mot · G3021154 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om översyn av arbetsskadeförsäkringslagens tillämpning vid arbetsskada Arbetsskadeförsäkringslagen 2 kap. 2 § lyder: Har försäkrad varit utsatt för olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet, skall skada som han har ådragit sig anses vara orsakad av den skadliga inverkan, om ej betydligt starkare skäl talar mot det. Avsikten med denna skrivning är givetvis att det ej skall läggas en alltför tung bevisbörda på den som drabbats av yrkesskada - yrkesskada leder ofta till ekonomiska problem och medicinska problem av fysisk och psykisk karaktär - som givetvis innebär svårigheter för en drabbad att föra sin talan och leda den i bevis. avslår ofta krav på ersättning för yrkesskada på basis av verkets läkares utlåtanden, som då ofta lyder som följer: Med de uppgifter som föreligger synes mig betydligt starkare skäl tala mot än för samband mellan exposition för färger och lösningsmedel och de aktuella sjukdomsbesvären. Till bilden hör att läkare utfärdar sina utlåtanden utan att ha undersökt patienterna och att i sina beslut ofta fäster större vikt vid verksläkarnas utlåtanden än vid utlåtanden från läkare som skött patienterna . Till bilden hör också att det har utformats en praxis vid rättshjälpsnämnderna beträffande yrkesskador och andra förvaltningsärenden, som inneburit att den rättssökande fått klara sig utan rättshjälp så länge ärendet handlagts i lägre instans, t. ex. hos eller . Om saken överklagats, har i allmänhet rättshjälp beviljats och biträde förordnats. har dock genom beslut av dragit upp nya riktlinjer för beviljande av rättshjälp vid yrkesskadeärenden. har uttalat att det i allmänhet inte föreligger något behov av hjälp via allmän rättshjälp i yrkesskadeärenden vid handläggning inför försäkringskassor, eller högsta instans, dvs. försäkringsrätten eller försäkringsdomstolen. Med andra ord: Yrkesskadade personers möjlighet att föra sin talan, med hjälp av biträde förordnat av rättshjälpsnämnden, har försämrats på ett avsevärt sätt. Som tidigare påpekats drabbas ofta yrkesskadade personer av svåra ekonomiska problem i kombination med fysiska och psykiska sådana. Det är givetvis extra angeläget att just yrkesskadade, för att kunna föra sin talan på ett från rättssäkerhetssynpunkt tillfredsställande sätt, beviljas rättshjälp för täckande inte bara av juristkostnader utan också av expertkostnader. För att beskriva hur rådande förhållanden kan försvåra yrkesskadades rättssituation kan det vara lämpligt att hänvisa till ett rättsfall som handlagts av Miljöcentrum i . Genom Miljöcentrums arbete har det visat sig att yrkesskadeförsäkringslagen tyvärr ej alltid tillämpas på det liberala sätt som var avsikten med lagen när den skrevs. Det är av den anledningen som nämnda organisations verksamhet åberopas i denna motion. stöder sin bedömning på att försäkringsrätten, och försäkringskassor, i frågor som dessa, självmant skall sörja för behövlig utredning, utan kostnad för den enskilde. Miljöcentrum har genom att engagera sig i rättsliga processer till förmån för yrkesskadade i en del fall klart dokumenterat att försäkringskassorna och inte verkställer behövlig utredning. Sedan avslås motiverade krav på klassificering av skada såsom yrkesskada med hänvisning till att det, när det t. ex. gäller yrkesskador hos målare, saknas uppgift beträffande färger, lösningsmedel, exposition m. m. I ett fall som Miljöcentrum drev med framgång avslog en målares krav på att få en skada klassificerad som yrkesskada på basis av ett av verkets läkare avgivet utlåtande som avslutningsvis löd: Enligt min mening talar i detta fall föreliggande uppgifter klart emot att en arbetsoförmåga om den nu föreligger skulle vara orsakad av en skada till följd av lösningsmedelsexposition När sedan Miljöcentrum, som är en ideell organisation och arbetar utan bidrag från stat eller kommun, med insamlade medel lät verkställa en egen utredning och konsulterade annan expertis, i samband med att beslut överklagades till Försäkringsdomstolen, ändrade plötsligt.riksförsäkringsverket attityd, efter det att domstolen begärt att verket skulle yttra sig på nytt. yttrade därvid: Med hänsyn till numera föreliggande medicinsk sakkunnigs yttrande finner skäl tillstyrka att klaganden i analogi med vedertagen praxis i fråga om ersättning enligt yrkesskadeförsäkringslagen vid bestående allergitillstånd orsakade av yrkesarbete tillerkännes ersättning i form av livränta p. g. a. oförmåga att fortsätta sitt lösningsmedelsexponerade arbete som målare. har dock uttalat att beträffande ärenden av komplicerad beskaffenhet bör rättshjälp kunna beviljas i samband med yrkesskada. Under alla omständigheter är det uppenbart att det är svårt för yrkesskadade personer att föra sin talan på ett från rättsäkerhetssynpunkt sett tillfredsställande sätt och att situationen har försämrats. Ifrågavarande omständigheter aktualiserar behovet av en ny praxis när det gäller rättshjälpsnämndernas bedömningar i vad gäller rättshjälp till En genomgripande översyn av arbetsskadeförsäkringslagens tillämpning förefaller också befogad. Speciellt angeläget i sammanhanget synes det vara att utreda sätt att tillämpa lagen och att verkställa utredningar. Avsaknaden av ett rejält tvåpartsförhållande i frågor som dessa förefaller också stötande från rättssäkerhetssynpunkt. 1 syfte att stärka yrkesskadade personers ställning skulle man kunna tänka sig att utse en speciell handläggare, som uteslutande har att tillvarata arbetsmiljöoffrens intressen och föra deras talan. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär utredning med direktiv att göra en genomgående översyn av arbetsskadeförsäkringslagens tillämpning samt rättshjälpslagens tillämpning i fall av yrkesskada. () ()