mot · G3021025 · 1980-01-24 00:00:00 — Kopparfyndigheten i Viscaria har varit föremål för undersökningar från LKABrs sida. har omfattande provborrningar och en provbrytning genomförts. En definitiv utvärdering av projektets möjligheter pågår nu inom företaget. Från socialdemokratisk sida vill vi understryka det angelägna i att projektet kommer till stånd. Som framgår av nästa avsnitt i denna motion baseras den svenska kopparproduktionen till stor del på importerade råvaror. Sysselsättningsläget i är också sådant att det vore uppenbart orimligt om beslutet beträffande projektets eventuella genomförande grundades på en rent företagsekonomisk kalkyl. En vidare samhällsekonomisk bedömning måste ligga till grund för beslutet, och man måste i det sammanhanget från statlig sida vara beredd att tillföra företaget kapital. Även utanför de nuvarande gruvorterna finns projekt som har stora utsikter att bli framgångsrika och därmed bidra till industriell ut veckling och sysselsättning i . Det gäller bl. a. exploatering av industrimineral inom och kommuner. I dessa fall har företagets undersökningar drivits så långt att beslut kan bli aktuella . Härutöver pågår projekteringsverksamhet som på något öppnar nya möjligheter. Uppenbarligen är det också i dessa fall så, att en samhällsekonomisk bedömning, av regional- och sysselsättningspolitiska skäl, måste ligga till grund för ställningstagandet till om projekten skall genomföras. I det föregående har pekats på en rad investeringar inom som kräver beslut . Här skall ytterligare två stora kommande investeringsbeslut för 1980-talet nämnas. Det gäller investeringar i nya huvudnivåer i och båda projekt som uppgår till mycket betydande belopp. Det kommer alltså att bli aktuellt med ett flertal mycket kostnadskrävande investeringar inom . Det är från industri- och sysselsättningspolitisk synpunkt angeläget att företaget får möjlighet att planmässigt och långsiktigt arbeta med sitt investeringsprogram och att i sig välmotiverade investeringar inte stoppas på grund av brist på finansiella resurser. Det är av samma skäl angeläget att besluten inte grundas på renodlat företagsekonomiska hänsyn utan att ställningstaganden kan göras utifrån samhällsekonomiska överväganden. Detta förutsätter i sin tur finansiella insatser från statens sida, vilka svarar mot avvikelsen från vad som är företagsekonomiskt effektivt. I samband med den finansiella rekonstruktion av som beslutade om , beviljades ett villkorligt rekonstruktionslån på 1 100 milj. kr. Det förefaller nu som om företaget inte kommer att utnyttja hela beloppet under ifrågavarande år. Från företagets sida räknar man med en efterfrågesvacka under de därpå följande åren. Det finns nu en risk för att , i avsikt att konsolidera sin ställning inför denna väntade konjunktursvacka, skär ned sitt investeringsprogram . En sådan utveckling är inte önskvärd. Den kan undvikas om företaget ges möjlighet att utnyttja rekonstruktionslånet även . Vi föreslår därför att uttalar att möjligheter att utnyttja det villkorliga rekonstruktionslånet med bibehållen totalsumma utsträcks t. o. m. Detta skulle ge möjligheter att genomföra sitt investeringsprogram utifrån en mer långsiktig planering. Vi har tidigare pekat på att investeringar i en rad nya mineralprojekt kan bli aktuella . Vi har också erinrat om det svåra sysselsättningsläget i norra och om de stora kostnader för enskilda och samhället som detta för med sig. Det vore orimligt och samhällsekonomiskt mycket kostsamt om vissa projekt inte kom till stånd, exempelvis därför att de av företaget beräknades ge en något för låg avkastning i förhållande till den internränta som företaget tillämpar. Därför bör enligt vår uppfattning göra ett uttalande av innebörden att för nya mineralprojekt i sysselsättningssvaga områden skall kunna påräkna dels fördelaktiga lån, som säkerhetsmässigt inte inkräktar på företagets övriga låneutrymme, dels tillskott av ägarkapital i en utsträckning som gör att soliditeten bibehålls. Självfallet måste från fall till fall göra en slutlig bedömning av projekten. Vi föreslår vidare att av regeringen begär mer preciserade förslag till utformning av lånebestämmelser och regler för tillskott av ägarkapital. Genom ett sådant uttalande från kombinerat med klart utformade regler för statens finansiella insatser skapas möjligheter för att mer offensivt och planmässigt än arbeta med nya gruvprojekt i norra . Övrig metall- och mineralutvinning Den första punkten i det tidigare nämnda socialdemokratiska programmet för gruvnäringen var kravet att malm- och mineralbasen måste breddas. En viktig del i detta arbete är att öka utvinningen av ickejärnmalmsfyndigheterna. Långsiktiga bedömningar av det internationella behovet av basmetaller talar för att sulfidmalmerna kan få en växande betydelse för svensk gruvindustri. Andra områden, som erbjuder möjligheter för en utveckling av gruvnäringen, är legeringsmetaller och industrimineral. Vi kommer här att särskilt diskutera några delar av malm- och mineralområdet. Det kan självfallet inte bli fråga om någon mera fullständig genomgång. Redovisningen tjänar närmast syftet att med hjälp av några exempel understryka betydelsen av att vi från svensk sida, genom en aktiv gruvpolitik, tar vara på de potentiella utvecklingsmöjligheter som finns inom gruvnäringen. De svenska sulfidmalmerna är till övervägande del komplexmalmer. De innehåller alltså flera utvinningsbara metaller, exempelvis koppar, zink och by. De kan dessutom innehålla guld, silver, arsenik etc. Det är i allmänhet en förutsättning för att de komplexa malmerna skall vara brytvärda att man utvinner flera av de i malmen ingående metallerna. Den svenska sulfidmalmsproduktionen är i huvudsak uppbyggd kring smältverk. En betydande del av råvaran för kopparproduktion vid importeras. Mineralpolitiska utredningen påpekar att smältverket i måste försörjas med im porterat material i ökad utsträckning, såvida inte en utbyggnad av den inhemska gruvproduktionen kommer till stånd. Man anser det inte troligt att den globala sligproduktionen kommer att motsvara smältverkens behov. skulle därför, om utbyggnaden av gruvproduktionen uteblir, under vissa perioder kunna få svårigheter med sin sligförsörjning. I sina prognoser har emellertid mineralpolitiska utredningen räknat med en ökad produktion av kopparmalm i . Beräkningen utgår från antagandet att kapaciteten ökas i några gruvor och att en ny gruva i öppnas. Det ligger uppenbarligen ett stort intresse i att dessa och andra möjligheter att tillvarata de svenska sulfidmalmsfyndigheterna utnyttjas. Utöver här nämnda fyndigheter finns intressanta uppslag för utvinning av sulfidmalm i Stollbergsfälten och i Garpenbergsområdet. Detsamma gäller för i (Rackejaur, Maurliden, ) och i Stekenjokkområdet samt för i bl. a. Jormlien. Det är fullt tänkbart att man i alla dessa områden genom en intensifierad malmletning och prospektering kan finna brytvärda kvantiteter. Det av använda systemet med centrala anrikningsverk omgivna av ett antal gruvor har haft den fördelen att även mindre fyndigheter har kunnat brytas. I samband med en utvidgad brytning av sulfidmalmer bör en sådan metod kunna användas. Mycket talar för att ett samarbete mellan och Bolidenbolaget kan komma till stånd, om realiseras. Vi har från socialdemokratiskt håll uppfattningen att detta vore värdefullt och menar att ansträngningar bör göras för att åstadkomma en ytterligare ökad samverkan mellan företagen. Det kan gälla exempelvis prospektering eller forsknings- och utvecklingsverksamhet. Det bör vara en angelägen uppgift för staten att medverka till att en sådan utökad samverkan kommer till stånd. är en stor förbrukare av de flesta legeringsmetaller. Dessa metaller används som tillsats i såväl handelsstål som specialstål, där har en betydande produktion. Någon brytning av med legeringsmetaller förekommer dock inte i med undantag av . Den inhemska brytningen av svarar endast mot av förbrukningen inom landet. är alltså i det närmaste fullständigt beroende av import när det gäller legeringsmetaller. Mineralpolitiska utredningen har analyserat försörjningssituationen för de enskilda metallerna. Vad beträffar mangan pekar man på att en stor och ökande andel av råvaran härstammar från och hävdar att åtgärder för att trygga försörjningen kan övervägas. Detsamma förefaller i viss utsträckning vara fallet för krom. När det gäller nickel säger utredningen att tillfälliga störningar i för sörjningen inte kan uteslutas med tanke på den höga koncentrationsgraden i världens nickelindustri. Man hävdar därför, mot bakgrund av nickelns stora betydelse för svensk stålindustri, att möjligheterna att utvinna metallen inom landet är av särskilt intresse. Också för molybden, och kobolt pekar man på riskerna för framtida försörjningssvårigheter. Det räder alltså inte något tvivel om att det från försörjningspolitisk synpunkt skulle vara angeläget att bygga upp en inhemsk gruvproduktion inom området legeringsmetaller. Vad beträffar förutsättningarna för att utveckla sådan produktion finner mineralpolitiska utredningen att en framtida svensk utvinning är möjlig, främst när det gäller nickel, molybden, kobolt och vanadin. Utan en avsevärt ökad prospektering efter legeringsmetallernas torde en gruvverksamhet på dessa områden dock inte bli aktuell. Från socialdemokratisk sida ser vi därför en sådan satsning på prospektering som mycket angelägen. Vi menar också att man från samhällets sida måste satsa på utveckling av bl. a. metallurgiska metoder och därigenom underlätta ett utnyttjande av fyndighetema. Mineralpolitiska utredningen konstaterar att industrimineralen jämfört med metallråvarorna dels har ett globalt sett högre produktionsvärde, dels har en snabbare ökande förbrukning. Man pekar också på att energiåtgången vid mineralens förädling till färdig produkt är förhållandevis låg och att detta på kan innebära att industrimineralen får ökad betydelse för materialförsörjningen i samhället. Utredningen har analyserat olika industrimineral från långsiktig försörjningssynpunkt. Man pekar på att asbest, bauxit, borater, fosforråvaror och kaliumsalter dels är svåra att ersätta, dels vad beträffar produktion och brytvärda tillgångar är koncentrerade till ett fåtal länder. Kännedomen om tillgångar av industrimineral är bristfällig. Mineralpolitiska utredningen konstaterar emellertid att landets tillgångar på sannolikt är goda men att man har svårt att uttala sig om de ekonomiska förutsättningarna för en ökad produktion. Man pekar på att det pågår en prövning av möjligheterna att inom landet producera exempelvis kaolin, dolomit och magnesit. Man pekar också i sammanhanget på den potential i fråga om industrimineral som restprodukter från mineralutvinning utgör. Avgörande för möjligheterna att öka den inhemska produktionen av industrimineral är insatserna i form av prospektering. Det finns ett stort material inom bl. a. geologiska undersökning (SGU), som på grund av bristande resurser inte blivit sammanställt och utvärderat. Från socialdemokratisk sida menar vi att en sådan utvärdering bör genomföras så att det skapas en grund för en intensifierad prospekteringsverksamhet. 1979/80: 1025 Prospektering m. m. Som framgår av föregående avsnitt finns i stora mineraltillgångar, som emellertid är mycket ofullständigt kartlagda. En förutsättning för att vi från svensk sida skall kunna ta till vara utvecklingsmöjligheterna inom gruvnäringen är därför en intensifierad och mer målmedveten prospekteringsverksamhet. Eftersom området är så vittomfattande är det nödvändigt att ägna stor uppmärksamhet åt prioriteringen mellan olika typer av insatser inom området. Mineralpolitiska utredningen, som kommer att avlämna sitt slutbetänkande, har att ta ställning till inriktningen av karterings- och prospekteringsverksamheten. Yi skall här endast peka på några frågor, som vi från socialdemokratisk sida ser som särskilt angelägna i samband med ett sådant ställningstagande. En grundläggande förutsättning för att prospekteringsverksamheten skall kunna inriktas på projekt med goda utsikter till framgång är att det finns tillgång till ett underlagsmaterial i form av geologiska kartor. Sådana berggrundskartor saknas för större delen av landet. Med den takt som arbetet f. n. bedrivs i beräknas en kartering av hela landet ta . Det är därför angeläget att arbetet intensifieras och om möjligt koncentreras till sådan verksamhet som från prospekteringssynpunkt har störst direkt betydelse. När det gäller inriktningen av prospekteringen finns det anledning att peka på några faktorer som särskilt bör beaktas. Det är från samhällsekonomisk synpunkt viktigt att prospekteringen inriktas så, att möjligheterna att utnyttja befintliga anrikningsverk tas till vara. Man kan härigenom för det första undvika sysselsättningsproblem och för det andra uppnå ett bättre utnyttjande av det kapital som är nedlagt inte bara i industrianläggningar utan också i anläggningar inom samhällssektorn. Ett annat område som bör få hög prioritet är prospektering i anslutning till befintliga gruvor. Utöver de sysselsättningsmässiga och samhällsekonomiska motiv för en sådan prioritering som angavs ovan tillkommer här det förhållandet att kostnaderna för djupprospektering av uppenbara skäl kan begränsas. Särskilt vill vi understryka angelägenheten av att sådan prospektering genomförs i de mellansvenska gruvor som är nedläggningshotade eller där driften redan upphört men där vattenfyllning inte tillåtits. Allmänt kan sägas att prospekteringen i stor utsträckning bör ha formen av fullprospektering. Som framgår av avsnittet om övriga metaller har man anledning att räkna med att intensifierad prospektering är väl motiverad och kan ge goda resultat såväl inom sulfidmalmsområdet som inom områdena legeringsmetaller och industrimineral. Vi skall här slutligen peka på ytterligare några frågor som är av stor betydelse för den svenska gruvnäringens möjligheter att utvecklas. En är frågan om arbetsfördelningen mellan olika myndigheter och gruvföretag inom ramen för den totala prospekteringsverksamhet som bedrivs i landet. Här finns å ena sidan ett starkt önskemål om att samhället skall ha överblick över de inhemska mineraltillgångarna detta därför att bearbetning av brytvärda tillgångar inte får försvåras eller kanske helt omintetgöras genom att information om tillgångarna inte blir tillgänglig för just det företag som skulle ha intresse av att starta en brytning. Å andra sidan är det viktigt att gruvföretagens kunnande när det gäller bearbetnings- och marknadsförutsättningar kommer till uttryck vid prioriteringar i, åtminstone de senare leden av, prospekteringsarbetet. Likartade problem gäller när man skall ta ställning till lagstiftningen på mineralområdet. Detta regleras av tre olika lagsystem: inmutningssystemet, jordägarsystemet och koncessionssystemet. Mineralpolitiska utredningen har att se över också denna lagstiftning, som delvis är av mycket ålderdomlig karaktär. Från socialdemokratisk sida vill vi här understryka angelägenheten av att lagstiftningen ges en utformning som grundas på en mycket klart uttalad strävan att skapa gynnsamma utvecklingsbetingelser för gruvnäringen. I tidigare avsnitt av denna motion, liksom bl. a. i vår partimotion om stålindustrin, understryks kraftigt behovet av forskning och utveckling på det metallurgiska området och inom materialtekniken. En viktig del av utvecklingsmöjligheterna ligger på områden där vi i saknar tidigare erfarenhet i framför allt bearbetningsledet. I många fall exempelvis då det är fråga om komplexa är förutsättningarna för en lönsam brytning beroende av att det finns teknik utvecklad för att utvinna och bearbeta ett flertal metaller och andra ur malmen. Detta är en av anledningarna till att en större samordning mellan gruvindustrin och dess avnämare bör eftersträvas. Vi har, bl. a. i avsnittet om den mellansvenska gruvindustrin, pekat på andra skäl. Man kan nämna ytterligare sådana, exempelvis det ömsesidiga beroendet mellan gruvföretagen och de företag som tillverkar utrustning för gruvindustrin. Inte minst samordningsbehovet visar att samhället genom en aktiv industripolitik kan väsentligt bidra till utvecklingen inom den svenska gruvnäringen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar 1. att begära att regeringen för redovisar förslag till åtgärder för den mellansvenska gruvindustrin, 2. att som sin mening uttala vad som i motionen anförts rörande en fortsatt drift vid nedläggningshotade gruvor, 3. att anmoda regeringen att för redovisa resultatet av den av begärda utredningen rörande vissa projekt i , 4. att begära att regeringen tar initiativ till en förändring av ägarstrukturen i i enlighet med vad som anförts i motionen, 5. att begära att regeringen utreder frågan om avgifterna för järnvägstransporter och tar initiativ till en omförhandling av nu gällande transportavtal mellan SJ och , 6. att begära att regeringen utarbetar ett program för modernisering och förbättring av , 7. att det villkorliga rekonstruktionslån på 1 . som beviljats får utnyttjas även , 8. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om investeringarna i , 9. att beträffande nya mineralprojekt i sysselsättningssvaga områden göra ett uttalande av den innebörd som föreslås i motionen, 10. att begära att regeringen utarbetar förslag till regler för statens finansiella insatser i sådana mineralprojekt, 11. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om samarbete mellan och B olid enbolaget, 12. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om angelägenheten av prospektering i anslutning till nedlagda eller nedläggningshotade gruvor. () () () () () i () HANS () () () () () () () () () () () * Se även motionen 1979/80: 1026.