mot · G3022079 · 1980-05-22 00:00:00 — Motion 1979/80:2079 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:181 om insatser för att underlätta nya löneavtal kunde man säga att den statliga inkomstpolitiken i var relativt passiv och underordnad vad som hände på den privata arbetsmarknaden. Detta kunde den vara, emedan behovet av återhållande inkomstpolitik var litet. De fackliga organisationerna ålade sig en sorts frivillig inkomstpolitik, dvs. de anpassade sina krav till den statliga ekonomiska politiken. har staten mera aktivt ryckt in för att med olika metoder underlätta avtalsförhandlingarna. Man har aktivt verkat för ett byte av delar av lönehöjningar mot vissa skattelättnader och förändringar av arbetsgivaravgifter. Syftet har varit att minska kapitalägarnas utgifter för löner. Sedan 1976 fått borgerliga regeringar har den statliga inkomstpolitiken allt entydigare mobiliserats för en omfördelning till kapitalägares och höginkomsttagares förmån. De ändrade skatteregler som de borgerliga partierna drivit igenom kommer att sammanlagt ha inneburit en fyra gånger så stor genomsnittlig inkomstskattesänkning för den som tjänar . som för den som tjänar . Regeringens agerande i den ännu icke avslutade avtalsrörelsen har också varit och är ett helhjärtat understöd för SAF:s linje. Flela den borgerliga samhällsapparaten har mobiliserats för att hos medborgarna ingjuta vissa föreställningar om ekonomiska sammanhang och förhållanden som är ägnade understödja SAF:s lönestoppslinje. SAF:s storlockout och LO:s begränsade motåtgärder bröt ut presenterade regeringen ett punktprogram innebärande vissa skattelättnader, förlängt prisstopp, hyresstopp, stopp för statliga och kommunala taxehöjningar samt åläggande för företagen att sätta in av vinsten på ett särskilt vinstkonto i . Programmet återgavs i kompletteringspropositionen men hade där ingen konkretiserad utformning. I föreliggande proposition - lagd efter den centrala uppgörelsen konkretiserar regeringen sina förslag. Borta är nu förslagen om pris- och hyresstopp liksom förslaget om stopp för statliga och kommunala taxehöjningar. Kvar är enbart förslagen om en tillfällig höjning av den särskilda skattereduktionen samt förslaget att företagen skall sätta in av sin vinst på tillfälligt vinstkonto i . Insättningen på tillfälligt vinstkonto föreslås göras av företagens justerade årsvinst, om vinsten överstiger 1 milj. kr. De insatta pengarna får disponeras för investeringar. De pengar som sätts in skall vara räntefria men också skattefria. Detta innebär således ännu en möjlighet för företagen att undslippa skatter. Företagen vinner på dessa kontoinsättningar utebliven skattebetalning minus eventuella ränteförluster på pengarna. Detta kan ej accepteras. I vår motion med anledning av kompletteringspropositionen har vi anfört att av företagens vinster bör dras in till en samhällsägd fond. Vi har därvid icke satt någon gräns vid 1 miljon-strecket såsom regeringen gör. Regeringens förslag om en tillfällig höjning av den särskilda skattereduktionen kan godtas, men bör utvidgas till att gälla även inkomster . Skattereduktionen är dock, som stöd för de arbetandes reallöner, otillräcklig. Den bör kompletteras med ett slopande av momseffekten på livsmedel. Detta innebär sänkning av matpriserna. Kostnaden för ett slopande av momseffekten (dvs. livsmedelsmomsen - livsmedelssubventionerna) på livsmedel är ca 4 700 milj. kr. I motionen i anledning av kompletteringspropositionen har vi föreslagit ett slopande av indexregleringen av skatteskalorna. Detta ger en inkomstförstärkning för statsbudgeten om 3 300 milj. kr. För att en rimlig fördelningspolitik skall bedrivas krävs också andra skattepolitiska åtgärder. I motionen om kompletteringspropositionen har vi pekat på nödvändigheten av en skärpning av realisationsvinstbeskattningen, vilket skulle ha dämpande effekt på spekulationen. Det är också nödvändigt att avdragsrätten vid taxering kraftigt begränsas och att det blir ett slut på att personer med stora inkomster och förmögenheter kan bli s. k. nolltaxerare. Härigenom skulle de mest utmanande dragen i det nuvarande skattesystemet kunna dämpas. Detta kan - intill dess avdragssystemet i dess helhet ändrats och att avdrag sker från skatt och inte från inkomst - tillfälligt lösas så att en maximigräns införs för avdrag. Sålunda bör ingen få göra större avdrag vid nästa inkomsttaxeringstillfälle än vad som motsvarar 33 1/av vederbörandes totala inkomster. Härigenom skulle ett effektivt stopp sättas för de s. k. nolltaxerarna. Dessa nolltaxerare - oftast personer med s. k. starkt negativ förmögenhet - går det uppenbart ingen nöd på. Enligt SOU 1979:9 gäller att hushåll med starkt negativ förmögenhet tillgångsmassigt mera liknar hushåll med betydande positiv nettoförmögenhet än de närmast ovan liggande skikten. Det handlar således i allmänhet om personer med betydande tillgångar, men som placerat dessa tillgångar så att de kan driva det nuvarande avdragssystemet till sin spets. Ett tak för avdragsrätten skulle sätta stopp härför. Det skulle också i övrigt självfallet bidra till jämnare inkomster. Undantag från detta avdragstak skulle kunna beviljas endast personer med en total inkomst . och endast om synnerliga skäl förelåg. Att regeringen släpper sina tidigare propåer om stopp för höjningar av statliga taxor kan inte godtas. Taxehöjningar skulle bidra till att reallönerna snabbt åter börjar sänkas. I vår motion med anledning av kompletteringspropositionen har vi ställt krav om förlängt prisstopp och redovisat vilka åtgärder som krävs för lägre hyror. Summan av de förslag och krav vi ställt i vår motion om kompletteringspropositionen och i denna motion leder till en förstärkning av statsbudgeten. Storleken av detta positiva saldo kan inte med säkerhet beräknas beroende på flera osäkra faktorer som t. ex. storleken på de realisationsvinster som kommer att göras. De fördelningspolitiska krav vi sålunda ställt för att stärka de arbetandes reallöner och situation och för att bidra till att förbättra det faktiska innehållet i avtalen kan sammanfattas i följande punkter: En bostadspolitik för lägre hyror. Stopp för höjningar av statliga taxor. Slopad indexreglering av skatteskalorna. Tillfälligt avdragstak: Ingen får göra avdrag för mer än 33 1/av sina totala inkomster intill dess avdragssystemet i grunden ändrats och sanerats så att möjligheterna till skatteflykt eliminerats. Slopad momseffekt på livsmedel. Tillfällig höjning av den särskilda skattereduktionen även för inkomster . En extra bolagsskatt: av företagens vinster skall avsättas till samhällsägd investeringsfond. Argument och yrkanden för flera av dessa punkter återfinns i vår motion med anledning av kompletteringspropositionen. Med hänvisning till det anförda föreslås att med anledning av propositionen 1979/80:181 beslutar 1. att uttala sig för ett stopp för höjningar av statliga taxor och avgifter gentemot enskilda, 2. att godkänna vad som i motionen anförs om tak för avdrag vid 33 1/av totalinkomsten och att hos regeringen begära förslag i anledning därav, 3. att godkänna vad som i motionen anförs om slopad momseffekt på livsmedel och hos regeringen begära förslag i anledning därav, 4. att hos regeringen hemställa om skyndsamt förslag om en komplettering av lagen om tillfällig höjning av den särskilda skattereduktionen vid taxering så att denna gäller även inkomster , 5. att avslå propositionens förslag till Lag om insättning på tillfälligt vinstkonto och i stället besluta att av företagens vinster skall avsättas till en samhällsägd investeringsfond för investeringar i samhällsägda industrier och hos regeringen hemställa om förslag i enlighet därmed. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) GOTAB 65269 198(1