mot · G402175 · 1980-12-03 00:00:00 — Motion 1980/81:175 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:48 om dödsbodelägares ansvar för den dödes skulder m. m. I proposition 1980/81:48 diskuteras bl. a. reglerna om avstående av egendom för allmänna arvsfonden. Bakgrunden härtill är att enligt gällande rätt försäljning skall ske av egendom som tillfallit arvsfonden och som inte avståtts. När det gäller fast egendom har uttryckligen föreskrivits att den säljande myndigheten skall se till att köpeskillingen blir den högsta möjliga. I fråga om lös egendom gäller att försäljningen skall ske på offentlig auktion. Även för sistnämnda slag av egendom har överlåtelsen således till syfte att få in maximala inkomster. Gällande bestämmelser har lett till att intresset av att bevara egendom som har särskilt värde från kultur- eller naturvårdssynpunkt inte alltid kunnat tillgodoses. Detta på grund av att kommuner m.fl. inte ansett sig kunna betala det högre pris för t. ex. en fastighet, som en markexploatör varit villig att erlägga. På motsvarande sätt har värdefulla tavel- och boksamlingar skingrats därför att intresserade muséer och bibliotek inte haft medel av den storleksordning som samlare kunnat betala. I syfte att komma till rätta med nu angivna förhållanden uttalade justitieministern 1977 i direktiven till utredningen om dödsbodelägares ansvar för avlidens skulder att det var befogat att ta upp frågan om att utvidga arvsfondens rätt att avstå egendom. a. borde det vara möjligt att avstå egendom till förmån för muséer, bibliotek, stiftelser och andra institutioner eller sammanslutningar. Utredningen föreslog i sitt betänkande att arv som utgörs av egendom som är värdefull från kulturhistorisk synpunkt eller från natur- eller kulturvårdssynpunkt skall få avstås till annan som har särskilda förutsättningar att ta hand om egendomen på ett lämpligt sätt. Samtliga de tio remissistanser som har yttrat sig över utredningens förslag i denna del har tillstyrkt förslaget. Trots detta läggs nu i propositionen inte fram något förslag till ändring av lagen om allmänna arvsfonden. Enligt vår mening synes det något märkligt att regeringen först finnér det befogat att utreda möjligheterna till arvsavstående för nu aktuella ändamål men när sedan utredningen föreslår regler om sådant avstående och detta förslag tillstyrks av samtliga remissinstanser därefter finner att någon lagändring inte bör ske. I propositionen uttalar departementschefen att det finns skäl som talar för att utredningens förslag genomförs. Som motivering för att trots detta inte nu lägga fram något förslag anförs endast 1 1980/81. att den föreslagna utvidgningen av rätten till arvsavstående bör få ske även för andra ändamål samt att det i ärendet inte har dokumenterats vilket praktiskt behov det kan finnas av den föreslagna möjligheten till arvsavstående och att det därför bör ske en ytterligare utredning innan slutlig ställning tas till utredningens förslag. Vi kan inte finna att skälen mot att nu lägga fram förslag till lagändring har någon bärkraft. Som redan sagts harju samtliga remissinstanser som yttrat sig tillstyrkt förslaget. t. ex. har funnit förslaget välgrundat, och kammarkollegiet, som ju måste anses ha den bästa kännedomen om förhållandena, anser för sin del att det är av vikt att förslaget genomförs. Det borde därför vara ovedersägligt att det finns ett praktiskt behov av att vidga möjligheterna till arvsavstående. För övrigt synes ju regeringen ha ansett detta när man skrev utredningsdirektiven. Visserligen kan det, som departementschefen framhåller, finnas skäl att överväga möjligheten att avstå arv även för andra ändamål. Denna omständighet kan ju dock inte rimligen behöva innebära att utredningens förslag skall behöva skjutas upp till en avlägsen framtid. Vi menar att det är synnerligen angeläget att egendom, som har ett kulturpolitiskt värde eller som är av betydelse från natur- eller kulturvårdssynpunkt och som tillfallit allmänna arvsfonden, skall kunna omhändertas av kultur- och naturvårdande myndigheter, institutioner eller organisationer och inte som ibland sker övertas av markexploatörer eller skingras åt olika håll. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att med anledning av proposition 1980/81:48 beslutar att 5 § första stycket lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden får följande lydelse: Arv, som har tillfallit fonden, får helt eller delvis avstås till annan, om det med hänsyn till uttalanden av arvlåtaren eller andra särskilda omständigheter kan anses överensstämma med arvlåtarens yttersta vilja. Även i annat fall får arv avstås till arvlåtarens släkting eller annan person som har stått arvlåtaren nära, om det kan anses billigt. Arv som utgörs av egendom, vilken är värdefull från kulturhistorisk synpunkt eller från natur- eller kulturvårdssynpunkt, får avstås till annan som har särskilda förutsättningar att ta hand om egendomen på lämpligt sätt. () () () HANS () ()