mot · G402518 · 1980-01-01 00:00:00 — av och om rätten till tillägg av förnamn En familj adopterade ett barn från ett avlägset land - en icke ovanlig händelse. Barnet hade flera förnamn, men de var ovant klingande för svenska öron. För att underlätta barnets införande i en svensk kamratkrets ville familjen också ge flickan ett svenskt förnamn. Man tog kontakt med folkbokföringsmyndigheten, dvs. pastorsämbetet i , och fick veta att saken skulle vara lätt att ordna. Beskedet som gavs var: När barnet skall döpas, kan det nya förnamnet anmälas och bli infört i alla officiella handlingar . Ingen särskild prövning. Ingen särskild avgift. Men denna metod var icke framkomlig. Föräldrarna tillhörde nämligen inte . Då kan ni anmäla det nya namnet till pastorn i er församling, när ni döper barnet där, var nästa råd från pastorsexpeditionen. Då anmäles det nya namnet i alla fall till pastorsexpeditionen och inte heller nu kostar det något. Men de nya föräldrarna var baptister och tänkte införliva barnet i sin församlings gemenskap genom en högtid, som kallas barnvälsignelse - alltså inget dop. Men så långt sträcker sig inte generositeten i svensk lagstiftning. Namnlagen, 24 § första stycket, säger att ytterligare förnamn kan genom enkel och kostnadsfri anmälan ges vid dop eller motsvarande religiös förrättning. Barnvälsignelse är icke motsvarande religiös förrättning. Den som inte låter döpa ett barn - antingen vederbörande har en baptistisk dopsyn eller av annan anledning inte reflekterar på dop - måste i den situation som här ovan har skildrats gå in till namnmyndigheten, dvs. patentoch registreringsverket, ange särskilda skäl (vilket inte krävs då anmälan görs i samband med dop) och betala en avgift, f. n. Då kan barnet få ytterligare ett förnamn. Staten har alltså en prislista när det gäller tillägg av förnamn, där priset och villkoren i övrigt är beroende av föräldrarnas religiösa uppfattning och då särskilt deras dopsyn. Dessutom har man i bestämmelserna tagit intryck av en vanföreställning, som själv inte är alldeles oskyldig till med tanke på dopets svaga ställning inom kyrkan, nämligen att barndopet skulle vara en namngivningsceremoni. Justitieministern besvarade en fråga från i denna angelägenhet i kammaren . Statsrådet höll med om att de nuvarande bestämmelserna är otillfredsställande. Av svaret och andra kontakter med kunde utläsas att regeringen ämnade lägga fram proposition om ny namnlag under /81. Så har ännu icke skett och av propositionsförteckningen framgår att så förmodligen icke heller kommer att ske. Remissinstanserna har genomgående haft en klart positiv inställning till namnlagsutredningens betänkande Nya namnregler i det ärende som aktualiserades i frågan och i denna motion. I utredningens lagförslag finns bl. a. den enkla bestämmelsen att anmälan om ytterligare förnamn utan angivande av särskilda skäl kan göras hos vederbörande pastorsämbete - och givetvis utan någon koppling till dop e. d. Först om tillägg av namn skulle bli aktuellt en andra gång skulle ansökan krävas. Det gäller här en religionsfrihetsfråga. Den kan kanske anses liten. Men religionsfrihetsfrågor är alltid viktiga, även om de inte alltid är stora. Och därför bör en ändring till det bättre ske med det snaraste. Den bästa lösningen är att en helt ny - och på t. ex. denna punkt moderniserad - namnlag ändå antas under /81. Skulle detta inte bli fallet vill vi i andra hand förorda en omedelbar ändring av de båda paragrafer som är aktuella när det gäller tillägg av förnamn, t. ex. i samband med adoption. De bör, antingen namnlagen redan nu moderniseras i sin helhet eller inte, ges den lydelse som föreslogs i SOU 1979:25. Med hänvisning till det anförda hemställs att antar följande Lag om ändring i namnlagen (1963:521) Härigenom föreskrivs att 23-24 §§ följande ändrade lydelse: Barn skall, om det lever, givas förnamn efter födelsen. Har förnamn givits annorledes än vid dop inom skall namnet före utgången av nämnda tid anmälas hos pastor. dop eller motsvarande religiös förrättning rum efter det förnamn givits enligt 23 §, må därvid givas ytterligare förnamn. namnlagen (1963:521) skall erhålla Barn skall, om det lever, ges förnamn som /rån födelsen skall anmälas hos pastorsämbetet. Sådan anmälan får avse ett eller flera förnamn. Förnamn förvärvas genom anmälningen. Har förnamn givits vid dop inom , görs anmälan enligt första stycket av dopförrättaren. Den som har förvärvat förnamn får genom anmälan hos pastorsämbetet förvärva ytterligare förnamn. Bestämmelsen i 23 § andra stycket namn skall, om det ej givits vid dop inom , anmälas hos pastor. Efter ansökan hos namnmyndigheten må ock eljest, om särskilda skäl äro därtill, den som förvärvat förnamn erhålla ytterligare sådant namn. har därvid motsvarande tillämpning. Har tillägg av förnamn skett enligt första stycket, får ytterligare förnamn förvärvas efter ansökan hos namnmyndigheten, när särskilda skäl därtill föreligger. Denna lag träder i kraft .