mot · G3021546 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1546 om sysselsättningsfrämjande åtgärder i näringsliv har byggts upp genom ett utnyttjande av länets stora naturresurser skog, och vattenkraft. Industrin har varit kapitalintensiv, relativt ensidig och har haft en synnerligen hög exportandel. Ökande utländsk konkurrens för länets oförädlade industriprodukter har lett till avsättningssvårigheter, försämrad lönsamhet, sysselsättningsminskning och anställningsstopp hos de stora basindustrierna. Problemen har förstärkts av en konjunkturnedgång, och de ser ut att fortsätta även . För bedöms att av industrin finns inom branscher som stagnerat mot för riksgenomsnittet. Kännetecknande för länet är dels att staten står som ägare av 2/3 av länets industri, dels att länets större företag till helt övervägande del styrs från huvudkontor utanför länet. Trots stora satsningar av regionalpolitisk, arbetsmarknadspolitisk och näringspolitisk art för att förbättra arbetsmarknadsläget både är antalet människor, som står utanför den ordinarie arbetsmarknaden, förfärande högt. Kvarstående arbetslösa var 7 378. Till detta skall läggas 9 854 personer i arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete. De här siffrorna innebär trots allt en minskning av arbetslösheten i jämförelse med 1978. Det behövs fortsatt målmedvetet arbete för att få trygga jobb i . Riksdag och regering har slagit fast de regionalpolitiska målen. Självklart har då staten ett stort ansvar för den regionalpolitiska utvecklingen, inte minst i egenskap av ägare till , , och . Basindustriernas utveckling måste tryggas, småföretagens villkor förbättras, tekniska högskolan och regionala investerings- och utvecklingsfonderna successivt utvecklas och förstärkas för att sammanlagt förbättra möjligheterna till arbete i . , ett metallurgiskt centrum har tidigare uttalat att skall bli ett metallurgiskt centrum. I finns f. n. landets enda metallurgiska forskningsstation i pilotplant-skala. Dessutom finns vid tekniska högskolan utbildning och forskning inom områden som gränsar mot metallurgin. När tekniska högskolan i byggdes upp, flyttades utbildningen och forskningen inom gruvområdet från , medan den metallurgiska delen lämnades kvar. Tekniska högskolan i försöker nu ändra inriktningen av verksamheten inom metallurgin och ge den en materialteknisk profil. Mot denna bakgrund vore det rationellt att flytta den metallurgiska utbildningen och forskningen från KTH till och samordna den med de resurser som finns där . Förutsättningarna för detta bör undersökas. Ett mineraltekniskt utvecklingscentrum bör byggas upp i . Dess huvuduppgifter skulle vara att utföra kvalificerade tekniska företagsekonomiska och samhällsekonomiska utredningar och analyser av intressanta malm- och mineralförekomster inom länet. Det skall också kunna verka för att en brytning och förädling av de viktigaste förekomsterna kommer till stånd. fungerar inte den här processen tillfredsställande (prospektering, teknisk analys, ekonomisk analys, exploatering) - den är dock av utomordentlig vikt för hela landet, inte enbart för . För att kunna effektivisera malmutvinningsprocessen är det viktigt att bygga upp utvecklingscentrat i anslutning till SGU och högskolan i . bör ge regeringen i uppdrag att snabbt utreda förutsättningarna för inrättandet av ett mineraltekniskt utvecklingscentrum. Gemensamt för de flesta företagare i är att de har långa avstånd till sina kunder. Ett norrbottensföretag måste täcka in 2/3 av yta för att få den köpkraft som ett storstadsföretag har inom . Här gäller det att dels hitta produkter som kan bära dessa kostnader, dels att få ett väl fungerande transportstöd för att utjämna avståndskostnaderna. För de mindre företagen är kostnaderna för marknadsföring och för den personliga kontakten med blivande kunder en tung utgiftspost. Studier som utförts vid visar att ett företag i norra måste betala 3 till 4 gånger så mycket som ett företag i för att kunna genomföra ett jämförbart resprogram. De lågprislinjer som har införts på flyget har för de företagare som kunnat utnyttja dem inneburit minskade personkostnader. Tyvärr innebär det snarare en fördyring för att använda sig av dessa flyglinjer (f. n. kostar en flygbiljett med ordinarie plan . tur och retur ) på grund av de restriktioner i form av speciella avgångstider och krav på bortvaro som finns kopplade till dem. Det vore därför angeläget att dessa restriktioner ändrades så att även företag i den nordligaste delen av vårt land kan använda sig av lågprislinjerna. Går det inte att på detta sätt minska företagens persontransportkostnader bör möjligheten att införa ett persontransportstöd undersökas. När det gäller godsfrakter finns ett transportstöd Ett fraktstöd bör också omfatta sjötransporter, annars snedvrids konkurrensen. Ett sjötransportstöd av finsk modell, där stödet utbetalas per ton oavsett destination, borde därför utredas närmare. verksamhet är av stor betydelse för . 1978 sysselsattes drygt 6 800 personer i företaget. Därefter har en minskning skett. Lågkonjunktur och avsättningssvårigheter och låga malmpriser har inneburit problem med lönsamhet och haft till följd ett långvarigt anställningsstopp. har malmpriserna höjts något och försäljningen ökat. Av stor vikt för möjlighet att nå lönsamhet är fraktavtalets utformning. Ett nytt fraktavtal mellan och SJ undertecknades . Tyvärr kan det konstateras att också det nya fraktavtalet innebär stora påfrestningar på konkurrenskraft och möjligheter att få en lönsam produktion. gjorde en förlust på /ton vid export över hamn. höjdes fraktkostnaden från /ton till /ton. Som jämförelse kan nämnas att kostnaden var /ton. var lönekostnaden /ton och fraktkostnaden /ton för Malmbergsrörelsen vid järnvägsvakt från till . Fraktkostnaden utgör en orimligt stor del av den totala tonkostnaden. Av SJ:s kalkylkostnad (t. o. m. ) på /ton anges /ton vara fasta kostnader och driftkostnaderna /ton. Eftersom de fasta kostnaderna är så höga är fraktat tonnage av mindre betydelse. En viktig förutsättning för fortsatt malmexport över södra omloppet är att de s. k. fasta kostnaderna minskas. I det sammanhanget borde granskas. Det kan inte vara rimligt att fortsättningsvis göra avskrivningar på värdebeständiga investeringar i banvallar och skärningar som byggts . Om man inte kan få till stånd ett vettigt fraktavtal mellan SJ och , som innebär en sänkning av fraktkostnaderna på , kommer det att få svåra konsekvenser för gruvbrytningen och för stålproduktionen i . som sådan torde vara betald genom SJ:s stora vinster på dessa transporter. Regeringen bör ta initiativ till en omprövning av fraktavtalet mellan och SJ. har bidragit med råvaror, som antingen exporterats eller vidareförädlats söderut. krävs en ökad vidareförädlingsgrad inom länet för att få lönsamhet och sysselsättning. Det borde vara så att den som använder en ändlig resurs i form av t. ex. malm eller mineraler borde avsätta en viss summa per ton för såld råvara till en fond för utveckling av näringslivet på den ort där råvaran tas till vara. Då skulle nya jobb kunna skapas och bidra till en tryggare sysselsättning. Detta bör regeringen utreda. Vattenkraften är en förnyelsebar resurs till fromma för hela landet. I en analys, som professor I. har gjort, konstateras att basnäringar inte haft särskilt svagt rörelseresultat, om man jämför med privata stora koncerner inom samma produktionsområden i Syd- och . Man har liksom dessa företag täckning för sina rörliga kostnader. Skillnaden har varit att de sydliga koncernerna har haft höga inkomster från energiproduktion. I är denna skild från industrikoncernerna och ligger i ett statligt företag, . Nettovinsten från elkraftproduktionen i är enligt professor ca 700 milj. kr. Detta kommer inte länet till godo. Det vore rimligt att en del av denna nettovinst användes för att ge industri och invånare en billig eltaxa. Möjligheten att genomföra detta bör undersökas. fick fyra filialetableringar - , , Asea Isolation, - med stöd av investeringsfondspengar. Dessa företag har givit bestående sysselsättning. Det är rimligt att samma ordning återigen tillämpas så att frisläpp av företagens investeringsfonder skall ske i linje med regionalpolitiska målsättningar. Genom statsmakternas beslut skall fonderna kunna utnyttjas vid nyetablering och utveckling av industri inom . Med hänvisning till det anförda hemställs* 1. att hos regeringen begära en snabb utredning av förutsättningarna för inrättandet av ett mineraltekniskt utvecklingscentrum i , 2. att hos regeringen begära förslag till detaljutformning av en utvecklingsfond, 3. att hos regeringen begära att en del av nettovinst från eklraftproduktionen i används för att ge länets industri och invånare sänkt eltaxa. * Se även motionerna 1979/80:1547-1548. 4. att anhålla att regeringen undersöker möjligheten att i vissa fall använda frisläpp av investeringsfonder för etablering av företag i , 5. att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen i övrigt anförts.