mot · G302150 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:150 av om nya boendeformer Kostnaderna för administrationen av samhällets nuvarande jätteinstitutioner har överskridit gränsen för deras samhällsnytta, skriver en av våra framtidsforskare, i IFIAS. Mer pengar och ansträngningar går åt till kontrollåtgärder än till nyskapande och produktiv verksamhet. Om detta är sant - och en hel del tyder väl på det - skulle jag vilja fästa uppmärksamheten på en särskild typ av bestämmelser, som stryper eller försvårar en viss typ av fria experiment: reglerna kring bostadsbyggandet. Dessa gör det nämligen nästan omöjligt att experimentera med andra former än en-familjsbostäderna, det må sedan gälla hus byggda för en familj eller flera sådana bostäder. Tom och i Att bo går så långt att de säger: Vi kan knappast erbjuda människorna i några goda bostäder just . Den teknisk-ekonomiska apparaten massproducerar i stället goda förutsättningar för just den sortens mänskligt lidande som m. fl. Vad de talar om är svårigheten att driva kollektivhus. Jag vill nu inte påstå att allt mänskligt lidande av ensamhet och neuroser skulle avskaffas, bara vi alla bodde kollektivt. Men jag tror däremot alldeles säkert att vi aldrig kommer fram till några nya sätt att leva tillsammans, om vi inte har möjlighet att experimentera. För att citera igen: Den kanske allra viktigaste egenskapen hos människorna i framtidens samhälle blir förmågan att anpassa sig till förändring och osäkerhet. Men teorin om förändringar kräver också experiment. I ett institutionssamhälle ses experiment som onaturliga avvikelser, rebellförsök och excentriciteter. Jag vill inte här helt hålla med om att det är eviga förändringar i samhället som är det önskvärda och lyckliga; de flesta människor önskar hellre rota sig. Men just för att kunna göra detta måste de få lov att hitta nya modeller för sitt eget och sina familjers sätt att leva. Och det går inte ihop med hela det regelsystem vi har . Jag skulle därför vilja förorda att departementen och verken ser över alla de bestämmelser som reglerar sättet att bygga, hyra och äga bostäder, sättet att reglera egendomsgemenskap mellan makar, samboende, syskon och vänner, som av någon anledning önskar hyra bostad tillsammans. Rätten att ändra på bostaden och dess närmaste omgivning, möjligheterna att klara gemensam mathållning, att göra viss husbehovsodling tillsammans, att hjälpa varandra med barntillsyn utan betalning - många sådana experiment ligger och gror, men kan inte bli fullt verkliga därför att bestämmelserna inte tillåter Bestämmelserna har säkert de bästa avsikter, men de passar inte längre för alla människors behov. Vi har lyckats genomföra en så radikal och uppseendeväckande reform som att daghemsbarn får rätt att vistas i daghemsköket. Utan tvivel finns det andra bestämmelser av ännu mer ingripande art som skulle behöva reformeras och som skulle ge människorna den extra luft under vingarna som är nödvändig för att nya experiment kan genomföras. Allting kan inte åstadkommas uppifrån, av aldrig så välvilliga myndigheter. Det väsentliga måste göras av människors egen vilja, fantasi och ihärdighet. Jag tycker att man kunde ta bort de onödiga hindren för detta. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att begär att regeringen låter utreda de regelsystem som avgör människors förutsättningar att pröva nya bondeformer.