mot · G3021018 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1018 av m. fl. om vissa alkoholpolitiska åtgärder Alkoholmissbruket är vårt största sociala problem. En realistisk uppskattning är att uppemot 300 000 personer lider av allvarligare alkoholproblem. Antalet människor som drabbas av alkoholskador torde vara i ökande. Särskilt oroande är alkoholkonsumtionen bland ungdom där alkoholdebuten sker vid allt lägre ålder. Ett alkoholmissbruk som grundläggs i tidig ålder innebär risken att den drabbade aldrig får anpassa sig till en normal livsföring. Orsakerna till alkoholmissbruket är många och fordrar samordnade insatser över en hel rad områden. Den hittillsvarande samhällsplaneringen, framför allt , skedde utan tillräckligt hänsynstagande till människors behov. Följden blev att vi fick gigantiska och sterila bostadsområden där människor hade svårt att finna sig till rätta. Befolkningsomflyttningarna, som skedde i strukturomvandlingens spår, gjorde att många människor förlorade sin förankring i en invand miljö. För många ledde flyttningspolitiken till att de förlorade kontakterna med släkt och vänner, och den värdefulla kontakten mellan generationerna gick om intet. På de nya orter dit folk flyttade har man inte förmått återskapa trivseln och hemkänslan, utan många känner främlingskap i de nya miljöerna. varnade på ett tidigt stadium för koncentrationspolitikens följder, men varningarna fick klinga ohörda. För många barn och ungdomar har skolan inte förmått ge tillräcklig trygghet och säkerhet för att de skall kunna klara steget ut i vuxenlivet. Kontakten mellan skolan och arbetslivet har varit bristfällig. För många, framför allt för dem som inte skaffat sig gymnasial utbildning, har den första kontakten med arbetslivet blivit negativ när de inte lyckats få arbete. Ungdomsarbetslösheten har i sin tur inneburit risk för många ungdomar att hamna i en passiv tillvaro, där de tar sin tillflykt till alkohol- och narkotikamissbruk. Alkoholmissbrukets skadeverkningar både för enskilda individer och för hela samhället gör att insatserna för att minska alkoholskadorna måste vara en av samhällets huvuduppgifter. För att effektivt komma till rätta med alkoholmissbruket måste de förebyggande insatserna inta en central plats. Det är genom att få människor att visa återhållsamhet i användande av alkohol och genom insatser på ett tidigt stadium, när tendenser till missbruk visar sig, som vi mest framgångsrikt kan bekämpa alkoholismen. Ett stort ansvar vilar på socialvården och sjukvården, men det ansvaret måste delas även av näringslivet, fackföreningarna, föreningslivet i övrigt och av skolan. Först och främst är det dock alltid vi som individer som måste känna ett ansvar. Vi får som medborgare inte tro att kampen mot missbruket enbart kan överlåtas åt de samhälleliga organen. I alltför hög grad har vårt samhälle präglats av denna form av solidaritet över skattesedeln. Vi måste vara beredda att personligen ställa upp för människor i vår omgivning som löper risk att hemfalla åt alkoholmissbruk, vare sig det gäller en släkting, en granne eller en arbetskamrat. Vuxengenerationen måste också iaktta återhållsamhet med alkohol för att kunna utgöra förebild för barn och ungdom och för att understryka allvaret i varningarna för alkoholbruket. har skett en nästan oavbruten ökning av alkoholkonsumtionen. har den totala alkoholkonsumtionen fördubblats här i landet. Eftersom det finns ett klart samband mellan konsumtionsnivån och alkoholskadorna, har denna ökning lett till att allt fler människor fått sjukliga förändringar till följd av sin alkoholkonsumtion. Med smärre avbrott synes denna utveckling fortsätta. Därför krävs fortsatt ökade insatser för att komma till rätta med alkoholmissbruket. En viktig grund för arbetet med att komma till rätta med alkoholskadorna lades genom beslut om ett alkoholpolitiskt program (prop. 1976/77:108). Därvid fastslog en övergripande målsättning som innebär att den totala alkoholkonsumtionen skall nedbringas för att motverka alkoholskadorna. Programmet bestod av samlade insatser över hela samhällslivet. Några av de viktigaste åtgärderna var följande: o tilldelades det centrala ansvaret för samhällets alkoholpolitik. o En centralnämnd för alkoholfrågor inrättades under , o uppgifter på alkoholområdet överfördes på . o Ökade resurser satsades på förebyggande åtgärder och upplysningsverksamhet. o Samhället skall kunna lämna bidrag till särskilda riksomfattande informationskampanjer, bl. a. i arbetslivet, o Utvidgad undervisning i missbruksfrågorna samt fortbildning av skolans personal i missbruksfrågorna. o Försöksverksamhet med fritidsaktiviteter för utsatta grupper bland både barn och vuxna, o Ökat stöd till nykterhetsorganisationer. o Utvidgad forskning om alkohol. Tyvärr har det av antagna alkoholpolitiska programmet inte i sin helhet fullföljts på det kraftfulla sätt som varit önskvärt. Programmet har en långsiktig inriktning, vilket fordrar att en kontinuerlig uppföljning sker. Det är därför med tillfredsställelse vi konstaterar att den nya regeringen i budgetpropositionen (prop. 1979/80:100) klart markerar sin strävan att fullfölja det långsiktiga program som lade fast . Till de positiva inslagen i regeringens förslag hör bl. a. utbyggnaden av vårdplatser vid behandlings- och inackorderingshem. De ytterligare 10 milj. kr. som satsas på opinionsbildning och attitydbearbetning mot alkoholkonsumtion och drogmissbruk samt kampanjer mot langningen bekräftar det allvar med vilket regeringen ämnar ta itu med situationen. I huvuddragen instämmer vi i regeringens olika förslag. På några punkter vill vi emellertid föreslå åtgärder som vi menar ytterligare är ägnade att förstärka samhällets möjligheter att motverka alkoholmissbruket. Berusning på allmän plats Enligt 16 kap. 16 § i kan den som förtär alkohol på allmän plats dömas för förargelseväckande beteende. synes ha skett en liberalisering i rättspraxis på så vis att domstolarna i en allt mindre utsträckning dömer folk för förargelseväckande beteende när de förtär alkohol offentligen. I och för sig kan en sådan förseelse anses vara av ringa art. Emellertid måste mot detta vägas att en förklaring till den ökande alkoholkonsumtionen ligger i en alltmer accepterande attityd till alkoholbruket från samhällets sida, där olika inslag som var för sig är av ringa betydelse tillsammantagna lett fram till en låg-gå-inställning till alkoholbruket. Vi menar därför att det är värdefullt om samhället lagstiftningsvägen skärper attityden mot alkohol även på denna punkt. Visserligen kan en kommun i en lokal ordningsstadga besluta om förbud i berört avseende, men den grundläggande regleringen bör enligt vår mening ske i . I den nuvarande lagstiftningen saknas möjlighet att förverka alkoholen för den som förtär alkohol på allmän plats, vilket begränsar polisens möjligheter att ingripa mot störande beteende. Eftersom barn och ungdomar genomgår en känslig utveckling under sin uppväxt, där de tar intryck av de attityder de möter ute i samhället och bland vuxna, skulle det ha ett viktigt normbildande värde om samhället skärpte sin attityd mot dem som förtär alkohol på allmän plats. Vi anser därför att en utredning bör ske med syfte att ta fram förslag till lagregler som klart anger att det är förbjudet att förtära alkohol på allmän plats och som dessutom gör det möjligt att förverka alkoholen. Självfallet kan tänkas att trots sådana lagregler medge undantag när särskilda skäl gör det påkallat. Prisinstrument har här i landet använts som ett medel för att begränsa alkoholkonsumtionen. Genom särskilda riksdagsbeslut har skatten på alkohol successivt anpassats till prisutvecklingen. Höjningarna har emellertid skett oregelbundet och med långa mellanrum. Detta har inneburit att alkoholen, när förflutit mellan prishöjningarna, relativt sett blivit billigare jämfört med andra varor. Exempelvis hade ingen höjning skett av alkoholskatten mellan och den senaste höjningen, som skedde . Enligt vår mening bör som ett led i alkoholpolitiken höjningarna av alkoholskatten ske med kortare mellanrum, så att priserna på alkohol kan följa den allmänna prisutvecklingen och även kan höjas därutöver i konsumtionsbegränsande syfte. Vi föreslår därför att uttalar sig för att priserna på alkohol mer aktivt skall användas i konsumtionsbegränsande syfte. Efter beslut av 1975 krävs att förpackning till tobaksvara skall vara märkt med upplysning om hälsorisker vid tobaksbruk och med uppgift om skadliga ämnen i tobak. Den formen av konsumentupplysning anser vi som ett värdefullt inslag i insatserna för att nedbringa rökningen, som orsakar mycket lidande och stora kostnader genom att belasta sjukvården. Liksom tobaken innebär alkoholen stora hälsorisker. Någon principiell skillnad mellan att ha varningstext på tobak och på alkohol anser vi inte finns. Det torde röra sig om en föga kostnadskrävande och enkel åtgärd att förse alkoholförpackningar med varningstext. Vi anser därför att varningstext bör införas på förpackningar för alkoholhaltiga drycker och föreslår att begär förslag därom. Ett viktigt led i alkoholpolitiken är att skapa nya attityder till alkoholbruket. Vi måste komma ifrån en utveckling där alkoholen betraktas som ett alltmer självklart inslag i umgänget mellan människor såväl i privata sammanhang som i yrkeslivet och föreningslivet. Vuxengenerationen måste i sin livsföring visa återhållsamhet med alkohol för att barn och ungdom skall kunna inse allvaret i varningarna för alkoholen. Vid representation i olika sammanhang förekommer alkohol i alltför stor utsträckning. Ofta är det ren slentrian som gör att man serverar alkohol vid representation. Visserligen tycks insikten ha ökat om att man vid representation skall visa återhållsamhet, men ännu återstår mycket att göra. Särskilda krav måste ställas på den offentliga sektorn att undvika alkohol. Men även föreningslivet och näringslivet måste känna sin del av ansvaret. Vi föreslår därför att uttalar en rekommendation om att yttersta återhållsamhet med alkohol skall visas vid all representation. Ett sådant uttalande bör vara direkt vägledande för alla statliga organ men även beaktas i andra sammanhang. Desutom bör uttalandet beaktas av regeringen inför de överläggningar som socialministern aviserar skall ske med företrädare för Folkrörelsesverige om hur man skall kunna komma till rätta med alkoholproblemen. I den lag om tillverkning av drycker som antog i samband med det alkoholpolitiska beslutet förbjöds tillverkning av vin genom användande av extrakt och koncentrat av olika fruktsafter. Detta förbud har kunnat kringgås genom försäljning av s. k. snabbvinsatser, där man i stället för extrakt eller koncentrat av fruktsaft använder sig av råsaft. Enligt vår uppfattning är snabbvinsatserna att betrakta som ett negativt inslag i alkoholpolitiken genom att göra alkohol snabbt tillgängligt till lågt pris. I den mån egentillverkning av vin skall vara tillåten bör den begränsas till att ske meddelst naturlig, obearbetad fruktråvara i någon form. Vi hemställer därför till regeringen om skyndsamt förslag innebärande förbud mot tillverkning av vin meddelst användande av s. k. snabbvinsatser. Langningen av alkohol, särskilt till minderåriga, är ett av de stora alkoholpolitiska problemen. Det är därför ett bra initiativ regeringen kommer med när den avser att starta en bred aktion mot langningen. Mycket kan vinnas på information och upplysning för att få slut på langningen. Särskilt glädjande var de spontana initiativ som en del ungdomar tog inför Luciafirandet 1979 när man på flera platser demonstrerade mot langningen utanför . Det visar på att det finns en ökande medvetenhet hos den unga generationen om langningens fördärvlighet. Dessa ungdomars initiativ måste följas av kraftfulla insatser från vuxengenerationen i kampen mot langningen. Vi måste få till stånd ändrade attityder gentemot langningen. De flesta människor inser langningens skadlighet, men av ren tanklöshet köper många vuxna ut alkohol till ungdomar. Vi har också nått dithän att människor står passiva när de uppmärksammar langning fastän de inser det brottsliga i förfarandet. Självfallet betjänas inte samhället av att vi skapar en angivarmentalitet, men i de fall som människor blir varse att någon langar alkohol måste det uppfattas som vars och ens skyldighet att ingripa genom en polisanmälan. En grupp som ofta har en god bild av langningens omfattning är personalen på butiker. Enligt nuvarande regler skall de inte anmäla till polisen om de misstänker att någon kund, som regelbundet köper ut stora mängder alkohol, använder denna i langningssyfte. Enligt vår uppfattning skulle det vara motiverat att föreskriva ett sådant åliggande. Frågan om inköpsregistrering av alkohol har rönt stort intresse i den alkoholpolitiska debatten. hade vi inköpsregistrering via det s. k. motbokssystemet. Utan tvivel ledde motbokens avskaffande fram till en klar höjning av den totala alkoholkonsumtionen. har frågan om återinförande av någon sorts inköpsregistrering ånyo kommit att debatteras intensivt. har förts bl. a. mot bakgrund av alarmerande rapporter om alkoholskadornas förödande omfattning och den alltmer tilltagande ungdomsalkoholismen. Enligt vår mening måste vi hålla alla möjligheter öppna för att få ned alkoholkonsumtionen. Det långsiktiga alkoholpolitiska programmet tillsammans med ytterligare åtgärder, t. ex. kampanjen mot langningen, kan visa sig ge goda resultat. Om så inte sker utan den totala alkoholkonsumtionen ligger kvar på ungefär nuvarande höga nivå , måste vi vara beredda på att införa en inköpsregistrering vid systembutikerna. För att så skall kunna ske med kort varsel är det viktigt att det finns ett system för inköpsregistrering färdigt, vilket kan träda i kraft med kort varsel. Vi föreslår därför att hos regeringen begär utredning av ett system för registrering av alkoholinköp, vilket om så befinns nödvändigt snabbt kan sättas i verket. Ett sådant system bör ha som främsta uppgift att komma till rätta med langningen av alkohol. Dessutom ger det en effektiv möjlighet att förhindra ungdomar att inköpa alkohol i systembutikerna. Med hänvisning till det anförda hemställs* 1. hos regeringen uttalar sig för att prispolitiken för alkohol mer aktivt skall användas i konsumtionsbegränsande syfte, 2. hos regeringen begär förslag till varningstext på alkoholförpackningar, 3. uttalar sig för återhållsamhet med alkohol vid all representation, 4. hos regeringen begär utredning av ett system för inköpsregistrering av alkohol. () MAJ () () () () () () () * Se även motionerna 1979/80:1019-1020.