mot · G3021831 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1831 av m. fl. om energisparande åtgärder vid uppvärmning av bostadshus på landsbygden Rådgivning till lantbrukare om inhemska bränslen Inom jord- och skogsbruket finns stora reserver av inhemska bränslen. Trädrester och lövträd som inte efterfrågas av industrin kan användas som ved eller bränsleflis, halm kan eldas i halmpanna, vass kan skördas, gödseln kan jäsas till metangas och stallvärmen kan återvinnas för bostadsuppvärmning. Också solenergin och vindenergin kan utnyttjas lättare på landsbygden än i tätorterna för lokala behov. Lantbrukarna är uppenbarligen den grupp som snabbast kan utnyttja förnybara energislag i stor skala. Detta sker redan nu på tusentals jordbruk, främst genom fliseldning. Men de flesta av de uppräknade metoderna befinner sig i övergångsstadiet mellan försök och kommersiellt genombrott. Antalet bostadshus på landsbygden som skulle kunna utnyttja lokala energikällor för uppvärmning torde uppgå till minst 300 000. Deras totala energiförbrukning för uppvärmning kan antas motsvara olja, till ett värde av nära . En snabb spridning av förnybara energikällor för uppvärmning av landsbygdens, främst jord- och skogsbrukarnas, bostäder skulle ha många fördelar: - Skapa underlag för de företag som utvecklar dessa energislag. - Minska vårt oljeberoende med flera hundra tusen ton på kort sikt. - Öka beredskapen i jordbruket inför eventuella kriser med avspärrad oljetillförsel. - Bidra till att skapa erfarenheter av den nya tekniken - erfarenheter som kan utnyttjas inom andra sektorer i samhället. Tyvärr finns det mycket små möjligheter för jordbrukare att få sakkunnig rådgivning om hur övergången till inhemska bränslen skall ske. Kommunernas rådgivare är främst inriktade på energisparande åtgärder i bostadsbeståndet och inte på alternativa uppvärmningsformer. Lantbruksnämnderna saknar resurser och kunskaper att ta sig an denna rådgivning. De är dessutom ensidigt inriktade på själva jordbruksföretaget, inte på bostadens tekniska försörjning. Jordbruket sorterar i bidragshänseende både under bostadsmyndigheterna, när det gäller energisparstödet, och industriverket, när det gäller stöd till energisparande åtgärder i näringslivet. Lantbrukarnas normala rådgivare - lantbruksnämnderna - är inte inkopplade på energifrågorna i lantbruket rent formellt, men de kan givetvis på eget initiativ eller av eget intresse ge vissa råd. För att underlätta införandet av teknik för inhemska bränslen i landsbygdens bebyggelse och därmed på kort sikt medverka till att spara på vår oljeräkning bör rådgivare med särskild inriktning på lantbruket placeras vid lantbruksnämnderna, förslagsvis en man på varje nämnd till att börja med. De bör vara byggnadssakkunniga konsulenter. Deras verksamhet bör bekostas - eller energitekniskt stödjas - med medel från anslaget Vissa energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. Med all säkerhet kommer denna typ av rådgivning att få större genomslagskraft än någon annan riktad rådgivning som kan genomföras på energihushållningsområdet. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att vid varje lantbruksnämnd placeras en sakkunnig rådgivare med uppgift att ge råd till lantbrukare som vill övergå till uppvärmning med eget bränsle eller spillenergi, 2. att medel anvisas ur anslaget Vissa energibesparande åtgärder inom bostadsbeståndet m. m. . () () GOTAB 64530 Slockholm 1980