mot · G3021331 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1331 av m. fl. om flottningens roll i framtidens skogsvarutransport Från en maximal transportvolym av 18 milj. m3f har flottningen i våra vattendrag minskat till 1,2 milj. m3f 1980, fördelade på följande flottleder: älv 200 000 m3f älv 300 000 m3f har flottgodsmängden minskat . Vi skall i det följande ta fram några av de - som vi tror - viktigaste orsakerna till denna utveckling. Vi vill dock i detta sammanhang understryka att vi funnit de delrationaliseringar som ägt rum helt sakna den översiktliga målsättningen att förbilliga virkestransporterna från skogen till industrin genom en samverkan av olika transportmedel. Den främsta anledningen till detta förhållande kan ha varit, att flottningen är en aktivitet av kollektiv natur utanför den egna industriverksamheten. I viss mån har också flottningslagstiftningens otidsenlighet bidragit till denna utveckling. Flottningslagen tillkom för att åt skogsindustrin etablera och bevara en billig och effektiv transportmetod. Utvecklingen inom skogsindustrin har emellertid medfört andra krav på flottningsföreningarnas organisation och verksamhet, än vad som tillgodoses av flottningslagen . är för löst uppbyggd och har inte heller haft rationella företagsekonomiska riktlinjer att följa. I SOU 1946:3 framlade dåvarande Kungl. vissa förslag om ändrad organisation, men detta föranledde icke någon åtgärd. Eftersom flottningskostnaderna till består av fasta kostnader har svårigheterna att hålla de sammanlagda kostnaderna nere ökat allteftersom mer och mer virke tagits bort från flottleden. Den förbättrade skogsvården har minskat det lättflytande virkets del i flottgodset. Man har tvingats att barka mer och mer virke på avläggen för att få rimlig torkning och flytbarhet på detta virke. Barkningen och barkens användande är gynnsammast vid industrin, men i har man funnit nya användningssätt för barken och infört mycket effektiva trågbarkare, som hållit kostnaden nere. I gör gällande att barkningskostnaden och övriga kringkostnader för frodvuxet virke ligger /m3f, medan i och dessa siffror anges till När skogsindustrin växte fram i och övriga skogslän anlades industrierna vid vattendragens mynning eller i de stora insjöarna. Därigenom kom råvaran på flottled direkt i virkesmagasinet och den färdiga produkten kunde vanligen lastas ut direkt i industrins hamn för export. är industrins koncentration så genomgripande att man lagt ner flertalet mindre enheter och koncentrerat tillverkningen på ett fåtal mycket stora anläggningar. har drabbats hårt av detta och kan endast förbruka av virkesfångsten från . Sågverken har i allt högre grad förlagts till inlandet för att minska transportlängden av obearbetad råvara. Omstruktureringen av skogsindustrin har också medfört att stor del av flottgodset måste läggas i havsbuntar och bogseras efter kusten eller över stora vatten till industrin. Denna verksamhet ställer stora krav på hopsättningen och hållbarheten av buntarna. Ändå har de metoder som använts visat sig mycket dyrbara och omständliga, och här är en rationalisering både nödvändig och möjlig. Kostnaden för att sätta ihop en havsbunt ligger nu på /m3f, och eftersom över 2 milj. m3f fortfarande havsflottas och det är den ojämförligt miljövänligaste och billigaste transportmetoden, finns det mycket att göra inom detta område. I SOU 1977:27, Revision av Vattenlagen, har man föreslagit en del förändringar i Flottningslagen. Den krympande flottningsaktiviteten har dock medfört att direktiven för utredningen i detta avseende har varit mycket restriktiva. Genom smärre förändringar har dock föreslagits att buntflottning skall ha samma privilegierade ställning som lösflottningen i våra flottleder. I nu gällande lag är endast löst framflytande mindre buntar att anse som flottning, medan bogserade buntar betraktats som sjöfart. Här skulle alltså en längre gående revidering vara på sin plats, och den ställs i relation till flottningsföreningen som en samordnande kollektiv statlig organisation för virkestransporter. På kontinenten har man, inför hotande oljebrist och med beaktande av väntade prishöjningar på övriga transportmetoder, omfattat kanaltrafik med stort intresse. Här transporteras framför allt tunga råvaror som malm och kol på de många kanalerna i . I och utökas flottningen och i transporteras fortfarande av allt virke med flottning. När det gäller våra utbyggda älvar, där kraftintresset reglerat vattendraget från skogslandet ner till kusten behärskar man vattensituationen på ett annat sätt än vid oreglerade vattendrag, vilket är till fördel för flottningen. Den nuvarande lösflottningen medför dock att en hel del vatten går åt för flottningen i rännor och utskov förbi kraftverken, vilket medför en icke oväsentlig energiförlust i kraftverk. Detta gäller ej för oreglerade älvar som Genom att övergå till buntflottning, som är förhärskande i t. ex. kan energiförlusten reduceras. Buntflottning har ännu inte prövats i någon högre grad i . Vid buntflottningen kommer man undan torkningen och barkningen av frodvuxet virke, och framför allt kommer man undan den tidskrävande sorteringen, vilket innebär att man kan utöka den rena flottningssäsongen med . Vi anser det därför viktigt att någon form av buntflottning studeras i våra flottleder för att vi skall få bättre underlag för att kunna ta ställning till denna transportmetod. Allt eftersom skogsråvaran blir mer och mer utnyttjad, nu också som alternativt bränsle, ställs allt högre krav på upparbetningen av det avverkade trädet, t. o. m. Därtill behövs speciella terminaler där man kan kvista, barka, aptera och sortera. En del av avfallet kan användas som flis antingen till massaframställning eller som bränsle. I har dessa terminaler redan kommit till stånd, men det har i mycket liten skala, om ens alls, prövats i andra flottleder. Ett sådant förfarande skulle avsevärt minska de s. k. ökade kringkostnaderna vid flottning och ha som följd att flottningsarbetare kan årsanställas. Vägarna i inlandet är redan hårt belastade och ett ökat slitage genom övergång till landtransport kräver stora investeringar. Dessutom innebär lastbilstrafiken svåra belastningar på trafiken i många av våra centralorter som t. ex. , , och . Skogsvårdsfolk är redan oroade av att de skärpta bestämmelserna för hur länge virke får ligga i skogen kommer att medföra stora svårigheter i samband med lastbilstransporten. Framför allt i inland där tjälskadorna är svåra och långvariga kan stora olägenheter uppstå. En helt annan situation skulle föreligga om man snabbt kan få ner virket till välordnade terminaler på korta avstånd från avverkningstrakten men intill flottleden, där det sedan kan läggas i vatten. Den prioriterade ställning som gavs flottningen i våra vattendrag har varit en garanti för att även avlägsna skogstrakter kunde utnyttjas ekonomiskt. Om flottningsnedläggningen fortsätter kommer den ökade transportkostnaden, speciellt för långväga virke, att drabba det s. k. rotnettot i våra inlandsskogar. Där är varje förtjänstmöjlighet av största betydelse och ett lägre rotnetto blir en svår belastning i dessa trakter utan andra arbetstillfällen än skogsbruket. Det kollektiva transportsätt som flottningen utgör, innebär en utjämning av transportutgifterna för den enskilde skogsägaren. Inför den snabba ökningen av oljepriserna har vi funnit tendensen att nedlägga flottningen vara ytterst oroande. Ett nedläggande av all flottning i som tycks vara nära förestående, är ett betydligt allvarligare ingrepp i landets beredskap, än vad som framgått. Vi finner det också mycket otillfredsställande att de utredningar som gjorts varit i högsta grad motstridande: Norrbottendelegationen har låtit göra utredningar om flottningskostnadsläge i och älvar. Av dessa framgår att från såväl samhällsekonomisk som företagsekonomisk synpunkt bör flottningen bestå. Med anledning av motioner till 1978/uttalade sig för att utredningar borde komma till stånd för att utröna effekterna av en befarad nedläggning av flottningen i och . Regeringen har uppdragit till länsstyrelserna i berörda län att låta utföra sådana utredningar. Vi har under hand fått besked om att den utredning som utförs på uppdrag av i finner flottningen vara ofördelaktig jämförd med landtransporten, medan läns utredning om ställer flottningen i en gynnsam dager. Vi kan inte fatta att det enhetliga transportsystem som flottningen utgör i varje fall i utbyggda älvar, kan ha så olika förutsättningar. Vi finner det absolut nödvändigt med en utredning som speglar hela landets förhållande när det gäller skogsvarutransporter, där speciellt beredskaps- och sysselsättningsaspekten skall väga tungt. Med hänvisning till vad som anförts i det föregående måste virkestransportfrågan i hela landet bli föremål för en samhällsekonomisk och företagsekonomisk utredning. Speciellt skall här beaktas de bortfall av arbetstillfällen i inlandet som flottningens nedläggande medför. Vidare måste beredskapsläget vid en avspärrning, helt eller delvis, beaktas i studien. Väsentligt är också att man inte vid fastställande av flottningsalternativet låser sig vid nuvarande olyckliga delrationaliseringssituation, utan förutsättningslöst diskuterar flottningens möjligheter vid en till nuvarande situation anpassad flottningslag. bör vara en statlig, kollektiv organisation för virkestransporter inom en ådal eller flera. Havsbogseringsproblematiken bör också studeras i dessa sammanhang så att industriernas virkesfångst ej är bunden till vissa ådalar. I avvaktan på en sådan mera ingående utredning av virkestransportfrågan måste åtgärder vidtas för att förhindra en nedläggning av flottningen i de fyra älvar där flottning fortfarande pågår. Med stöd av det anförda hemställs 1. att anhålla att regeringen tillsätter en utredning om skogsråvarutransporterna i landet i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att som sin mening ge regeringen till känna att - i avvaktan på en sådan utredning - åtgärder vidtas som syftar till att förhindra en nedläggning av flottning i de fyra älvar där sådan fortfarande pågår. () () () () BO ()