ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302725 · 1980-01-23 00:00:00 — om viss rätt till ledighet vid fullgörande av repetitionstjänstgöring inom frivilligförsvaret Frivilligförsvaret utgör en mycket betydande del av vårt totalförsvar. Genom den utbildning som bedrivs inom frivilligorganisationerna kan kvinnlig personal placeras på befattningar i krigsorganisationen. De kvinnor som tecknar med försvarsmakten eller den civila delen av totalförsvaret förbinder sig att repetitionstjänstgöra vanligtvis sammanlagt . När repetitionstjänstgöringen skall fullgöras finns ingen rätt till ledighet. Värnpliktiga som inkallas till repetitionstjänstgöring skall enligt lag beredas möjlighet att inställa sig och fullgöra tjänstgöringen. Den kvinnliga personalen är helt utlämnad till arbetsgivarens godtycke. Det är mycket otillfredsställande att de kvinnor som frivilligt valt att utbilda sig för en uppgift i vårt totalförsvar inte har stöd när de skall fullgöra den repetitionsutbildning som är nödvändig. Visserligen tecknas avtalet helt frivilligt, men varje svensk lyder under pliktlagarna, civilförsvarslagen, allmänna tjänstepliktslagen och tjänsteplikt för medicinalpersonal, och kommer i händelse av ofred att tas i anspråk för olika uppgifter. Genom utbildning och tecknande av avtal möjliggör medlemmar i frivilligorganisationerna ett bättre utnyttjande av personal. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om förslag angående rätt till ledighet för A-personal från ordinarie arbete vid fullgörande av repetitionstjänstgöring. () ()
mot · G302726 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. om invandrares ratt till fortsatt anställning efter militärtjänstgö Här i landet bosatta utlänningar är ej värnpliktiga enligt 1 § värnpliktslagen 1941:967. Flertalet utländska medborgare har lagstadgad skyldighet att fullgöra sin värnplikt i sina resp. hemländer. Denna värnplikt kan vara av varierande längd, men flertalet återvänder till efter fullgjord värnplikt. Vid behandling av propositionen 1975:26 angående riktlinjer för invandrar- och minoritetspolitiken anslöt sig till att strävan i fortsättningen bör vara att avlägsna återstående skillnader i lagstiftningen mellan i bosatta utländska medborgare och svenska medborgare. På arbetsmarknadslagstiftningens område har utländska medborgare som är bosatta i nära nog samma rättigheter som svenska medborgare. Det återstår dock en väsentlig skillnad för att vi skall nå målet av jämlikhet. När en utländsk medborgare fullgör sin värnplikt i hemlandet, så har han ej laglig rätt till bibehållen anställning. Motsvarande skydd mot arbetstagarens uppsägning och avskedande med anledning av värnpliktstjänstgöring när det gäller svensk värnplikt för svenska medborgare regleras i lag 1974:362. Denna ojämlikhet inför lagen bör på det snaraste undanröjas. Med hänsyn till ovanstående föreslås att beslutar hos regeringen begära en lagändring innebärande rätt för utländska medborgare till fortsatt anställning vid militärtjänst i hemlandet. () () () G. () ()
mot · G302728 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. Vid förekommer s. k. egenregiverksamhet. Denna innebär att AMS i egen regi har sysselsatt s. k. svårplacerad, lokalt bunden arbetskraft i utearbete inom bl. a. bygg-, anläggnings-, skogs-, naturvårds- och fiskevårdssektorerna. Denna verksamhet har fungerat väl och har visat sig vara ett viktigt komplement till de skyddade verkstäderna. tillsatte AMS en egenregiutredning. På grundval av dennas förslag fastställde man en organisation för denna verksamhet, som omfattade 350 fältarbetsledare och 3 000 anvisade. har emellertid denna organisation minskat högst avsevärt, och någon nyrekrytering tillåts numera ej. Detta kan äventyra hela egenregiverksamheten, vilket är beklagligt med tanke på behovet av att kunna erbjuda den s. k. svårplacerade arbetskraften meningsfullt utearbete som ett alternativ till de arbeten som kan erbjudas vid samhällsföretags verkstäder. att anhåller att regeringen fastställer omfattningen av AMS egenregiverksamhet så att den motsvarar organisationen . () ()
mot · G302729 · 1980-01-22 00:00:00 — om ändrad stödområdesindelning i kommun har beslutat om en ny stödområdesindelning i landet. är indelat i sex olika stödområden för vilka det högsta regionalpolitiska stödet utgår i stödområde sex och det lägsta i stödområde ett. 1 sysselsättningsutredningens betänkande Regionalpolitikens stödformer och styrmedel (SOU 1978:62) och i arbetsmarknadsutskottets betänkande AU 1978/79:23 framhålls betydelsen av en stödområdesindelning som ger de sämst ställda kommunerna och kommundelarna de bästa förutsättningarna för nyetablering och utveckling. Bedömningsgrunder för indelning i olika stödområden skulle dessutom bl. a. vara behovet av nya arbetstillfällen, arbetslöshetsnivån, befolkningsutvecklingen, det geografiska läget. Befolknings- och sysselsättningssituationen är för vissa inre delar mycket svår. Befolkningen har minskat mycket kraftigt inom församlingarna , och Fällfors i kommun . Ålderssammansättningen är också mycket ogynnsam för dessa kommundelar. Som exempel kan nämnas att 1970 var andelen personer nära dubbelt så hög i som i kommun. Förvärvsfrekvensen är också betydligt lägre i . 1975 förvärvsarbetade av männen och av kvinnorna, medan i motsvarande förvärvsfrekvens var resp. Sysselsättningen i de inre delarna av kommun sjunker kraftigt . Enbart i minskade sysselsättningen i jordoch skogsbruket med och även inom servicenäringarna minskade antalet sysselsatta . Dessa redovisade siffror visar den svåra situationen i de inre delarna av kommun och den utflyttning som sker när inga nya arbetstillfällen kommer till. De långa avstånden och svårigheterna med kollektiva transporter gör pendlingsmöjligheterna till kommuncentra ytterst begränsade. Skulle en positiv utveckling komma till stånd för dessa bygder krävs betydligt bättre stödmöjligheter. För att det skall vara intressant för en industri att etablera sig där måste skillnaden i stöd vara betydligt större mellan t. ex. och Jörns, samt Fällfors församlingar. ligger hela den vidsträckta kommun i samma stödområde (4). Med hänvisning till det anförda hemställs att beträffande Jörns, och Fällfors församlingar i kommun beslutar att ändra stödområdesindelningen så till vida att nämnda kommundelar placeras i stödområde 5.
mot · G302730 · 1980-01-22 00:00:00 — om lokaliseringsstöd till energianläggningar baserade på inhemska bränslen Energianläggningar baserade på inhemska bränslen -1, ex. torv och flis kommer att ge betydande sysselsättningspolitiska och regionalpolitiska effekter. Det är därför från regionalpolitisk synpunkt nödvändigt att dylika investeringar uppmuntras i de sämst ställda kommunerna. Det finns inga andra regionalpolitiska åtgärder som så snabbt skulle ge goda resultat. Positiva effekter uppstår också för rikets bytesbalans. beslöt om ett förenklat och förbättrat regionalpolitisk! Avsevärt förbättrat stöd kan nu erhållas för olika stödberättigade verksamheter, speciellt i stödområdena 5 och 6, vilka motsvarar i princip det tidigare s. k. inre stödområdet. Enligt den nya regionalpolitiska författningen räknas inte energianläggningar som stödberättigad verksamhet, om de inte ingår som del av ett övrigt stödberättigat projekt, exempelvis en industri. En offensiv närings- och regionalpolitik bör emellertid aktivt möjliggöra den ökade sysselsättning som en utveckling av landsbygdens näringsliv erbjuder. Produktion av torv och flis för distribution och försäljning till kommunala och industriella energianläggningar kommer att möjliggöra nya verksamheter för de areella näringarna. Möjligheterna att komplettera dessa traditionella och för inlandet så betydande näringsgrenar med nya verksamheter ökar därigenom. Landsbygden kan då utvecklas, och man skapar en mera differentierad näringsstruktur. Det bör därför vara ett samhälleligt intresse och ansvar att underlätta för speciellt inlandskommunerna att göra dessa välmotiverade investeringar i energianläggningar som baseras pä inhemska bränslen. Investeringar av detta slag ger betydande sysselsättningseffekter i inlandsområdena, såväl direkt som indirekt. Den stödberättigade verksamheten bör därför ävan omfatta energianläggningar som baseras på skogsavfall. torv och andra inhemska bränslen, och stödmottagare bör även kunna i dessa fall vara kommuner. Lokaliseringsstöd bör kunna utgå generellt i stödområdena 5 och 6 och efter särskild prövning i stödområde 4. Här föreslagna åtgärder ryms inom de ramar som anslås till regionalpolitisk! Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att regionalpolitisk stöd skall utgå till energianläggningar i enlighet med vad som föreslagits i motionen.
mot · G302731 · 1980-01-22 00:00:00 — om sysselsättningsskapande åtgärder i inland och övriga glesbygder inland har betydande problem att brottas med: befolkningen minskar, utflyttning sker till kusten och ut ur länet, ålderssammansättningen försämras, förtidspensionering och utslagning på arbetsmarknaden ökar. Någon nyetablering av företag sker inte i inlandet. En fortsatt utflyttning från inland och från glesbygderna får förödande konsekvenser med den redan så sneda åldersfördelningen. Upprättade prognoser inom länsplaneringsarbetet redovisar kraftiga befolkningsminskningar i inlandskommunerna. Däremot kalkylerar långtidsutredningen med ökad efterfrågan av arbetskraft om i Syd- och , vilket kan medföra en konsekvent avfolkning av inland. En sådan utveckling måste motverkas. I stället krävs nya sysselsättningsmöjligheter och därmed återflyttning till inlandskommunerna. Andra sysselsättningsskapande åtgärder, som kan ge ett betydande sysselsättningstillskott och framtidstro i länets glebygder, är - ökat stöd till jordbruk och service i glesbygd, - satsning på mineralfyndigheter, - upprustning av och tvärförbindelser, - civil flygtrafik på flygfält, - reell satsning på turistprojekt i fjällkommunerna, - förverkligande av hos , - realiserande av möjlig decentralisering av regional, statlig och landstingskommunal förvaltning, - en tidigareläggning av landstingsprojekt i inlandet och ett förstärkt statsbidrag för genomförandet av projekten, - utarbetande av utbyggnadsplaner för inlandets energiresurser, vattenkraftskomplettering, torv och flis. De redovisade sysselsättningsåtgärderna bör självfallet närmare preciseras, kostnadsberäknas, prioriteras och samordnas med berörda företrädare på central och regional nivå. har beslutat att ett speciellt sysselsättningsprogram för inlandskommunerna är så angeläget att länet och dess myndigheter måste framarbeta ett inlandspaket av samma slag som beslutat om för del . Ett samarbetsorgan mellan , , utvecklingsfonden och länsarbetsnämnden har också bildats. Sysselsättningen i inlandet och kustkommunernas glesbygder bör få en speciell och skyndsam behandling i detta samarbetsorgan. Det är så angeläget att skapa ny sysselsättning i dessa bygder att speciella statliga ekonomiska insatser bör anslås och ställas till samarbetsorganets förfogande för att i projektform ge förslag till konkreta sysselsättningsåtgärder för inland och förslag till genomförande. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller att det nyinrättade samarbetsorganet i ges i uppdrag att lämna förslag till sysselsättningsskapande åtgärder för inland och glesbygder.
mot · G302736 · 1980-01-22 00:00:00 — av och om distriktsarbetsnämnder och lokala arbetsförmedlingskontor i För att effektivare kunna bearbeta problemen på arbetsmarknaden krävs en förstärkt och utbyggd verksamhet på den lokala nivån. Det är angeläget att såväl den samlade sysselsättningsplaneringen som arbetsmarknadspolitiken får en lokal förankring. Det är på den lokala nivån kunskapen om problemen finns, och det är där som de konkreta åtgärderna skall sättas in. Därför är det av största vikt att kommunerna blir mer delaktiga i planeringsarbetet. En utbyggd samverkan med den lokala arbetsförmedlingen är därvid nödvändig. För del innebär detta att permanenta kontor bör tillkomma i . Vidare bör varje kommun ha representation i distriktsarbetsnämnd. detta för att man praktiskt skall kunna arbeta med de lokala frågorna, t. ex. de enskilda kommunernas sysselsättningsprogram. Behovet av en utökning av antalet distriktsarbetsnämnder är uppenbart, vilket inte minst hittillsvarande erfarenheter för visat. Länet har f. n. två nämnder, och , med sex (, , , , och ) resp. fem kommuner (, , , och ). De sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitiska problemen är stora i samtliga kommuner. En mer lokalt präglad och förankrad diskussion måste komma till stånd. Detta kan med nuvarande organisation inte ske, bl. a. på grund av att samtliga kommuner inte är representerade, nämndernas stora geografiska omfattning samt kommunernas delvis särpräglade problem i resp. regioner. Vi föreslår därför en distriktsoganisation som anknyter till den använda indelningen av länet i fyra planeringsregioner, som sammanfaller med de officiella A-regionerna. Det betyder att Fagersta- och Salaregionerna bör få egna distriktsarbetsnämnder. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen föreslagits beträffande utökning av antalet distriktsarbetsnämnder och lokala arbetsförmedlingskontor i . () ()
mot · G302737 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. I kan vi konstatera att länets samlade näringsliv karakteriseras av en dominerande ställning för branscher som successivt minskar i betydelse för sysselsättning och ekonomisk utveckling. Nedgången i stål- och gruvindustri, liksom den följande försämringen i prognosen för servicenäringar till denna industri och för stora delar av länets verkstadsindustri, gör det till ett överlevnadsvillkor för länet att en viss strukturförändring och en omfattande modernisering kommer till stånd. Den starka dominansen av nedåtgående branscher placerar i en liten grupp av svenska län där behovet av omstrukturering är särskilt stort. Den tid so.n står till förfogande är knapp. Vi anser därför att länet måste bli föremål för en revision i fråga om inplacering i stödområden. Prioritet bör ges kommuner med mycket stora glesbygdsområden och svagt utvecklad industri liksom åt tungindustrikommuner med ensidig inriktning av näringslivet. Vi finner vidare att utvecklingen av länets primära och regionala centra är avgörande för om en strukturförändring skall kunna komma till stånd. Det faktum att länets primära centra också har positiva inslag i utvecklingsbilden får under inga omständigheter förväxlas med ett krympande behov av insatser. Det förslag i fråga om stödområdesindelning som avgavs av länsstyrelse och landsting i anser vi bättre svarade mot de verkliga behoven än vad som blev beslut. I fråga om Horndalsområdet i kommun och hela kommun talar starka skäl för temporär inplacering i inre stödområde 6. Med stöd av ovanstående föreslår vi att hos regeringen anhåller om en revision av stödområdesindelning i enligt följande Inre stödområde (dock med temporär inplacering av Horndalsområdet i inre stödområde 6) Inre stödområde (dock med temporär inplacering i inre stödområde 6) () () () ()
mot · G302739 · 1980-01-22 00:00:00 — av och om tillvaratagande av flyktingars utbildning m. m. Bland de flyktinggrupper som kommer till finns många med mycket god utbildning och lång yrkeserfarenhet från hemlandet. För utländsk medicinalpersonal finns anpassad svenskundervisning och möjlighet att komplettera för svensk behörighet. Men övriga kan sällan få nytta och glädje av sin tidigare utbildning eller yrkesverksamhet och få ett arbete eller fortsatt utbildning inom sitt verksamhetsområde. Mestadels placeras de i stället på omskolningskurser inom AMU. Det är en brist och ett stort slöseri med mänskliga resurser att inte ta till vara flyktingarnas utbildning och yrkeserfarenhet på bästa sätt. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om åtgärder i syfte att tillvarata flyktingars yrkeserfarenhet och utbildning. () ()
mot · G302742 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om tidigareläggning av vissa investeringar på järnvägssträckan m. m. I SJ:s långsiktiga planer finns byggande av dubbelspår på linjen och en upprustning av upptagna. Detta är exempel på långsiktigt stimulerande investeringar som berör kommunikationerna för stora delar av det inre stödområdet. Väl fungerande kommunikationer är en förutsättning för en framgångsrik regionalpolitik. Det är därför utomordentligt viktigt att dessa investeringar kommer till stånd nu när trafikefterfrågan visar en stadig stegring och vi kan konstatera att vi börjar närma oss kapacitetsgränsen vid denna viktiga järnvägsknut. En tidigareläggning och forcering av projekteringsarbetet bör därför ske genom ianspråktagande av arbetsmarknadsmedel. Arbetet kan i den delen utföras som beredskapsarbete för arbetslösa unga tekniker. I detta sammanhang bör också påpekas angelägenheten av att som en viktig knutpunkt får del av SJ:s investeringar. Det gäller såväl de nu nämnda upprustningarna på bansidan som vagnverkstad och ombyggnader för elförsörjning och trafikledning som finns i planeringen. Även verksamhet som administration och utbildning bör kunna bibehållas och till vissa delar byggas ut i . Det sysselsättningsansvar som staten och har i är ett starkt motiv härför. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att projektering av dubbelspår samt bangårdsombyggnaden i kommer till stånd i form av beredskapsarbete. () () () BO ()
mot · G302743 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot viltolyckor Antalet olyckor i trafiken där vilt har varit inblandade har ökat starkt . Detta har uppmärksammats i många sammanhang, och forskning på området har pågått i statens vägverks regi . En forskningsrapport är under färdigställande och kommer att överlämnas till viltvårdsberedningen i . Redan nu är dock känt att ytterligare forskning kommer att krävas på många områden, framför allt på området viltets vandringar och annat beteende och möjligheterna att påverka dessa beteenden. Vissa redan prövade åtgärder har visat sig vara effektiva i försöken att begränsa viltolyckorna. En sådan åtgärd är siktröjningar. En annan men mycket dyr åtgärd är uppsättning av viltstängsel. Klart är dock att en begränsning av viltstammen, framför allt älg, är ofrånkomlig på vissa områden. Såvitt nu kan bedömas har inte det senaste årets relativt kraftiga avskjutning varit till fyllest. Såväl siktröjningar som uppsättning av viltstängsel är väl lämpade som beredskapsarbeten. En ökad satsning på sådana åtgärder bör därför kunna komma till stånd inom ramen för anslag för beredskapsarbeten. Den ökade avskjutning som krävs bör i första hand ske under den ordinarie jakten genom en ökad tilldelning på licenserna. Om det ändå skulle visa sig att älgstammen är oacceptabelt stor även ordinarie jakt bör länsstyrelserna uppmanas att tillgripa s. k. skyddsjakt. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen begära åtgärder i enlighet med motionen i syfte att förebygga älgolyckor. () () () () () BO ()
mot · G302744 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80:744 av m. fl. om skyldighet att ta erbjudet arbete Trots en hög registrerad arbetslöshet visar det sig på många håll bli allt svårare att få sökande till de iedigförklarade platserna. Enligt uppgift finns det exempelvis 9 500 lediga jobb i som 2 800 ungdomar går arbetslösa och varken sysslar med arbetsmarknadsutbildning eller har beredskapsarbete. Vi hittar inga jobb som duger utan ungdomarna nobbar, säger en arbetsförmedlare. Även om vi är övertygade om att flertalet arbetssökande verkligen gärna vill ha arbete, utesluter dette dock inte att många utnyttjar den frikostiga arbetslöshetsersättningen och av den anledningen försöker undvika att ta erbjudet arbete. Detta är utomordentligt betänkligt med tanke på att vi nödvändigtvis måste öka produktionen för att förbättra landets nuvarande ekonomiska situation. Det är gott och väl att bestämmelserna säger att en person som är arbetslös har skyldighet att ta erbjudet arbete som bedöms lämpligt. Vägrar vederbörande utgår ingen kontant ersättning eller andra förmåner av arbetsmarknadspolitiskt slag. Frågan är emellertid om arbetsförmedlarna tillämpar dessa bestämmelser på ett sådant sätt att det tillfredsställer kravet på skyldighet att ta anvisat jobb. Vi tvivlar på att så alltid är fallet. Exempel finns på att arbetsförmedlare ansåg att ungdomar var i sin fulla rätt att tacka nej till erbjudet trädgårdsarbete eftersom det skulle utföras utomhus och vädret kunde vara ruggigt! Enligt vår uppfattning bör regeringen ge i uppdrag att se över tillämpningsföreskrifterna när det gäller skyldighet att ta erbjudet arbete, syftande till en väsentligt skärpt attityd. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skärpta tillämpningsföreskrifter när erbjudet arbete avvisas. () ()
mot · G302748 · 1980-01-22 00:00:00 — 1979/80 748-754 om lån och bidrag vid övergång till vedeldning Genom störningar i tillgången och hastigt stigande pris är oljan nu ett av våra stora ekonomiska problem. Därför beviljar lån och bidrag till olika åtgärder för att minska energiåtgången i våra bostäder. Bidrag och lån kan också utgå vid övergång från uppvärmning med olja till uppvärmning med annat bränsle. En stödberättigad åtgärd är övergång till vedeldning. Övergången skall ha varaktig karaktär och innebära att uppvärmningen uteslutande sker genom eldning i vedpanna med sådan eldstadsvolym att påfyllning av ved inte behöver ske mer än 2 å . Normalt förutsätts tillgång till fritt bränsle. Eventuell elpatron bör vara säkrad med högst 16 A. (BOFS 1979:30 EN 4). Hur per dygt påfyllning behöver ske kan rimligtvis inte ha avgörande betydelse för låne- och bidragsgivningens syfte. Den fastighetsägare som har tillgång till eget bränsle men måste gära tätare påfyllning än vad den citerade förordningen nu kräver bör också få lån och bidrag för övergång till vedeldning. Det väsentliga måste vara att oljeförbrukningen minskas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär sådan ändring av bostadsförordningen 1979:30 att eldstadsvolymen inte blir avgörande för möjligheten till lån och bidrag vid övergång till vedeldning. () ()