mot · G3021389 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1389 av i om karantänverksamheten för djur I budgetpropositionens bil. 13 behandlar departementschefen karantänstationemas framtida verksamhet. Statsrådet är inte beredd att förorda att staten tar över huvudmannaskapet för de offentliga karantäner, som drivs i eller privat regi. Offentliga karantäner i privat regi är ett alternativ som förtjänar att beaktas. Karantänverksamheten för djur bör, enligt budgetpropositionen, finansieras genom avgifter som ger full kostnadstäckning. Förslagets huvudpunkter är: Karantänerna i och bibehålls i regi. Dessa karantäner inriktas i första hand på förvaring av hundar och katter, medan karantänsförvaring av burfåglar och nötkreatur kan anordnas i privat regi under offentlig tillsyn. Verksamheten finansieras helt och fullt genom avgifter för resp. djurägare. Visst tillskott kan dock t. ex. erhålla genom att hålla en icke närmare beskriven reservkapacitet. Underskottet på karantänverksamheten i var år . och beräknas underskottet till . under förutsättning av nuvarande taxor och med beläggning som . För den händelse att man icke erhåller några statliga tillskott och i enlighet med regeringens förslag skall ta ut full kostnadstäckning, har ett antal fall blivit beräknade med olika beläggningsgrad, varav det bästa beräknats med full beläggning () och det sämsta med halv beläggning (). I det bästa av dessa alternativ, beläggning, blir kostnaden för en hund . I det sämsta alternativet blir kostnaden , vilket skall bedömas mot nuvarande kostnad av , enligt beräkningar i . I dessa kostnadsberäkningar ingår emellertid icke kapitalkostnader för den ombyggnad av karantänsanstalten, som är ett krav från resp. yrkesinspektionen och hälsovårdsnämnden. Dessa kostnader har tidigare (1978) för den del som omfattas av yrkesinspektionens krav beräknats till . De av hälsovårdsnämnden krävda åtgärderna utgörs 1 1979/80. huvudsakligen av en bullervall, som av karantänutredningen beräknats till , men som säkerligen är betydligt högre (. Detta ger ett sammanlagt investeringsbehov av . Dessa medel finns inte upptagna i någon budget eller långtidsplan. Enbart räntekostnaderna för investeringen blir , men inverkan på taxorna blir ändock marginell med hänsyn till de stora övriga kostnaderna (. Det är min uppfattning att kostnaderna för hundar och katter oavsett alternativ blir så stora att resultatet blir en omfattande smuggling och så låg beläggning på karantänen att troligen icke ens det sämsta alternativet, , kan hållas. kan då få bära mycket stora årliga kostnader för en verksamhet som icke på något sätt kan vara en angelägenhet. Propositionen går direkt emot karantänutredningens förslag som presenterades i Ds Jo 1977: 14, vilken jag här nedan citerar. Enligt utredningens mening är det nödvändigt med en ökad kapacitet vad gäller karantänsförvaring av hundar. Verksamheten vid de offentliga karantänerna bör därför alltmer inriktas på karantänsförvaring av mindre sällskapsdjur, främst hundar och katter. Nuvarande ordning med enskilda karantäner för nötkreatur, svin, pälsdjur, fjäderfä och burfåglar bör behållas. karantänsförvarades endast 48 nötkreatur i de offentliga karantänerna. Många platser för större djur utnyttjades dåligt . Man torde därför utan olägenheter kunna minska antalet platser för större djur. Eftersom karantänen i tar emot enbart större djur och uppvisar många brister, bör verksamheten upphöra där . Ansvaret för att smittförande djur stoppas vid gränserna vilar på staten. Karantänsbehandlingen av hundar och katter sker främst med hänsyn till risken för rabies. Det är inte enbart en skyddsåtgärd för sällskapsdjuren, utan i minst lika hög grad att betrakta som en indirekt skyddsåtgärd för andra djur samt människan. Om sjukdom som omfattas av epizootilagstiftningen inträffar, måste det allmänna vidta och bekosta åtgärder för att förhindra vidare spridning. Härav följer enligt UKD:s mening att staten även bör ansvara för att karantänsverksamheten erhåller en sådan utformning att den kan tjäna sitt syfte, dvs. utgöra sista försvarslinjen mot införsel av smittsam sjukdom i samband med import av djur. UKD anser inte att taxan för karantänsförvaring av mindre sällskapsdjur kan höjas så att full kostnadstäckning uppnås. En sådan höjning skulle öka risken för olovlig införsel av djur, vilket ej kan accepteras från smittskyddssynpunkt. Taxan skulle också bli oskäligt betungande för mångå importörer. Vidare föreslår utredningen att huvudmannaskapet för karantänerna i och övertas av staten. Jag ansluter mig helt till utredningens förslag och delar de farhågor som densamma ger uttryck för vad beträffar smuggling av husdjur och alla de risker som detta för med sig. Att lägga ut de karantänstationer som drivs i regi på privata händer är inte tänkbart. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att staten övertar huvudmannaskapet för de karantänstationer som utredningen förordar i enlighet med vad som i motionen anförts. HANS () i