ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302707 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. Ceaverken i , som sysselsätter ca 200 personer, ägs av och är den enda tillverkaren av röntgenfilm och fotosättningspapper i . Företagets produkter måste sägas ha stort intresse för försörjningsberedskapen, eftersom de utgör nödvändiga färskvaror för sjukvården och tidningspressen. Ceaverken har fått möta hård konkurrens från de multinationella företag som tillverkar motsvarande produkter. Detta har lett till att lönsamheten varit dålig under . Förekomsten av inhemsk produktion har emellertid lett till att de utländska företagen hållit sina priser nere i . Ceaverkens existens har alltså i sig inneburit en samhällsekonomisk vinst på grund av sjukvårdens minskade kostnader för röntgenfilm. Ceaverkens förluster ledde till att Statsföretag 1978 övervägde att sälja aktiemajoriteten till ett av de konkurrerande multinationella företagen. Detta ledde till stor oro hos de fackliga organisationerna, då man befarade att det skulle leda till en nedläggning av tillverkningen vid Ceaverken. Överstyrelsen för ekonomiskt försvar (ÖEF) ansåg emellertid att det av beredskapsskäl var betydelsefullt med en fortsatt svensk produktion av röntgenfilm och fotosättningspapper. ÖEF och Ceaverken enades därför om ett villkorligt avtal, enligt vilket ÖEF skulle svara för vissa fasta kostnader, 9 å 10 milj. kr. , mot att Ceaverken åtog sig viss beredskapsproduktion. Avtalet innefattade också ett avskrivningslån på 10 milj. kr. Avsikten var att en rekonstruktion av företaget skulle genomföras . Den nya trepartiregeringen ville dock inte godkänna detta avtal. meddelade handelsministern som svar på en fråga i att det statsfinansiella läget gör att man noga vill pröva nya åtaganden för försörjningsberedskapen. Regeringen hade därför uppdragit åt ÖEF att skyndsamt göra en kompletterande utredning som belyser olika alternativa möjligheter att tillgodose beredskapsbehovet av röntgenfilm, fotosättningspapper och grafisk film. Medan denna utredning pågår har företaget påbörjat ett intensivt rekonstruktionsprogram, baserat på det med ÖEF tecknade avtalet. Ceaverkens personal har stora förväntningar på det påbörjade åtgärdsprogrammet. Enligt vår bedömning finns det goda förutsättningar för att Ceaverken åter skall kunna bli ett lönsamt företag, om man får arbetsro för att genomföra sitt rekonstruktionsprogram. emellertid om osäkerhetsperioden förlängs alltför mycket. Vi ser det som synnerligen allvarligt om en svensk försörjningsberedskap på detta viktiga område skulle avvecklas. Vi tror att OEF kommer till samma slutsats. Vi hoppas att detta också blir regeringens bedömning. Med hänsyn till tidigare borgerliga regeringars agerande i frågan vill vi dock försäkra oss om att regeringen inte tar ett negativt beslut utan hörande. Med hänvisning till det anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att Ceaverkens fortbestånd och utveckling som svenskägt företag måste säkerställas och därmed bevarandet av såväl sysselsättning som försörjning med röntgenfilm och fotosättningspapper. () () () () () ()
mot · G302708 · 1980-01-22 00:00:00 — om inventering och brytning av smärre mineralfyndigheter är ett län rikt på och industrimineralförekomster. Länet intar en för landet unik plats i detta sammanhang, och även från internationell synpunkt är råvarureserven betydande. Här finns t. ex. tre gruvor som i sitt slag är de produktionsmässigt största i landet och även vid en internationell jämförelse står långt framme. Det gäller blygruvan i , koppargruvan i och järnmalmsgruvan i . I länet finns också en stor mängd förekomster av och industrimineral. Den senare biten har fått ökad aktualitet. importerar stora mängder industrimineral till användning i svensk industri, men självförsörjningsgraden är mycket blygsam. Vpk har bl. a. i förslaget till utvecklingsplan för (presenterat även i riksdagsmotioner) visat hur man dels genom direktbrytning av vissa industrimineral (talk, kalksten), dels genom tillvaratagande av industrimineral från gruvavfallet i Aitik kan få de nödvändiga råvarorna till en konstgödselfabrik i . Ett påtagligt faktum är dock att de mindre uppslag som finns i länet är dåligt undersökta. Speciellt gäller detta mineralbältet Svappavaara-Kaunisvaara. När det gäller detta område kan dock konstateras att den feodala lagstiftning som råder inom mineralområdet i flera fall hindrar en utveckling. I delstaten i har man gjort en kraftig satsning på mindre mineralförekomster. Enligt uppgift har 400-500 fyndigheter utnyttjats för drift i liten skala. Vpk anser att en sådan möjlighet finns även i . Därför måste SGU ges ökade resurser att göra en inventering och utvärdering av kända mineraluppslag i länet. Den teknisk-ekonomiska utvärderingen kan sedan göras genom konsultuppdrag från exempelvis , och det planerade utvecklingscentret i . Huvudansvaret för verksamheten skall ligga hos Statsföretag, inom vilket en styrelse inrättas med representanter för den fackliga och den politiska sektorn. Dessa skall givetvis rekryteras från . Deras uppgift blir bl. a. att lägga ut brytningsuppdrag på åkare osv. De stora prisfluktuationer som råder inom detta område gör det svårt med gruvverksamhet i liten skala. Staten måste därför garantera avsättning och stabila priser. Den drift som på detta sätt kan komma till stånd skulle kunna ge i storleksordningen 5-20 arbetstillfällen vid varje driftsgruva. Befintlig överkapacitet i anläggningar och anrikningsverk bör kunna utnyttjas i Ett riksdagsbeslut enligt förslaget skulle innebära att sysselsättning skulle kunna skapas i ett flertal Norrbottenskommuner som är utarmade på jobb. Dels kommer SGU att behöva anställa fältpersonal, dels kommer projektet att skapa arbeten direkt i brytning och inom åkeribranschen. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för att starta inventering, utvärdering och brytning av smärre mineralfyndigheter i , i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G302712 · 1980-01-23 00:00:00 — 1979/80 712-718 av m. fl. om investeringar i Stollhergsfältet Västerbergslagen i består av två kommuner. Inom de båda kommunerna finns som bekant såväl järnmalms- som sulfidmalmsförekomster av vilka allt färre bryts. Stollbergsfältet med sulfidmalmer är beläget i kommun och tillhör AB Statsgruvor. Brytning i Stollbergsfältet har pågått sedan 1200- eller , och det är ett av de äldsta gruvområdena i . bryts endast två malmkroppar. Den nuvarande rikmalmsbasen beräknas räcka , då verksamheten kan komma att nedläggas om inte en rikmalm inom målområdet påträffas . 65 kollektivanställda och 8 tjänstemän har sin utkomst vid fältet. Därutöver sysselsätts ca 10 entreprenörsanställda. har intensiva geologiska och geofysiska undersökningar bedrivits i Stollbergsfältet, såväl ovan som under jord. Undersökningarna under jord har bedrivits med diamantborrning och ortdrivning. har AB Statsgruvor reservert ca 1,3 milj. kr. för sulfidmalmsprospektering inom fältet. har reserverat ca 2,8 milj. kr. Ovan jord finns flera intressanta uppslag, som kommer att undersökas . Under jord har undersökningsarbetena t. v. avstannat beroende på att för fortsatt arbete erfordras drivning av undersökningsorten på 575-metersnivån. Förutsättningarna bedöms som mycket goda att påträffa en rikmalm inom målområdet. F. n. pågår också omkartering av äldre borrkärnor (). Arbetet bedrivs med medel anslagna av i . De senaste årens intensiva prospekteringsarbete har medfört att AB Statsgruvor ensamt inte kan bära kostnaderna för undersöknings/utfraktsorten på 575-metersnivån. Syftet med planerad investering är 1) att säkerställa företagets produktion av bly- och zinkslig , 2) att skapa angreppspunkter för undersökningar under 575-metersnivån. Företaget söker stöd för följande investeringsarbeten: Byte av nuvarande spel Bergarbeten ca = 0.7 milj. kr. Påfyllningsficka, tömningsläge till kross Vattenbassäng, pumpstation = 0,2 milj. kr. 200 m stigortsdrivning å . = 0,7 milj. kr. 1 700 m ortdrivning ä . = 6,8 milj. kr. Den pressade arbetsmarknaden inom och kommuner, där gruvnäringen drabbats särskilt hårt, tål inte någon ytterligare minskning av antalet arbetstillfällen. att beslutar anhålla att regeringen tar initiativ till en omfördelning av tillgängliga medel i syfte att säkerställa planerade investeringsarbeten i Stollbergsfältet, kommun. () () () ()
mot · G302714 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. har de konsumentpolitiska frågorna varit föremål för ett omfattande utredningsarbete. Ett viktigt instrument för att tillvarata konsumenternas intressen har också tillskapats genom marknadsföringslagen. kvarstår dock en del problem att lösa för att konsumenternas berättigade krav på att få en objektiv information om olika varor skall anses tillgodosett. I vårt land saknas fortfarande en generell bestämmelse om att de varor som tillhandahålls i den allmänna handeln skall vara försedda med varudeklaration eller innehållsförteckning. Lagstiftning finns f. n. för hälso- och miljöfarliga varor och för livsmedel. För en rad andra varor som används av allmänheten finns inga motsvarande bestämmelser. Det gäller t. ex. kosmetiska och hygieniska artiklar och rengöringsmedel av olika slag. När det gäller kosmetiska preparat används i marknadsföringen ofta mer eller mindre fantasifulla argument, medan däremot en saklig upplysning om vilka substanser produkten verkligen innehåller saknas. Detta har kunnat fortgå trots att det har visat sig att en del preparat kan förorsaka olika allgergiska besvär på grund av att de innehåller skadliga färg- och doftämnen. Några bestämmelser om kontroll eller varudeklaration av kosmetiska preparat finns inte. I andra länder, t. ex. . finns speciell lagstiftning som reglerar produktion och försäljning av livsmedel, läkemedel och kosmetika. Denna fråga har varit föremål för behandling i vid ett flertal tillfällen. avslogs en motion om kontroll och obligatorisk varudeklaration av kosmetika (NU 1971:35) med hänvisning till det utredningsarbete som då pågick inom branschen. Sedan har frågan aktualiserats i under en följd av år. Något positivt resultat har emellertid ännu inte uppnåtts. Vi anser att konsumenten skall kunna avgöra om det i varan ingår substanser som man av olika skäl -1, ex. på grund av allergiska besvär - vill undvika att komma i beröring med. För att man skall kunna göra relevanta prisjämförelser är det också nödvändigt att det finns noggranna innehållsangivelser på förpackningarna. Det är väl känt att priserna på produkter med i princip samma innehåll kan variera starkt. Frånvaron av innehållsdeklarationer är således en påtaglig och helt onödig brist i konsumentupplysningen. I näringsutskottets betänkande 1975/76:14 (s. 32) har utskottet framhållit att ett varudeklarationssystem som är anpassat efter konsumenternas informationsbehov är en betydelsefull del av den konsumentpolitiska verksamheten. Med hänvisning till detta uttalande och till att frågan ännu inte fått någon positiv lösning anser vi det nödvändigt att hos regeringen begär att bestämmelser skall utarbetas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att bestämmelser om innehållsangivelser utarbetas i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · G302715 · 1980-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om ett branschregister över näringsidkare inom byggbranschen Enligt Arbetslivscentrums rapport 1979 fanns i landet över 63 000 enpersonsföretag som hade B-skattesedel. Utav dessa återfinns 35 066 i centrala företagsregistret, medan 28 412 inte hade registrerat sig som företagare och ej heller inbetalat någon moms för försålda varor eller tjänster. Ett område där denna form av näringsidkande växer fortare och mer okontrollerat än någon annanstans är byggnadssektorn. Vem som helst, med något undantag, kan etablera sig som näringsidkare inom branschen, medan byggnadsarbetare av alla kategorier måste utbilda sig under för att komma i fråga som byggnadsarbetare. En undersökning som gjorts av tidningen tillsammans med avd. 2 i visar att de s. k. skuttarna undanhåller stora summor från beskattning . Det var 20 slumpvis utvalda skuttare som granskades. Resultatet blev häpnadsväckande. De 20 skuttarna betalade sammanlagt . i skatt eller . Detta utgör ca en fjärdedel av vad en normalinkomsttagare inom branschen betalar. Sätter man dessa siffror i relation till det antal skuttare som opererar inom branschen så förstår var och en att det rör sig om betydande belopp som övervältras på solidariska skattebetalare. Från skattesynpunkt är det alltså mycket otillfredsställande att denna form av verksamhet får förekomma helt okontrollerat. Genom undanhållande av skatt och sociala avgifter samt innehav av dålig utrustning, oftast några enkla handverktyg, kommer skuttarna i en bättre konkurrenssituation än de seriösa näringsidkarna inom branschen. och branschorganisationerna har också reagerat mycket starkt mot denna okontrollerade, illojala konkurrens genom att kräva etableringskontroll. Från konsumentsynpunkt är det också påkallat att någonting görs för att man skall komma till rätta med skuttarna. De lokala konsumentvägledarna har en mångfald av ärenden att handlägga till följd av undermåligt utförda arbeten, främst inom måleribranschen. Av erfarenhet vet vi att det är mycket svårt för konsumenten att få rättelse av näringsidkare med så lös etablering. I en motion, framlagd under allmänna motionstiden , krävdes att informationsplikt om vem som är arbetsgivare, beställare, skulle föreskrivas. hänvisade då till den kommande konsument tjänstlagen och menade att denna skulle lösa dessa frågor. Vi motionärer tror inte att så blir fallet. Alla skäl talar för att någonting måste göras för att man skall komma till rätta med den osunda hantering som florerar inom byggnadsbranschen. Det är högt att någon form av kontroll av dem som skall etablera sig som näringsidkare inom byggbranschen införs. Då kan kanske frågan om vem som har arbetsgivaransvaret också lösas. Med hänvisning till vad ovan sagts hemställs att uttalar sig för att någon form av auktorisation införs samt att ett branschregister upprättas för dem som skall etablera sig som näringsidkare inom byggbranschen i enlighet med vad som i motionen anförts. HANS () i () ()
mot · G302717 · 1980-01-23 00:00:00 — om tillvaratagande av träavfall vid röjning av kraftledningsgator I den pågående energidebatten har det slöseri med energi och energiråvaror som förekommer ofta påpekats. Beräkningar har gjorts av de betydande mängder grenar, toppar och stubbar som blir kvar i skogen vid moderna awerkningsmetoder. Även i andra sammanhang förekommer slöseri med träråvara. Sålunda rensas våra stora kraftledningsgator med jämna mellanrum utan att något som helst tillvaratagande av avfallet sker, utan detta lämnas att ruttna på marken. Normalt sker sådan röjning i de stora kraftgatorna ungefär . Säkerligen kunde tidsperioden utsträckas till 15 eller utan att träden skulle hindra åtkomsten av ledningen eller kunna skada densamma. När sedan röjningen verkställs borde detta ske med en terränggående specialmaskin som kunde omvandla buskar och småträd till grönflis och uppsamla denna i säckar vilka sedan kunde avlastas på lämpliga platser för torkning åt varje markägare eller säljas till storförbrukare. Varje kraftproducent med ledningar skulle genom lag åläggas att på detta sätt se till att träråvaran tillvaratas. Med hänvisning till det sålunda anförda föreslås att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att förslag till lagstiftning om effektivt tillvaratagande av träavfall i samband med röjning av kraftledningsgator i enlighet med vad som anförts i motionen föreläggs .
mot · G302720 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om förhud mot engångsförpackningar av aluminium har i ett uttalande pekat på de långtgående planerna på byggandet av en fabrik för tillverkning av aluminiumburkar. Enligt dessa planer avser man att byta ut de nuvarande öl- och läskburkarna av bleckplåt mot burkar av aluminium och kunna slå ut glasflaskan. KF konstaterar helt riktigt att införandet av aluminiumburkar går stick i stäv med den önskvärda utvecklingen mot energisnåla förpackningar och minskad nedskräpning. Aluminiumburkarna är oförstörbara i naturen och alltså från nedskräpningssynpunkt ännu sämre än bleckburkarna. Vi delar KF:s uppfattning att ökad användning av returglas är den nödvändiga färdriktningen. Likaså är vi överens med KF att detta inte är någon privat angelägenhet utan av stor vikt för konsumenterna, samhället och handeln. Med hänvisning till ovanstående föreslås att uttalar sig för och hos regeringen hemställer om förslag om förbud mot tillverkning av öl- och läskburkar av aluminium i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) C.-IL (vpk) (vpk)
mot · G302721 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om verksamheten vid forskningsstationen för gruvbrytning I det av folkpartiregeringen stort uppslagna s. k. Norrbottenpaketet fanns också ett förslag om öppnande av en forskningsstation för gruvbrytning. Enligt förslaget skall verksamheten inriktas på att utveckla och pröva nya systemlösningar för brytning och uppfordring av malm till markytan i syfte att sänka kostnaderna för underjordsbrytning. Enligt en föregående utredning skall verksamheten stärka sysselsättningen inom gruvbranschen i . Det kan nu konstateras att den rationaliseringslinje som finns inbyggd i målsättningen i stället pekar på en kommande sysselsättningsminskning inom gruvindustrin. Den största nyttan av forskningsstationens verksamhet får med all sannolikhet i stället den industrigren som tillverkar gruvindustriutrustning. Den industrigrenen har ett saluvärde som är större än själva gruvindustrins. Till de större företagen inom denna bransch hör AtlasCopco, , Asea och . I Norrbottenpaketet sägs att ett samarbete mellan forskningsstationen och verkstäder i och skall kunna etableras. Man säger att det skall kunna skapa ett bättre sysselsättningsläge för de mekaniska verkstäderna i dessa län. Men varken i förslaget eller i utredningsmaterialet läggs det fram några politiskt fastställda riktlinjer om hur detta samarbete skall utformas. I stället framgår det av skrivningen att den styrelse som skall leda verksamheten kommer att bestå av ledamöter från bl. a. gruvindustrin och ledas av STU (styrelsen för teknisk utveckling). Därmed ges inga som helst garantier om att forskningsstationens verksamhet blir till nytta för . kommunisterna anser att det i förutsättningarna för forskningsstationens verksamhet bör inskrivas att verksamheten skall syfta till statligt patentägande som sedan kan nyttjas som ett regionalpolitisk! påtryckningsmedel mot gruvutrustningsindustrin. På detta sätt kan man åstadkomma nödvändiga nyetableringar och en breddning av basindustrin i malmfälten. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar sig för en sådan inriktning av verksamheten vid forskningsstationen för gruvbrytning att industriell utveckling i malmfälten gynnas i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G302722 · 1980-01-22 00:00:00 — om försök med kombinationssysselsättning i I i allmänhet och i dess inland i synnerhet är arbetslösheten svår. utgör därvidlag inget undantag. De två basnäringarna i länet, jordbruket och skogsnäringen, har förändrats kraftigt . Genom den snabba mekaniseringen i skogsbruket samt genom den stora nedläggningen av småjordbruken har befolkningen i skogsbygderna kraftigt minskats. Skapandet av nya arbetstillfällen har icke på långt när varit av den omfattningen att människorna har kunnat bo kvar i sina hembygder. Trots att en viss lokalisering av nya industrier skett till dessa regioner, råder en arbetslöshet på uppåt i ett flertal inlandskommuner. Till detta hör en snedvriden befolkningsstruktur, där andelen pensionärer är mycket hög. Strömmen av människor som måste flytta söderut kommer åter att öka; den påskyndas av skärpta regler för erhållande av arbetslöshetsunderstöd. En sådan utveckling är oacceptabel. För att vända den negativa trenden måste stora insatser göras som t. ex. lokalisering av större industrier kring vilka småindustrier kan växa upp. Detta kan bara lösas genom en planerad statlig industripolitik. Erfarenheterna visar också att de nya arbetstillfällen som har skapats har blivit förlagda till de större orterna, medan de mindre orterna och byarna sakta men säkert håller på att försvinna. Men även där bör det finnas möjligheter att genom olika åtgärder skapa stadigvarande sysselsättning och därigenom även säkra en levande landsbygd. En sådan åtgärd kunde vara en kombination av flera verksamheter, som var för sig icke är bärkraftig nog att säkra en utkomst för den verksamme. En sådan tänkbar kombination vore mellan jordbruk, trädgårdsodling, turism och energisektorn. a. det sistnämnda bör ha goda framtidsutsikter genom de planerade satsningarna på vedenergi som väntas. Exempel från visar att trädgårdsodling är möjlig för . Det har också visat sig att kvaliteten på grönsaker, bär och frukt blir avsevärt mycket bättre där än vad som är fallet med de importerade varorna. Säkert skulle många människor som tvingas flytta från sina hemorter vara intresserade av sådan sysselsättning, men ekonomiska möjligheter saknas för att starta verksamheten. Genom stöd till nyetablering, gemensam marknadsföring och uppbyggande av centrala lager skulle möjligheterna till att skapa nya arbetstillfällen öka. Möjligheterna att, i enlighet med det i motionen framförda, skapa nya arbetstillfällen i framförallt inland bör undersökas. i första hand i ett län bör också vara lämpligt, eftersom vunna erfarenheter kan användas i en större satsnirf§. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen hemställer att frågan om kombinationssysselsättning skyndsamt utreds och att därvid bör utgöra försökslän enligt vad i motionen anförs.
mot · G302723 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. Förslaget om ett har varit föremål för behandling i (motion 1977/78:817), med avslag som resultat. Där påtalades de problem, både , som har att göra med den vikande sysselsättningen och att detta är speciellt kännbart i . Där omnämndes den snabba mekaniseringen inom skogsbruket med minskade arbetstillfällen som följd, vilket även drabbat den andra basnäringen, malm- och gruvindustrin. Den utveckling som skett sedan detta krav ställdes bekräftar att det var en riktig bedömning som gjordes samt det berättigade i motionens förslag. Arbetslösheten i är genomgående högre än för riket som helhet, i många inlandskommuner mycket hög. Ungdomen och kvinnorna är särskilt hårt drabbade, och flyttlasspolitiken har åter kommit till användning. En snedvriden befolkningsstruktur och vikande befolkningssiffror är ett reellt hot mot de små inlandskommunerna. En sådan utveckling kan inte accepteras. Kampen har till större delen gällt försvar av hotade arbetstillfällen. I många fall har den kampen misslyckats. Ett slående exempel på detta var planerna på 1 000 tekojobb i . kom man, sedan har det bara gått utför, och finns inte mycket kvar av dessa planer. Vi menar att det inte räcker att kämpa för att behålla de befintliga jobben, det måste till en kamp för nya arbetstillfällen. Ett steg i riktning mot en lösning av dessa problem skulle vara skapandet av ett regionalt . Huvuduppgiften för detta skulle vara att ansvara för den långsiktiga sysselsättnings- och näringslivsutvecklingen inom regionen. Mer specifikt kan man säga att institutet skulle a) forska kring arbetsmarknadssituationen i , b) undersöka lämpliga utvecklingsprojekt, c) stå under starkt fackligt inflytande. Primärt skall institutet alltså vara ett forskningsinstitut. Inom det kan forskare från flera discipliner rymmas: företags- och nationalekonomer, kulturgeografer, sociologer och naturligtvis tekniker. Huvuduppgiften skall vara att planera den långsiktiga sysselsättningsutvecklingen i ; forskningen blir alltså starkt inriktad på glesbygdsproblematiken. Förutsättningarna för att förlägga ett sådant institut till är goda. I , och pågår forskning och utbildning. Det finns således kvalificerad personal, inte minst för att forska kring ökad förädling av Med hänvisning till det anförda föreslås att uttalar sig för skapandet av ett regionalt och hos regeringen skyndsamt begär förslag härom. (vpk) (vpk)