mot · G302308 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om viss ändring av jaktstadgan I älgtäta jaktområden förekommer det då och då att inom ett licensområde tilldelad älglicens oavsiktligt överskrids. Orsaken härtill är bl. a. att många älgar skall fällas och att det inom exempelvis ett jaktvårdsområde ofta kan vara flera älgjaktslag som sinsemellan skall ordna en rapportering av antalet fällt vilt. Problem kan då lätt uppstå särskilt i slutet av jakttiden och då rapportering av den sista älgen på licensen skall ske till i jaktlaget, eller i andra jaktlag, deltagande jägare. Anmälan till polisen sker i sådana fall regelmässigt av de felande jägarna själva, varvid brottet i fråga betraktas såsom olaga jakt enligt 28 §, 2 mom. punkt 2 i jaktstadgan. Bötesstraff utdöms, och den fällda älgen tillfaller kronan. Jakt- och viltvårdsberedningen har enligt uppgift föreslagit att alla fall av icke uppsåtligt överskridande av älglicens skall anses vara åsidosättande av avskjutningsföreskrift i stället för att betraktas som olaga jakt. I och med införandet av den reglerade älgjakten finns nu ett system, vilket erbjuder möjligheten att genom avskjutningsbestämmelser reglera älgstammen. För enskilda jakträttsinnehavare innebär detta att antal tilldelade älgar genom licensgivning i princip baseras på aktuell älgtillgång, könsfördelning inom älgstammen och älgstammens förväntade utveckling liksom att hänsyn tas till antalet under föregående jaktår fällda älgar inom ett visst område. Således kan med fog hävdas att licensgivningens principer skulle kunna möjliggöra en över åren rullande tilldelning av djur som får fällas. Att utan föregående analyser och värderingar av erfarenheten av den reglerade älgjakten införa sådan rullande licensgivning förefaller dock inte rimligt. Däremot borde förutsättningar föreligga att vidta sådan ändring i jaktstadgan att icke uppsåtligt överskridande av älglicens inte betraktas som bötesbelagt brott och att avräkning mot nästkommande års licens kan göras för ifrågavarande jakträttsinnehavare. Härvid kan också övervägas om inte den utöver licensen fällda älgen skulle kunna tillfalla jakträttsinnehavaren i stället för som är fallet tillfalla kronan. En lagändring med syfte att åstadkomma de ovan föreslagna förändringarna borde innebära en väsentlig förenkling ur byråkratisk synvinkel, som en inte oväsentlig tidsbesparing kunde åstadkommas i det polisiära utredningsarbetet. Emellertid är det av synnerlig vikt att förändringen som sådan inte minskar respekten för tilldelade licenser, uppmuntrar till åsidosättande av fastställda avskjutningsregler eller eljest inverkar menligt på den reglerade älgjakten som instrument att bibehålla älgstammen på en inom ett visst område önskvärd nivå. Enligt uppgift har högsta domstolen i ett utlåtande ansett att en oavsiktlig förväxling, där vuxen älg skjutits fast på licensen endast återstått kalv, kan vara förseelse vilken är att anse som åsidosättande av avskjutningsföreskrift. Enligt vår mening bör ett icke uppsåtligt överskridande av tilldelad älglicens inte betraktas som brottslig gärning. Likaså bör en sålunda oavsiktligt fälld älg, efter beslut, kunna få avräknas från nästkommande års licens och i vissa fall kunna tillfalla, alternativt lösas av, jakträttsinnehavaren. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring i jaktstadgan 1. att icke uppsåtligt överskridande av älglicens skall vara fritt från straff, 2. att den fällda älgen skall avräknas från kommande års licenstilldelning, 3. att den fällda älgen regelmässigt skall lösas av jakträttsinnehavaren från kronan för fastställt schablonvärde. () ()