mot · G3021392 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1392 om avveckling av prisstödet för kött och fläsk Konsumtionen av kött och fläsk subventioneras över statsbudgeten med mer än . Av flera skäl är detta en olämplig subvention. För det första är den olämplig från fördelningspolitisk synpunkt. Enligt den senast tillgängliga hushållsbudgetundersökningen lägger den fjärdedel av hushållen som har de högsta inkomsterna ut nästen dubbelt så mycket pengar på kött och fläsk som den fjärdedel av hushållen som har de lägste inkomsterna. En stor del av prisstödet tillfaller därigenom konsumenter som knappast är i behov av statliga subventioner. För det andra är prisstödet för kött och fläsk olämpligt från hälsosynpunkt. Enligt jordbruksnämndens beräkningar bidrog subventionerna 1978 till att konsumtionen av nöt- och kalvkött blev högre och konsumtionen av fläsk högre än vad den skulle ha varit i ett läge utan subventioner. För samtliga subventionerade livsmedel har konsumtionen ökat dels på grund av subventionerna, dels på grund av den allmänna standardstegringen. ökade intaget av energi per person med , animaliskt protein , vegetabiliskt protein och fett . En rad näringsfysiologiska experter har varnat för den övernäring och de välfärdssjukdomar som ökningen av vår livsmedelskonsumtion kan leda till. Från sida har vi länge hävdat att detta problem måste beaktas i jordbrukspolitiken. I en reservation till det betänkande som avlämnats av jordbruksutredning (SOU 1977: 17) anförde ledamoten bl. a. följande: Främst två motiv kan anföras för en ändring av kostvanorna. Det ena motivet är kostens inverkan på folkhälsan. Ledande näringsexperter anser att konsumtionen av socker och fett bör minska, att mättet fett bör ersättas av fleromättat samt att konsumtionen av främst grönsaker, frukt, potatis, fettfattiga mjölkprodukter, fisk och matbröd bör öka. Enligt min mening är det angeläget att sådana förändringar av kostvanorna eftersträvas. Ett mera långsiktigt motiv för en minskning av animaliekonsumtionen och en ökning av vegetabiliekonsumtionen är, att en sådan omläggning av de rika ländernas kostvanor skulle minska det kalorislöseri, som bl. a. består i att stora mängder spannmål och närmare hälften av den totala fiskfångsten i världshaven utnyttjas som kreatursfoder, varigenom en stor del av kalorivärdet går förlorat. Jag är medveten om att en omläggning mot ökad vegetabiliekcnsumtion i i-ländema kan komma i konflikt med önskan om ökad export till i-länderna. Men i ett läge då samstämmiga bedömningar tyder på att antalet svältande människor kommer att fördubblas och att den totala livsmedelsproduktionen kommer att vara otillräcklig, kan man inte bortse från kalorislöseriet som ett motiv för ändrade kostvanor i den rika världen. Vid världslivsmedelskonferensen i antogs på initiativ av de nordiska länderna en resolution om näringsfrågor och kosthåll. I denna erinras om behovet av förbättrad näringsstandard i alla länder och att nuvarande konsumtionsmönster i de rika länderna inte behöver vara någon förebild. Livsmedelssubventionerna har i vårt land en sådan utformning att animaliekonsumtionen stimuleras. Även om upplysning och information måste vara huvudmetod för att åstadkomma en önskvärd förändring av kostvanorna, bör enligt min mening önskemålet om näringsriktig och hälsofrämjande kost beaktas vid förändringar av livsmedelssubventionerna. Sammanfattningsvis vill jag framhålla att en ändring av kostvanorna bör eftersträvas, främst i syfte att förbättra folkhälsan men också av hänsyn till livsmedelssituationen i världen. anslöt sig i sitt remissvar av till grundtanken i reservation och anförde bl. Den vetenskapliga expertisen har vid upprepade tillfällen påtalat att det är nödvändigt från hälsosynpunkt att förbättra det svenska folkets kost- och motionsvanor. I är övervikt och olämpligt sammansatt kost ett betydande problem Jordbruket bör enligt styrelsens mening främst producera de livsmedel som konsumenterna behöver för att få en allsidigt sammansatt och näringsriktig kost till ett godtagbart pris. Effekterna på folkhälsan av att valet mellan olika livsmedel styrs i negativ riktning genom prispolitiken har knappast behandlats av utredningen. Förändringar av folkhälsan har vittgående betydelse bl. a. för samhällets sjukvårdskostnader. Utredningen har följaktligen endast i förbigående berört näringsfrågor. Anmärkningsvärt är att ingen näringsexpert ingår i dess expertgrupp för produktionsmålsfrågor. fastslog i sin sammanfattning att det var en avgörande brist att folkhälsomålet inte hade behandlats av utredningen. Folkhälsoproblemen behandlades tämligen flyktigt i propositionen 1977/78: 19 om nya riktlinjer för jordbrukspolitiken. Ett motionsyrkande av mig och (1977/78: 97) att de i propositionen angivna målen för den nya jordbrukspolitiken skulle kompletteras med ett folkhälsomål avstyrktes av jordbruksutskottet och avslogs av , bl. a. med motiveringen att informations- och upplysningsverksamhet borde vara ett huvudmedel i strävandena att förbättra näringsstandarden. Möjligheterna att påverka kostvanorna genom prisbildningen bedömdes av som relativt begränsade. 1979/80: 1392 Båda dessa omdömen är säkert befogade. Men att prisstödet har mindre betydelse för kostvanorna än andra politiska instrument befriar oss inte från förpliktelsen att använda även prisstödet med förstånd. Om den näringsfysiologiska expertisen anser att vi intar för mycket av de ämnen som ingår i kött och fläsk är det knappast förståndigt att stimulera denna konsumtion med relativt betydande statliga subventioner. Från såväl fördelningspolitiska som hälsopolitiska utgångspunkter ter det sig därför motiverat att avveckla prisstödet på kött och fläsk. Genom en sådan åtgärd kan det statliga budgetunderskottet minskas med något mer än . Konsumenternas merutgifter borde enligt jordbruksnämndens beräkningar uppgå till ett lägre belopp, eftersom en avveckling av subventionerna leder till att konsumtionen minskar med några procentenheter. kalkylerades de samlade livsmedelssubventionerna om 4 223 milj. kr. resultera i att konsumenternas utgifter minskade med endast 2 568 milj. kr. Mellanskillnaden utgjorde ersättning för den tillkommande konsumtion som föranleddes av prisstödet. Eftersom de kött- och fläsksubventioner som utgår kan antas gynna de högre inkomsttagarna mer än de lägre innebär en avveckling också ett litet bidrag när det gäller att öka jämlikheten mellan olika inkomstgrupper. Kompensatoriska åtgärder blir därför knappast nödvändiga vid ett slopande av kött- och fläsksubventionerna. Det bör ankomma på regeringen att efter samråd med löntagarnas organisationer och berörda organisationer inom jordbruket föreslå tidpunkt och takt för en sådan avveckling. att som sin mening ger regeringen till känna att prisstödet för kött och fläsk bör avvecklas.