mot · G3021230 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1230 av om bevarande av affischer Affischkonsten hör till ett av de bortglömda områdena inom bildkonsten. Sedan slutet av har affischen kommit att utnyttjas som ett masskommunikationsmedel på ett stort antal områden, t. ex. underhållning, sport och politik. För konstnärer som Chéret, och var affischen ett viktigt uttrycksmedel. I ägnade sig konstnärer som Törneman och också åt affischkonsten. Även om ett stort antal betydande konstnärer även varit verksamma inom affischkonsten finns det en avgörande skillnad mellan affischkonst och övrig bildkonst. Affischkonstnären vill förmedla inte bara sitt personliga intryck, sin personliga vision eller upplevelse, utan också på ett konkret sätt informera i ett visst syfte. Det kan gälla ett politiskt, kommersiellt eller kulturellt budskap. Kravet på affischen att förmedla ett direkt och budskap, som kräver uppmärksamhet, har vidare inneburit en inriktning på en viss teknik med utnytt jande av rörelse i bilden, få färger och enkla linjer som ofta är överdrivna och/eller oproportionerliga. Denna särskilda teknik och den stora spridningen har också påverkat utvecklingen inomen rad olika områden som t. ex. formgivning och typografi. I många fall har affischen även inneburit att det nybildande inom konsten spritts till en bred allmänhet. Ofta kan man i fråga om affischer också tala om fantasilöshet och banalitet. De sevärda affischerna speglar dock ofta en tidsepok, ett politiskt spel. ett kulturevenemang, ett jubileum, en idrottshändelse, ett upprop. De fungerar som ett levande vittnesbörd om gångna tider, deras folk och vad som då var aktuellt. Förutom det etablerade samhällets affischkonst utnyttjas tekniken för att ge spridning åt ännu icke accepterade åsiktsriktningar av t. ex. politiskt slag. Vi ser nästan affischer av detta slag uppklistrade på husväggar och anslagstavlor. Affischkonsten har börjat uppmärksammas alltmer både utomlands och i . Det kulturarv som finns i arbeten av sådana föregångsmän på området som Carlu, Cassendre, och i . Klinger och i , Maga i . Teague och Dryden i , Arpke. Mahlau och Riemer i m. fl. har numera kommit att erkännas officiellt. Det allmänna intresset för konstarten ökar starkt. I allt större utsträckning samlas verken systematiskt. Här vill jag endast erinra om samlingen i i och insatserna i . Men mycket har gått förlorat beroende på affischens karaktär som en tillfällig bruksvara. Som jag tidigare nämnt har många svenska konstnärer också ägnat sig åt affischkonsten, t. ex. Amelin, , Hjortzberg, , , Schwab. Operan och har ofta utnyttjat sina scenografer för att utforma affischer, t. ex. Erixon, , . Men jag vill också erinra om minnesvärda affischer från det , t. ex. affisch för ABF (Läs tillsammans), Marga-Margas (Musik för frihet), resp. § 32. Det faktum att i den utländska facklitteraturen betecknas som ett utvecklingsland på affischkonstens område, trots en enligt min mening ofta högtstående konstnärlig kvalitet, kan delvis säkert förklaras av att vi i vårt land har saknat dokumentation på området. Den utställning som anordnades på i , Svenska affischer 1895-1979, var ett försök att påminna oss om det kulturarv som finns inom affischkonsten. I det fallet var det fråga om delar av en privat samling av helt unikt slag och som enligt många bedömare saknar motstycke på något annat håll. I samlas affischer på många olika håll. Flera statliga institutioner har betydande samlingar. Så t. ex. levereras pliktexemplar till kungl, , vars samling av affischer enligt uppgift uppgår till flera tusen. Några nämnvärda resurser för att systematisera och dokumentera denna samling finns inte. I många fall får inte heller exemplar enligt gällande bestämmelser om pliktleverans av tryckt material, då affischer produceras också i annan ordning än på regelrätta tryckerier. Jag vill också peka på de specialsamlingar som finns bl. a. på , och . Genom särskilda insatser har man på moderna museet sökt biträda den privatperson, vars samling till dels visades på 1979. Mot denna bakgrund anser jag det angeläget att åtgärder vidtas för att ett systematiskt insamlande och bevarande av affischer kommer till stånd också i . Det behövs också ett omfattande arbete för att inventera, katalogisera och dokumentera befintliga samlingar i syfte att underlätta utställningsverksamhet och forskning på området. Jag vill därför föreslå att regeringen vidtar åtgärder så att ett sådant arbete kommer till stånd på affischkonstens område. I första hand bör en utredning komma till stånd om hur detta bäst bör ske. Jag vill inte utesluta möjligheten av att ett särskilt statligt affischmuseum behöver upprättas för detta ändamål. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder på affischkonstens område.