mot · G3022036 · 1980-04-28 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:162 om reglering av priserna på jordbruksprodukter, m. m. I propositionen 1979/80:162 redovisar regeringen förslag om riktlinjer för styrning av animalieproduktionens utbyggnad. beslöt i anslutning till behandlingen av propositionen 1979/ 80:19 angående riktlinjer för jordbrukspolitiken att en styrning av animalieproduktionens utbyggnad skall ske genom ett system med differentierade avgifter inom bl. a. fläskproduktionen när pristryckande överskott föreligger. I ett särskilt yttrande till riksdagsbeslutet poängterade vi från socialdemokratiskt håll vikten av att avgiftsdifferentieringen inte får en sådan utformning att konkurrensen mellan olika råvaruproducenter snedvrids på ett sätt som strider mot såväl jordbruksnäringens som allmänt samhällsekonomiska intressen. Det är också viktigt att understryka att ett system med differentierade avgifter inte får leda till prishöjningar för konsumenterna. I propositionen redovisas två olika system för styrning av fläskproduktionen . Det ena systemet - som förordas av statens jordbruksnämnd - bygger på differnetierade produktionsavgifter och det andra - som utarbetats av () - på differentierade pristillägg på fläsk. Enligt statens jordbruksnämnds mening har nämndens förslag utarbetats i enlighet med de riktlinjer som godtogs av riksdag. LRF:s förslag förutsätts, enligt statens jordbruksnämnd, bli permanent och vara i kraft också när det inte finns något pristryckande överskott på fläsk. Konsumentdelegationen har starkt understrukit att systemet med differentierade avgifter bör träda i kraft endast då pristryckande överskott förekommer. Vi vill för vår del starkt instämma i konsumentdelegationens påpekande. Skulle systemet användas också när pristryckande överskott inte förekommer, föreligger en påtaglig risk för att resultatet blir en stimulans till ökad fläskproduktion och därmed ökade överskott. Det är därför enligt vår mening nödvändigt att slår fast att ett system med differentierade avgifter endast får användas då pristryckande överskott förekommer. Det bör ankomma på statens jordbruksnämnd att avgöra när en sådan situation föreligger. Först då nämnden fattat beslut om detta skall avgiftsdifferentiering få tillämpas. Regeringen har i propositionen anslutit sig till det av LRF utarbetade Även om jordbruksministern förordar att de pristillägg som detta förslag bygger på bara bör tillämpas när pristryckande överskott råder, så riskerar man enligt vår mening med detta system en icke önskvärd ökning av fläskproduktionen, som permanentar överskotten och därmed också pristillläggen. Jordbruksministerns motivering att med stöd av en ökad fläskproduktion förstärka familjejordbrukets ställning tyder på att han är medveten härom. har 1979 redovisat att för konsumtion i landet använda kvantiteter av fläsk och fläskkött har ökat med ca . Detta är en utveckling som helt strider mot de önskemål om kostvanor och en näringsriktig kostsammansättning som näringsfysiologisk expertis givit uttryck för. har framförts allt starkare önskemål om en bättre överensstämmelse mellan den statliga kostupplysningen, som bedrivs av livsmedelsverket och , och de ekonomiska styrmedlen i jordbrukspolitiken. Detta är en av livsmedelsberedningens främsta uppgifter. Vi anser att regeringen med sitt förslag i den föreliggande propositionen medverkar till att främja en ytterligare utbyggnad av fläskproduktionen i ett läge då hälsovårdande organ uttalar sig för att man bör förbättra kostvanorna och minska konsumtionen av animaliskt fett. Vi kan därför för vår del inte ansluta oss till regeringens förslag angående utformningen av differentieringen. Vi förordar i stället det av statens jordbruksnämnd utarbetade förslaget, som innebär att en differentierad produktionsavgift vid ett pristryckande överskott skall tas ut för svin som levererats till slakt. Detta system är i överensstämmelse med beslut . Det system som LRF förordat och regeringen anslutit sig till motiveras i första hand med att det skulle innebära en omfördelning av inkomsten från större till mindre producenter. Det finns skäl att i det sammanhanget erinra om att även de av producentkooperationen ägda slakterierna ger större ersättningar till stora producenter än till små - ett förhållande som sålunda verkar i rakt motsatt riktning. Vi har i samband med att riktlinjerna för jordbrukspolitiken diskuterades års jordbrukspolitiska beslut uttalat att vi vill främja en inkomstutjämning även mellan olika jordbrukarkategorier - en solidarisk lönepolitik inom jordbruket. En sådan inkomstpolitik bör emellertid enligt vår mening inte åstadkommas med åtgärder som strider mot andra mål för vår jordbrukspolitik innebärande en väl avvägd inriktning av vår jordbruksproduktion och konsumenternas rätt till rimliga priser på livsmedlen. Då vi inte anser att regeringens förslag uppfyller dessa krav förordar vi i stället att statens jordbruksnämnd ges i uppdrag att i samband med kommande prisförhandling avsätta ett visst belopp av det utrymme jordbruket som kollektiv tilldelas till en låginkomstsatsning. tillämpas , bl. a. för mjölkproducenter. Som vi ser det bör de till låginkomstsatsningen avsatta medlen inte direkt produktanknytas utan användas mera generellt. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att avslå regeringens förslag om styrning av slaktsvinsproduktionens utbyggnad, 2. att anta det av statens jordbruksnämnd utarbetade förslaget till styrning av fläskproduktionen, vilket vi ovan förordat, 3. att av statens jordbruksnämnd konstaterat, pristryckande överskott skall föreligga för att differentierad produktionsavgift skall tillämpas, 4. att medel för en särskild låginkomstsatsning avsätts i samband med kommande prisförhandlingar inom det utrymme jordbruket som kollektiv tilldelats, 5. att som sin mening ge regeringen till känna att en bättre samstämmighet mellan samhällets kostupplysning och effekten av de åtgärder som kan uppnås med jordbrukspolitiska styrmedel bör eftersträvas. () MAJ () () () () () () () () () ()