mot · G3021256 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1256 av och om principer för hidragsfördelning Vi har i vårt land en hög levnadsstandard. Materiell välfärd och social trygghet anser vi numera vara självklara rättigheter för alla i samhället. Trots detta far emellertid många barn illa i vårt samhälle. Flera undersökningar som presenterats har visat att de behov hos barn som ofta inte tillgodoses inte är materiella utan snarare emotionella. barn önskar inte i första hand prylar utan mer kontakt med föräldrar och andra vuxna, mer gemenskap, omtanke och kärlek. Den uppväxtmiljö som erbjuds många barn och ungdomar och deras familjer ger anledning till oro. Segregerade bostadsmiljöer och ett kommersialiserat fritids- och nöjesutbud, avsett för ett passivt mottagande, är vad som i många fall möter de unga. Åtskilliga statliga utredningar och riksdagsbeslut har uttalat betydelsen av folkrörelsernas arbete, och särskilt barn- och ungdomsorganisationernas. Det är nödvändigt att barn redan i låg ålder får kunskap om och erfarenhet av att de kan gå samman, organisera sig, för att delta i kultur- och samhällsarbetet. Barnen måste få insikt om den samhällsförändrande kraft en organisation kan vara. Det är en förutsättning för att de skall engagera och organisera sig även som vuxna och aktivt medverka i samhällsarbetet. Ju fler som aktivt sluter sig samman, desto större är förutsättningarna för att de gemensamma behoven kommer att tillgodoses. När en organisation är riksomfattande med många lokala föreningar eller avdelningar har den förutsättningar att inte endast påverka den allra närmaste miljön utan även de sociala, ekonomiska och kulturella villkoren för hela nationen. S. k. stora riksomfattande organisationer består ju oftast av många små lokala föreningar, vilkas initiativ och förslag kan få stor uppslutning genom de kanaler som finns i riksorganisationen och det samarbete som utvecklas i den. har till uppgift att fullfölja och förverkliga de kulturpolitiska mål som antog 1974. Med utgångspunkt i dessa mål skall bl. a. fördela vissa kulturanslag som kulturtidskriftsstöd, utrustningsbidrag, bidrag till försöks- och utvecklingsprojekt. I allt högre grad har dessa anslag fördelats till s. k. små och lokala initiativ. och dess nämnder har t. o. m. antagit vissa principer för denna fördelning, vilka säger att riksorganisationer och deras regionala eller lokala led utesluts ur fördelningen. Vid sidan av det betänkliga i att en statlig myndighet fördelar anslag till lokala projekt, som egentligen borde vara i första hand en angelägenhet att stödja, är det i högsta grad anmärkningsvärt att riksomfattande organisationer och deras olika led utesluts från det ekonomiska stöd för kulturaktiviteter som staten ger via . Det finns ingenstans i de av antagna kulturpolitiska riktlinjerna angivet att statsbidragen skall fördelas på sådant sätt. De principer beslutat följa är misskrediterande för och diskriminerande mot de många små och självständiga lokala organisationer som slutit sig samman till olika riksförbund. diskriminerar folkrörelserna och de samarbetssträvanden som finns inom dessa fritt och frivilligt arbetande organisationer. måste reagera mot detta och uttala att varje lokalt verksam frivillig sammanslutning skall behandlas på ett likvärdigt sätt av i anslagshänseende. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att kulturstöd skall utdelas efter ansökningars innehåll och de förutsättningar sökanden bedöms ha att genomföra verksamheten. G. ()