sett endast är jaktarrendatorer som köper jakträtt av det allmänna (domänverket, kyrkan, stat och kommun) som betalar mervärdeskatt för jakt. Detta är naturligtvis helt otillfredsställande. Det finns ingen statistisk redovisning över hur mycket mervärdeskatt som betalas för jakt. Enligt torde det röra sig om tämligen blygsamma belopp. Kontrollen av systemet kan vidare betraktas som obefintlig, eftersom det är en svårkontrollerad skatteregel och alltid kommer att bli detta. Enligt vår uppfattning kan denna skatteregel framför allt från rättvisesynpunkt inte behållas längre i nuvarande utformning. Endera skall den avskaffas eller skall det skapas ett system som ger rättvisa i förhållande till de olika kategorier som är berörda. Med hänsyn till att det är svårt att ta fram sådana regler, vilka blir kontrollerbara, föreslår vi att mervärdeskatt på jakt . Om finner att mervärdeskatt på jakt ändå bör behållas, bör frågan snabbutredas och ett rättvisare förslag framläggas. Med det anförda föreslår vi 1. att beslutar att mervärdeskatt på jakt slopas, 2. att - vid avslag på yrkandet 1 - beslutar anhålla att regeringen låter snabbutreda frågan om mervärdeskatt jakt. () ()
mot · G3021097 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1097 av m. fl. om mervärdeskatten på begagnade bilar som försäljs av försäkringsbolag infördes mervärdeskatt även på begagnade bilar. Bilhandelsföretagen fick emellertid rätt att göra en s. k. fiktiv avlyftning av momsen på inbytesvärdet. Moms skall alltså endast läggas på förädlingsvärdet, dvs. skillnaden mellan försäljningspriset och inköpspriset. Denna bestämmelse gäller emellertid inte företag i branschen som ägs av försäkringsbolag och som med reparations- och försälj ningsverksamhet bedriver forsknings- och utvecklingsarbete på bl. a. trafiksäkerhetsområdet. Dessa företag får på grund av försäkringslagens bestämmelser inte göra någon fiktiv avlyftning av momsen. Till yttermera visso är förädlingsvärdet på de bilar som försäljs vid dessa företag i allmänhet mycket högt, vanligen av bilens slutpris. Detta innebär att verksamheten belastas med en extra stor skattekostnad, som inte överensstämmer med lagens anda och mening. I finns det tre företag av ovannämnda typ. Störst är i , som är ett dotterbolag till . Detta företag har sedan starten bedrivit ett forsknings- och utvecklingsarbete som har bestått av trafiksäkerhetsforskning på svårt skadade personbilar samt utveckling och förbättring av reparationsteknologi. För detta ändamål inköper företaget ca 1 000 svårt skadade bilar från skadeorganisation. Ett antal av dessa fordon repareras, som studier och experiment bedrivs. På grund av ovannämnda momsregler har företaget emellertid kommit ett sämre konkurrensläge i förhållande till bilhandelsföretag som inte ägs av försäkringsbolag. Detta kan komma att innebära att tvingas avveckla sin internationellt kända forsknings- och utvecklingsavdelning med bl. a. friställning av personal som följd. Det förtjänar nämnas att ett mycket stort antal studiebesök från hela världen kommer till i . För att denna typ av samhällsnyttig verksamhet inte skall belastas med de negativa effekter som mervärdeskatt på begagnade bilar har skapat, bör följande tillägg till författningssamling beträffande mervärdeskatt göras: För svenska försäkringsbolag, som inom sin organisation eller i fristående dotterbolags regi, bedriver forskning, utbildning och utvecklingsarbete avseende personbilar, bör s. k. fiktiv avlyftning av mervärdeskatt tillåtas. Detta bör ske genom att värdet på det skadade fordonet före olyckstillfället, med avdrag för en beräknad ny försäljningskostnad, får användas som beräkningsgrund. Den beräknade försäljningskostnaden skall schablonmässigt beräknas med utgångspunkt i Motorbranschens riksförbunds gällande marknadsprislista för begagnade bilar. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att anhåller att regeringen skyndsamt utreder och lägger fram förslag syftande till ändring i mervärdeskattelagen så att försäkringsbolagen får rätt att åtnjuta avdrag för s. k. fiktiv mervärdeskatt vid försäljning av begagnade bilar i den utsträckning som anges i motionen. () () () () () . HÖGMARK (m)
mot · G3021098 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1098 av och om beskattningen av konfektyrvaror m. m. I samband med mervärdeskattens införande förekom en mångårig diskussion om avvecklingen av de olika punktskatter som av finanspolitiska skäl tillkom under eller nära efter . Efter många turer avvecklades pälsvaruskatten och försäljningsskatten som utgick på ädelmetallvaror, äkta mattor och grammofonskivor. Därvid uttalades att övriga punktskatter, bl. a. den särskilda varuskatten, skulle vara av bestående karaktär. Den särskilda varuskatten omfattar två varuområden, nämligen choklad och sötsaker, för vilka skatten fr. o. m. utgår som viktskatt med kr. 2:20 per kg, samt vissa kosmetiska preparat, som beskattas av priset till detaljist. De beskattade kosmetiska preparaten utgörs i huvudsak av parfymer och deodoranter, puder och smink samt preparat för behandling av hår och naglar. Frånsett vissa smärre justeringar har den särskilda varuskatten i princip varit oförändrad , vilket måste anses anmärkningsvärt från flera synpunkter. När den nu gällande skattesatsen för sötvarorna infördes var basbeloppet , och det kan beräknas öka till . Detta torde innebära detsamma som att den särskilda skatten på sötvaror - räknad i fast penningvärde - är väsentligt lägre än hälften av den skatt som fastställdes . Ser man på skattens andel av varornas utförsäljningspris torde den vara väsentligt lägre än vad enbart penningvärdeutvecklingen motiverar. Den totala konsumtionen av choklad och konfektyrvaror uppgick till 80,4 milj. kg, vilket motsvarar ett värde av 2 881 milj. kr. Konsumtionen per person var för enligt jordbruksnämndens preliminära statistik. Det totala skattebeloppet på konfektyr uppgick enligt till . Mot denna bakgrund synes det motiverat att närmare pröva beskattningens höjd i fråga om söt varuområdet. En annan fråga som hade anledning att behandla med anledning av ett då framfört motionsyrkande gäller beskattningsområdet. I motionen framhölls att ett flertal mellanmålsprodukter, som konkurrerar med sötvarorna, tillkommit sedan det ursprungliga skattepliktiga varuområdet fastställdes . Som exempel anfördes rostade jordnötter, chips, popcorn m. fl. Mot denna bakgrund begärde motionärerna att den pågående punktskatteutredningen skulle få i uppdrag att utarbeta förslag till utvidgat varuområde för den särskilda varuskatten. fann en översyn motiverad men ansåg att det borde ankomma på regeringen att ta initiativ till det utredningsuppdrag som kunde påkallas. därför motionen, som i enlighet härmed avslogs av . Såvitt framgår av kommittéberättelsen har punktskatteutredningen inte fått något uppdrag att pröva den särskilda varuskattens höjd eller omfattning. Även om en sådan prövning inte kan väntas i nämnvärd grad påverka den statsfinansiella situationen bör den kunna leda till viss inkomstförstärkning och leda till en rättvisare fördelning av skattebelastningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att punktskatteutredningen får i uppdrag att verkställa sådan översyn av den särskilda varuskatten sorn förordas i motionen. () ()
mot · G3021099 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1099 av m. fl. om accis på båtar, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:1531 hemställs att beslutar att hos regeringen begära förslag till lagstiftning för båtaccis samt garanti- och realisationsbeskatt ning i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () ()
mot · G3021101 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om bättre tillvaratagande av bär och svamp Stora naturtillgångar i form av bär och svamp som finns i hela vårt land, och framför allt i , tillvaratas endast till . I stället importerar vi dessa produkter för att täcka behovet hos våra bär- och svampindustrier. Ett bättre tillvaratagande av dessa naturtillgångar skulle ge sysselsättning och en extra inkomst för många. Det är inte bara bärplockningen som ger sysselsättning, även om den utgör det viktigaste ledet. Produkterna skall uppsamlas, transporteras, eventuellt frysas och förädlas i industrin. Denna hantering ger många arbetstillfällen i . Det plockas i t. ex. ca en miljon kg vilda bär . Lusten att plocka svamp och vilda bär kommer att minska betydligt om verksamheten beskattas. Beskattningsskyldighet medför avdragsrätt för havda kostnader. Dessa kostnader är för samhället omöjliga att kontrollera. Resultatet härav blir att statens inkomster blir obetydliga. I är plockning av bär för försäljning skattefri. infördes mervärdeskatt då försäljningen sker direkt från plockarna. Detta har medfört betydande byråkratiskt krångel men har endast givit ringa inkomst till staten. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att stimulera till plockning av svamp och vilda bär och för att undanta bär- och svampplockning från inkomstbeskattning. () ()
mot · G3021102 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjning av vissa generella avdrag vid inkomsttaxeringen m. m. De avdrag som tillåts den skattskyldige som haft inkomst av kapital har blivit otidsenliga. Enligt kommunalskattelagen får makar göra avdrag gemensamt med . eller för var och en . Vidare får avdrag göras med . för vissa försäkringspremier, t. ex. kapitalförsäkring och arbetslöshetsförsäkring jämlikt 46 §, 2 morn., fjärde stycket kommunalskattelagen, eller . gemensamt för makar. Vid sammanläggning av B-inkomster för makar gäller enligt lagen om statlig inkomstskatt, att om det sammanlagda beloppet överskrider . skall dessa inkomster anses som A-inkomster. Ovannämnda värdegränser fastställdes . Någon ändring med hänsyn till penningvärdeförsämringen har inte skett. Härigenom blir gränsen för vad som anses som A-inkomst mindre och mindre år . Den skattskyldige gör härigenom kontinuerligt stigande förluster enär ingen indexreglering tillämpas i hithörande fall, förluster som inte skulle uppstå om penningvärdet vore fast. En justering av dessa värdegränser bör därför ske så att det ursprungliga värdet återställs. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär förslag innebärande att i motionen angivna värdegränser justeras så att de motsvarar samma reella värde som när resp. nominella belopp fastställdes. () ()
mot · G3021103 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om vissa skattelättnader för är i många avseenden missgynnat. a. medför de långa avstånden dyrare oljeprodukter än för landet i övrigt, dyrare personella transportkostnader, ogynnsamt läge för näringslivet m. m. Den stränga kyla som råder om vintarna medför en ökad förslitning av fordonen. Vissa kostnader minskas genom transportstödet, som vi i annan motion föreslår förbättras, men åtgärder inom skatteområdet är även erforderliga De långa avstånden i medför ett ökat behov av fordon, ökat slitage och bränselåtgång, längre tidsåtgång och ökat personalbehov. Ett regionalpolitiskt mål anser vi vara att dessa ostridiga merkostnader kompenseras genom lägre skatteuttag vid införsel av olja och bensin i norrländska hamnar och genom lägre uttag av fordonsskatt i . Utan överdrift kan sägas att har högre kostnader än landet i övrigt. Anläggningskostnader för byggnader är på grund av klimatet högre ju längre norrut man kommer. Dessa klimatiskt betingade högre anläggningsoch byggnadskostnader samt uppvärmningskostnader bör utjämnas genom fördelaktigare avskrivningsregler vid beskattning av fastigheter. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att de ökade merkostnaderna för transporter i kompenseras genom lägre bensin- och oljeskatt samt att de högre anläggnings-, byggnads- och uppvärmningskostnaderna i utjämnas genom fördelaktigare avskrivningsregler vid fastighetsbeskattningen. () PER ()
mot · G3021105 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1105-1109 om ändrade beskattningsregler för avsättning av medel till reparation av hyresfastighet En av orsakerna till de ständigt ökande kraven på hyreshöjningar utgör reparations- och underhållskostnaderna för hyresfastigheter. Kostnaderna härför överstiger räntekostnaderna. Såväl för hyresgäster som för fastighetsägare är det av väsentlig betydelse att alla möjligheter till kostnadssänkande åtgärder vidtas. Efter bruksvärdeshyresprincipens genomförande måste det ses som särskilt angeläget att fastighetsförvaltning kan ske på lika villkor, oberoende av ägarförhållande. Så är icke fallet. Speciellt betydelsefull för kostnadsutvecklingen är möjligheten till avsättning av obeskattade medel till nära förestående större reparationer, exempelvis fasadrenovering. Medan de allmännyttiga bostadsföretagen har möjlighet att fondera obeskattade medel gäller detta ej för en privat fastighetsägare. Möjligheten för denne att bygga upp en reparationsfond av beskattade medel är närmast teoretisk. Lösningen för honom ligger i att gå ut på lånemarknaden för att kunna finansiera större reparationer. Ett enkelt sätt att lösa problemet vore att utöka den rätt som föreligger till fördelning av kostnaderna för utförda reparationer till att även innefatta möjligheten att i förväg skattefritt få avsätta överskottsmedel till förestående större reparationer. En sådan åtgärd skulle minska kravet på hyreshöjning och innebära sänkt tryck på lånemarknaden. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en sådan ändring av rådande beskattningsregler att rätt ges till årlig skattefri avsättning av medel avsedda för reparationer av hyresfastigheter i privat ägo. 1 1979/80.