ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021819 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1819 av m. fl. om avgiftsfri arbetsförmedling för musiker kommunisterna har i två andra motioner till innevarande behandlat musikernas och musikens situation i landet. Nedan skall endast en särskild aspekt tas upp, nämligen den om förmedlingen av arbete. tillåts arbetsförmedling i vinstsyfte. Musiker och artister måste alltså avstå från sin inkomst för att få jobb. Detta är självfallet en ohållbar situation. Det finns en rad olustiga företeelser med bl. a. produktionsbolag, som på ett oacceptabelt sätt binder upp både artister, musiker och arrangörer; produktionsbolag, som drivs helt utan kulturpolitiska ambitioner. Det finns många som profiterar på musiker och artister. Hela branschen behöver en sanering. En sådan kommer förhoppningsvis också. Det är emellertid viktigt att organisationsförmedlingar, som inte drivs i vinstsyfte, får finnas kvar. , som har sådan förmedling, och organisationer som YTF borde få möjlighet att bedriva en helt avgiftsfri förmedling . får en förmedlingsavgift om högst tas ut. Detta strider helt mot vad som gäller för samhället i övrigt. Där är arbetsförmedlingen avgiftsfri. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att uttala nödvändigheten av att förmedlingssituationen för kulturarbetarna förbättras och görs avgiftsfri och anhåller att regeringen kommer med förslag i enlighet härmed. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G302182 · 1980-01-11 00:00:00 — 1979/80 182-190 av m. fl. om aktualisering i FN av de baltiska invandrarnas dubbla medborgarskap Vid upprepade tillfällen har erinrat regeringen om de tiotusentals baltiska invandrarnas dubbla medborgarskap. Problemet gäller även barn födda av baltiska föräldrar i . har lyckats förhala de förslag till åtgärder som den presenterat. Naturligtvis kan inte ett enbart svenskt beslut bli gällande i . För den skull har regeringen bl. a. föreslagit ett avtal länderna emellan, enligt vilket vardera staten välvilligt skall pröva ansökningar om befrielse från medborgarskap som inges av dem som är medborgare också i den andra staten. Därvid skulle tas hänsyn till om den sökande är bosatt i den andra staten. I avtalet skulle också ingå att personer med dubbelt medborgarskap som besöker det andra landet inte hindras utresa av den anledningen att vederbörande är medborgare också i detta land. Någon reaktion på förslaget har från sovjetisk sida ännu inte förmärkts, trots upprepade påminnelser från den . har emellertid antagit en ny medborgarskapslag med ikraftträdande . När lagförslaget antogs av Högsta kommenterades detsamma av förste vice ordföranden i Högsta presidium, . Han framhöll betydelsen av artikel 8, i vilken uttalas att innehav av dubbelt medborgarskap ej kan erkännas för sovjetiska medborgares vidkommande. I artikel 5 sägs: Sovjetisk medborgares vistelse utomlands medför i och för sig icke förlust av sovjetiskt medborgarskap. I artikel 8, som behandlar icke erkännande av dubbelt medborgarskap för medborgare i uttalas: Person som är sovjetisk medborgare erkännes icke inneha medborgarskap i främmande stat. Artikel 17 behandlar just befrielse från - utträde ur - sovjetiskt medborgarskap. Här anges vissa allmänna grunder på vilka ansökningar kan avslås t. ex. ouppfyllda förpliktelser mot staten eller skadande mot statliga säkerhet. I vilken omfattning den nya sovjetiska lagen kommer att lösa våra många baltiska invandrares problem med det dubbla medborgarskapet är oklart. Vi yrkar att den söker få upp frågan på dagordningen i . Problemet med dubbelt medborgarskap torde vara en icke ovanlig företeelse i en värld med 15 miljoner flyktingar. En lösning i enlighet med det av regeringen föreslagna avtalet är tvivelsutan ett uttryck för andan i . Med hänvisning till det anförda hemställs att hemställer att regeringen på dagordning söker få frågan om det dubbla medborgarskapet uppförd. () ()
mot · G3021820 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1820 om regionalpolitiska hänsyn vid utredningsarbete Vi utreder det mesta i vårt land, och det skrivs väl genomtänkta direktiv till de flesta utredningar, men en aspekt som kunde vara berättigad i vissa utredningar saknas ofta. har fastställt en regionalpolitisk målsättning av övergripande karaktär. Det är lätt att glömma bort just den aspekten, t. ex. vid placering av framtida verksamheter, om inte utredningen just berör regionalpolitiska spörsmål. Eftersom en framlagd utredning ofta binder upp det slutliga ställningstagandet, borde enligt min mening i direktiven till vissa utredningar klart sägas ut att man bör ta regionalpolitiska hänsyn i sina överväganden. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar uttala att i direktiven till utredningar med regionalpolitisk anknytning bör skrivas in att utredningen har att ta hänsyn till den regionalpolitiska målsättning slagit fast.
mot · G3021821 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1821 av m. fl. om stödområdesplaceringen för vissa kommuner i i flera tillfällen understrukit att det råder en väsentlig skillnad mellan utvecklingen i länets sex södra kommuner och de övriga kommunerna i länet. I har jord- och skogsbruket varit starkt företrätt, och vartefter deras betydelse har minskat så har också befolkningstalet starkt sjunkit. Värst utsatta har kommunerna varit, och sedan kommunsammanslagningarna 1951 har invånarantalet sjunkit med ca en fjärdedel. Ännu allvarligare är framtidsutsikterna om nuvarande trend inte bryts. I , som har 10 600 innevånare, behövs nästan 1 000 nya arbetsplatser för att uppehålla ett i stort sett oförändrat invånarantal, och Ydres situation är jämförlig härmed. Därtill skall läggas att antalet personer ligger långt över medeltalet och att förvärvsintensiteten är mycket låg bland kvinnorna. Liknande situation råder även för de fyra övriga kommunerna , även om den dock inte är lika utpräglad. De två sistnämnda har haft stora industrikriser som skapat särskilda svårigheter, och stålverkets framtid i är mycket osäker. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att regionalpolitiska insatser görs även i dessa tidigare mera industrialiserade orter. När regionalpolitiken fastlades i 1979 hänfördes och kommuner till stödområde 1, medan de övriga kommunerna lämnades helt utanför. Redan tidigare hade och likställts med kommuner inom den s. k. grå zonen. Erfarenheterna från de månader som förflutit sedan riksdagsbeslutet liksom från den tidigare grå zonen visar entydigt att det stöd som är möjligt att ge enligt bestämmelserna för det aktuella stödområdet ej är tillräckligt för att skapa nya företagsetableringar. Det är därför nödvändigt att, därest man vill bryta den ofördelaktiga trenden, tillföra kommunerna i södra samma regionalpolitiska stöd som tillkommer kommuner med likartad utveckling i mera nordliga trakter av landet. Ett särskilt problem utgör Östergötlands skärgårdsområde. Det har tidigare förutsatts att särskilt skärgårdsstöd skulle utgå i sådan omfattning att regionalpolitisk! stöd i övrigt inte skulle behövas. Erfarenheterna från den gångna tiden visar dock att så ej blivit fallet, och vi menar därför att skärgårdsstödet också måste kompletteras med annat regionalpolitisk stöd. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar uttala att och kommuner samt placeras i stödområde 3 och att kommunerna placeras i stödområde 2. () () () () () ()
mot · G3021822 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1822 av i m. fl. om kommunalt inflytande över frågor av riksintresse De senaste årens utveckling på en rad områden har inneburit att allt fler verksamheter, vilka har ett betydande riksintresse, ovillkorligen måste igångsättas. Skälen till att så ej kan ske är till största delen den lagstiftning som innebär att kommuner har rätt att avstyrka tillståndsgivning för vissa verksamheter. Sådan avstyrkan är enligt nu gällande lag icke möjlig att överpröva. Bestämmelser härom finns i 136 a § byggnadslagen. Den ursprungliga bestämmelsen kom till i samband med att beslutade om vissa riktlinjer för hushållning med landets samlade mark- och vattentillgångar. I denna del innebär 136 a § BL att regeringen skall pröva lokaliseringen av industriella eller liknande verksamheter som är av väsentlig betydelse för hushållningen med landets samlade mark- och vattentillgångar. För att regeringen skall kunna lämna ett tillstånd måste den kommun där verksamheten skall förläggas tillstyrka detta. Otvivelaktigt har det kommunala inflytandet över frågor, även om de är av riksintresse, ett egenvärde, och lagstiftningen därom kan från flera utgångspunkter svårligen ifrågasättas. Tvärtom är det viktigt att värna om och utveckla möjligheterna till att människor får bestämma över de bygder där de bor. Emellertid uppstår tid efter annan konflikter mellan vissa riksviktiga frågor och, i och för sig, från synpunkt odiskutabla ställningstaganden. Sådana konflikter är inte på ett tillfredsställande sätt belysta i förarbetena till nu gällande lydelse av BL. Ej heller förutsågs hela vidden av kommunernas möjlighet till slutgiltigt inflytande över i lagen angivna frågor. Detta har lett till att man med ledning av vunna erfarenheter av lagens tillämpning med fog kan hävda att vi i vårt land håller på att försätta oss i en ohållbar situation. Detta sker i så måtto att odiskutabla nationella intressen eller verksamheter får stå tillbaka för de olägenheter som kan uppkomma i den enskilda kommunen eller den olust som enskilda kommunmedlemmar känner, och som får sitt uttryck genom beslut om avstyrkan av lokalisering av verksamhet med stöd av 136 a § BL. Detta förhållande kan framstå som orimligt, varför det av detta skäl är av utomordentlig vikt att det för vissa angelägenheter i lagen kan anges vilken typ av nationella intressen som oundgängligen måste ta över lokala eller regionala intressen. Det finns således, enligt vår mening, nu anledning att göra en allsidig värdering av vunna erfarenheter av de bestämmelser i 136 a § BL som ger kommunerna en ovillkorlig rätt att avstyrka lokalisering av verksamheter vilka har sådant nationellt värde att de inte kan undvaras. Med stöd av vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att en värdering av erfarenheterna av 136 a § BL skyndsamt sker i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att anhåller att regeringen förelägger sådant förslag till ändring i 136 a § BL som denna värdering kan ge anledning till. L. () i . HÖGMARK (m) () () () ()
mot · G3021825 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1825 om översyn av bruksvärdesystemet vid hyressättningen Bestämmelser om hyressättning enligt ett bruksvärdesystem infördes . Hyressättningen i de allmännyttiga bostadsföretagen är normgivande för fastställande av hyran i de privata fastigheterna. Det är välbekant att de allmännyttiga bostadsföretagen har större kostnader jämfört med de privata fastighetsägarna av bl. a. följande skäl. Man har i regel en snabbare genomströmning av hyresgäster, vilket medför stora omkostnader för reparationer. Servicen i fastigheterna utnyttjas hårdare, tvättstugor, lekplatser m. m. Vi anser att det är en social rättighet att alla människor skall kunna få tillgång till en god bostad. De allmännyttiga bostadsföretagen har i betydligt större utsträckning än de privata tagit sitt sociala ansvar och hyrt ut lägenheter till hyresgäster som de privata fastighetsägarna inte velat ta emot. hade privata fastighetsägare högre kostnader bl. a. på grund av dåvarande låneregler. Detta gäller inte längre av följande skäl. För det första förekommer knappast någon nyproduktion av privata hyreslägenheter. Detta innebär att man inte har några överkostnader för nyproduktion i motsats till de allmännyttiga bostadsföretagen som trots allt har en nyproduktion med höga överkostnader som naturlig följd. För det andra är skillnaden i lånebestämmelserna mindre än tidigare mellan privat och allmännyttig nyproduktion. Inflation och prisökningar har drivit upp underhållskostnaderna i framför allt det allmännyttiga bostadsbeståndet. Nyproduktionen av bostäder (miljonprogrammet) där de allmännyttiga bostadsföretagen stod för merparten, innebär att företagen får ta på sig mycket stora reparationskostnader för detta bostadsbestånd. Vi menar att samhället bör ta sitt ekonomiska och sociala ansvar för denna utveckling. Med stöd av ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär att bruksvärdesystemet blir föremål för en förutsättningslös översyn. () ()
mot · G3021826 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1826 av och om undantag från byggnadsförbud i vissa fall Inom ramen för den fysiska riksplaneringen föreligger riktlinjer och målsättningar när det gäller bl. a. fritidsbebyggelse. Inskränkningar i byggnadsrätten i vissa områden som har speciellt s. k. riksintresse utgör oöverstigliga hinder även i fall där speciella omständigheter som skäl för byggnadsrätt bör föreligga. De flesta människor i vårt land önskar ett eget fritidshus, helst enskilt beläget. Men restriktionerna är allmänt sett omfattande. Dessa hinder är enligt vår uppfattning i stor utsträckning omotiverade. Följaktligen bör betydande, dispensmöjligheter föreligga. Hänsyn bör tas till speciella omständigheter som motiverar byggnadsrätt. Denna motion inriktar sig på möjligheten till enstaka fritidsbebyggelse på mark som tillhör den byggnadslovssökandes föräldrar eller nära anhörig. Dessa ärenden är vanligen förekommande hos byggnadsnämnderna. Det kan vara en son eller dotter till en lantbrukare eller annan markägare som önskar få bygga ett fritidshus i hembygden. Med de sociala och traditionella relationerna till barndomsmiljön är det naturligt att önskemålet om att få bygga på exempelvis föräldragården är mycket starkt motiverat. Men i de områden som på grund av det s. k. riksintresset är omgärdat med hårda restriktioner i byggnadsrätten blir det oftast ett avslag på byggnadslovsansökan. Lantbrukare och andra markägare som bor i dessa områden, exempelvis , och , har svårt att förstå varför deras äganderätt så starkt skall inskränkas i bebyggelsehänseende. Vi motionärer anser att en ändring i bestämmelserna bör ske så att en dispensgivning skall ligga närmast till hands när ett nära släktskapsförhållande föreligger mellan den sökande och markägaren. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anhålla hos regeringen om förslag till sådan ändring i gällande bestämmelser att en nära anhörig till markägare skall få rätt att uppföra fritidshus inom områden som enligt den fysiska riksplaneringen är belagda med viss bebyggelserestriktion.
mot · G3021827 · 1980-01-25 00:00:00 — om beräkningen av låneunderlaget för bostadslån Vid beräkning av låneunderlaget för bostadslån i tvåbeslutsärenden får tillägg göras för sådana kvaliteter utöver generellt godtagen standard som minskar drift- och underhållskostnaderna och som därigenom blir till varaktig nytta för de boende. Tillägget skall motsvara redovisad och godkänd kostnad och får utgöra högst av det låneunderlag för byggnad som eljest beräknas. I en situation där drift- och underhållskostnaderna blir alltmer väsentliga är det viktigt att den angivna maximigränsen sätts till en optimal nivå. När det gäller rena energisparåtgärder ligger en motsvarande bedömning, om än från vidare utgångspunkter, till grund för lån- och bidragsgivningen. har noterats att bristen i bl. a. materialkvalitén nu leder till oförutsedda reparationsbehov. Kostnaderna för dessa medför ingen ny förmån för de boende; de får endast avsedd standard återställd. Materialval och tekniken vid utförandet aktualiseras både vid ny- och ombyggnad. Valet av maximal tilläggsnivå och tilläggsförutsättningarna i övrigt innebär bl. a. en vägning av investerings- och därmed kapitalkostnader mot värdet av sänkta drift- och underhållskostnader. Enligt vår mening bör nya och ytterligare överväganden göras för att ge underlag för bedömningar i denna del. att som sin mening ger regeringen till känna att överväganden bör initieras om den optimala storleken och utformningen av tillägget till låneunderlaget för bostadslån när det gäller kvaliteter utöver generellt godtagen standard.
mot · G3021828 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om priserna vid överlåtelse av bostadsrätter Hyreslagstiftningen ger möjlighet bl. a. till en prövning av den hyra som krävs för förlängning av ett hyresavtal beträffande bostadslägenheter. När bostadskostnaden för en bostadsrättslägenhet skall betalas sker detta dels genom en periodisk årsavgift, dels genom direkt eller indirekt kapitalkostnad för det pris som erlagts vid förvärvet av bostadsrätten. Priset för bostadsrätten, som ofta motsvarar en stor del av de faktiska boendekostnaderna, prövas inte i något sammanhang. De motiv som gäller för prövning av hyra gäller också den kapitaliserade boendekostnad som köpeskillingen för botadsrätten utgör. Redan detta är skäl för att överväga en prövning av priserna vid överlåtelse av bostadsrätt. Därtill kommer att en utveckling där den löpande månadskostnaden sjunker och där kontantinsatsen stiger innebär ytterligare skäl för att motverka en prisutveckling som kan få negativa bostadssociala följder. De anförda skälen för en prövning av överlåtelsepriset för bostadsrätter har ofta accepterats som sådana. Invändningar har emellertid rests genom hänvisning till att prövningen kan vara lätt att kringgå och att den därför kanske inte skulle ge åsyftat reellt resultat utan endast skapa administrativt arbete. Detta är emellertid en fråga som ytterst beror på hur prövningen anordnas och vilken typ av beslut den leder till. Sålunda kan t. ex. en prövning i kombination med överlåtelser via bostadsrättsföreningen eller med en hembudsskyldighet ge god effekt. Det behövs i denna del emellertid ytterligare överväganden innan ett konkret förslag kan utformas. att som sin mening ger regeringen till känna att överväganden bör göras i syfte att införa en prövning av överlåtelsepriserna för bostadsrätter.
mot · G3021829 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1829 av m. fl. om byggnadslov för uppförande av vindkraftverk I praktisk hantering har tveksamhet förekommit huruvida vindkraftverk av skilda typer kräver byggnadslov. Redan bygglagutredningen (SOU 1974:21 s. 372) konstaterade att ledningar, torn och av skilda slag ofta har sådant inflytande på omgivningen att deras tillkomst bör kunna kontrolleras. Tankegången förs vidare i det nu föreliggande förslaget till plan- och bygglag (SOU 1979:66 s. 448), där det tilläggs att även säkerhetsfrågor aktualiseras i samband med att sådana anläggningar skall uppföras. Till detta kommer ett framtida behov av att kunna fullfölja eventuella framtida riktlinjer i den fysiska riksplaneringen beträffande lokaliseringen av vindkraftverk. Denna fråga har berörts i rapporten med mark och vatten 2 (s. 94-95) och i civilutskottets betänkande 1978/79:1 (s. 17-18). Sist men inte minst får här också beaktas behovet av att i fysisk planering kunna fullfölja bedömningen inom den kommunala energiplaneringen. Vi finner det angeläget att klarhet skapas i tillståndsfrågorna så att vindkraftverk kan uppföras. Vidare bör utredas om vindkraftverk av viss mindre storlek skall kunna undantas från byggnadslovsplikt. F. n. inträffar att vindkraftverk inte uppförs på grund av osäkerhet om byggnadslov fordras för åtgärden. Den nämnda tveksamheten i fråga om byggnadslovsplikten som omfattar vindkraftverk av olika utföranden bör undanröjas på lämpligt sätt. Lösningen i sak bör innebära att byggnadslov i princip bör krävas för anläggningar av denna typ, där de inledningsvis åberopade skälen för en reglering föreligger. Det finns inte anledning att här invänta antagandet av en ny plan- och bygglag. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om krav på byggnadslov för uppförande av vindkraftverk. (c) ()
mot · G3021830 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1830 av m. fl. om energisparstöd vid övergång till vedeldning I anvisningar till 4 § energisparförordningen anges som förutsättning för stöd för övergång till vedeldning bl. a. att övergången skall ha varaktig karaktär och innebära att uppvärmning uteslutande sker genom eldning i vedpanna med sådan eldstadsvolym att påfyllning av ved inte behöver ske oftare än 2 å . Normalt förutsätts tillgång till fritt bränsle. De citerade föreskrifternas första del innebär bindningar som inte alltid är motiverade. Föreskrifterna bör därför inte formuleras som undantagslösa krav. Kravet på tillgång till fritt bränsle är uppseendeväckande i detta sammanhang, trots att det inte utformats som helt undantagslöst. Enligt sin formulering kan det t. o. m. tolkas som ett krav på att man skall ha tilljgång till fritt, sågat och hemtransporterat vedbränsle. Vad fastighetsägaren betalar för veden kontant eller i form av eget arbete med avverkning, aptering och hemforsling måste anses falla under hans privatekonomiska bedömning regeln i sig påverkar varken energipolitiken eller samhällsekonomin till det bättre. Förhållandet har tidigare tagits upp i interpellationssvar . Bostadsministern har i det ovan nämnda interpellationssvaret förklarat sig inte beredd att föreslå en ändring av reglerna om bidrag för övergång till vedeldning förrän en utvärdering av energisparplanen föreligger. Detta är emellertid utan intresse, eftersom reglerna beslutats av som också kan ändra dem utan regeringens medgivande inom ramen för 4 § energisparförordningen. För att dock få garantier för att rättelse sker föreslås att som sin mening ger regeringen till känna att förutsättningarna för energisparbidrag vid övergång till vedeldning bör ses över och befrias från onödiga begränsningar. (c) ()
mot · G3021834 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1834-1839 Motion 1979/80:1834 av m. fl. om förstärkta resurser till kronofogdemyndigheterna, m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motionerna 1979/80:1104 och 1979/80:1760 hemställer vi 1. beslutar att till Länsstyrelserna för /81 under XV:e huvudtiteln anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av 1 , en höjning som med . avser ökade insatser för branschvisa skattekontroller och med . avser tillsynen av miljöstörande verksamhet, 2. beslutar att till Lokala skattemyndigheterna för /81 under XV:e huvudtiteln anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av , 3. beslutar att till Kronofogdemyndigheterna för / 81 under XV:e huvudtiteln anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av . () HANS () () () () () () ()