mot · G3022014 · 1980-04-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:139 om höjning av kapitalinsats i () En massiv ökning av de finansiella resursöverföringarna utgör en förutsättning för att utvecklingen mot en allt djupare kris i världsekonomin skall kunna brytas. De fattigaste utvecklingsansträngningar måste byggas under med ett kraftigt ökat bistånd om den absoluta fattigdomen skall hävas. Omfattande resurser måste sättas in på att öka livsmedelsproduktion om en svältkatastrof skall undvikas. De som fått i gång en ekonomisk utveckling genom industrialisering och handel måste få tillgång till behövligt kapital för den fortsatta utvecklingen; hotet från den drastiskt ökande skuldbördan måste undanröjas. Att medverka till en sådan omfattande resursöverföring till ligger alltmer i industriländernas eget intresse. Deras ekonomier, präglade av växande arbetslöshet och stagnation, är i starkt behov av fortsatt hög efterfrågan från Tredje världen. Det är också för dem av avgörande vikt att det internationella kreditsystemet fungerar tillfredsställande och att man finner vägar att förmedla de stora betalningsöverskotten i OPEC-länderna till resursbehövande länder. Det är i första hand i detta perspektiv som vi har anledning att pröva förslaget om medverkan i en ungefärlig fördubbling av eget kapital. Storleken av detta kapital bestämmer bankens upplåningsvolym och därmed dess utlåningskapacitet. Man har beräknat att bankens bemyndigande att ikläda sig nya åtaganden vid nuvarande kapitalstorlek skulle vara uttömt om . Med en fördubbling av kapitalet skulle banken kunna fortsätta att öka den totala utlåningen även i reala termer. Med medlemsstaternas ställningstagande till den föreslagna kapitalökningen avslutas ett flerårigt förhandlingsarbete. har den internationella debatten om behovet av mycket stora resursöverföringar till aktualiserat frågan om en ytterligare utvidgning av kapitalförmedlande roll. har sålunda föreslagit att förhållandet mellan bankens eget kapital och dess upplåningsmöjligheter skall ändras så att utlåningen kan fördubblas , till i runda tal . I andra sammanhang diskuteras en ny kapitalhöjning eller andra arrangemang. Det är att beklaga att regeringen inte funnit det lämpligt att i sin proposition orientera om denna diskussion. 1 1979/80. Världsbanksgruppen är den helt dominerande internationella organisationen för utvecklingsfinansiering. Även om dess utlåningspolitik successivt ändrats till förmån för insatser av mer direkt fattigdomsbekämpande natur inom t. ex. landsbygdsutvecklingen i är banken, på grund av beslutsregler, inte beroende av de stora kapitalmarknaderna och sin personalrekrytering, förankrad i de västliga stormakternas värderingar och utvecklingsfilosofi. Med bankgruppens tyngd på utlåningssidan har följt ett inflytande över låntagarländerna, vilket ibland utövats på ett otillbörligt sätt. Från socialdemokratisk sida har vi påtalat detta med kraft, t. ex. när banken avstängde Allende-regeringen i från lån för att återuppta långivningen efter militärkuppen . Det senaste exemplet är bankens löfte till den amerikanska kongressen att inte ge IDA-lån till . Vi tog upp detta i vår motion 1979/80:1133, vilket föranledde utrikesutskottet att i sitt betänkande 1979/80:20 göra ett gentemot Världsbanksledningen starkt kritiskt uttalande och att föreslå ett särskilt tillkännagivande för den agerande gentemot bankledningen. Utvecklingen mot en ännu mer dominerande roll för Världsbanksgruppen understryker nödvändigheten av reformer av verksamheten. krav på rättvisare fördelning av beslutsmakten och större hänsyn till låntagarnas utvecklingsplanering och behov har blivit alltmer artikulerade. I sin framlagda rapport har enhälligt ställt sig bakom sådana förslag. För svensk del rör det sig inte om några nya frågor. Den socialdemokratiska regeringen drev dess krav med styrka i de internationella förhandlingarna. Efter det borgerliga övertagandet av regeringsmakten tycks emellertid politiken ha ändrats. I budgetpropositionen anges att man stött på svårigheter att ändra röstfördelningen inom ramen för förhandlingarna om nya IDA-resurser. Den föreliggande propositionen om höjningen av kapitalinsats i tar över huvud taget inte upp denna fråga, med undantag för en notering om att Världsbanksdirektionen vidtagit åtgärder för att hindra att Småländernas, främst , röststyrka försvagas genom kapitalhöjningen. Regeringen föreslår att åtagande gentemot ökas med inemot 1 800 milj. kr. utan att föredragande statsrådet med ett enda ord tar ställning till inriktningen av bankens politik och de aktuella kraven på reformer. Vi finner detta anmärkningsvärt. är inte bara en dominerande kapitalförmedlare; man gör också anspråk på en huvudroll i det internationella utvecklingssamarbetet och i debatten om inriktningen av utvecklingsansträngningarna. Det borde vara naturligt att medverkar aktivt i utformningen av verksamhet och att regeringen informerar om sådana svenska insatser. I debatten om kapitalförsörjningsproblem har det lagts fram förslag om nya internationella finansinstitutioner vid sidan av och i konkurrens med . En av utgångspunkterna för dessa förslag har just varit tröghet och oförmåga till reformer i linje med medlemsmajoritetens intressen. Vi finner det för vår del naturligt att sådana förslag prövas. Svårigheterna att bygga upp nya institutioner är emellertid så stora och behoven av en effektiv och kraftigt vidgad kapitalförsörjning så akuta, att huvudvikten ändå måste läggas vid de redan etablerade organen. Ett ofrånkomligt krav måste då för svensk del vara att arbetet på en reformering av ges prioritet. Regeringen bär ansvaret för att i samarbete med andra länder gör aktiva insatser inom detta arbete. Med hänsyn till vad som anförts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om svenska insatser för reformer inom . () () () () () AXEL () () () () ()