mot · G3021186 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ändrade bestämmelser för statligt studiestöd Utbildningen i dagens samhälle borde vara en rättighet och inte ett privilegium. Den kan därför inte bara bestå i en uttalad målsättning eller några tjusiga formuleringar på ett papper, den måste också existera i realiteten och för alla. Dagens samhälle ställer dock upp en rad hinder, som härrör ur klassamhället och alla dess konsekvenser. Dagens grundskola fortsätter att fungera som en effektiv sorteringsmaskin av olika samhällsskikt. Betygen fungerar som morötter och gynnar huvudsakligen de elever som kommer från s. k. studievänliga hem, medan barn från arbetarhem slås ut. Antagningssystemen har en odemokratisk och skiktande utformning. Den sociala och ekonomiska situationen förvärrar problemen ännu mer. Trots detta finns det de som uppfattar dagens situation som rättvis och tror att alla har en möjlighet bara man satsar på sig själv. Som en skarp kontrast mot detta står de undersökningar som visar att den sociala snedrekryteringen till högskolan bara ökar. I och med studiemedelsreformen steg antalet arbetarbarn vid högskolorna , för att därefter åter börja sjunka tillbaka till samma nivå som före studiemedelsreformen. När vi nu går in har vi i stora drag ingen märkbar förändring från den situation vi hade , vad gäller den procentuella andelen arbetarbarn i högre utbildning. Undersökningar från SCB bekräftar detta. Trots detta har man i debatten om högskolan talat väldigt litet om den sociala snedrekryteringen. Debatten har i stället fått handla om kunskap och kvalitet, om högskolans kris, bristen på forskare och forskningsvillkor m. m. Den sociala snedrekryteringen har däremot glömts bort. Regeringen bortser från problemet, och endast en idé som rör detta område har väckts, nämligen att bredda direktrekrytéringen från gymnasiet till högskolestudier, vilket bara skulle leda till en påspädning av problemet. En av de väsentligaste delarna av detta problem är den ekonomiska situationen . Dagens lånesystem och dess storlek utgör en allvarligt avskräckande faktor som förstärker den sociala snedrekryteringen. Folk med dålig studievana och avsaknad av ekonomisk grundtrygghet riskerar i dagens system både att drabbas av ett studiemisslyckande och en hög studieskuld. Det finns undersökningar som visar att studerande från socialgrupp 3 är mer oroade av detta än de från socialgrupp 1. Osäkerheten beträffande arbetsmöjligheterna gör också att man inte väljer att utbilda sig. Urholkningen av dagens lånesystem måste ses som en av orsakerna till att den sociala snedrekryteringen ökat. Det nuvarande statliga studiestödet består av tre delar, nämligen studiehjälp, vuxenstudiestöd samt studiemedel. Hela systemet karakteriseras av att det är krångligt, oöverskådligt och näst intill obegripligt när det gäller såväl utnyttjandet som konsekvenserna. Ett sådant system gynnar endast dem som är mest insatta i systemets djungler. Ett enhetligt utformat studiestöd som är lätt att överblicka och som gäller för alla är nödvändigt. Ett sådant system skulle också gynna dem som genomgår s. k. trappstegsutbildning, dvs. komplettering på grundskolenivå, som följs av gymnasium för att därefter avslutas med högskoleutbildning. Dagens lånesystem innebär inte enbart att den studerande drar på sig stora skulder. måst den studerande leva på en standard långt under genomsnittet. Dagens maximala studielån (inkl. bidragsdelen) motsvarar en lön på . Studiemedelsbeloppet utgör av basbeloppet. Det skulle i dagens läge krävas en höjning av studiemedlen till av basbeloppet för att de studerande skall få del av samma standardökning som låginkomsttagare fått under det årtionde som studiestödet varit i funktion. Studiemedlen måste också konstrueras på ett sådant sätt att de bättre än vad som är fallet följer standardutvecklingen. Bidragsdelen, som aldrig varit fixerad i förhållande till totalbeloppet, har gradvis, trots en del uppjusteringar, minskat från till av totalbeloppet. En omedelbar höjning till av totalbeloppet skulle återställa standarden till den nivå som var meningen från början. En höjning till av basbeloppet medför dock en i motsvarande grad ökad skuldbörda för den enskilde, om reglerna i gällande studiemedelssystem i övrigt inte förändras. Ett sätt att minska skuldbördan är att, som tidigare nämnts, höja bidragsdelen till av totalbeloppet. Detta skulle då bli en generell förmån som tillkommer alla. Ett annat sätt att minska skuldbördan är att kraftigt förbättra återbetalningsreglerna i en riktning som kan leda fram till studielön för alla studerande . Återbetalningsreglerna för studielånen bör förändras på så sätt att en normalinkomst för en heltidsarbetande fastställs och att återbetalningsskyldighet på lånet inträder först sedan denna inkomstgräns överskridits. Det vill säga, den som kommer att tjäna mindre än i dagens penningvärde . skulle slippa betala tillbaka lånen. (Återbetalningsskyldighet inträder vid ett avgiftsunderlag på 3,5 x basbeloppet, vilket motsvarade . Detta skulle vara ett rättvist studiefinansieringssystem. De som efter avslutade studier kom att förtjäna mycket fick också då betala samhället, men de som inte fått jobb skulle inte behöva stå med höga skulder och utan arbete. Under de år som avgiftsgränsen ej uppnås avskrivs de belopp som skulle återbetalas. På så vis skulle också de grupper som inte kan eller vill skuldsätta sig kunna ges en reell möjlighet att påbörja högskolestudier. Detta skulle också innebära ett verkligt försök att bryta snedrekryteringen. En fördelningspolitisk effekt skulle också uppnås. Regeringen föreslår nu i sin proposition att de sista resterna av äkta-make/maka-prövningen slopas på tilldelningssidan, vilket är ett klart steg framåt. Dock kvarstår äktamake/maka-prövningen på återbetalningssidan. De tidigare framförda argumenten gäller även här, och denna prövning måste i konsekvens därmed slopas. Fribeloppet, dvs. den maximala inkomst som medges utan att reduceringar av det totala studiemedelsbeloppet sker, har sedan studiestödet infördes och fram till varit av basbeloppet per läsår. 1976 beslutade att höja fribeloppet till av basbeloppet/läsår. Denna gräns är dock fortfarande för snävt tilltagen och utgör ett hinder för många vuxenstuderande. En höjning av gränsen till av basbeloppet är här nödvändig. En stor orättvisa i det nuvarande systemet är att barntilläggen är återbetalningspliktiga och behovsprövade. Enligt den allmänna synen att staten bör ta ett växande ansvar för kostnaderna för barnen bör givetvis inte denna del vara ett lån. Vpk föreslår att barntilläggen utgår i form av icke återbetalningspliktiga studiemedel och att de höjs till av basbeloppet. De förslag om utbetalningen av studiemedlen två gånger per termin som anges som kostnadsbesparande åtgärd i regeringens proposition måste avvisas. Möjligheterna att planera ekonomin försvinner liksom möjligheterna att själv kunna planera sin utbildning under terminens lopp. För att överbrygga de utbildningsklyftor som finns är det viktigt att vuxenstudiestödet får en mer central roll inom det utbildningspolitiska området. För att ge reella möjligheter till studier för arbetarklassen spelar de studiefinansiella frågorna stor roll. Samtliga former av studiehjälp måste justeras för att kompensera kostnadsökningar orsakade av inflationen. Vpk föreslår att inackorderingstillägget skall utgå med . och att hänsyn skall tas till faktiska kostnader för inackordering. Vpk anser också att inkomstgränsen för det inkomstprövade tillägget bör höjas till . och för det behovsprövade till . Båda tilläggen bör höjas maximalt till . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sig för att det nuvarande studiesociala stödet bör ersättas av studielön för alla studerande och hemställer hos regeringen om förslag till genomförande av denna reform, 2. att i avvaktan på en genomgripande reform hos regeringen hemställer om förslag till ändring av det studiesociala stödet i enlighet med följande: a) att det studiesociala stödet görs enhetligt och att det skall omfatta alla , b) att totalbeloppet höjs till av basbeloppet, c) att bidragsdelen höjs till av basbeloppet, d) att fribeloppet höjs till av basbeloppet, e) att barntillägget höjs till av basbeloppet och att det görs återbetalningsfritt, f) att äktamakeprövningen slopas även på återbetalningssidan, g) att en förändring och förbättring av återbetalningsreglerna genomförs på ett sådant sätt att normalinkomstiäget för en heltidsarbetande görs återbetalningsfritt och att återbetalningsbeloppet därefter ökar med stigande inkomst, h) att en del av studieskulden, motsvarande årets tänkta återbetalning, avskrivs de år inkomsten inte når upp till avgiftsgränsen, i) att hela det återstående skuldbeloppet regelmässigt avskrivs vid pensionering, j) att inackorderingstillägget utgår med . , k) att det inkomstprövade liksom det behovsprövade tillägget utgår med maximalt , 1) att inkomstgränsen höjs till . för det inkomstprövade tillägget och till . för det behovsprövade, m) att åldersgränsen för erhållande av inkomstprövat tillägg skall vara , n) att vuxenstudiestödet i sin helhet utgår som bidrag, o) att åldersgränsen för erhållande av studiestöd höjs till , p) att ungdomsstuderande med resväg över beviljas tio fria hemresor och att dessa får företas med flyg, q) att studiemedlen utbetalas en gång per termin även i fortsättningen. HANS (vpk) i (vpk) INGA (vpk)