mot · G40265 · 1980-11-06 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. Ändring av 10 § datalagen Rätten tilt insyn i dataregister är en av de för den enskilde väsentligaste reglerna i datalagen. För att kunna utnyttja sin rätt till insyn måste emellertid den enskilde veta vart han skall vända sig med begäran om registerutdrag. Visserligen har datainspektionen utgivit en registerförteckning kallad Personregister i , innehållande uppgifter om hur man hittar de större och intressantare registren. Då datainspektionens marknadsföring av skrifter varit begränsad eller obefintlig, enligt uppgift av brist på personella och ekonomiska resurser för informationsverksamhet, har endast ett begränsat antal personer uppmärksammat skriftens existens. I stället har en rad s. k. ombudsföretag dykt upp. Deras affärsidé är att mot en avgift av . per person vidarebefordra begäran om registerutdrag till ett antal större personregister. Denna tjänst marknadsförs som fullständig datautredning m. m. Ombudsföretagens verksamhet har säkerligen medfört omfattande kostnadsökningar för registeransvariga såväl på den offentliga som på den privata sektorn genom att utdrag regelmässigt begärs från dessa för varje person som anlitar ombudsföretag. I propositionen föreslås, i syfte att komma till rätta med det inte avsedda bruket av 10 § datalagen, att begäran om utdrag inte får göras genom ombud, dvs. framställningen måste göras skriftligen med egenhändig underskrift av den som önskar registerutdrag. Såvitt jag kan se innebär ändringsförslaget bl. a. att möjligheten för registrerad att begära registerutdrag muntligen, t. ex. per telefon, kan upprätthållas. Då det å andra sidan torde vara mycket lätt för ombudsföretagen att anpassa sina rutiner till den föreslagna bestämmelsen varigenom det avsedda syftet inte nås, vill vi ifrågasätta om förslaget att inskränka 10 § datalagen är den rätta metoden att komma till rätta med grundproblemet, som i korthet alltså är följande: Allmänheten upplever ofta en oro över den alltmer utbredda registreringen av personuppgifter på data. Informationen om innebörden av samhällets datorisering och t. ex. utformning av nuvarande och planerade register till allmänheten har varit ytterst begränsad. Allmänheten har emellertid ett stort behov av information i dessa frågor. De fullständiga datautredningar som ombudsföretagen erbjuder fyller - låt vara på ett dåligt sätt - denna brist, dvs. allmänheten gör sig via ombudsföretagen och 10 § datalagen underrättad om 1* 1980/81. hur datoriseringen av samhället skett. Det är förvisso ett dyrt sätt att få fram information i frågan. Den föreslagna ändringen av 10 § datalagen kommer dock troligen att föranleda att ombudsföretagen anpassar sig till läget, och antalet framställningar om registerutdrag blir knappast mindre efter lagändringen. På litet bör problemet kunna lösas genom bättre information till allmänheten om datoriseringen av vårt samhälle. Uppgiften torde i och för sig redan åligga datainspektionen som dock saknar resurser för genomförande av en sådan informationsinsats. Om datainspektionen kunde ges resurser på detta område skulle det leda till att vad som betraktas som okynnesanvändning av 10 § datalagen skulle minska väsentligt i omfattning. Jag anser vidare att konsumentombudsmannen bör uppmärksamma och granska ombudsföretagens verksamhet och medverka till att dubiös affärsverksamhet på detta område försvinner. Jag hemställer därför att förslaget om ändring av 10 § datalagen avslås och att återvisar frågan till regeringen för ny beredning varvid ovan antydda informationsinsats i första hand bör ifrågakomma. Med hänvisning till vad jag anfört i föreliggande motion hemställer jag att beslutar 1. att avslå propositionens förslag om ändring av 10 § datalagen, 2. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om ökad information till allmänheten om datoriseringen av vårt samhälle.