mot · G302643 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80: 643 av m. fl. om präster för döva "Döva har inte kunnat tillgodogöra sig begrepp, språk och tal på vanligt sätt genom muntlig kommunikation. De använder teckenspråk och behöver oftast tolk vid kontakt med dem som inte kan teckna. Döva ha alltid varit isolerade från hörandes värld. Denna isolering kanske är starkare nu än . Människor är mer jäktade och splittrade och kontakten med en döv är alltid tidsödande, tålamodskrävande, fordrar lugn och koncentration för den som inte kan teckenspråket. Detta säger diakoninämnds utredning om handikappfrågor i kyrkan: Kyrkan - tillgänglig för alla? Det organiserade kyrkliga arbetet bland döva i går tillbaka till en kungörelse av angående anslag av allmänna medel för anordnande av kyrklig själavård åt dövstumma. En fastare organisation för verksamheten infördes . Landet indelades då i fem dövstumsdistrikt. 1 vart och ett av distrikten inrättades en konsulenttjänst med uppgift att hjälpa de döva. finns det sex dövpräster, verksamma i de tre distrikten , , . 1 dövprästernas arbetsuppgifter ingår bl. a. gudstjänst- och själavårdsverksamhet för de döva. konfirmationsundervisning och socialverksamhet samt besöksresor till döva som är ensamma eller sjuka i distriktet. Det finns en särskild kyrklig . Nämnden utgör en delegation inom diakoninämnd. Den kyrkliga ger ut informationsbladet Dövas kyrkoblad med tio nummer . Behörig till dövprästbefattning är endast präst i . Dövprästerna utnämns av domkapitlen. Medel till dövprästverksamheten utgår ur anslaget Kyrkliga ändamål: Domkapitlen och stiftsnämnderna m.m.: Förvaltningskostnader. För att utnämnas till dövpräst krävs särskild utbildning. I denna utbildning. som består av en åtta månaders kurs. a. undervisning i teckenspråket. Kurser av detta slag anordnas med sådana tidsintervaller att det alltid skall finnas ett tillräckligt antal sökande när en dövprästbefattning blir ledig. Senaste kursen ägde rum . Fem personer deltog i denna kurs. Huvudarrangör av kursen var . Också har särskilt organiserad verksamhet för döva, med landet uppdelat i ett antal dövdistrikt. Inom är det fler personer som arbetar med sådan verksamhet än inom . Som exempel kan nämnas att i dövprästdistrikt i Stocktl 1979180. 1979/80: 643 holm (med en dövpräst) har fyra personer som är verksamma bland döva. Den i inledningen citerade utredningen konstaterar att kyrkan för den andliga vården bland döva anställt sex teckenspråkskunniga präster. Man finnér det angeläget at' verksamheten bland döva utökas och föreslår bl. a. att den verksamhet som bedrivs av kyrkoherdarna för döva i ökad utsträckning knyts till det ordinarie församlingsarbetet samt att församlingen medverkar till att lämpliga personer lär sig teckenspråket för att kunna hjälpa till i arbetet bland döva. Dessa förslag är riktiga och bra. men hur kan man tänka sig att en nära kontakt mellan kyrkoherden för döva och församlingsarbetet skall kunna fungera med sex dövpräster i hela landet? Vi menar att den andliga vården för våra döva är mycket eftersatt, om man jämför med vad som gjorts för handikappade inom andra områden i vårt samhälle. För att möjliggöra förbättrade förhållanden i vad gäller den andliga vården bland döva hemställer vi att som sin mening uttalar 1. att dövprästernas antal bör utökas, 2. att kyrkoherdens för döva arbetsområde ej bör få vara större än ett stift, 3. att fortbildning av dövpräster bör anordnas i likhet med vad som sker för övriga präster inom . MAJ () ()