mot · G302542 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80:542 av om bevarande av kulturhistoriskt värdefulla stationshus m. m. Frågan om bevarande av byggnader av kulturhistoriskt värde har tid efter annan aktualiserats i olika sammanhang. Till hembygdsrörelsens arbetsuppgifter räknas bevarande av landskapsbild och miljö. Inom rörelsen har i detta sammanhang frågan om bevarande av stationshus och övriga järnvägbyggnader uppmärksammats motionsvägen. har haft kontakt med representanter för då även företrädare för medverkat. Från en sammankomst noteras i en av upprättad promemoria bl. a. följande: SJ har stor förståelse för de av motionärerna ovan framförda synpunkterna. Man måste emellertid också ha klart för sig att SJ:s uppgift är att transportera människor och gods på bandelar som ska vara i gång. Urbaniseringen samt bil- och busstrafiken har inneburit att såväl hela järnvägslinjer med stationsbyggnader eller stationsbyggnader vid linjer som är i bruk undan för undan förlorat sin verkliga funktion. Linjenedläggningar och stationsnedläggningar har pågått men har stoppats i avvaktan på en ny trafikpolitik. SJ har alltså en mängd byggnader av typen stationshus, lokstallar, godsmagasin etc., vilka ingår i en miljö, men som är övertaliga för SJ:s del. Strävan är att om möjligt få dessa sålda med mark till någon intressent. Detta kan man göra om statsverket i övrigt inte har något behov av byggnaderna med tillhörande mark. För att kontrollera detta är man skyldig att anmäla överskottet till . Det händer att någon statlig myndighet vill ta över byggnader och mark. Men om så inte är fallet vänder sig SJ till kommunen och föreslår att man får sälja anläggningen till kommunen eller till någon privat. Om byggnaden ligger för nära spår som används kan den knappast säljas för att bevaras på platsen. Det måste bli rivning. De olika behovsundersökningarna tar ofta och för att byggnaderna inte skall bli vandaliserade måste man sätta upp fönsterluckor m. m. Det inträffar att föreningar förklarar sig intresserade av att ta över byggnader. a. visar järnvägsmuseiföreningar stort intresse. SJ vill emellertid inte överlåta till föreningar vilkas existens inte alltid är så säker. Kommunen tar ibland hand om byggnader och låter föreningar disponera dem. Om man trots alla försök ser sig nödsakad att riva byggnaderna måste SJ begära rivningslov hos . Kommunen () kan då utfärda rivningsförbud för att en sista gång undersöka om man kan hitta något vettigt användningsområde. Rivningsförbud gäller och kan förlängas med i taget. då rivningsförbud gäller måste SJ ansvara för att byggnaden inte ramlar ihop. SJ överlämnade en förteckning som uppgjorts i sarrtråd med över stationshus föreslagna som byggnadsminnesmärken. finns endast två sådana: och . Om det är så att en kommun visar intresse att byggnaden ska bli kvar måste man skaffa garantier för att byggnadskaraktären inte förändras. Det är under alla förhållanden absolut nödvändigt att husen används till någonting, annars blir de snabbt nedgångna på något sätt. Ytterligare kontakter mellan SJ och planeras. Inom centerrörelsen har motionsledes på distrikts- och riksnivå föreslagits att sätta stopp för rivningsvågen hos . Man vill att stat och kommun medverkar till bevarande av stationsbyggnader och banvaktsstuga^. Allt oftare ser man i den regionala pressen hur befolkningen vill bevara sitt stationshus. Som ett exempel på detta återges en artikel i tidningen under rubriken: Örtoftaborna mister sin gamla station , nu river SJ huset! I texten läser vi: Och råkar Örtofta ut för nästa avvecklingsetapp. Stationen försvinner och ersätts med väntkur . Av en tidningsartikel i för framgår att i kommun är i farozonen men att riksantikvarien sagt nej till rivning. Enligt artikeln blir det nu kommunen som får behandla frågan vidare. Som en målsättning skulle man i det här sammanhanget kunna uppställa följande: Att stationshus vid indragen station eller nedlagd bana inte rivs. bör i samverkan med myndigheter och organisationer på platsen medverka till att byggnaden får en samhällsnyttig användning. Att stationshus bevaras åt framtiden genom att stationsskyltar får finnas kvar på platsen. Att järnvägsmyndigheten låter uppsätta en skylt e. d. med en kort historik över banans/stationens tid i transportväsendets tjänst. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att i samråd med och , och i de enskilda fallen berörd kommun bör eftersträva bevarande av så många kulturhistoriskt värdefulla stationshus och andra järnvägsbyggnader som möjligt.