mot · G302575 · 1980-01-21 00:00:00 — av m. fl. om obligatorisk arbetsförmedling m. m. I ligger den direkta arbetslösheten på . Med andra ord är det ca 100 000 människor som är öppet arbetslösa. Flera hundratusen sysselsätts i mer eller mindre tillfälliga beredskapsarbeten och AMS-kurser. Det behövs enligt utredningen arbete 330 000 nya arbetstillfällen för att ge de kvinnor arbete som önskar det. I budgetpropositionen kan man läsa att För ungdom och för invandrare var arbetslösheten fortfarande hög, men i övrigt har alla åldersgrupper i en internationellt sett mycket låg arbetslöshet. Vpk anser att alla skall ha rätt till ett arbete. Till de arbetslösas skara menar vi att vi därför måste räkna de 330 000 kvinnor som vill ha ett arbete men som inte anser att det är någon idé att aktivt söka arbete hos arbetsförmedlingen. Bilden blir då inte så ljus som regeringen vill göra gällande. Allvarligt är också att arbetslösheten slår speciellt hårt emot vissa grupper i samhället, nämligen invandrare, handikappade, ungdomar och kvinnor. Skälet till att vi har fått denna kategoriarbetslöshet är att samhället accepterar att arbetsköparna fritt kan avgöra vem man skall anställa. Varken samhället eller de fackliga organisationerna har någon möjlighet att ens lägga synpunkter på vem som skall ha ett bestämt arbete. Arbetsköparna har här oinskränkt bestämmanderätt. Samhälleliga åtgärder för att ge ungdomar arbete är därför svåra att genomföra i praktiken. Likaså blir de samhälleliga målsättningarna att kvinnorna skall ges förtur till manligt dominerade yrken bara ord på ett papper så länge samhället inte förfogar över styrmedlen. Vpk anser att det måste vara samhället och de fackliga organisationerna som avgör vem som skall ha ett bestämt arbete. En inskränkning i arbetsköparnas rätt att fritt antaga måste genomföras. Det skulle inte vara märkvärdigare än när inskränkningen om att fritt få avskeda beslutades. I budgetpropositionen skrivs att liksom under innevarande budgetår måste arbetsmarknadspolitikens tyngdpunkt ligga på platsförmedlingen. Så länge man accepterar att arbetsköparna avgör vem som skall anställas kommer dock arbetsmarknadspolitikens tyngdpunkt fortfarande att ligga hos de privata företagens anställningskontor. Så länge man accepterar att arbetsköparna har rätt att avvisa varannan arbetssökande och gå ut i pressen och ondgöra sig över att det inte finns tillräckligt med arbetare för produktionen blir samhällets aktiva arbetsmarknadspolitik bara ett passivt accepterande av marknadskrafternas spel. Vpk kan självfallet inte acceptera den arbetslöshet vi har . Vi anvisar i andra motioner olika vägar för att minska arbetslösheten. Vi kan inte heller acceptera att arbetsköparna fritt kan avgöra vem man skall anställa. Samhället måste få tillgång till de styrmedel som krävs för att genomföra angelägna arbetsmarknadspolitiska mål. Alla ledigförklarade arbeten måste obligatoriskt förmedlas av arbetsförmedlingen. En obligatorisk arbetsförmedling skulle dessutom förhindra att arbetssökande nekas arbete på grund av att de svartlistats av arbetsköparna. Svartlistning är ingen ovanlig företeelse. Man får då och då höra talas om att arbetssökande nekas arbete på grund av att han/hon varit politiskt eller fackligt aktiv på en tidigare arbetsplats. Vpk menar att den typ av åsiktsregistrering, personundersökning och svartlistning som förekommer på arbetsmarknaden måste förbjudas i lag. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om obligatorisk plats- och arbetsförmedling i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag om en lag som förbjuder åsiktsregistrering, personundersökning och svartlistning av arbetande. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)