mot · G3021660 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1660 om bedömningen av dricksvattens kvalitet Enligt hälsovårdsstadgan skall ett vatten avsett för konsumtionsändamål betraktas som tjänligt om inte halten av vissa kemiska ämnen och föreningar överskrider de i hälsovårdsstadgan satta gränsvärdena. På samma sätt bedöms konsumtionsvattnet från bakteriologisk synpunkt. Totalt finns gränsvärden satta för ett 20-tal grundämnen och kemiska föreningar. Dessa gränsvärden är i allmänhet bestämda långt innan den kemiska industrin började expandera på allvar. De bestämmelser om vattenanalyser som gäller tillkom vad beträffar kemisk-fysikalisk undersökning och i vad gäller bakteriologisk undersökning . finns i vår vardagsmiljö uppskattningsvis 10 000-tals kemiska och syntetiska ämnen som för sedan över huvud taget inte förekom alls. Detta aktualiserar behov av nya bedömningsnormer beträffande dricksvatten. Som det nu är kan en hälsovårdsnämnd efter kemiska och bakteriologiska analyser komma fram till att ett vatten är tjänligt även om det i vattnet finns kemiska ämnen eller föreningar i koncentrationer som är skadliga. Det har förekommit att t. ex. tallium som används för råttbekämpning förekommit i farliga koncentrationer i konsumtionsvatten utan att de rutinmässiga analyserna gett besked om detta. Enligt nu gällande bestämmelser behöver inte heller ett vatten undersökas om det innehåller t. ex. plutonium, även om mängderna plutonium uppgår till livsfarliga mängder. Som exempel på behovet av reviderade bedömningsnormer för dricksvatten kan nämnas den s. k. BT Kemi-affären. var den kommunala vattentäkten i så kraftigt förorenad av fenoxisyror och dess nedbrytningsprodukter, härstammande från BT Kemi, att befolkningen slog larm om den otäcka lukten och smaken på vattnet. Prover togs och analyserna visade på ett enligt hälsovårdsstadgan tjänligt vatten. Trädgårdsmästare , som vattnade med kommunalt vatten, fick sina växtkulturer skadade och ödelagda av detta kommunala vatten. Kommunen vägrade att betala skadestånd och i slog fast att det inte ålåg kommunen att leverera vatten av en särskild kvalitet, bara det höll sig till de normer som hälsovårdsstadgan föreskriver. I denna senare står heller inte nämnt något om fenoxisyror eller gränsvärden för dessa. Ett annat uppmärksammat fall om förorenat vatten, som dock enligt normerna bedömts som tjänligt, är det nu aktuella Erstorpsmålet. undersökningar som hälsovårdsnämnden utfört på dricksvatten i utanför har enligt nuvarande bestämmelser visat på ett vatten som befunnits tjänligt. Vattenkonsumenterna som drabbats av mystiska sjukdomar har emellertid själva föranstaltat om kompletterande analyser av vattnet, avseende sådana kemiska föreningar som ej ingår i hälsovårdsnämndens rutinmässiga undersökningar, och då fann man ett flertal hälsovådliga ämnen i vattnet i höga koncentrationer. Det är naturligtvis omöjligt att rutinundersökningar av vatten skulle kunna omfatta alla de tusentals kemiska substanser och syntetiska ämnen som förekommer i vår miljö. Det står emellertid helt klart att raden av ämnen som bör medtagas även vid rutinmässiga vattenanalyser bör utökas. Lämpligen bör rutinmässiga kemisk-fysikaliska vattenanalyser dessutom kombineras med någon form av biotest. Dessa senare tillgår så att man utsätter växter, exempelvis kepalök, eller fisk för det vatten som skall analyseras. Sådana biotester ger mycket snabbt och billigt svar på huruvida det förekommer skadliga ämnen i vattnet. vid genetiska institutionen vid utförde framgångsrikt en lång rad sådana kepa-tester i samband med den rättsliga prövningen av BT Kemi-affären. Biotester som ger positiva resultat ger anledning och underlag för en utförligare kemisk analys av det aktuella vattnet. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av nu gällande bedömningsgrunder och analysförfarande av konsumtionsvatten och i samband därmed prövar frågan om införande av obligatoriskt vägledande biotester.