mot · G3021544 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1544 av m. fl. Energipolitiken har med stigande energipriser och minskande tillgångar av framför allt olja blivit en av de viktigaste samhällsfrågorna. Det som beslutas på energiområdet blir därför av stor betydelse för hela samhällsutvecklingen på mycket lång sikt. Vi har, utan att någon diskussion förts och utan att några egentliga beslut fattats, hamnat i ett beroende av olja som energiråvara. Det är marknadskrafterna och kapitalets vinstintressen som försatt oss i den situationen. Det gäller nu att fatta sådana beslut och genomföra sådana satsningar att vi bevarar handlingsfriheten , särskilt på något , och in i nästa sekel. Här utgör kärnkraften inte något alternativ. Varje fortsatt satsning på kärnkraft binder upp energiförsörjning på ett sätt som helt och hållet kan jämföras med hur landet bands till oljeberoendet . Risken för det är mycket stor om ja-sidan i folkomröstningen får igenom sina planer på laddning och start av sex nya reaktorer. Med tolv reaktorer i drift, stora investeringar i el-distributionen i form av 800 -kV-ledningar, hetvattenledningar från reaktorerna till storstädernas värmenät och påbörjad uranutvinning i blir det svårt att säga nej till fortsatta satsningar på kärnkraft , när dessa reaktorer skall ersättas på grund av ålders- och säkerhetsskäl. Och alternativet då kommer inte att vara lättvattenreaktorer av den typ som byggs . Till dem kommer det inte att finnas den typ av uran som behövs och därför måste de ersättas med andra energikällor. Det som då återstår för produktion i den stora skala som det måste bli fråga om är bridreaktorer eller kol. Bridreaktorerna, som har oerhört mycket större säkerhetsrisker än nuvarande lättvattenreaktorer och som kräver upparbetning av radioaktivt avfall med plutoniumframställning och plutoniumekonomi som oundgängliga komplement, har ännu inte kunnat framställas för tillverkning i stor skala. Det är tvivelaktigt om bridtekniken någonsin kan bli så säker och användbar att den går att tillämpa i stor skala. Då återstår kolet och den satsning på detta energislag som i så fall blir nödvändig. 2 000 kommer detta energislag att föra oss in i det verkliga . Kärnkraften är emellertid bara en del av energifrågan och denna i sin tur en del av samhällsproblematiken. Det allvarligaste här är de senaste årtiondenas utveckling av den svenska industrin. Den har karakteriserats av ett ständigt ökat uttag av de dominerande råvarutillgångarna - malm och skog. Det är sant att denna växande produktionsvolym lett till en förskjutning mot energitunga branscher, men det är inte sant att det blivit en ökad förädling av dessa våra viktigaste råvaror. Tvärtemot har vi fått en minskad förädlingsgrad av våra råvaror i relation till det ökade uttaget. Inom delar av den verkligt högförädlande industrin, t. ex. verkstadssektorn, har hela det senaste årtiondet präglats av minskade investeringar, mindre sysselsättning och sammanslagningar och nedläggningar av företag. Det betyder inte att de stora svenska företagen minskat sin aktivitet, sin produktion och sina vinster, men de har i allt större omfattning flyttat delar av sin verksamhet utomlands. Sett ur energisynpunkt betyder det att har minsta tillverkningen av produkter som har låg energiförbrukning och hög sysselsättningsgrad, dvs. liten energiförbrukning per anställd och i stället blivit mera beroende av energitunga branscher som ger få arbetstillfällen. Detta botar man inte genom att öka produktionen inom den traditionella exportindustrin. Det tenderar att öka behovet av energi, och inriktningen av den svenska samhällsutvecklingen mot ett sådant mål stämmer väl överens med den inriktning som kärnkraftens förespråkare inom den svenska storindustrin vill ha. Men den svenska industri- och energipolitiken skall inte styras av de stora företagens intressen. Det är inte sant att det som är bra för företagen är bra för . De som i likhet med den socialdemokratiska ledningen och andra ställer upp bakom sådana paroller tillvaratar inte de stora befolkningsgruppernas önskemål. kommunisterna förordar framför allt att de svenska råvarorna malm och skog skall förädlas inom landet i en helt annan omfattning än . Det betyder mindre uttag av dessa råvaror, ökad sysselsättning i en mera varierad industri och mindre känslighet för konjunktursvängningar och kriser. innebär det minskade energibehov. Det är en sådan politik måste föra om landet skall kunna bibehålla ekonomisk och politisk självständighet, och här spelar energipolitiken en viktig roll. Om det blir ett nej till kärnkraft i folkomröstningen öppnas stora möjligheter till en ny energipolitik med satsning på förnyelsebara energikällor och en vettig el-förbrukning. Om det blir ett ja och ytterligare sex reaktorer kommer att laddas försämras möjligheterna för en sådan politik. Hur det än går är det viktigt att motarbeta låsning till kärnkraft och slöseri med energi. Det radioaktiva avfall som redan finns och det nya som kommer att produceras så länge vi har reaktorer i drift måste tas om hand. Någon upparbetning av avfallet bör inte få förekomma, utan slutförvaring bör ske direkt. Vpk anser att större satsningar redan nu måste göras inom energihushållningens område på de förnyelsebara energikällorna och på miljöområdet, där det berörs av energiproduktion och konsumtion. En systematisk och planerad hushållning med energi är nödvändig. Inom den närmaste tioårsperioden måste inbesparingen av energi spela en större roll än tillförseln av energi från nya källor. För att vi skall nå denna effekt är det också nödvändigt att samhället - stat och kommuner - har tillgång till verksamma medel för att styra både produktion och konsumtion av energi i önskvärd riktning. Först då kan man säga att samhället i praktiken har en medveten energipolitik. Erfarenheten visar att de hittillsvarande styrmedlen varit helt otillräckliga. Utvärderingen av den effekt lån och bidrag till energihushållning i befintlig bebyggelse haft visar att frivilliglinjen inte medfört särskilt goda resultat. Fastigheternas ägare, oftast privata, har sett lånen och bidragen som en möjlighet att öka fastighetsvärdet, i bästa fall i samband med åtgärder som medfört viss energibesparing. Vad vi behöver för att nå bästa effekt är en inventering av möjliga och/eller behövliga åtgärder för att kraftigt få ner energiförbrukningen i befintlig bebyggelse. Därefter behöver vi metoder för att konkret förverkliga ett program som i första hand tar sikte på de åtgärder som sparar mest energi i förhållande till insatsen osv. Detta kan säkerligen inte ske systematiskt, även om vi också fortsättningsvis litar till lån och bidrag som morot. Det kan bara ske genom en samhällelig styrning, genom en lagstiftning som ger kommunerna medel att förverkliga de energimål vi måste uppnå. Det kan möjligen ske genom ändringar i byggnadsstadgan, så att byggnadsnämnderna i sin verksamhet får möjlighet att ingripa då det gäller energiförsörjning. I praktiken torde det dock vara nödvändigt, för att täcka in tänkbara åtgärder, med en lag om energihushållning, som ger de nödvändiga styrmedlen. Naturligtvis är också i fortsättningen statlig hjälp med lån och i viss utsträckning med bidrag en nödvändig förutsättning för att snabbt nå resultat. Inom industrisektorn förhåller det sig på motsvarande sätt. Där genomförs en lång rad åtgärder som medför energibesparingar. Det handlar om nya industriella processer, bättre tillvaratagande av interna bränslen etc. Det visar sig att åtgärderna ofta varit mycket lönsamma, och de statliga insatserna då det gäller finansieringen torde kunna inskränkas till långivning. Men för industrisektorn gäller detsamma som för övriga sektorer: de var för sig ofta utmärkta åtgärderna införs slumpartat och det finns ingen garanti för att de mest energibesparande åtgärderna genomförs först eller alls genomförs. Det finns inget system, ingen annan grundval än det enskilda företagets bedömning av lönsamheten eller lämpligheten av att genomföra åtgärden i fråga. Dessutom påverkar åtgärderna inte alls den allmänna industriella strukturen, inte på något sätt ifrågasätts om t. ex. viss produktion, med hänsyn till den energimängd som tillförs produkterna, ur samhällets synvinkel egentligen är önskvärd, eller om den med fördel kan ersättas av annan, mindre energikrävande produktion. En samhällelig strävan att begränsa energiuttaget måste emellertid komma till uttryck också på det industriella området. Det måste vara ett gemensamt samhälleligt intresse att styra den industriella utvecklingen i en riktning som på en gång siktar till en industriell struktur som hushållar med våra naturresurser, som är energisnål, som ger meningsfull sysselsättning och som är skonsam mot miljön. För att dessa krav skall kunna tillgodoses är det nödvändigt med någon form av styrmekanism, ett samhälleligt organ som bl. a. granskar inte bara enskilda åtgärder i den industri som finns utan också industriella etableringar bl. a. med hänsyn till den specifika energiåtgången. Ett sådant organ inom den industriella sektorn kunde få formen av en koncessionsnämnd. Oljans dominerande roll inom värmeförsörjningsområdet måste brytas. Om detta råder inga delade meningar. är det klart att oljeberoende kommer att vara mycket stort under de närmaste åtriondena. Som påpekas i budgetpropositionen åtgår av landets totala, slutliga energianvändning för att värma upp byggnader och tillse behovet av ventilation och varmvatten. Oljeberoendet inom denna sektor är . Det säkraste och snabbaste sättet att minska det svenska oljeberoendet är således att ersätta olja med andra bränslen. Och här är inte lösningen att installera mera av direktverkande elvärme. Det är höggradigt energislöseri att ta ett högvärdigt energislag som el och förbruka det till uppvärmning. Hus med dessa värmesystem går inte heller att koppla till andra, viktiga ersättningskällor som solvärme och jordvärme. Därför bör direktverkande el-värme förbjudas. Dispens kan lämnas i undantagsfall. Problemet skall i stället lösas genom utbyggnad av fjärrvärmesystem så långt det är möjligt, och panncentralerna skall konstrueras för eldning med fasta bränslen som t. ex. torv, biomassa från energiskog och ved i form av flis. Utöver dessa inhemska bränslen kan användning av kol för uppvärmningsändamål komma i fråga. Med moderna reningsanläggningar kan nackdelarna vid kolförbränning till stor del elimineras. I övrigt är solvärme den energikälla som närmast kan minska oljeberoendet i uppvärmningssektorn. Vpk har i en särskild motion framfört sina synpunkter på utbyggnaden av solvärme. Satsningen på inhemska bränslen måste emellertid bli större, och därför föreslås att anslaget under F13, delprogram 4, Inhemska bränslen ökas till 50 milj. kr. Asea-Atom har konstruerat en mindre reaktor avsedd endast för uppvärmningsändamål via de större kommunernas fjärrvärmenät. Det är den s. k. Secure, som bolaget nu försöker att få ut på den svenska marknaden i första hand. Flera större kommuner som står i begrepp att lägga om sin värmeförsörjning från olja till andra energislag har uppvaktats av Asea-Atom. Men även dessa reaktorer behöver uran och lämnar avfall efter sig. En storsatsning på kärnkraft för uppvärmningsändamål är lika förkastlig som den är för el-produktion. Det kan legitimera inhemsk uranbrytning även om större reaktorer inte kommer till användning. Lanseringen av Secure bör avbrytas och alla planer på uranbrytning i stoppas. Likaså bör säga nej till hetvattenledningar från kärnkraftverken. Vattenkraften är basen i vår el-försörjning. Det är fullt möjligt att uppnå den nivå på 1990 som alla är överens om utan att några ytterligare älvsträckor behöver byggas ut. Den tekniskt möjliga energivinsten vid en fullt genomförd satsning på effektivisering av landets vattenkraftverk har diskuterats . Miljörörelsens alternativa energiplan, , räknar t. ex. med att uppnå vattenkraftproduktion utan att någon kontroversiell älvsträcka behöver byggas ut. satsar systematiskt på effektiviseringar av befintliga vattenkraftverk. Kraftindustrin anser att den möjliga energivinsten till följd av ytterligare effektiviseringar inte är så stor, och att effekti viseringar i befintliga kraftverk är ganska dyra. Några fullständiga beräkningar har dock inte presenterats. Osäkerheten om de tekniska och ekonomiska möjligheterna att effektivisera de befintliga vattenkraftverken är betydande. Därför bör en statlig utredning tillsättas, som klargör de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för en ytterligare effektivisering av landets befintliga vattenkraftverk. Utredningen kan lämpligen begränsas till kraftverk större än 2 MW, eftersom en liknande utredning redan genomförts av statens industriverk för små vattenkraftverk. Den föreslagna utredningen bör också få till uppgift att ge förslag till stödformer för effektiviseringar av de befintliga, större vattenkraftverken. Jämförelser bör då göras med nuvarande stöd till upprustning av de små vattenkraftverken så att enhetliga stödformer om möjligt kan uppnås. En el-produktionskälla som är ofullständigt utnyttjad är den s. k. mottryckskraften. Vpk har i sitt energipolitiska program föreslagit en satsning på el-produktion genom mottryck som skulle ge 1990. Därav skall produceras i kommunala kraftvärmeverk och resten i industriella mottrycksanläggningar. Vpk framför på nytt dessa krav i en motion till årets riksdag om förstatligande av energisektorn. Vindkraften som el-produktionskälla blir alltmer styvmoderligt behandlad. I majoritetsförslag räknades med vindkraft . Det har i budgetpropositionen bantats till . Vpk anser i likhet med tidigare att en betydligt större satsning måste göras på vindkraften och föreslår en utbyggnad till 1990. Anslaget till forskning och utbyggnad av vindkraft, F 13, delprogram 4, bör därför fördubblas till 75 milj. kr. Till dess vindkraften byggts ut och vattenkraft och mottryck kompletterats i den omfattning som vpk föreslår blir det nödvändigt med viss el-produktion i oljekondenskraftverk. Det behövs som reserv vid snöfattiga vintrar då vattenkraften inte ger tillräckligt och vid andra tillfällen då elproduktion i övriga anläggningar inte ger tillräckligt. Vpk beräknar att oljekondens bör finnas tillgänglig . Detta ställer ökade krav på rening av oljan. Det viktigaste här är att svavelhalten nedbringas. Vpk har tidigare föreslagit att svavelhalten i eldningsolja skall sänkas till 0,3-0,. Detta är möjligt att genomföra genom insatser på raffinaderisidan och oerhört viktigt från miljösynpunkt. Energiforskning och internationellt samarbete Anslagen inom energiforskningsområdet har redan berörts vad gäller inhemska bränslen och vindenergi. Dessa anslag behöver ökas. Men inom forskningsområdet satsas fortfarande betydande belopp på kärnkraft, och här är en sänkning av anslagen väl motiverad. Det behövs forskning och utveckling omkring avfallsproblematiken men någon ytterligare forskning är inte motiverad. Även vid ett ja i folkomröstningen bör således anslagen till delprogrammen Lättvattenreaktorer, Avancerad energiteknik och Fusionsenergi få minskade anslag. Speciellt de två senare bör bantas. Avancerad energiteknik avser forskning omkring bridreaktorer och liknande och eftersom inga politiska partier i förespråkar bridteknik behövs heller ingen forskning. Anslaget till Fusionsenergi går till större delen till medverkan i Euratom och där finns det inte heller någon anledning att vara med. bör utträda ur Euratom och anslaget till Fusionsforskning minskas i motsvarande grad. Som sagts bör inte tillåta upparbetning av det bränsle som produceras i svenska reaktorer. skall inte hjälpa till att öka andelen av plutonium i världen. Därför bör avtalet med det franska bolaget , som undertecknat genom SKBF och som fortfarande till stor del är hemligt för svenska folket, sägas upp. bör heller inte hjälpa till med att sprida kärnkraftsteknologin över världen och på så sätt bidra till kärnvapenspridningen. Asea-Atom bör avveckla produktionen på kärnkraftsidan, och bör uttala sig för att exporten av sådan produktion och teknik stoppas. Inom oljeområdet slutligen är medlem i IEA, internationella energiorganet. Det är de rika industriländernas oljeklubb som kan ålägga sina medlemmar långtgående restriktioner och skyldigheter. Det är först och främst en motpart till de oljeproducerande ländernas organisation, OPEC. bör skaffa sig handlingsfrihet inom oljeområdet genom direkta avtal med oljeproducenterna och inte delta i denna påtryckningsgrupp. Med hänvisning till det ovan framförda föreslås* 1. att hos regeringen begär förslag om: a) en energihushållningslag som ger de styrmedel som det talas om i motionen, b) en särskild koncessionsnämnd som styr industrins energianvändning, c) en utredning som klargör de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för en effektivisering av vattenkraftverk över 2 MW, d) åtgärder så att svavelhalten i eldningsolja kan sänkas till 0,3-0,, 2. att uttalar sig för att: a) någon uranbrytning inte skall få förekomma i , b) värmeförsörjningen i svenska kommuner inte får ske med hjälp av kärnkraftverk typ Secure eller andra, c) att s. k. hetvattenledningar från kärnkraftverken inte får byggas ut, d) 800 kV-ledningar inte får byggas i , e) avfallet från de svenska reaktorerna inte får upparbetas, all export av svensk kärnkraft och kärnteknologi stoppas och att bridreaktorer inte får byggas i , 3. att beslutar a) att med ändring av prop. 1979/80:100 Bil 17 anslaget F 13, delprogram 4, Inhemska bränslen från . b) att öka anslaget till Vindenergi från . c) att minska anslaget till Fusionsenergi från . d) att minska anslaget till Lättvattenreaktorer från . e) att avslå anslaget till Avancerad energiteknik på , f) att hos regeringen begära åtgärder för att skall utträda ur Euratom, * Se även motion 1979/80:1545. g) att hos regeringen begära åtgärder för att avtalet med det franska bolaget sägs upp, h) att hos regeringen begära åtgärder för att skall utträda ur oljeklubben IEA. (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)