mot · G40280 · 1980-11-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. I den socialdemokratiska partimotionen med anledning av regeringens proposition om besparingar i statsverksamheten m. m. granskas regeringens förslag till ingrepp från sysselsättningspolitiska utgångspunkter. Det står därvid klart att tidigare beslutade köpkraftsindragningar och föreslagna nedskärningar i den offentliga verksamheten får allvarliga konsekvenser på arbetsmarknaden i form av stagnerande sysselsättning och växande arbetslöshet. Socialdemokraterna tar avstånd från en sådan arbetslöshetsskapande politik. Med vår partimotion preciserar vi socialdemokratins alternativ. Vi står fast vid vår politik för full sysselsättning. Detta föranleder från vår sida dels åtgärder för att möta den förväntade konjunkturnedgången, dels insatser för långsiktig förstärkning av svenskt näringsliv och därmed privat och offentlig sysselsättning. Vi anger också riktlinjer för arbetsmarknadspolitikens utformning under det kommande vinterhalvåret. Den hemställan som detta föranleder framställs i denna motion. I det följande granskar vi de förslag till nedskärningar inom arbetsmarknadspolitikens område som regeringen framför i proposition 1980/81:20, bilaga 11. I den socialdemokratiska partimotionen med anledning av regeringens proposition om besparingar i statsverksamheten framhålls att fann anledning understryka vikten av en hög arbetsmarknadspolitisk beredskap. Sålunda konstaterades (AU 1979/80:21) dels att volymen beredskapsarbeten 1980/81, och därmed behovet av anslagsmedel för detta ändamål, slutgiltigt fick avgöras av konjunkturutvecklingen, dels att anvisade medel för arbetsmarknadsutbildning vid en försämring av läget på arbetsmarknaden kunde visa sig vara tilltagna i underkant och att behov av tilläggsanslag kunde uppstå. Det torde numera stå helt klart att arbetsmarknadsläget går mot en försvagning. Vi menar att ett genomförande av regeringens förslag till nedskärningar i den offentliga verksamheten förstärker denna nedgång. Vi I 1980/81. finnér därför att den arbetsmarknadspolitiska beredskapen omgående bör skärpas. Som särskilt angeläget framstår det därvid att den verksamhetsplanering som genomförs inom arbetsmarknadsutbildningen med utgångspunkt i konjunkturneutrala bedömning av verksamhetsvolymen /81 omgående revideras i syfte att möjliggöra en snabb utbyggnad av utbildningen redan under de kommande vintermånaderna. Vad vi anfört rörande skärpt arbetsmarknadspolitisk beredskap bör av ges regeringen till känna. 3 Avveckling av stimulansbidrag i arbetsmarknadsutbildningen Regeringen föreslår att det stimulansbidrag på /dag som utgår till samtliga kursdeltagare i AMU avvecklas för vissa elever fr. o.m. Bidragssänkningen avser antingen elever som är och som inte är arbetslöshetsförsäkrade eller kursdeltagare som är och har vårdnaden om eller fullgör försörjningsplikt mot barn. Beträffande bidragssänkning för övriga elever meddelar regeringen sin avsikt att återkomma i samband med budgetarbetet avseende /82. En avveckling av stimulansbidraget för samtliga elever beräknas medföra en besparing av ca 110 milj. kr. För /81 beräknas besparingen till 15 milj. kr. Systemet för bidrag till elever i arbetsmarknadsutbildningen är nära anknutet till reglerna för ersättning vid arbetslöshet. Bedömningar rörande utbildningsbidragens totala nivå måste därför ta sin utgångspunkt i överväganden rörande ersättningsnivån vid arbetslöshet. Ersättningen vid arbetslöshet och arbetsmarknadsutbildning har kraftigt urholkats . Enligt inhämtade uppgifter från arbetslöshetskassornas samorganisation hade ersättningsgraden för ett sjukvårdsbiträde (månadslön .) reducerats till av tidigare lön. Samma tal för en lärare i (.) var , för en pappersarbetare i helkontinuerlig drift (.) och en yrkesutbildad byggnadsarbetare (.) Under det år som gått sedan dessa tal framräknades har löner och priser utvecklats så att ersättningsnivån vid arbetslöshet för stora grupper numera torde ha sjunkit ned mot . Dessa tal visar att regeringen inte har funnit anledning följa tidigare uppställda principer för uppräkning av bidragen. Därmed bär man ett direkt ansvar för den försämrade ekonomiska situation som råder för arbetslösa och elever i arbetsmarknadsutbildning. I detta läge väljer regeringen att ytterligare sänka utbildningsbidragen. Socialdemokraterna motsätter sig denna nedskärning och föreslår att avvisar regeringens förslag på denna punkt. Med upprepade skrivelser alltsedan våren 1979 har arbetslöshetskassornas samorganisation hos regeringen begärt att nya högsta dagpenningklasser införs. Kravet på nya dagpenningklasser har understötts i remissyttranden från AMS. LO, TCO och /SR. Även SAF har funnit det skäligt att nya dagpenningklasser införs. De upprepade kraven från arbetslöshetskassorna till trots och mot tillstyrkandena från en samlad remissopinion har regeringen ej funnit anledning höja dagpenningklasserna i försäkringen. Regeringen meddelar nu att den senare avser föreslå höjning av ersättningen vid arbetslöshet och därmed också dagpenningen vid arbetsmarknadsutbildning. Den pågående urholkningen av de arbetslösas ekonomiska ersättningar motiverar snabba åtgärder. Regeringens beredning av ersättningsfrågan liksom behandling av regeringens förslag bör därför slutföras i sådan tid att en höjning kan träda i kraft redan tidigt . Vad vi här anfört om behovet av snara höjningar av ersättningen vid arbetslöshet och arbetsmarknadsutbildning bör av ges regeringen till känna. 4 Avgift för barntillsyn inom arbetsmarknadsutbildningen I propositionen föreslås att vissa elever i arbetsmarknadsutbildningen som deltar i utbildning utanför hemortskommunen och som erbjuds barnomsorg genom AMS försorg fr. o. m. den skall erlägga avgift för denna omsorg. Avgiften föreslås utgå med belopp som svarar mot vad eleven skulle få betala för barnomsorg i sin hemortskommun. De samlade avgiftsintäkterna uppskattas till . Regeringens förslag bör avslås. Skälen härför är flera. För det första gäller att avgiftsfri barnomsorg endast kan erbjudas elev som undergår utbildning som inte går att få på hemorten. Barnomsorgsbehovet uppstår följaktligen oftast som en ren konsekvens av att den enskilde för tvingas lämna hemortskommunen till följd av att samhället inte kan erbjuda utbildning hemmavid. För detta bör den enskilde hållas skadeslös. För det andra följer av den ordning som regeringen föreslår att olika avgifter kan komma att tas ut av elever från skilda kommuner beroende på skillnader i avgiftssättningen mellan hemortskommunerna. Det framstår som uppenbart orimligt att elever med samma utbildningsbidrag skall erlägga olika höga avgifter för likvärdig service. För det tredje torde den ordning regeringen förordar för avgiftssättningen innebära dels krav på särskild personal för handhavande av avgiftssystemet, dels byråkratisering av verksamheten med barnomsorg. För det fjärde torde de intäkter regeringen beräknar. för tl 1980181. helår, vara överskattade och obetydligt överstiga de merkostnader för statsverket som är förenade med ett handhavande av avgiftssystemet. På dessa grunder föreslår vi att avslår regeringens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om skärpning av den arbetsmarknadspolitiska beredskapen, 2. avslår regeringens förslag att avskaffa det s. k. stimulansbidraget för vissa kursdeltagare i arbetsmarknadsutbildningen, 3. som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om snara höjningar av ersättningen vid arbetslöshet och arbetsmarknadsutbildning, 4. avslår regeringens förslag om avgift för barntillsyn inom arbetsmarknadsutbildningen. () () () () () HANS () () () () () () () () ()