mot · G3021184 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om föräldrapenning för hemvändande biståndsarbetare inom frivilligorganisationer För att ha rätt till föräldrapenning i samband med barns födelse måste den försäkrade ha varit inskriven i under minst närmast före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten för denna. För att få föräldrapenning som är högre än garantinivån gäller dessutom att den försäkrade under minst före nedkomsten eller den beräknade tidpunkten för denna haft en sjukpenning överstigande garantibeloppet. För att vara inskriven i krävs bosättning inom riket. Den som varit verksam utomlands och efter att ha återvänt till får barn mindre än efter återkomsten får alltså föräldrapenning begränsad till garantibeloppet alternativt ingen föräldrapenning alls. Detta blir resultatet trots att barnet är fött i av svenska föräldrar, som varit verksamma utomlands. När det gäller många anställda i svenska eller andra företag med verksamhet i utlandet kan man i och för sig anta att den här påtalade nackdelen - liksom motsvarande nackdelar för den anstälide när det gäller sjukförsäkring m. m. - kompenseras genom en högre lönenivå vid utlandstjänst. Detta hindrar inte att det finns åtskilliga fall, där de nämnda inskränkningarna i rätten till föräldrapenning får konsekvenser som strider mot grundtankarna i lagen om allmän försäkring. Särskilt påfallande blir detta när det gäller personer som arbetar i ideella organisationers utlandsverksamhet. I dessa fall kan det visserligen finnas vissa praktiska möjligheter att lösa sjukförsäkringsfrågor. Men det finns inga praktiska möjligheter att genom enskilda försäkringar eller löneavtal kompensera för skillnader i rätten till föräldrapenning, vilka uppkommer först efter det att biståndsarbetaren slutat sin anställning hos organisationen och återvänt till . De problem som här kan uppstå för hemvändande missionärer och biståndsarbetare har behandlats av . Därvid bifölls socialförsäkringsutskottets utlåtande i anledning av tre motioner, varigenom beslöt att hemställa hos regeringen om utredning av frågan. Denna utredning ägde rum inom ramen för hemvistsakkunnigas arbete och har redovisats i betänkandet SOU 1976:39. Frågan är emellertid fortfarande olöst. Flemvistsakkunniga - vars förslag inte föranlett lagstiftning - föreslog att föräldrapenning för hemvändande utlandssvenskar skulle kunna utgå i de fall det gäller personer som under sin tjänstgöring utomlands uppbär lön av staten eller av svensk kommun. Dessa personer skulle föras upp i ett s. k. statsregister, vilket också skulle få en rad andra rättsverkningar. Problemen när det gäller föräldrapenning skulle sålunda lösas för ambassad- och konsulatpersonal, svensk militär i FN-tjänst, anställda vid verk, utomlands tjänstgörande präster (avlönade av kyrkofonden) samt personer som genom svensk myndighets medverkan ställs till något FN-organs förfogande, varvid svenska staten betalar lönen. Frågan skulle däremot förbli olöst för missionärer, biståndsarbetare i andra frivilligorganisationer, personer som i SIDA:s regi anställs i multinationella biståndsprojekt, personal anställd och avlönad av och dess fackorgan, och liknande organisationer. Flemvistsakkunniga synes ha haft för avsikt att göra en sådan gränsdragning, genomförd på så sätt att balans i olika fall uppnås mellan rättigheter och skyldigheter för de enskilda och deras arbetsgivare. I vart fall när det gäller föräldrapenning för hemvändande utlandssvenskar har resultatet i stället blivit en gränsdragning som understundom får olyckliga konsekvenser. En förbättring av möjligheterna till föräldrapenning framstår som särskilt angelägen, när det gäller de kategorier som inte kan lösa problemet genom privata försäkringar och förmånliga löneavtal, nämligen missionärer och biståndsarbetare inom svenska frivilligorganisationer, FN-organ eller internationella ideella sammanslutningar. En reform är också särskilt angelägen för de personer som är utlandsverksamma under ett begränsat antal år och sålunda har en fast anknytning till och vanligen betalar skatt och är inskrivna i försäkringskassor såväl före som efter sin utlandsvistelse. Detaljutformningen av en lagstiftning av det slag vi här avser innebär att ställning bl. a. måste tas till en del avgränsningsproblem m. m. Trots att frågan redan har utretts till följd av ett riksdagsbeslut måste man konstatera att några ändamålsenliga författningsförslag fortfarande inte föreligger. Vi hemställer därför att begär förslag till lagstiftning i ämnet. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi sålunda att hos regeringen begär förslag till ändring i lagen om allmän försäkring i enlighet med vad som anförts i motionen. () () GOTAB 64427 Slockholm 1980