mot · G3021847 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1847 av m. fl. om regionalpolitiska m. fl. Ar tvingas vi riksdagsmän från de norrländska länen redovisa den oro och maktlöshet vi känner inför utvecklingen i vår landsända. Den stagnation som inträdde förstärks som går, och den regionala obalansen fortsätter att växa - detta trots att vi så sent som fastställde en ny regionalpolitik i . Från har vi socialdemokrater redovisat vår tveksamhet inför den föreslagna och av antagna regionalpolitiken. Vi anser att man inte i tillräckligt hög grad riktat insatserna mot inland, där behoven är som störst. Man har i stället valt att utöka stödområdena till att omfatta snart sagt hela landet. Arbetsmarknadspolitiska, näringspolitiska och regionalpolitiska årgärder har blandats på ett sätt som gör det svårt att överblicka konsekvenserna av olika insatser. Åtgärderna är dessutom av passiv karaktär. Inom industriellt svaga regioner ger de endast uppehållande försvar men ingen stimulans till utveckling. Resultatet blir en smygande försämring som överskuggas av de stora branschkriserna. Avfolkningen fortsätter, likaså befolkningskoncentrationen till ett fåtal primära centra, främst i kustbandet. Ser man på den norra landsändan som helhet kan en skarpt markerad vertikalt gående linje urskiljas - det mer glesnande inlandet å ena sidan och det i utvecklingen stagnerade kustbandet å andra. Linjen löper över länsgränserna, men eftersom hela vårt län ligger inom inlandet accentueras dessa problem särskilt starkt där. Nedan följer redovisning av utvecklingen inom (hämtad ur det s. k. Jämtlandspaketet som presenterats regeringen ) med betoning av de specifikt jämtländska problemen. Nedanstående tabell illustrerar befolkningsutvecklingen i de fyra nordligaste länen . har befunnit sig i en relativt kraftig befolkningsmässig tillbakagång. En viss återhämtning har skett på grund av en viss nettoinflyttning till länet. Denna befolkningsökning har dock varit blygsam och som framgår av Figuren inte på något sätt kompenserat de tidigare årens negativa utveckling. Det är således, sorn framgår av tabellen, främst och i övrigt som drabbats hårdast av 1 1979180 3 sami. BEFOLKNINGSUTVECKLING I DE FYRA NORDLIGASTE LANEN 1950 -77 llnae» 1950 = 1001 Även om läget har stabiliserats något , finns dock tecken inom svensk arbetsmarknad som tyder på att befolkningsutvecklingen kommer att förbli svag. Risker föreligger även för att norrlandslänen återigen kommer att tappa folk på grund av en nettoutflyttning av arbetskraft. En sådan utveckling kommer för länets kommuner att få sådana förödande konsekvenser att de inte kan accepteras. Tittar vi på nettoutflyttningen kan vi konstatera att den totala nettoutflyttningen från uppgick till ca 19 500 personer. Detta innebär att av den ursprungliga befolkningen har flyttat till andra regioner. Det är också som i förhållande till folkmängden haft den största relativa nettoutflyttningen av arbetskraft av de fyra nordligaste länen. Det är ju självklart att den pågående befolkningsminskningen, främst av yngre arbetskraft, haft en negativ inverkan på ålderssammansättningen. Den hittillsvarande utvecklingen kan illustreras av s. k. ålderspyramider som visar befolkningens fördelning i olika åldrar. I följande figur redovisas ålderspyramider för åren 19501977. MAN |_I L_j KVINNOR + - -U Som framgår av figurerna har ålderssammansättningen i försämrats kraftigt . Befolkningens ålderssammansättning varierar betydligt också inom länet. Åldersstrukturen i länets ytterområden har drastiskt förändrats dels på grund av utflyttningar från länet, dels på grund av att en större andel människor sökt sig främst till Östersundsområdet för att erhålla arbete. För att något belysa den utveckling som skett och fortfarande sker i länets ytterområden kan ålderssammansättningen och för den norra delen av , lokala arbetsmarknad, tjäna som ett exempel. BEFOLKNINGSSTRUKTUR Follinge lokala arbetsmarknad Det läge som lokala arbetsmarknad befinner sig i är inte unikt. Många andra ytterområden i länet befinner sig i samma situation. Det behövs således stora insatser för att vända utvecklingen även i länets ytterområden. +1 -1979180. 1 har näringslivsutvecklingen kännetecknats av en viss ökning av sysselsättningen. Liknande har situationen varit i de övriga fyra norrlandslänen. Detta har i olika sammanhang, främst på central nivå, tagits ti I intäkt för att sysselsättningsproblemen i norra i stort sett är lösta och att det nu gäller att lösa de inomregionala problemen. Dett är en allvarlig felsyn eftersom man då helt bortser från 1950- och 1960-talens negativa utveckling, som fortfarande påverkar utvecklingsförutsättningarna i norrlandslänen. har även mycket riktigt konstaterat att sysselsättningsproblemen i norra är allvarliga och att det behövs särskilda insatser för att lösa dessa, men detta har inte resulterat i några konkreta åtgärdsförslag för norra . För att illustrera i vilket sammanhang de senaste årens positiva utveckling kommer in redovisas i följande figur sysselsättningsutvecklingen totalt i de fyra nordligaste länen . NÄRINGSLIVSUTVECKLINGEN I DE FYRA NORDLIGASTE 1979/80: 1847 Av figuren framgår att sysselsättningen totalt sett minskat i . Norrlandslänen hade en svagt utvecklad industriell sektor. Genom olika åtgärder, främst genom lokaliseringsstöd, har samhället sökt stimulera till en industriell expansion. Samhället har även i olika sammanhang medverkat till att statliga företag etablerats i norrlandslänen. Detta har dock inte skett i . I följande figur redovisas utvecklingen av industrisysselsättningen 19501975 i de fyra nordligaste länen. INDUSTRIUTVECKLINGEN I DE FYRA NORDLIGASTE Som framgår av figuren har sysselsättningen inom industrin ökat mycket svagt i länet. har industrisysselsättningen endast ökat med ca I 600 personer. i ett längre perspektiv är det således i första hand och som behöver aktiv insats från samhällets sida för att regionen skall kunna vidareutvecklas. Från länets sida är vi visserligen medvetna om de akuta problem som föreligger på vissa håll i landet, men å andra sidan får detta inte innebära att alla resurser koncentreras till dessa områden. har samma berättigade krav på industriell utveckling och expansion som dessa områden. 1979/80: 1847 Den hittillsvarande lokaliseringspolitiska stödverksamheten har givit positiva effekter för norrlandslänen. Hur detta har påverkat sysselsättningsutvecklingen har analyserats bl. a. av ERU. Vi nöjer oss dock här med att enbart presentera utfallet av lokaliseringsstödet som det redovisas i meddelanden. STATLIGT LOKALISERINGSSTÖD 1965 1978 Beraknat antal sysselsatta 5000 2800 2600 2400 2200 2000 1800 1600 1400 1200 1000 Av de fyra nordligaste länen har genom lokaliseringsstöd fått den största sysselsättningsökningen. Hälften av denna sysselsättningsökning är beräknad för . Sysselsättningsökningen på grund av lokaliseringsstöd i motsvarar ungefär sysselsättningsökningen i hela i vilken även ingår effekter av stödet till turistnäringen. Det bör i detta sammanhang även påpekas att en allt större del av lokaliseringsstödet har kommit att hamna utanför stödområdet. beräknas sysselsättningseffekten av lokaliseringsstöd uppgå till ca 14000 sysselsatta i det allmänna stödområdet. gav lokaliseringsstödet till områden utanför stödområdet en sysselsättningseffekt om ca 5 800 sysselsatta. I det inre stödområdet var den beräknade sysselsättningseffekten ca 4 600 personer. Även om lokaliseringsstödet inneburit en viss industriell utveckling i har skillnaderna i industrialiseringsgrad gentemot andra regioner inte utjämnats. ligger liksom övriga norrlandslän långt efter riket i industrialiseringsgrad. Detta framgår av följande sammanställning. Relativ fördelning av sysselsättningen 1950 och 1975 {%) Länet har fortfarande den i särklass lägsta industrialiseringsgraden av samtliga län i riket. Utvecklingen har dessutom inneburit att avståndet till de två nordligaste länen snarare ökat än minskat. Vad länet fortfarande har i grunden är ett i många avseenden svagt utvecklat jordbruk med i många stycken osäkra utvecklingsbetingelser. De lokaliseringspolitiska insatser som gjorts kan därför inte sägas ha utjämnat de regionala skillnader som stödet syftade till. Ser man till befolkningen , så har länet den lägsta andelen förvärvsarbetande personer av alla län enligt Folk- och bostadsräkningen 1975. Förvärvsfrekvenser i procent av Ser man på kvinnor och män för sig så har länet den lägsta förvärvsfrekvensen i riket för män och bland de lägsta förvärvsfrekvenserna för kvinnor. Av de fyra norrlandslänen har länet den lägsta förvärvsfrekvensen även för kvinnor. Arbetslöshet, arbetsmarknadspolitiska åtgärder Den låga sysselsättningsgraden i länet har ingen motsvarighet i anmärkningsvärt höga arbetslöshetstal. Orsaken är sannolikt att det utanför Östersundsområdet med kanske ett par undantag inte finns några arbetsmarknader i ordets egentliga betydelse. Vetskapen om att det inte finns någon arbetsmarknad att vända sig till gör att man inte heller anmäler sig som 1979/80: 1847 arbetssökande vid arbetsförmedlingarna. Det är av den anledningen helt felaktigt att utifrån de förhållandevis normala arbetslöshetstalen för länet dra den slutsatsen att förhållandet på länets arbetsmarknad också är acceptabelt. Det är snarare så att de missförhållanden som råder tar sig andra och i viss mån allvarligare uttryck än i registrerad arbetslöshet. Den exceptionellt låga förvärvsfrekvensen, framför allt för kvinnor i länets glest befolkade områden, bekräftar uppgifterna som redovisas i en av jämställdhetskommittén framlagd undersökning, Kvinnors arbete, om den dolda arbetslösheten bland kvinnorna. En av följderna av den dåligt fungerande arbetsmarknaden i länet är att personer som inte är fullt arbetsföra har svårare att få sysselsättning i den öppna marknaden här än på andra håll i landet. Det innebär i sin tur att arbetsmarknadsmyndigheterna måste ta hand om ett förhållandevis stort antal personer och ge dem sysselsättning inom sin organisation. var i genomsnitt I 320 personer i länet sysselsatta i arkivarbete samt i skyddat och halvskyddat arbete. Det motsvarar 1,av befolkningen i åldern , vilket är en dubbelt så hög andel som riksgenomsnittet och högsta andelen bland de fyra nordligaste länen. Procent i arkivarbete och skyddat arbete av befolkningen 1978 Ett annat uttryck för det dåliga arbetsmarknadsläget i länet är förtidspensioneringens omfattning. Anledningen till förtidspensionering är att man i något avseende inte är tillräckligt arbetsför, men möjligheten att få lämpligt arbete utifrån sina förutsättningar spelar också in. I länet varår 1977 6800 personer förtidspensionerade, vilket är av befolkningen i åldern . Detta är den klart högsta andelen om man jämför med alla län i riket. Andelen förtidspensionerade i de fyra nordligaste länen och riket framgår närmare av denna sammanställning: Procent förtidspensionerade av befolkningen 1664 år Det finns ingen anledning att tro att den höga andelen förtidspensionerade i beror på att befolkningen i länet skulle vara i ett sämre hälsotillstånd än i exempelvis övriga norlandslän. Den sannolika orsaken är i stället att den svagt utvecklade arbetsmarknaden innebär sådana svårigheter att finna lämpligt arbete att arbetsmarknadsmässiga skäl här spelar en avgjort större roll än i andra län när det gäller beslut om förtidspensionering. Sammanfattningsvis kan sägas att länets arbetsmarknad inte karakteriseras av dramatiska händelseförlopp till följd av konjunkturmässiga eller strukturella förändringar. Det allvarliga är i stället den fortgående utarmningen av länet och att länet fortfarande efter nära 15 års regionalpolitik lider brist på ett expansivt och självgenererande näringsliv. Detta för med sig att arbetsmarknaden förblir dåligt utvecklad, vilket avspeglar sig i en låg yrkesverksamhetsgrad, och att ett stort antal personer är föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller är förtidspensionerade. Möjligheterna att erbjuda nytillträdande i arbetskraften acceptabel sysselsättning är därför små, och därmed är det uppenbara risker för att länet vid en ökad efterfrågan utifrån av arbetskraft kommer att drabbas av en ny utflyttningsvåg. Ovanstående redovisning belyser de alldeles specifika problemen som , ett s. k. norrländskt inlandslän, har att kämpa emot. Jämförelserna vill på intet sätt förringa de andra norrländska länens problem utan snarare belysa allvaret bakom den stora regionala obalansen som existerar t. o. m. inom det inre och yttre stödområdet. Man kan ställa sig frågan: Hur ser utvecklingen ut för på 1980och 1990-talen? har för LP 80 framtagit prognoser som kortfattat visar följande utveckling: Sysselsättningen beräknas öka i länet fram , men sker en fortsatt koncentration av sysselsättningstillfällena till . svarade kommun för 48,av sysselsättningen i länet, kommer andelen att vara 51,enligt prognosen, Sysselsättningen väntas öka totalt sett, men det är framför allt den offentliga förvaltningen som svarar för denna ökning. väntas sysselsättningen inom den offentliga förvaltningen öka med 8 950 personer, medan antalet sysselsatta inom övriga näringsgrenar beräknas minska med 1 300 personer . var 28,av de förvärvsarbetande sysselsatta inom den offentliga förvaltningen. beräknas andelen stiga till 38,enligt prognosen. Industrin, som bidragit till den positiva sysselsättnings- och befolkningsutvecklingen och , beräknas nu stagnera i utvecklingen och t. o. m. minska något i sysselsättning. - Befolkningen i länet beräknas öka, men även här sker en fortsatt koncentration till . 4C,av länets befolkning bodde i , väntas andelen enligt prognosen ha stigit till 43,. Prognoserna pekar mot ett mycket allvarligt läge för i förhållande till andra landsändar och en fortsatt och förstärkt regional obalans. Likaså kommer koncentrationen att fortsätta kring på bekostnad av övriga länet. En sådan utveckling är särskilt bekymmersam från energisynpunkt, eftersom en arbetsplatskoncentration kring med nödvändighet måste innebära ökad pendling från länets övriga kommuner. Befolkningsutvecklingen med den ålderssammansättning som kommunerna och särskilt vissa kommundelar har inger inte heller något hopp om framtiden. Den sysselsättningsökning som man enligt prognoserna kan förvänta sig ligger helt på den offentliga sektorn och då framför allt inom den landstingskommunal och den kommunala sektorn, medan den redan så låga industrisysselsättningen och sysselsättningen inom jord- och skogsbruket förväntas minska ytterligare. Detta är mycket allvarligt i ett läge då man starkt ifrågasätter om samhället har råd med en så starkt växande offentlig sektor och då redan nu föreslås stor återhållsamhet inom kommuner och landsting. Den negativa utvecklingen i stort kräver samlade och kraftfulla åtgärder. Vi kan i inte längre nöja oss med senaste årens arbetsmarknads-, närings- och regionalpolitik. Resultatet av det s. k. Jämtlandspaketet, som lades fram för regeringen och där konkreta åtgärder för 160 milj. kr. presenterats, blev: beslut om ett regionalt utvecklingsbolag med 5 milj. kr. som grundkapital samt 2,5 milj. kr. till vissa projekt inom turistnäringen. Länet har visserligen en utvecklingsbar turistnäring, men detta löser inte länets långsiktiga problem. Med tanke på den situation som länets kommuner befinner sig i och med en svag ekonomisk utveckling, begränsade resurser för utrednings- och utvecklingsarbete, den låga industrialiseringsgraden, det minskande jord- och skogsbruket är framtiden inte ljus. Vi anser inte att staten har tagit det fulla ansvaret för sysselsättningen och regionalpolitiken. Detta måste göras . Vad behöver är en målmedveten insats från statens sida. Vi kräver därför att regeringen tar ett samlat grepp över problemen i inland och sätter in åtgärder som styr resurserna mot dessa områden. Vi föreslår följande generella regionalpolitiska och näringspolitiska insatser: Ökad differentiering av de regionalpolitiska stöden och en hårdare styrning av resurserna mot inlandet. Användningen av offertprincipen begränsas till stödområde 5 och 6. Investeringsfonderna skall åter nyttjas i lokaliseringssyfte och insatserna koncentreras till industriella investeringar i inlandet. Åtgärder vidtas för att stoppa kapitalutflödet från företag inom inre stödområdet till moderbolag i form av koncernbidrag. Detta skall i stället användas för konsolidering av verksamheten. Ökade och medvetna satsningar från statens sida för att utveckla de industrier och den övriga sysselsättning som baseras på inlandets naturliga förutsättningar. Statlig företagsamhet etableras i länet. Den statliga lokaliseringsdelegationen måste intensifiera sin verksamhet och koncentrera sina insatser mot inlandet. Statlig offentlig verksamhet förläggs till . Hela ligger inom stödområde 46; , och kommuner i stödområde 6, , , och i stödområde 5 och slutligen i stödområde 4. Den nuvarande stödområdesindelningen, som i övrigt starkt kritiserats av oss i samband med den antagna regionalpolitiska propositionen, ger emellertid bl. a. kommun i inte det stöd som är nödvändigt. Utvecklingen för kommunblock och kommun, i relation till de av fattade besluten om en aktiv lokaliserings- och regionalpolitik, visar på att de vidtagna åtgärderna icke har givit något positivt resultat för kommun. har kommunens folkmängd minskat från 11005 innevånare till 9 276, alltså minus 1729 innevånare. Antalet sysselsättningstillfällen har minskat med 1500, eller med av det totala antalet sysselsatta. Anledningen härtill är främst de rationaliseringsåtgärder som vidtagits inom näringsgrenarna jord- och skogsbruk. Någon motsvarande ökning av t. ex. antalet industrisysselsatta har ej skett, tvärtom har vi även här fått se en minskning. Förvärvsfrekvensen för befolkningen i kommun är mycket låg. Detta gäller i synnerhet för kvinnor, för vilka andelen förvärvsarbetande var 42,. av kvinnorna hade alltså inget registrerat arbete. Anledningarna härtill kan vara många bl. a. en sned och ensidig rekrytering till vissa arbeten och utbildningsvägar, vilket kan höra samman med den traditionella synen på kvinnor i arbetslivet. Denna syn måste man från såväl lokalt och regionalt som centralt håll aktivt verka för att rätta till. Även bland männen är andelen sysselsatta så låg som . Det är framför allt ungdomen som tvingas flytta, på grund av att de inte kan få ett arbete. Som en följd av detta har kommunen ett kraftigt negativt födelsenetto. Andelen åldringar har ökat och kommer enligt kommunens befolkningsprognos att fortsätta öka. om inte nuvarande trend kan brytas. Som exempel kan nämnas att om kommunen skall kunna nå den undre gränsen av den av fastställda befolkningsramen (9500 personer ), erfordras ett flyttningsöverskott på ca 100 personer räknat , alltså ett inflyttningsnetto med ca 700 personer. Enbart för att behålla det antal personer som fanns 1985 erfordras en nettoinflyttning pä ca 500 personer. Den av framlagda och ovan redovisade prognosen visar också att kommun är den odiskutabelt mest utsatta kommunen i länet med den mest negativa befolknings- och sysselsättningsutvecklingen. Det är därför nödvändigt att få även kommun inplacerad i stödområde 6. På i har det framtagits ett handlingsprogram för lantbruket i länet. Enligt programmet skulle sysselsättningen i länets jordbruk kunna öka med ca 500 årsverken jämfört med den spontana utvecklingen fram . Detta under förutsättning att resurserna utnyttjas på ett optimalt sätt. Eftersom jord- och skogsbruket fortfarande utgör av den totala sysselsättningen i länet är det av vikt att särskilda insatser sätts in på detta område. Ett av problemen som måste få en tillfredsställande lösning är transportfrågan. sker en utjämning av transportkostnaderna genom att bättre belägna jordbruk solidariskt betalar de höga kostnader som intransport av mjölk från länets ytterområden medför. En vidareutveckling av jordbruket i länets ytterområden kommer med all sannolikhet att öka dessa kostnader. Eftersom det är av stor regionalpolitisk betydelse att jordbruket i länets glesbygdsområden får en positiv utveckling, är det angeläget att samhället även betalar en del av de kostnader som uppstår på grund av en decentraliserad produktion. Vi anser det därför viktigt att ett transportstöd införs för transport av jordbruksprodukter från glesbygdsområden där speciella transportinsatser krävs för att fa produkter till förädlingsstället. Skogsbruket har varit en av länets basnäringar, och trots en omfattande rationalisering av det skogliga arbetet utgör skogsbruket en betydelsefull bas för sysselsättningen, främst i länets glesbygdsområden. beräknas ca 3000 personer sysselsättas i skogsbruksarbete. Skogen är en av länets naturresurser, och det är därför angeläget att denna resurs används för att skapa sysselsättning i länet dels i skogsbruksoch skogvårdsarbete, dels i en utveckling av skogsindustrin. I en särskild partimotion har vi socialdemokrater lagt fast vår politik om skogsnäringen. Vi kritiserar där den passivitet som de borgerliga regeringarna fört. Vi har krävt ett utvecklingsprogram för näringen, detta dels för att komma åt den råvarubrist som råder i landet, dels för att med ökad planering kunna eliminera ryckigheten beträffande både avverkning och skogsvård. Länet har levererat virkesråvara till kustindustrin i , dit merparten av virkesfångsten gått. Någon förändring i detta avseende har inte inträtt, trots att de transportekonomiska förutsättningarna förändrats till länets fördel. Beroendeförhållandet har snarare förstärkts genom en alltmer ökande kapitalbindning via stora anläggningar i kustregionen. skickas av virkesråvaran till . har en ny intressent dykt upp på den jämtländska virkesmarknaden. Det är norska virkesförbrukare som utökat sitt virkesfångstområde till främst Västjämtland och Frostvikenområdet. Den virkesvolym som levererats till har uppskattats till ca 5 å av årsavverkningen i länet. Förhållandet att sammanlagt av virkesfångsten försvinner från länet som råvara gör att har en så katastrofalt låg förädlingsgrad på sin viktigaste råvara skogen - som , detta trots stora ansträngningar från länets sida och upprepad vädjan till statsmakterna om hjälp med en planerad avverkning och styrning av råvaran. Det är enligt vår mening absolut nödvändigt att staten tar sitt ansvar för skogsnäringen och styr dess förädling till områden där råvaran finns och behovet av sysselsättning är som störst - till inland. Vi föreslår därför - i enlighet med den socialdemokratiska partimotionen att ett utvecklingsprogram för skogsbruket upprättas . Ett led i programmet skall vara att öka förädlingsgraden i skogsindustrin inom länet. En grundförutsättning för att årsavverkningen i länet skall kunna upprätthållas på nuvarande nivå är att skogsbilvägnätet byggs ut kraftigt. På grund av skogarnas ålderssammansättning utgörs huvuddelen av avverkningarna av slutavverkningar. En mycket stor del av dessa områden ligger fortfarande i väglösa områden. Vi anser det därför nödvändigt att regeringen överväger att som en regionalpolitisk insats öka anslagen till skogsbilvägar inom skogslänen. Turismens stora betydelse för länet har uppmärksammats på olika sätt från statsmakternas sida. Det är också den näring som förutom den offentliga sektorn expanderar mest, med initiativ till satsningar för . I en flerpartimotion (1979/80:967) från har vi också redovisat behovet av ytterligare stöd till näringen för en fortsatt positiv utveckling. har startat som försöksprojekt. Syftet var bl. a. att pröva en samordning av tidigare splittrat statligt engagemang och stödgivning. Vidare skulle en ofullständig eller otillräcklig ekonomisk och fysisk planering inom kommunerna förbättras, ett ofullständigt och splittrat kunnande om turistprodukten skulle samlas och en näring med betydande ekonomiska svårigheter skulle avhjälpas. skulle regional- och rekreationspolitiska syften uppnås. är genomfört endast till en liten del.