mot · G3021446 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1446 av m. fl. Det är allmänt känt att användandet av aluminium ökat kraftigt under . Ökningen i förbrukningen har i industrivärlden i genomsnitt varit , vilket är betydligt högre än för någon annan metall. Förbrukningen beräknas också fortsätta att öka, dock i något lägre takt procentuellt. Att aluminium har blivit en sådan populär metall beror på dess goda egenskaper som hög ledningsförmåga, ringa tyngd, lätt formbarhet osv. De halvfabrikat som framställs (plåt, rör osv.) har främst fått användning inom byggnadssektorn och inom el- och teleindustrin, där aluminium ersätter koppar. Den svenska förbrukningen 1965, 1970 och 1975 framgår av bilaga 1. Aluminium är vanligt förekommande i jordskorpan. Det är det tredje vanligaste grundämnet efter kisel och syre. Den råvara som mest använts för aluminiumframställning är bauxit, som främst uppträder i områden där det råder eller har rått tropiskt klimat. Det finns dock andra råvaror som har börjat komma till användning. Dit hör anortosit, som man bl. a. i har börjat använda för aluminiumframställning. I diskuteras och planeras aluminiumutvinning ur de svenska alunskiffrarna liksom ur anriktningssanden från Aitikgruvan (s. k. glimmer, se nedan). Framtagning av bauxit sker vanligtvis i dagbrott. Bauxiten transporteras sedan till aluminiumverk där framtagandet av aluminium sker i två steg. Steg 1 innebär att man via s. k. läkning av bauxiten erhåller aluminiumoxid (Bayerprocess). Därvid erhålls stora mängder avfall (rödslam), vilket utgör ett stort miljöproblem. Aluminiumoxiden går sedan till nästa steg, där framställning av rent aluminium sker via elektrolys (Hall-Heraultprocessen). Processen är mycket energikrävande eftersom en temperatur på krävs. I energitermer går det åt 15 000-20 000 kWh/ton framställt aluminium. I denna process används s. k. kryolit, vilket är ett material som innehåller fluor. Fluoren vållar stora miljöproblem i och runt aluminiumverken. Inte minst kan detta intygas av dem som arbetar och bor kring det aluminiumverk som finns i . Starka protester har också kommit från ortsbefolkningen. Man hade 1975 tillåtelse att släppa ut fluorider/timme(!). Fluoren vållar också problem inne i arbetslokalerna där också utsläpp av benspyren, koldioxid och tjära förekommer. Kostnaderna för de olika processleden från malm till färdig metall framgår av bilaga 2. Mot bakgrund av de höga energikostnaderna och de stora miljöproblemen med nuvarande teknik bör den metod som utarbetats av amerikanen utvärderas. Denna process är helt överlägsen den process som används både från energi- och från miljösynpunkt. Processen har fått litet utrymme i debatten på grund av att de stora aluminiumkoncernerna, som helt dominerar marknaden, ej kommit över processen. Processen går tekniskt ut på att aluminiumråvaran (t. ex. glimmer) tillsammans med klorgas och reducerande koks bl. a. ger aluminiumklorid, järnklorid och titanklorid. Dessa klorider separeras från varandra varefter man med hjälp av manganmetall reducerar aluminiumklorid och erhåller ren aluminium. Mangan och klor kan återvinnas och åter användas i processen. Processen kräver så pass låg temperatur som C, vilket innebär att energikostnaderna jämfört med konventionell aluminiumframställning endast är . Processens skapare anser vidare att kapitalkostnaderna är per årston jämfört med i vanlig framställning. Även driftskostnaderna anses bli lägre. En annan mycket stor fördel är att man kommer ifrån problemet med fluor eftersom kryolit inte används i processen. Som råvara för ett aluminiumverk, exempelvis i , skulle glimmer från anrikningssanden i Aitikgruvan kunna användas. Enligt MPU (SOU 1979:40) skulle man teoretiskt med den gruvproduktion som är beräknad i Aitik kunna producera aluminium (!). Verket skulle också kunna utrustas så att det kalium som finns i glimmern tas till vara. Detta bör vara en lämplig forskningsuppgift för det mineraltekniska utvecklingscentrat (MUC) som planeras i . Kalium kan sedan användas i den av vpk föreslagna handelsgödselfabriken i länet. Som framgått använder processen koks, vilket i detta sammanhang skulle kunna tas från koksverket i och sedan transporteras på järnväg. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att igångsätta ett utvecklingsprojekt för energisnål framställning av aluminium enligt vad som anges i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1979/80. 1979/80:1446 6 förbrukning av aluminium. Tusen ton aluminium. Byggverksamhet 19,8 () 30,0 () 38,5 () Elektroindustri 6,4 () 23,7 () 25,0 () Transportindustri 3,9 ( ) 4,5 ( ) 5,7 ( ) Förpackningsindustri 3,9 ( ) 9,0 () 8,4 ( ) Övrigt 19,0 () 19,8 () 25,4 () Exempel på kostnadsstruktur vid aluminiumframställning, kr./ton aluminium, kostnadsläge. Annuitet vid ränta och : 0,13 Källa: Mineralpolitiska utredningen (SOU 1979:40).