mot · G302618 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. om en ny internationell ordning inom informationens och masskommunikationens område I FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna slås fast: har rätt till åsiktsfrihet och yttrandefrihet. Denna rätt innefattar frihet för envar att utan ingripanden hysa åsikter och frihet att söka, mottaga och sprida upplysning och tankar genom varje slags uttrycksmedel och utan hänsyn till gränser. Så vackert är det formulerat. Men så vackert är det inte i verkligheten. Som vanligt måste man skrapa litet på ytan och tänka efter vad som menas innan man låter sig lyckliggöras av fina formuleringar. Vem är t. ex. denne som fritt antas sprida upplysningar och tankar. Ja, inte är det den vanlige, enkle arbetaren och arbetarnas organisationer och inte är det länderna i tredje världen, som har begränsade resurser. Inom information och masskommunikation är främst tredje världen avskärmad från egentlig yttrandefrihet, därför att man inte har tillgång till media i samma utsträckning som västvärlden, vars nyhetsbyråer har total dominans i nyhetsförmedlingen över hela världen. Under täckmantel fritt informationsflöde har man utvecklat ett nyhetsmonopol som i hög grad styr nyheter och information i önskad politisk riktning. Många länder i tredje världen, som kämpar mot imperialism, har inte kunnat undgå att bli medvetna om informationens makt, när de ser hur deras kamp förtigs och förvanskas i den imperialistiska nyhetsförmedlingen. Ett exempel bland många: Det är nästan total tystnad kring den ockupation, terror och svältkatastrof som just nu utspelas på . De imperialistiska nyhetsbyråernas dominans kan belysas genom en redovisning av marknadsandelar och kapacitet i nyhetsförmedlingen: De fyra stora, dvs. UPI, AP, AFP och Reuter, kontrollerar av nyhetsflödet i hela världen. AP har 10 000 abonnenter i 107 länder, och UPI har 6 500 abonnenter i 114 länder. Dessa båda nyhetsbyråer har kapacitet att sända 56 000 ord över datasystem och satellit, medan sju största och bäst utrustade nyhetsbyråer kan sända ungefär lika många ord per dag. Att det är av största vikt att åstadkomma en förskjutning till förmån för tredje världen är alldeles uppenbart. Det är inte bara vi här i landet som får en begränsad och felaktig information om tredje världen, utan dessa länder får också en bristfällig information om varandra. De alliansfria staterna kämpar för att bygga upp egna kommunikationsnät för att slippa bli beroende av de imperialistiska nyhetsmonopolen rent tekniskt sett. Men det är lika viktigt att genom egna nyhetsbyråer kunna påverka vad som sänds. Den alliansfria rörelsen uttryckte problemet på följande sätt vid sitt möte i : Att utveckla självständiga nationella nyhetsmedier är för en majoritet av världens folk en oskiljbar del av den övergripande kampen för politiskt, ekonomiskt och socialt oberoende. Vpk anser det viktigt att stödja tredje världens strävanden att försöka skapa egna nyhetsbyråer och egna organ för kultur- och informationsförmedling. Det är också viktigt att stödja arbetarrörelsens och arbetarklassens strävanden i de olika länderna att bygga upp sin egen nyhetsförmedling. De existerande byråerna är privata företag, som helt i enlighet med den s. k. marknadsekonomins villkor skall söka sälja nyheter. Arbetarrörelsen saknar i den kapitalistiska såväl som i tredje världen i huvudsak egna organ för förmedling av information. Först då sådana organ kommer till stånd och först då man satt gränser för de transnationella nyhetsbyråernas och reklamföretagens arbete kan en allsidig information säkerställas. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att uttalar sitt stöd för tredje världens strävanden att söka skapa egna nyhetsbyråer och egna organ för kultur- och informationsförmedling, 2. att hos regeringen begär förslag om ett konkret åtgärdsprogram som stöder denna inriktning. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)