mot · G302168 · 1980-01-11 00:00:00 — Motion 1979/80:168 av m. fl. om ändrade bestämmelser för utsläpp av svaveldioxid i I en rapport från (SNV PM 10:1978) redovisas utsläppen av luftföroreningar i länsvis. För svaveldioxid anges att hade den största mängden utsläpp, , följt av med och på tredje plats med . Den totala mängden utsläpp av svaveldioxid har minskat , men den inbördes relationen mellan länen är troligen i stort densamma fortfarande. Orsaken till att har jämförelsevis stora utsläpp av svaveldioxid är koncentrationen av industrier längs länets kust. naturvårdsenhet har beräknat följande utsläpp av svaveldioxid från länets större industrier. Som underlag för beräkningen har använts industriernas rapporter om luftutsläpp. : S02/år kommun: 1 650 kommun: Gullfiber 240 Enligt denna beräkning släppte de större industrierna i länet ut ca svaveldioxid . Till detta kommer utsläppen från mindre industrier och från anläggningar för uppvärmning av bostäder. När utsläppen av svavel i diskuteras, nämns ofta att även utsläppen från andra länder påverkar vårt land. I en information från projektgrupp för forskning kring försurningens effekter, nämns att av det svavel som deponeras i kommer från andra länder. Endast av det svavel som tillförs vår natur skulle således komma från anläggningar i . Förhållandet varierar dock inom landet. Naturvårdsenheten vid i har beräknat att minst hälften av den svaveldioxid, som bidrar till försurningen i länet, kommer från källor inom länet. Lokala utsläpp har således relativt sett större betydelse i än i de sydliga länen. Detta innebär i sin tur att åtgärder för att begränsa svavelhalten i eldningsolja får relativt större effekt i . Undersökningar av försurade sjöar i 1972 och 1975 genomförde i samarbete med undersökning av 57 respektive 36 sjöar i länet. Utvärderingen av dessa undersökningar visade att många sjöar, särskilt i , var försurade eller försurningshotade. Nya undersökningar har sedan utförts i kommuner inom länet under 1976-1978. En större sammanhängande undersökning genomfördes igen . Då undersöktes 30 sjöar i kommun, 21 sjöar i kommun, 16 sjöar i samt 81 sjöar i . Sammanlagt undersöktes ca 150 sjöar, vilket givit ett bra underlag för att få en uppfattning av försurningsläget i norra delen av . Resultatet av undersökningen redovisades i en rapport från naturvårdsenhet (Försurningsläget i Västernorrlands sjöar , , naturvårdsenheten, ). Undersökningen visade att 56 sjöar () hade sådana värden, att de redan kan sägas vara försurade. Detta är en mycket hög siffra i jämförelse med andra delar av . Liknande förhållanden förekommer bara i östra delen av , som påverkas av utsläpp från . Undersökningen visade att försurningsproblemet i är av samma storleksordning som i de delar av landet där försurningen mest uppmärksammats: , , och . Bland orsakerna till försurningen i nämns i rapporten att berggrunden i länet är av sådan art att sjöarna har liten förmåga att stå emot försurning. Den ökade försurningen av nederbörden, som skett p. g. a. ökad användning av fossila bränslen, har därför fått stor effekt. Bland ytterligare orsaker till försurningen nämns inverkan från det moderna skogsbruket. Rapporten avslutas med att omedelbara åtgärder krävs på flera olika plan för att stoppa den pågående försurningen. a. bör svavelhalten i förbränningsoljorna så snabbt som möjligt sänkas till en procent. Detta bör enligt rapporten genomföras först i och närmast omkring stränderna och efterhand i hela länet. Försurningsproblemet har därefter också uppmärksammats i arbetet med länsplanering 80. I ett underlagsmaterial till LP 80 om miljö/naturresurser, som tagits fram av en arbetsgrupp med bl. a. förtroendevalda inom , sägs att försurningen av mark och vatten bedöms ha en så allvarlig innebörd om den fortsätter, att snara åtgärder för att motverka den är absolut nödvändiga. I underlagsmaterialet till LP 80 sägs bl. a.: Med dagens kunskaper anses svaveldioxid utgöra det allvarligaste luftutsläppet. Enligt den tidplan som anges i regeringens kungörelse 1979:72, kommer lågsvavlig olja att införas i länet 1984. bedömer för sin del att utvecklingen av försurningssituationen motiverar en snabbare och mer kraftfull minskning av svavelutsläppen. Statsmakterna bör därför om möjligt forcera denna tidplan och verka för ökad tillgång på lågsvavlig olja. a. bör därvid beaktas att lokala utsläpp har relativt sett större betydelse i norrlandslänen än i de sydliga länen. Motiven för att tidigarelägga sänkning av svavelhalten i förbränningsoljor i kan sammanfattas kort i följande punkter. O Undersökningar av sjöar i visar att försurningsproblemet i länet är av samma storleksordning som i de mest utsatta delarna av . O Lokala källor för svavelutsläpp har relativt sett större betydelse i än i . O På grund av inverkan från många och stora industrier ligger på tredje plats vid en jämförelse mellan landets olika län med avseende på de totala utsläppen av svaveldioxid. Med hänvisning till vad vi ovan anfört hemställs att hos regeringen begär att den förut beslutade sänkningen av svavelhalten i tjock eldningsolja till en procent i tidigareläggs . () () () ()