ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302893 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 893 om utredning av viss forskarutbildning inom del av vårdområdet Ett av de viktiga målen med högskolereformen var att all högskoleutbildning skulle anknytas till forskning. Olika vägar har prövats. Hit hör forskningsförberedande kurser, möjligheter för studerande vid högskolor utan egna fasta forskningsresurser att delta i seminarier m. m. vid forskande institutioner, bidrag till att förbereda forskningsprojekt osv. En grupp av utbildningar som är särskilt intressant i detta avseende är de medellånga vårdutbildningarna. På flera håll i landet har påbyggnadsutbildningar och överbryggande kurser igångsatts för att ge behörighet till forskarutbildning. För traditionella forskarstuderande inom medicinsk fakultet finns olika möjligheter att finansiera studierna, förutom de fåtaliga utbildningsbidragen. Vid de teoretiska institutionerna finns amanuensoch assistenttjänster, vid de kliniska institutionerna kliniska amanuenstjänster samt dessutom tid för forskning för läkare vid universitetskliniker. Kostnaderna täcks dels av staten, dels av läkarutbildningsavtalet mellan staten, kommunerna och landstingen. Den nya gruppen forskarstuderande har betydligt svårare att hitta vägar för att finansiera sina studier. För samhället och sjukvården är det angeläget att finna en lösning även för denna grupp. Den arbetar ofta redan inom sjukvården och borde med sina nya kunskaper kunna tillföra mycket värdefullt kunnande. Ett sätt vore att skapa en motsvarighet till läkarutbildningsavtalet för denna grupp forskarstuderande som kommer från de medellånga vårdutbildningarna. Avtalet bör ha en generell utformning men bör i det enstaka fallet endast tillämpas när någon redan har antagits till forskarutbildning vid medicinsk, samhällsvetenskaplig eller naturvetenskaplig fakultet. Detta bör utredas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att frågan om en motsvarighet till läkarutbildningsavtalet för forskarstuderande från de medellånga vårdutbildningarna på lämpligt sätt utreds.
mot · G302895 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 895 av om körkortsutbildning i skolan har internationellt sett en mycket stor biltäthet, och ungdomen i vårt land betraktar det som självklart att efter uppnådd körkortsålder skaffa sig körkort. Behovet av gedigen utbildning är väl dokumenterat. Viss undervisning i trafikkunskap förekommer i den obligatoriska skolan, men den direkta körskoleutbildningen är frivillig och får betalas av eleverna. Körträning utan anlitande av körskola är tillåten enligt vissa bestämmelser. Den teoretiska utbildningen kan även ske utanför körskolorna. Uppkörning utan deltagande i körskola är fortfarande tilllåten men förekommer . Tiden borde nu vara mogen för att inordna körskolan i den obligatoriska skolan, i den frivilliga postgymnasiala utbildningen eller i frivillig kvällsutbildning. All körkortsutbildning skulle således i princip vara gratis för eleverna och inordnad i det allmänna skolväsendet. Det finns anledning att genom en särskild utredning belysa möjligheterna att genomföra en obligatorisk kostnadsfri utbildning för körkortsprov samt samhällets kostnader för en sådan utbildning. Lämpligen bör denna utredning vara parlamentarisk. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om utredning av möjligheterna att anordna en för eleverna kostnadsfri körkortsutbildning i det allmänna skolväsendets regi.
mot · G302897 · 1980-01-23 00:00:00 — 1979/80: 897 av m. fl. om fredsforskningen vid universiteten har en gammal tradition som deltagare i internationella sammanhang när det gäller nedrustning och fredsarbete. För att denna tradition skall kunna vidmakthållas och helst förstärkas krävs det att ökade resurser satsas på både grundforskning och tillämpad forskning inom detta område. De personella och ekonomiska tillgångar som står till buds för detta arbete är blygsamma, framför allt i jämförelse med det som satsas på militär forskning. Detta är ett internationellt välkänt förhållande, men för , som gärna framträder med anspråk på att företräda den fredliga tradition som nämnts ovan, borde det vara angeläget att åtminstone något utjämna denna snedfördelning. Försöken att sprida svensk kärnkraftsteknologi rimmar illa med arbetet för att stoppa kärnvapenspridningen. Export av svenska vapen utan full kontroll över var de slutligen hamnar strider också mot de fredliga principer som vi ofta åberopar. Sist men inte minst visar sin dubbelmoral genom att ständigt kräva nedrustning av andra som det självt intar en topplacering i rustningsligan. Det behövs mera forskning och mera kunskaper om dessa sammanhang, och framför allt behöver kunskaperna spridas både inom och utomlands. En långsiktig plan bör utarbetas för en utveckling av resurserna för freds- och konfliktforskningen. En sådan plan är naturligtvis välkommen, men kan man inte acceptera en ytterligare fördröjning av ökade anslag till detta forskningsområde. I årets budget nämns inte detta viktiga arbete. Mot bakgrund av det ovan framförda hemställs att hos regeringen begär ökade anslag till fredsforskningen vid universiteten i , och , så att en professur kan inrättas i ämnet och antalet fasta tjänster i övrigt kan utökas. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk) 1 1979/80.
mot · G302899 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80: 899 om meritvärdering och komplettering av invandrares utbildning Sjukvården måste förbättras så att den svarar mot invandrarnas behov. Eftersom många invandrare inte kan svenska eller talar och förstår svenska dåligt behövs tolkservice eller ännu hellre tvåspråkig personal och gärna också personal som vet något om de olika invandrargruppernas bakgrund. Vårdpersonal på t. ex. barnavårdscentralerna frågar ibland irriterat varför invandrarkvinnan inte kommer , varför hon inte lär sig svenska, vad det är för konstigt med att ta blodprov eller vad det är för fel med de svenska barnmatsburkarna. , läkare, som är föredragande i invandrarfrågor, påpekar detta i tidskriften och säger vidare att om personalen visste litet mera om patientens bakgrund skulle de inse att en kvinna som levt hela sitt liv på t. ex. den turkiska landsbygden också levt utan klocka uppe med tuppen och i säng efter solnedgången. De skulle förstå hennes rädsla för att livskraften skall sina om blodet tas ifrån henne eller att hon ängslas för att barnmatsburken skall innehålla fläsk, vilket hennes religion förbjuder. Han säger också att i dagens läge nöjer sig läkarna med en lägre förståelsegrad inför invandrarpatienterna. Det visar sig bl. a. i kortare journaler. Man koncentrerar sig på den tekniska sidan av undersökningen och visar på så sätt både patienten och sig själv att man ändå gör något. Ofta drivs patienten om det rör sig om psykosomatiska symtom genom ett sådant behandlingssätt längre in i sjukdomen. Det finns ett omvittnat stort vårdbehov av olika slag hos invandrarna, ett vårdbehov som inte kan tillgodoses på grund av bl. a. bristen på tvåspråkig personal. Man söker inte hjälp när man inte kan göra sig förstådd. Inom skolan behövs det också elevvårdsresurser, skolsköterska, kurator och psykolog som behärskar invandrarspråken, detta för att förebygga ett senare vårdbehov. Ett sätt att få fram tvåspråkig personal på olika områden är att tvåspråkighet och kulturell erfarenhet räknas som merit vid antagning till yrkesutbildning eller vid anställning inom arbetsområden där det är av betydelse. Vi borde också på ett bättre sätt kunna ta till vara den yrkesutbildning som invandraren för med sig från sitt hemland. 1979/80: 899 viktigt inom vårdområdet men bör kunna ske även inom andra yrken, t. ex. läraryrket. Det gäller att ta reda på innehållet i de utländska utbildningarna och ordna kompletteringsutbildning för svensk behörighet. För utländska läkare finns specialinriktade kurser i svenska. Sådana specialinriktade kurser bör ordnas för flyktingar och invandrare av andra yrkeskategorier så att det blir möjligt för dem att utöva sina yrken. Både invandraren och det svenska samhället skulle ha glädje av ett sådant system. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller att frågan om meritvärdering för tvåspråkig person med invandrarbakgrund och möjligheterna till komplettering av utländsk utbildning snabbt övervägs inom UHÄ och SÖ.
mot · G302900 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 900 av m. fl. Nordostsektorns trafikförsörjning har varit föremål för omfattande utredningar inom . utgör en livsnerv för trafikförsörjningen inom nordostsektorn. har varit och är fortfarande det naturligt fungerande trafikmedlet i nordostsektorn. är helt enkelt en reseinstitution. Folkviljan i berörda kommuner har kommit till uttryck i ca 40 000 namnunderskrifter för en bevarad och upprustad , som utgör ryggraden för bebyggelse och näringsliv. Vi är emot en samhällsutbyggnad som innebär tunnelbana till i första hand . Detta skulle innebära att den framtida utbyggnaden i nordost koncentreras till Danderydsberg och centrums närhet, medan utvecklingen i övriga Roslagssamhällen stagnerar. 70 000 människor har inom gångavstånd. Till en via Danderydsberg utbyggd tunnelbana till får endast 20 000 människor gångavstånd. De höga kostnaderna för tunnelbanebyggandet gör att måste ställa krav på tung bebyggelse kring varje tunnelbanestation. En tunnelbana kräver dessutom mer busstrafik än en upprustad . Inför hotet av stigande oljepriser är det en oförsvarlig trafikpolitik att satsa på mer busskrävande trafiksystem. Enligt de utredningar som föreligger framgår att en genomgripande upprustning med nya tåg och spår av Roslagsbana med 40 stationer inte är dyrare i faktisk investering än tunnelbana som det nu är fråga om med tre stationer. Det synes motiverat att ett neutralt statsbidrag utgår till upprustning. Med hänsyn till de kraftiga prisstegringar på olja som skett sedan slutet av är det också från energisynpunkt motiverat att för framtiden satsa på en upprustad . Vi anser att är det bästa kommunikationssystemet för hela Roslagssektorn, att en spridning av arbetsplatserna jämnt över hela regionen minskar reslängder och restider och därmed det totala resbehovet, att är det mest energisnåla trafikmedlet, att blir mer flexibel och lätt kan byggas ut, att är trafikantvänlig och miljövänlig och att även kan användas för godstrafik. Berörda kommuner har även uttalat sig för en bevarad och upprustad . 1979/80: 900 Frågan om vara eller icke vara för framtiden är brådskande. Överläggningar bör därför komma till stånd mellan staten, och berörda kommuner för att komma till klarhet i första hand om neutrala statsbidrag kan utgå. Med hänsyn till ovanstående föreslår vi att hos regeringen hemställer om åtgärder för att överläggningar kommer till stånd mellan staten, och berörda kommuner beträffande en bevarad och upprustad . () () () () () ()
mot · G302901 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80: 901 har ett väl utbyggt telenät. Antalet telefonapparater per invånare överträffas endast av och . Utvecklingen på elektronikområdet har lett til! att allt fler slag av meddelanden sänds via det ordinarie telenätet. I ökad utsträckning används telenätet för att förmedla meddelanden i annan form än genom tal. Utrustning för ord- och textbehandling blir allt vanligare på kontoren. Denna utveckling innebär en rad fördelar från administrativ synpunkt. I snabb takt utvecklas över hela världen nya slag av utrustning i denna genre. Genom det stora utbudet kan nästan alla typer av kontor få utrustning som passar för deras behov. Ingen oenighet råder om att skall svara för innehav och underhåll av det telenät som förmedlar de meddelanden av skilda slag som sänds. Frågan är emellertid om detta monopol också skall omfatta tillhandahållandet av den utrustning som finns hos konsumenten. Detta är av avgörande betydelse för utvecklingen på området i vårt land. hävdar att det har ett systemansvar, dvs. ett ansvar även för den utrustning som finns hos abonnenterna. Detta har lett till att typgodkänner såväl sin egen utrustning som konkurrenternas. Det säger sig självt att detta är en ordning som kan missbrukas på olika sätt av , om man skulle vilja stoppa försäljningen och användandet av material som hotar att konkurrera alltför hårt med det egna. Här föreligger ett uppenbart jävsförhållande. Men problemen är inte endast ekonomiska i så måtto att konkurrerande företag kan utestängas från den aktuella marknaden och därigenom göra förluster. Problemet är allvarligare än så. Användarna kan komma att hindras från att använda den utrustning som passar bäst för deras behov men som är tillgänglig för konkurrenter i andra länder. Risken att vårt land och dess näringsliv hamnar på efterkälken i detta sammanhang är betydande. roll bör i första hand vara att svara för att ett väl fungerande telenät finns i vårt land liksom att förbindelser med andra länder genom radiolänkar, satelliter och kablar fungerar så effektivt som möjligt och till rimliga kostnader. Den utrustning som användarna ansluter till näten bör det åligga användarna att själva anskaffa från privata företag eller från det sortiment som kan erbjuda. 1979/80: 901 Detta förutsätter att typgodkännandet läggs på en opartisk instans, alltså inte på . Det sistnämnda kan bara anses opartiskt om det helt ägnar sig åt att förvalta telenätet och avstår från att salubjuda abonnentutrustningen. Om inte denna väg väljs återstår bara att lägga typgodkännandet på annan instans. Hur typgodkännandet skall ske och av vem bör utredas. Flera redan nu existerande statliga organ är tänkbara, t. ex. statens provningsanstalt. Med stöd av vad som anförts hemställs att i skrivelse till regeringen uttalar 1. att frågan om telemonopolets omfattning utreds med hänsyn tagen till det nya läge som den snabba tekniska utvecklingen på kommunikationsområdet medfört, 2. att frågan om typgodkännande av material som ansluts till utreds med syfte att detta i fortsättningen skall ske av en opartisk statlig instans.
mot · G302902 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80: 902 Flera av de svenska sjömätningsfartygen och deras utrustningar är av äldre datum. Då det för sjöfarten är mycket viktigt att uppgifterna på sjökorten är riktiga, bör det utredas om den svenska sjömätningsutrustningen är till fyllest och motsvarar dagens krav på tillförlitlighet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om det nuvarande sjömätningssystemet.
mot · G302903 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80: 903 om åtgärder för att minska sommartrafiken på I och med att vid har försvunnit har den ena av trafiklederna genom avskurits. har det funnits tvåfilig motorväg från och fram till den punkt där vägen delar sig den ena går över TjörnOrust och den andra över . Den delning av trafiken som skett har gjort att köbildningen i stort sett har kunnat undvikas, frånsett . Man förväntar nu att stora trafikproblem kommer att uppstå på , då nästan all trafik kommer att gå på genom . Möjligheter finns att vidta åtgärder som kan minska trafikproblemen. Genom att förstärka kollektivtrafiken till TjörnOrust minskas beroendet av bilen. Om tågtätheten ökas på , om snabbtåg och snabbgående rälsbussar sätts in , och tidigt , kan trafikproblemen minskas avsevärt. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att anhåller att regeringen ger SJ i uppdrag att inför kommande sommar med hög trafikintensitet vidta kraftfulla åtgärder för att avlasta trafiken på .
mot · G302904 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 904 av och om förbättrad postservice En väl fungerande postservice är en betydelsefull tillgång för samhällets invånare. Denna service spelar stor roll, oavsett om man har tillgång till postanstalt eller lantbrevbärarlinje. Det är viktigt att lantbrevbärarnas turer organiseras så att utdelningen av post är avklarad . För att detta skall kunna förverkligas erfordras säkerligen viss personalförstärkning till postverket. För invånarna i sex byar och en rad gårdar i sn, kommun, händer det att klockan blir både halv fyra och ibland mer, innan de som bor mot slutet av postlinjen har sin morgontidning och sina brev i lådan. Detta förhållande uppstod när postverket rationaliserade sin organisation i och Bellö socknar. Vi är medvetna om att postverket tvingas att göra rationaliseringar, men detta får inte gå ut över enskilda människor på det sätt som sker i . Detta innebär att människorna kan utnyttja posten när man vill skicka värdepost, eftersom man inte vet när brevbäraren kommer. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär att åtgärder vidtas så att postverkets service förbättras.
mot · G302905 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80: 905 av m. fl. om kommunikationsradio i SJ:s lok och vagnar I energikrisens tecken väljer allt fler människor de kollektiva samfärdsmedlen. Staten, landstingen och kommunerna rustar upp såväl tåg som bussar. Det är viktigt att denna positiva utveckling fortsätter och att allmänheten får förtroende för de utrustningar de betjänas av. Med ökad tillströmning av passagerare följer mer förslitning av både personal och utrustning. Något som inte följt med i utvecklingen är larmsystemet på de svenska loken. Tågföraren sitter ensam på sin förarplats utan någon chans till kommunikation med annan personal i vagnarna eller på stationerna längs banan. Tid efter annan inträffar olyckor, som skulle ha förebyggts om t. ex. en kommunikationsradio funnits i loket. Också från rent mänsklig synpunkt vore det befogat med möjlighet till kontakt mellan personalen på lok och vagnar. föreligger en plan för en utbyggnad av larmsystemet, så att bl. a. isoleringen av tågföraren kan brytas. Det är dock inte meningen att detta skall vara klart förrän efter mitten . Det borde därför prövas om det kan anses skäligt att det nu otillfredsställande systemet skall få fortsätta fungera . Det finns trots allt billigare metoder, som hjälpligt skulle kunna fungera, tills det nya systemet med alarm blir utbyggt. borde ta initiativ till att ett provisorium med t. ex. kommunikationsradio installeras i avvaktan på att ett nytt alarmsystem blir utbyggt. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sagts om att ett system med kommunikationsradio bör installeras i lok och vagnar på SJ:s tåg. () () () () () ()
mot · G302906 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80: 906 av m. fl. Med stor glädje konstaterar vi att är räddad för framtiden. Upprustningen är igångsatt, och regeringen har bekräftat att hela banan från till skall användas. Redan har nya direkta förbindelser inrättats på sträckan GöteborgÖstersund. När bandelen KristinehamnMora sätts i stånd kommer restiden att förkortas. Den utmärkta tågtidtabellen SJ Snabbtåg tar inte upp tåglägenheter. Det skulle inte vara svårt att föra in de tabeller som behövs för att marknadsföringen av dessa tåg skulle bli avsevärt mycket bättre än . SJ bör ombesörja detta. får man det helt felaktiga intrycket av kartan att inlandet saknar järnväg. SJ har i uppdrag att upprätta förslag beträffande en fortsatt målmedveten upprustning av . Regeringen vill ha det underlaget innan man tar ställning till den närmare tidsplanen och omfattningen av upprustningen. Helt klart är emellertid att det är fråga om ett fortsatt förfall eller nedrustning av banan. Det är då viktigt att arbetet efter de nya planerna snabbt slår igenom i distriktens detaljregleringar. Distrikten bör kunna intensifiera sin marknadsföring av frakttjänster, stickspår till industrier etc. Vidare bör man undersöka om en del stationshus kan vara öppna , där personal på platsen är villig till fyllnadstjänstgöring. Med anledning av det framförda hemställs att anhåller att regeringen föreslår SJ att se över sin service på så att den passar de nya upprustningsplanema. () ()
mot · G302910 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80: 910 om samordning av godstransporterna i glesbygder Möjligheter att i norrländska glesbygder klara av godstransporter till rimliga kostnader spelar en viktig roll för att bibehålla befolkningsunderlaget i dessa trakter. Frånvaron av en huvudman med ansvar för godstransporter och samordning av dessa medför stora ekonomiska problem för den som är beroende av detta distributionssystem. Det är t. ex. lönsamt att låta en pensionär, som ej kräver ersättning för restiden, ta med ett paket och ombesörja frakten via kollektivtrafik i stället för att låta paketet befordras av reguljärt godstransportsystem. Någon egentlig samordning mellan olika trafikföretag finns inte; i vissa fall finns vissa entreprenadöverenskommelser. En transportordning skulle bli av stor betydelse för glesbygds transportbehov, för att vidmakthålla kommersiella servicefunktioner. En samordning skulle även tillförsäkra butikerna acceptabel leveranstäthet och kvalitativt betyda ett bättre varusortiment till rimliga transportkostnader. Fördelarna med samordning av godstransporter är stora och viktiga att beakta. När antog reglerna för statsbidrag m. m. till huvudmännen för lokal och regional kollektiv trafik på väg, förbisåg man uppenbarligen den speciella situation som råder i glesbygder. Resandeunderlaget är där mycket lågt, under det att godsunderlaget är förhållandevis mycket större. Detta har ju i sin tur påverkat utformningen av postverkets diligenser och andra bussar, som används i trafiken. När man utformat statsbidragen till huvudmännen, har man räknat med att intäkterna av färdbiljetter skulle ge ett gott tillskott för att tillsammans med statsbidragen täcka kostnaderna för trafiken. I glesbygder är antalet resenärer mycket lågt och till följd därav biljettintäkterna låga. För att få balans i ekonomin tvingas därför såväl diligensrörelse som övriga trafikföretag höja fraktavgifterna, något som kommer att bli ett avsevärt avbräck för såväl företag som enskilda personer i dessa bygder. Vi kan därför inte finna annat än att staten måste gå in med ett stöd även för godstrafiken, liknande det som gäller persontrafiken. 1979/80: 910 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening måtte ge regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande åtgärder för att förbilliga och samordna transporterna av gods i glesbygder. () ()
mot · G302912 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:912 av m. fl. om utbyggnad av flygplatsen i Med hänvisning till motionen 1979/80: 967 om en utbyggnad av turistnäringen i hemställer vi att beslutar att anhålla att regeringen kommer med förslag om en utbyggnad av flygplatsen i . () () () () ()
mot · G302913 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:913 av och om en bibana mellan och Röros , livsnerven i inlandet, skall upprustas enligt riksdagsbeslut. går genom , som är ett landskap i vars västra del huvudsysselsättningen är turism. Antalet bäddar är i hotell och stugbyar omkring 3 000 och i ca 3 500 fritidshus omkring 15 000, alltså sammanlagt ca 18 000 bäddar. Antalet helårsanställda (avser hela ) är ca 100 personer i anläggningsarbete och ca 400 personer direkt i driften av anläggningar, därav mest i kollektiva anläggningar. representerar av ovanstående sysselsättningssiffror. Till detta kommer bieffekter, såsom viss servicenäring och tillverkningsindustri. Praktiskt taget all verksamhet såväl i näringsliv som i samhälle är beroende av att turismen fungerar. Ökade svårigheter för privatbilismen ställer stora krav på fungerande kollektivtrafik. Dagens utbud av kollektivtrafik är otillräckligt och otillfredsställande. Det är med oro befolkningen ser framtiden an. Hur skall turisterna kunna ta sig till fjällvärlden, om oljekrisen utvecklas så att privatbilismen omöjliggörs? De flesta turister kommer i egna bilar, men det är en utveckling som måste ersättas med kollektivtrafik. Svårigheter föreligger också med gods- och varutransporter. Kostnaderna stiger, och det drabbar konsumenterna. fanns en bibana mellan och som fyllde transportbehovet, och därför anser vi det vara nödvändigt för trafikförsörjningen i västra att en bibana byggs SvegHedeFunäsdalen och på även till Röros. Det skulle innebära trygghet och utveckling för näringslivet för både persontrafik och godstransporter. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att anhåller att regeringen tillsätter en utredning som undersöker möjligheterna att bygga en bibana SvegHede FunäsdalenRöros.