ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302324 · 1980-01-15 00:00:00 — av m. fl. om överförande av beredskapsmedel till ordinarie anslag I årets budgetproposition har regeringen prutat 780 milj. kr. på verksamhetsalternativ 1, dvs. det s. k. vidmakthållandealternativet. Det betyder i själva verket att man accepterar en eftersläpning av vägunderhållet, som i sin tur kommer att kosta vägtrafikanterna hundratals miljoner i ökade däcks- och bensinkostnader. Även det besparingsalternativ som presenterat drabbades av en prutning på ca 200 milj. kr. Detta innebär i sin tur att , som tvingats rationalisera bort 2 300 fasta arbetstillfällen (av den totala arbetsstyrkan), nu måste rationalisera bort ytterligare 800 arbetare - därav 700 på driftsidan och drygt 100 på byggnadssidan. har man kunnat notera en ständig ökning av beredskapsarbetare, entreprenörer och tillfälligt anställda, varför dessa f. n. uppgår till 3 500 personer. av de totala väginvesteringarna har tillkommit via beredskapsanslag. Beredskapsarbeten är en högst tillfällig och otrygg arbetsform av den typ som fackföreningsrörelsen alltid bekämpat i sin strävan efter ökad trygghet för de anställda. Vad som i realiteten inträffar inom vägsektorn är att de fasta, trygga arbetena i ökad utsträckning ersätts av dessa otrygga, kortsiktiga beredskapsarbeten. Man måste förstå den fackliga organisationen, då den skarpt reagerar mot hur en myndighet byter ut sin fast anställda personal mot tillfälligt anställda. Fackföreningsrörelsen har därför ställt upp på krav i samband med årets anslagsframställning att hälften av det beräknade årliga anslaget på 500 milj. kr., som utgått som beredskapsmedel till vägbyggen, förs över till det ordinarie byggnadsanslaget. En sådan åtgärd skulle innebära att man slog vakt om de fasta jobben, som man underlättade egen planering, projektering och byggande. En ytterligare aspekt på väganslag och beredskapsmedel är följande: I har av investeringsmedel för vägbyggandet bestått av sådana medel avsedda för sysselsättningsstimulans, dvs. bekräftar utvecklingen att AMS visar ett avtagande intresse för beredskapsarbeten inom vägsektorn såväl i som på andra håll. Sålunda har AMS för avsikt att dra in de två arbetsplatser för särskilt anvisad personal som man har i och i . arbetsplatser har enligt vägdirektionen i utfört vägbyggnadsarbeten för ca 20 milj. kr./år, vilket belopp alltså minskar det totala vägbyggnadsanslaget med samma belopp. Det står klart att i samma mån som AMS har för avsikt att upphöra eller dra ned sin vägbyggnadsverksamhet, så drabbas berörda län av minskade väganslag, eftersom någon motsvarande uppräkning av det ordinarie anslaget icke sker. Med hänvisning till vad som anförts föreslås 1. att beslutar att . av de beredskapsmedel som avses för vägbyggen överförs till ordinarie byggnadsanslag, 2. att uttalar att de län som drabbas av en minskad investeringsinsats över beredskapsmedel bör kompenseras genom motsvarande uppräkning av det ordinarie anslaget för vägbyggande. (vpk) (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G302327 · 1980-01-16 00:00:00 — av och i om en översyn av de kommunala taxornas betydelse för boendekostnaderna De kommunala taxorna spelar en stor roll för boendekostnaderna. har taxorna för t. ex. vatten och avlopp stigit starkt i många kommuner. Undersökningar visar att den procentuella ökningen av årskostnaderna för vatten och avlopp varit väsentligt högre än ökning i konsumentprisindex både för småhus och flerbostadshus. Aven prisökningar för elström och för fjärrvärme har stigit starkt under 1970talet. Kommunala avgifter (taxor) förekommer i betydande utsträckning inom den verksamhet som kommunerna bedriver med stöd av det s. k. allmänna kompetensstadgandet. Hit hör t. ex. avgifter för vatten, elektricitet och gas. När kommun genom avgifts- eller vederlagsfinansiering betjänar allmänheten gäller i sin förevarande sammanhang enligt rättspraxis självkostnadsprincipen. Det totala vederlaget som kommunen uppbär får inte väsentligt överstiga kommunens kostnader för verksamheten. En kommun är dock oförhindrad att differentiera avgifterna med hänsyn till kostnadsskillnader mellan olika prestationer. Sålunda torde det t. ex. vara möjligt att ha olika avgifter för vatten och avlopp inom olika delar av en kommun, om kostnadsskillnaderna för att tillhandahålla nyttigheterna varierar mellan t. ex. kommunens centrala delar och ytterområdena. Däremot är det inte möjligt att generellt differentiera med hänsyn t. ex. till olika boendeformer, så att t. ex. en grupp av boende subventionerar en annan. Det är även av stor vikt att en översyn görs av den lagstiftning som reglerar kommunala taxor och avgifter samt om den kommunala redovisningen av dessa, detta inte minst mot bakgrund av den betydelse som dessa taxor har för boendekostnaderna. Översynen bör omfatta inte bara va-taxorna utan även taxor för fjärrvärme, el, gas och sotning. Även andra taxor kan vara av betydelse i sammanhanget. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär att en översyn görs av de kommunala taxornas betydelse för boendekostnaderna samt av den lagstiftning som reglerar dessa taxor. . () HANS ()
mot · G302328 · 1980-01-16 00:00:00 — om ersättning vid upplåtelse av mark för kraftledningsgator Den koncentrerade produktion av energi som kärnkraftverken innebär gör det nödvändigt med ett omfattande ledningsnät för att distribuera elenergin. Landskapet runt kärnkraftverken skärs sönder av ett stort antal ledningar. Förutom att dessa ledningar gör ett stort ingrepp i landskapet och orsakar ett mycket stort produktionsbortfall av skogsråvara, gör de breda ledningsgatorna ett besvärande ingrepp i enskilda skogsbrukares ekonomi. På många håll finns fyra, fem ledningar bredvid varandra, och gatans bredd kommer då att överstiga . För det mindre och medelstora skogsbruket blir sådana här ingrepp förödande. Ersättningen sker genom att man betalar ett mycket lågt grundbelopp och sedan skadestånd för för tidig avverkning. En brukare som byggt upp tillvaron på att få sin inkomst helt eller delvis från sin skogsfastighet är inte hjälpt med en sådan engångsavgift. Det enda som helt kan kompensera det inkomstbortfall som en skogsbrukare åsamkas är att ersättningsmark ställs till förfogande. Detta är i de flesta fall inte möjligt, och därför bör ersättningsreglerna ändras så att de blir återkommande och motsvarar den produktion som den ianspråktagna marken skulle ha gett. Med hänvisning till det anförda hemställs att rikdsagen anhåller att regeringen utformar regler dels för hur ersättningsmark skall erbjudas, dels för ett nytt ersättningssytem i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · G302331 · 1980-01-15 00:00:00 — av m. fl. om bibehållande av underhållslån för hyreshus m. m. De underhållslån för hyreshus som infördes och som kan utgå kommer att upphöra trots att behovet av sådana lån alltjämt är mycket stort i större delen av det befintliga hyreshusbestånd som byggts . I en motion till propositionsförslaget om underhållslån (prop. 1978/79:66) framförde vpk förslag om att underhållslånen bara skulle ges till allmännyttiga bostadsföretag, att de skulle vara ränte- och amorteringsfria och att de skulle utgå till alla statligt belånade hyreshus hos allmännyttan. Även socialdemokraterna föreslog att lånen skulle utgå till allmännyttiga och kommunala bostadsföretag. Vpk har i olika sammanhang framhållit nödvändigheten av att underhållslånen bibehålls även . En avveckling nu av underhållslånemöjligheterna kommer att betyda mycket stora kostnadsökningar för underhållet framför allt för de allmännyttiga bostadsföretagen, kostnadsökningar som man måste försöka ta ut av hyresgästerna i form av nya stora hyreshöjningar. För många bostadsföretag innebär den uteblivna möjligheten till underhållslån kostnadsökningar motsvarande hyreshöjningar för bostadslägenheterna på . , om man tar hänsyn till att man skall börja betala amorteringar och räntor på de lån man tagit . Det är därför nödvändigt att i årets budgetproposition anvisa ytterligare medel som gör det möjligt att bibehålla underhållslånen . Vpk:s syn på frågan om de allmännyttiga bostadsföretagens roll och uppgifter liksom motiven för ett särskilt stöd till allmännyttan i olika former har vi i olika sammanhang utvecklat, bl. a. i vår partimotion 1978/79:396 om bostadspolitiken. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna a) att lånemöjligheten i form av underhållslån skall bibehållas så att lån kan utgå även , b) att underhållslånen skall utgå till allmännyttiga bostadsföretag och avse alla statligt belånade hyreshus, c) att underhållslånen till nämnda företag skall vara ränte- och amorteringsfria och att detta skall gälla även för tidigare beviljade underhållslån. 1 1979/80. 3 sami Nr 331-341 2. att under Bilaga 16 B 3 anvisar ett anslag för underhållslån kr. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Lån till bostadsbyggande av ytterligare 350 000 000 (vpk) (vpk) INGA (vpk)
mot · G302332 · 1980-01-16 00:00:00 — av m. fl. om lån till kommunala markförvärv I regeringens proposition 1979/80:100 bilaga 16 föreslås att ramen för beslut om lån till kommunala markförvärv skall sänkas från 210 milj. kr. till 100 milj. kr. I översikten till bilaga 16 anges statsfinansiella skäl som motiv för förslaget till sänkning. Av kommunalekonomiska skäl och med hänsyn till den stora betydelse denna låneform har och kan få med ändrade lånevillkor, är det viktigt att ingen sänkning sker. kommunisterna motsätter sig nu liksom tidigare sådana förändringar på mark- och bostadspolitikens område som medför sämre förutsättningar för en socialt inriktad bostadspolitik. Vi återkommer därför med våra tidigare förslag om att markförvärvslån skall vara amorteringsfria för att därefter amorteras . Det betyder en utökning av både den amorteringsfria tiden och lånetiden, vilket skulle få en avgörande positiv betydelse för kommunernas mark- och bostadsförsörjning liksom för boendekostnaderna. Med en sådan förändring av lånevillkoren blir det intressantare för kommunerna att använda sig av markförvärvslån i en helt annan omfattning än vad som sker. Orsaken till att ramen för långivningen inte till fullo utnyttjas är säkerligen inte att kommunerna inte behöver låna pengar för detta ändamål, utan fastmer att lånetiden och tiden för amorteringsfrihet nu är alltför kort. Vi har alltjämt den uppfattningen, som även nu och tidigare gett uttryck för, att amorteringstiden avsevärt måste förlängas och att beslutsramen måste höjas. Vi menar också att detta är nödvändigt om kommunerna skall kunna fullfölja intentionerna med markvillkoret. De av oss föreslagna förbättringarna skulle medföra en avsevärd ökning av efterfrågan på lånemedel, och det är av hänsyn till detta vi föreslår att beslutsramen höjs till 300 milj. kr. och att ramen bör få tas i anspråk för beslut om lån till mark för turism och rekreation med 50 milj. kr. Av betydelse är här inte minst de ökade möjligheter som därigenom skulle ges för att motverka den tilltagande spekulationen inom fritidshussektorn. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna att markförvärvslån bör vara amorteringsfria för att därefter amorteras , 2. att medger att beslut om markförvärvslån meddelas intill ett belopp av . under /81, 3. att med anledning av propositionen 1979/80:100, 1* 1979180. bilaga 16, punkten B 13, anvisar ett reservationsanslag för /81 av . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G302334 · 1980-01-16 00:00:00 — om skattelättnader för att främja lokala och regionala investmentbolag Med hänvisning till vad sorn anförts i motionen 1979/80:333 hemställs att hos regeringen begär ändringar i skattelagstiftningen så att lokala och regionala investmentbolag kan bildas på sätt i motionen anges.
mot · G302335 · 1980-01-16 00:00:00 — av om kurser i egenföretagande Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:333 hemställs att begär att regeringen lägger fram förslag om kurser i egenföretagande antingen inom ramen för gymnasieskolan eller genom kurser på folkhögskolor och inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen.
mot · G302336 · 1980-01-17 00:00:00 — Enighet råder om att måste minska sitt oljeberoende, dels av kostnadsskäl, och dels därför att tillgången på olja kan väntas minska . En överföring av persontransporterna från bilar till kollektiva transportmedel kan ske blott i begränsad omfattning. Näringsliv och sysselsättning kräver att vi under överskådlig framtid kan använda bilar i stort antal. Dessa och andra fordon som måste drivas med eget energiförråd - bussar utanför tätorter, jordbruks- och entreprenadmaskiner, båtar och flygplan m. m. behöver också flytande eller gasformigt bränsle. De kan inte vara anslutna till elledningar. Elbatterier med egenskaper som motsvarar deras behov finns inte. Både av kostnadsskäl och på grund av risken för oljebrist - beredskapslagrens varaktighet kan räknas i månader - bör börja framställa och använda flytande gasformiga motorbränslen som kan dryga ut eller ersätta oljeprodukterna vid fordons- och redskapsdrift. Åtskilliga sådana alternativa bränslen är kända och väl utprovade, t. ex. metanol, etanol, gasol samt bensin framställd ur oljeskiffer. Gemensamt för dessa är att de kommer att behövas i stora kvantiteter den dag de behövs, så att tillräckliga produktionsanläggningar måste kunna tas i bruk med kort varsel. Har inte detta förutsetts, kan en bristsituation i fråga om oljeprodukter medföra ett för näringslivet och befolkningen katastrofalt transportstopp. Mycket utredningsarbete har skett, och det förefaller nödvändigt att nu besluta om vilket eller vilka av de möjliga ersättningsbränslena som skall användas till att dryga ut eller ersätta importerade oljebränslen. Svensk produktion av sådant bränsle måste också inledas . Fortsatt utveckling av processtekniken, byggande av produktionsanläggningar samt anpassning av distributionssystemet måste betraktas som högst osäkra investeringar, bl. a. därför att frågan om beskattningen av ersättningsbränslen står öppen och marknadens behov av dessa bränslen, är osäker. Möjligheterna till lönsam framställning och försäljning av bränslen måste redan nu säkerställas. att hos regeringen ahåller om förslag om vilket eller vilka ersättningsbränslen som skall användas i landet . *Se även motion 1979/80:337.
mot · G302337 · 1980-01-17 00:00:00 — om beskattningen av ersättningsbränslen Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:336 hemställer att hos regeringen anhåller om förslag om 1. att statsskatt inte skall tas ut på ersättningsbränslen , tillräcklig för att starta produktion och distribution samt därefter försäljning, 2. att bilar som vid tillverkningen eller i efterhand anpassats till körning på metanol-bensinblandning eller på ren metanol eller andra icke importerade bränslen sedan dessa ersättningsbränslen blivit allmänt tillgängliga, t. ex. , skall vara befriade från fordonsskatt.
mot · G302339 · 1980-01-17 00:00:00 — av och om inskränkning i rätten att överlåta bostadsfastighet Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:338 hemställer 1. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag som ger kommunerna uttryckligt lagligt stöd för användandet av s. k. överlåtelseförbud, i enlighet med vad som anförts i motionen, bör föreläggas , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om sådana ändringar av jordabalken 13:6 att uppställande av överlåtelseförbud vid upplåtelse med tomträtt möjliggörs. () ()
mot · G302340 · 1980-01-18 00:00:00 — av om viss arbetsrutin i Under den allmänna motionstiden äger riksdagsledamöterna själva motionera om för dem angelägna ärenden. Dessa motioner fördelas sedan efter sitt innehåll på respektive utskott. Riksdagsledamöterna äger även möjlighet att motionera på av regeringen framlagda propositioner. När denna motionstid inträder råder vetskap om vilket utskott som kommer att behandla motionerna. För såväl nya som gamla riksdagsledamöter kan det ofta vara osäkert vilket utskott som är aktuellt då det på propositionerna endast stämplas för motionstiden. Om propositionen med utdelningen även åsattes uppgift om vilket utskott som skall behandla motionerna skulle riksdagsarbetet underlättas. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att på propositioner skall anges vilket utskott som skall behandla ärendena när vetskap därom finns vid utdelningen.
mot · G302341 · 1980-01-18 00:00:00 — om utarbetande av en svensk nutidshistoria för De flesta som på ett eller annat sätt arbetar som tjänstemän eller förtroendemän inom staten, landstingen och kommunerna har ofta en alltför dålig översikt över den senaste samhällsutvecklingen. Det finns självfallet många som följt denna inom ett visst område, och inom departementen finns det specialister som biträder sakkunniga i dessa delar. Riksdagsmännen blir inte sällan mycket bevandrade inom de verksamhetsgrenar som de kommer i kontakt med i utskotten och i partiarbetet. Den stora allmänheten är däremot alldeles för okunnig för att exempelvis bedöma de uttalanden som görs i den politiska debatten - inte minst före riksdagsmannavalen. Under sådana förhållanden vore det värdefullt med en historisk sammanställning av den senaste tioårsperioden. Sammanställningen bör ledas av en historiker med sinne för en pedagogisk utformning, som har möjlighet att göra resultatet läsvärt och presentera det inom ett rimligt utrymme. Vederbörande bör ha ställning som huvudredaktör och bör få biträde av experter på olika områden. En sådan framställning bör hållas inom ramen av 320 sidor. Hänvisningar bör finnas till statistik och sådana utredningar som lett till lagstiftning eller annan samhällelig verksamhet. Det är önskvärt att ett historiskt arbete av detta slag kan framställas till så lågt pris att den stora allmänheten blir intresserad att anskaffa det. Som exempel kan jag nämna det häfte på 64 sidor som utgav om statens finanser. Den översikten erbjöds gratis, men så långt kan man inte behöva gå när det gäller en avsevärt större bok. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär en utredning av möjligheten att ge ut en bok av det slag som omnämnts i motionen.
mot · G302343 · 1980-01-17 00:00:00 — om ökat rättsskydd mot datorbrottslighet Vi går mer och mer emot det kontantlösa samhället. Kreditkort ersätter pengarna i plånboken. Datorförskingring och datorbedrägeri kommer att bli en ökande del av den ekonomiska brottsligheten. En person kan med datorns hjälp göra stora förtjänster genom att operera med luftbolag och luftkunder och manipulera med olika konton. Brotten är svåra att upptäcka, eftersom det är dyrt att i datorsystemet bygga in skydd mot olaga intrång. Enligt nuvarande lagstiftning kan man göra sig skyldig till datorintrång enligt datalagen eller förmögenhetsbrott enligt . Emellertid finns luckor i lagstiftningen. Ingenting finns angivet om stöld av datortid, och följaktligen finns heller inga straffskalor. I ett aktuellt rättsfall kopierade några anställda i ett företag magnetband med viktig information. Detta orsakade företaget betydande förluster. De dömdes inte för informationsstölden utan för trolöshet mot huvudman. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om att en översyn görs av lagstiftningen vid datorbrottslighet.
mot · G302344 · 1980-01-18 00:00:00 — om inställande av den planerade allmänna folk- och bostadsräkningen Enligt statsverkspropositionen avses att avsätta ett anslag på 60 milj. kr. till en ny folk- och bostadsräkning. Med anledning av det dåliga statsfinansiella läget finns all anledning att dra in på denna utgift. En annan anledning är att denna folkräkning är illa tåld av en allt större del av allmänheten. Det är alldeles tydligt att inga omistliga fördelar står att få ur det material som insamlas. Allmänheten hade vidare god anledning att reagera, när man t. ex. förra gången frågade vad folk hade för sig , något som måste anses tillhöra privatlivet. Det är väl bekant att har allt svårare att vid sina normala intervjuundersökningar få allmänheten att frivilligt lämna svar, och rent av väsentligt större svårigheter än privata företag som t. ex. . Orsakerna härtill är två: för det första oviljan grundad på de obligatoriska folk- och bostadsräkningarna, för det andra allmänhetens i och för sig förståeliga ovilja mot att få sina privata angelägenheter registrerade i dataregister. Vid förra folk- och bostadsräkningen var tvungen att begära ganska många vitesförelägganden hos länsstyrelserna. I var f. ö. särskilt mån om allmänhetens rätt och vägrade vitesförelägga förrän visat att man delgett uppmaning att svara. En ytterligare folk- och bostadsräkning nu skulle kunna bli särskilt farlig för sammanhållningen i samhället. Det är att befara att ännu flera människor underlåter att svara, med betydande mängder av vitesförelägganden. Eftersom vitesförelägganden måste delges och då sättet att undandra sig delgivning börjar med att låta bli att hämta ut rekommenderade försändelser, leder detta till att allt fler delgivningar måste utföras av stämningsman, med en utökad belastning på stämningsmannaorganisationen, vilken belastning kan bli övermäktig. Mot denna bakgrund måste man fråga sig om det verkligen är riktigt att till priset av 60 milj. kr. ställa till med en undersökning, som kan dra så mycken ovilja över statsmakten. Det vore bättre för statsmaktens anseende, om folkoch bostadsräkningen inställdes. Dessutom kan man tjäna pengar på det, för en sparad slant är minst lika god som en förtjänad. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar föreslå regeringen att inställa folk- och bostadsräkningen.
mot · G302347 · 1980-01-17 00:00:00 — om beskattningen av sockerfria konfektyrprodukter beslöt att förbjuda användning av sackarin i s. k. barngodis från och i annan konfektyr från . Sockerfri konfektyr kommer därmed att bli ännu dyrare än motsvarande sockersötade produkter, eftersom de alternativa tandvänliga sötningsmedel som står industrin till buds är väsentligt dyrare än sackarin. tandvårdspersonalutveckling ställde i en diskussionspromemoria 1977 upp som ett mål att minska konsumtionen av sockerhaltiga mellanmålsprodukter . Man räknade i så fall med en 25-procentig minskning av antalet kariesangrepp hos barn . Vårdbehovet skulle minska motsvarande ungefär 500 tandläkartjänster. För staten torde det innebära minskade kostnader i storleksklassen 200 till 400 milj. kr. (utbildning, personal, lokaler, material osv.) har konsumtionen av sockerfria konfektyrvaror minskat. Om den tillbakagången fortsätter är det en uppenbar risk att den tendens till ökning i kariesfrekvens som man observerat förstärks. Tandvårdskostnaderna skulle därmed öka i stället för att minska. En minskning vore emellertid möjlig om konsumtionen av sockersötad konfektyr kunde nedbringas. Vid ett skandinaviskt seminarium rekommenderde medicinare och odontologer från , och att socker i halspastiller, tabletter och tuggummi skulle ersättas med zylitol, sorbitol eller lycasin (en blandning av sockeralkoholer och sockerarter). Med det förbud mot att använda sackarin som finns försvinner möjligheterna för industrin att konkurrera med den konfektyr som är tandvänlig mot sockersätad produkt. Man bör kanske från hälso- och tandprofylaktisk synpunkt överväga vissa skattelättnader för tandvänligt godis. Konfektyrprodukter som efter vetenskaplig test befunnits vara icke kariesframkallande borde kunna befrias från särskild varuskatt. Skattebortfallet på dessa produkter borde med lätthet kunna kompenseras genom minskade kostnader för tandvård. Med anledning av det i motionen anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att en översyn av kostnadseffekterna för slopad varuskatt på tandvänliga konfektyrvaror görs med hänsyn till tandvårdskostnaderna.