mot · G3022019 · 1980-04-24 00:00:00 — För decenniets andra hälft slutar bedömningen vid , om vi antar en oförändrad volym reparations-, lego- och övrig industriverksamhet samt att inte heller de nya verksamheterna ökar i omfattning. Svenska Varv har i sin strukturplan accepterat BCG:s marknadsbedömning som sin egen, dock med undantag för affärsområdena offshore service och färjor, där man gör en mera pessimistisk bedömning. Dessa områden har därför inte medtagits i den kvantifierade marknadsbedömningen. Områdena anses dock kunna bli intressanta och skall därför bevakas av koncernen. För dessa två affärsområden har BCG uppskattat den för de svenska varven möjliga marknaden motsvara 0,7 miljoner direkta timmar . Svenska Varv utgår sålunda i sina beräkningar från en marknadspotential för de svenska storvarvens nybyggnadsverksamhet på 4,9 miljoner direkta timmar och . Av strukturplan framgår inte hur man sedan kommer fram till sin slutliga prognos för den totala verksamheten vid varven på . Det anges dock som nämnts ovan att de s. k. nya verksamheterna-bl. a. undervattensteknologi samt produkter och system för verksamhet i arktisk miljö - kan ge 0,3 miljoner direkta timmar . Dessutom tillkommer en ospecificerad volym legoproduktion och reparationsverksamhet. Härutöver sägs endast att strukturförslaget baseras på en något högre volym än vad marknadsbedömningarna ger underlag för. Anledningen är att bedömningarna pekar på möjligheter till en förbättring av marknaden . Denna marknad har som tidigare redovisats av BCG bedömts bli en tredjedel större än motsvarande marknad första hälft. En berättigad fråga är naturligtvis vad en sifferexercis av detta slag tjänar för syfte. Det rör sig trots allt om gissningar, även om de är så kvalificerade som möjligt. Anledningen till att vi trots allt har valt att här redovisa delar av siffermaterialet är att prognosen ofta används - och det på ett mycket okritiskt sätt - för tvärsäkra bedömningar av den svenska varvsindustrins framtid. Det hade mot denna bakgrund varit lämpligt att Svenska Varv i sin strukturplan givit utrymme för en mera omfattande och djupgående analys av sina egna bedömningar av efterfrågan och varvens konkurrenskraft inom de olika affärsområdena. a. är flera av de affärsområden man anger mycket heterogena vad avser såväl grad av teknikinnehåll som objekstorlekar. Detta gäller framför allt de största områdena, tank-, bulk- och enhetslastfartyg. En naturlig fråga är om ett enda varv på ett tillfredsställande sätt kan ta till vara alla de möjligheter som finns inom ett så Detta i synnerhet som - och detta synes alla vara ense om - de svenska varvens framtid finns inom mera specialiserade och högteknologiska områden. Att som BCG och därmed Svenska Varv gör anse att den svenska marknadsandelen är oberoende av hur många och vilka svenska varv som arbetar inom ett visst produktområde är enligt vår uppfattning tveksamt. Ett annat intressant område är de s. k. nya verksamheterna. Svenska Varv säger i sin strukturplan bl. a. att det normalt erfordras för utveckling av och affärsgenombrott för nya produkter. Man påpekar vidare att effekter av utvecklingsinsatser kan ha tagit än inom varven, där utvecklingen fått drivas med akuta lönsamhetsproblem och verksamhetsreduktioner och där utvecklingserfarenheten och affärsorienteringen varit liten. En mera omfattande analys och bedömning av den produktionspotential som detta utvecklingsarbete innebär hade varit värdefull. Det är ju arbete av detta slag som medfört att man som det uttrycks i strukturplanen står "på tröskeln till ett affärsgenombrott för offshore och prefabricerade fabriksanläggningar, två områden som förväntas svara för så gott som hela verksamheten vid Arendalsvarvet. Regeringen har i sin proposition i alla delar och utan någon som helst kommentar instämt i de marknadsbedömningar som gjorts av Svenska Varv. Med tanke på att det inte bara är Svenska Varvs strukturplan utan hela regeringsförslaget som styrs av dessa marknadsprognoser hade det varit motiverat att regeringen ägnat marknads- och konkurrensförhållandena ett visst intresse. Särskilt välmotiverad vore i detta sammanhang en redovisning av regeringens bedömning av de marknader över vilka statsmakterna har ett avgörande inflyttande. Detta gäller bl. a. vår framtida försörjning med energiråvaror. En annan fråga, som behandlades av , är svensk export av varvsprodukter till utvecklingsländerna. Vi återkommer till detta i avsnittet om varvsstödet nedan. De bedömningar som kan göras av den framtida efterfrågan på varvens produkter är ytterst osäkra. Detta gäller såväl fartyg av olika typer som nya produkter av typer offshore-utrustning och prefabricerade anläggningar. Det synes dock råda utbredd enighet om den slutsats som redovisas i regeringspropositionen, nämligen att den internationella varvskapaciteten börjar anpassas till fartygsefterfrågan, men att detta kommer att ta i anspråk. En annan allmänt omfattad bedömning är att den globala efterfrågan senare hälft kommer att bli avsevärt större än . Som exempel kan nämnas att de västeuropeiska varvens samverksansorganisation - - bedömer efterfrågeökningen till . Att mot denna bakgrund fatta beslut om den svenska varvsindustrins framtida utveckling är naturligtvis en ytterst grannlaga uppgift. Osäkerheten i sig eller den klart mer positiva bedömningen av efterfrågan senare hälft får emellertid inte leda till handlingsförlamning och därmed till att erforderliga åtgärder uteblir. Den pågående omstruktureringen och volymanpassningen av de svenska storvarven måste fortsätta. Men det är nödvändigt att de beslut som fattas ger varven den tid och de resurser som krävs för att man på marknaden skall kunna gå vidare med de satsningar och den omorientering som redan inletts. En grundtanke i Svenska Varvs strukturplan är att de enskilda storvarven skall specialisera sig inom olika angivna affärsområden. Detta är i och för sig ingen ny tanke utan kan ses som en naturlig konfirmation av den utveckling som redan pågår inom varven. En konsekvens av detta är att man i strukturplanen också slår fast att varje varv skall ha ett uttalat ansvar för de produktområden man arbetar inom. Ett enskilt varv skall inte tillåtas bryta in på ett annat varvs område om de egna utvecklingssatsningarna misslyckas. Det framhålls dock att det måste tillåtas viss utfyllnadsproduktion med bulk-, tank- och enhetslastfartyg. Detta är enligt vår uppfattning riktiga och nödvändiga utgångspunkter för den fortsatta utvecklingen. Den omstrukturering, effektivisering och inriktning på mera tekniskt avancerade produkter som inletts inom varvsnäringen måste fortsättas och underlättas. Vi delar sålunda uppfattningen att en fortsatt specialisering av varvens produktion är nödvändig. Detta innebär att de tillgängliga resurserna koncentreras till ett begränsat antal affärsområden. Det betyder också att de olika varvsföretagen ges klara ansvarsområden. I samband härmed måste även ansvarsfördelningen mellan moderbolaget och dotterbolagen läggas fast. Enligt strukturplanen är vidare en fortsatt minskning av produktionskapaciteten nödvändig. För Öresundsvarvet föreslås en total nedläggning. Detta betyder en nedgång jämfört med års volym på 2,1 miljoner direkta produktionstimmar. Varvet är emellertid redan nu på väg att minska sin kapacitet. volym är beräknad till . Uddevallavarvet föreslås bibehålla en i stort sett oförändrad produktionsvolym. Den i belägna avdelningen inom varvet - Skandiaverken avser man dock att avyttra möjligt. För Arendalsvarvet och Varv är förslaget mera oklart. I planen sägs att produktionsvolymen skall orienteras mot 1,5 resp. vid utgången av . Härav utgörs för vart och ett av varven ca av nybyggnationen. sägs dock att volymerna får överstiga dessa tal om uthållig lönsamhet kan nås inom varvens affärsområden. Storvarvens produktionsvolym vad avser nybyggnad har för Den neddragning som föreslås reducerar volymen till . Genom denna neddragning kommer storvarvens produktionsvolym att ha minskats med 2/3 . För fartygsbyggnationen är minskningen än mer omfattande, . Även vad avser strukturutvecklingen är regeringens förslag identiskt med Svenska Varvs plan. I propositionen redovisas inte heller på detta område någon självständig analys. Industriministern konstaterar lakoniskt att han inte har några erinringar mot koncernledningens plan. I den strukturplan som regeringen därmed ställer sig bakom slås också fast att de tre kvarvarande storvarven skall ha placerats i vad Svenska Varv kallar den kommersiella sektorn. Om så inte skett skall verksamheterna helt avvecklas. Regeringen begär sålunda att i praktiken nu skall ta beslut om att under vissa förhållanden helt avveckla storvarven . I propositionen ges till yttermera visso en synnerligen oklar definition av det kriterium som skall avgöra varvens öde. Industriministern konstaterar endast att i den kommersiella sektorn skall ingå de företag vilkas verksamheter är företagsekonomiskt motiverade. Några motiv för att nu fatta detta definitiva beslut redovisas inte. Vi har tidigare i denna motion redovisat grunderna för den socialdemokratiska varvspolitiken. Vi har där slagit fast att branschutvecklingen inte kan få styras av enbart företagsekonomiska bedömningar och resultat. Statsmakterna måste i sina beslut ta hänsyn som går över denna snäva horisont och därvid väga in såväl de samlade samhällsekonomiska kostnaderna som sociala hänsyn. Det skall observeras att vi här talar om en verksamhet som, om man följer Svenska Varvs förslag, beräknas sysselsätta direkt över 7 000 personer samt ytterligare flera tusen i underleverantörsledet. Vi är inte beredda att nu fatta beslut som kan betyda en total avveckling av storvarven. Vi avvisar sålunda den absoluta stupstock som ingår i regeringsförslaget. Enligt vår mening kan beslut om storvarvens utveckling fattas först sedan resultatet av den fortsatta omstruktureringen och effektiviseringen kan bedömas och ställas mot marknadsutvecklingen. Svenska Varv har i sin strukturplan angett att en ny plan bör utarbetas . De bedömningar som då kan göras får vara avgörande för utvecklingen därefter. Detta betyder självfallet inte att vi avvisar målet att Svenska Varv skall bli långsiktigt lönsamt. Om det visar sig att det omfattande program som inleds inte är tillräckligt för att nå detta mål måste ytterligare åtgärder vidtas. Det står också klart att dessa åtgärder kan komma att innebära fortsatta kapacitetsneddragningar och nedläggningar av hela varvsenheter. Vi övergår nu till att redovisa vår syn på den fortsatta strukturutvecklingen inom Svenska Varv. De fyra storvarven har f. n. en nybyggnadsvolym motsvarande 9,4 direkta timmar. Vi delar bedömningen att den fortsatta specialiseringen och t** 1979180. utvecklingsinsatserna måste kombineras med en ytterligare kapacitetsneddragning. Vi vill i detta sammanhang dock notera den senaste tidens utveckling vid Arendalsvarvet som pekar mot en ljusare framtid än vad planen förutspått. Vad gäller de konkreta förslagen har vi dock på avgörande punkter en annan uppfattning än regeringen. Detta gäller främst Öresundsvarvet och . Först vill vi dock ta upp frågan om Skandiaverken i , som enligt Svenska Varvs strukturplan skall avyttras. Enligt vår mening måste ett huvudsyfte med en sådan försäljning vara att skapa förutsättningar för en tryggad sysselsättning för de anställda i . bör som sin mening uttala detta. Regeringen föreslår i propositionen att Öresundsvarvet helt avvecklas. Hur avvecklingen skall ske anges dock inte. Detta avses bli en uppgift helt för Svenska Varv. I propositionen sägs endast att avvecklingen av varvet bör ske i den takt som nya arbetstillfällen kan skapas för de anställda vid varvet. Någon säker tidpunkt för när avvecklingen beräknas vara avslutad anses inte kunna anges. Den produktion som skall ske får inte skada andra enheter inom Svenska Varv eller övrig svensk industri, heter det vidare i regeringsförslaget. Det är sålunda helt oklart vad de närmare 3 000 anställda vid varvet skall producera. Av uppgifter i massmedia framgår att även Svenska Varvs koncernledning saknar kännedom om detta. Enligt vår bedömning kan man svårligen tänka sig något annat än fartygsproduktion i regeringens förslag. Det saknas vidare varje uppskattning av hur det tar innan varvet har tömts på arbetskraft. Vi återkommer senare till denna fråga men kan redan här konstatera att det saknas alternativ sysselsättning i regionen och att regeringen avstått från att redovisa några förslag till nya verksamheter. Det torde därför inte vara någon överdrift att påstå att regeringens förslag med all sannolikhet kommer att betyda fortsatt fartygsproduktion i betydande omfattning vid Öresundsvarvet . Det kommer också att innebära en mycket dyrbar produktion. Regeringen undviker att beräkna kostnaderna för sitt eget avvecklingsförslag. I propositionen anges endast att Svenska Varv beräknat de företagsekonomiska kostnaderna för sitt avvecklingsalternativ till 782 milj. kr. Härav utgörs 192 milj. kr. av av- och nedskrivningar på anläggningar samt extrakostnader vid annullering av kontrakt. Resterande 590 milj. kr utgör således förluster av den löpande verksamheten. Det skall observeras att dessa beräkningar gjorts av koncernledningen utan medverkan från Öresundsvarvets ledning. I propositionen föreslås att Svenska Varv skall erhålla kapitaltillskott för att täcka dessa kostnader på 782 milj. kr. Men Svenska Varvs plan innebar att Öresundsvarvet skulle vara helt nedlagt . Regeringens förslag innebär att avvecklingen inte tidsbe I propositionen sägs att staten bör täcka kostnaderna för den fortsatta driften och att det bör ankomma på Svenska Varv att beräkna kostnaderna för denna och inkomma med beräkningar till regeringen. Industriministern uppger att han har för avsikt att återkomma till denna fråga . Man kan på goda grunder anta att den ovan angivna beräknade förlusten på 590 milj. kr. kommer att stiga avsevärt i regeringens alternativ och detta av flera skäl. Avvecklingen torde inte gå så snabbt som Svenska Varv förutsatt. Möjligheterna att erbjuda ny sysselsättning för de anställda i den takt som anges är utomordentligt små. De som snabbast kommer att sluta torde vara de som har nyckelpositioner i företaget. Ett eventuellt avgångsvederlag kommer att ytterligare påskynda en sådan utveckling. Härigenom blir verksamheten mycket snart omöjlig att driva på normalt sätt. Det finns dessutom all anledning att förmoda att engagemanget hos de anställda och därmed produktiviteten vid varvet kommer att sjunka avsevärt. En sådan reaktion är förståelig. Detta innebär också längre omloppstider med bl. a. högre räntekostnader som följd. Listan på sannolika negativa effekter skulle kunna göras längre. Företagsledningen vid Öresundsvarvet har i samverkan med de anställda utarbetat en egen plan för en radikal omstrukturering och nedbantning av varvet. Det är minst sagt förvånande att regeringen inte med ett enda ord omnämner denna plan i propositionen. Planen innebär att den olönsamma delen av verksamheten vid varvet - nyproduktionen - skall skäras ned mycket kraftigt. nivå på 1,9 miljoner direkta timmar skall dras ned till . Till en del förväntas denna neddragning kunna kompenseras genom ökade satsningar på industrisidan och inom reparationsverksamheten. Sammantaget innebär dock planen en minskning av antalet direkta timmar från drygt 2,2 miljoner till 1,3 miljoner. Härigenom skulle sysselsättningen vid varvet gå ned med drygt 1 000 personer. I denna siffra har dock inte tagits hänsyn till den ytterligare sysselsättningsminskning som bedöms bli effekten av den omorganisation av företagets verksamhet som blir nödvändig på grund av den kraftiga volymnneddragningen och omorienteringen. Vi delar regeringens uppfattning att Öresundsvarvet inte kan avvecklas på det sätt som Svenska Varv angett i sin strukturplan. Men vi tar också bestämt avstånd från regeringens eget förslag. Från socialdemokratisk sida anser vi att såväl ekonomiska som regionalpolitiska och sociala skäl talar för att Öresundsvarvet ges möjligheter till fortsatt drift och därmed överlevnadsmöjligheter i enlighet med den egna plan man utarbetat. Vi är självfallet medvetna om att den fortsatta verksamheten innebär ett risktagande. Det är ett risktagande som finns i all industriell verksamhet och då inte minst i också de övriga delarna av varvsindustrin. Utvecklingen kan här liksom på andra håll bli en annan än vad vi tror och önskar. Lönsamheten kan bli sämre än vad varvet har kalkylerat med. Men vi vill hävda att det inte finns någon anledning att tro att utvecklingen i detta avseende skulle bli sämre än i regeringens alternativ. Om satsningen lyckas finns förutsättningarna för en fortsatt, långsiktigt uthållig, industriell verksamhet i . Sannolikheten härför ökar genom att planen innebär en diversifiering av verksamheten. De olika varven måste specialiseras och konkurrens mellan dem undvikas. Vårt alternativ för Öresundsvarvet uppfyller dessa krav. Enligt sin plan skall varvet producera s. k. supplyfartyg, mindre färjor och vissa andra specialfartyg. Som tidigare framgått har Svenska Varv i sin strukturplan inte räknat med beläggning på övriga varv med supplyfartyg (offshore service) eller färjor. De aktuella lastfartygen är inte av den typ att de passar andra storvarv. En fortsatt verksamhet vid Öresundsvarvet kommer heller inte att utgöra något hot mot de mindre och medelstora varvens överlevnadsmöjligheter. Vi vill understryka att de samlade fackliga organisationerna inom hela varvsindustrin står bakom vårt förslag. Enligt Svenska Varvs strukturplan skall den nuvarande reparationsverksamheten vid Öresundsvarvet överföras till . Som tidigare redovisats har den för Skånevarven tillgängliga reparationsvolymen uppskattats till . är dock klart olämpligt för denna typ av produktion. Inte heller Cityvarvet i är något alternativ. Flertalet bedömare är därför ense om att reparenterna, om Öresundsvarvet läggs ned, i allt väsentligt i stället kommer att utnyttja utländska varv. Det av oss föreslagna alternativet för Öresundsvarvet medför sålunda inte försämrade konkurrensförutsättningar för övrig svensk varvseller annan industri. Vårt förslag innebär att Öresundsvarvet ges möjligheter att fortsätta sin verksamhet inom klart avgränsade ansvarsområden på samma sätt som de övriga storvarven. Även i övrigt bör självfallet varvet behandlas som ett varv som de övriga i koncernen. Detta gäller såväl vad avser ansvar för den egna utvecklingen som tilldelningen av koncerngemensamma resurser. Vi återkommer i det följande med förslag om ekonomiska resurser för verksamheten vid Öresundsvarvet. En fråga som bör övervägas i detta sammanhang är om företagets synnerligen begränsade aktiekapital på 12 milj. kr. En sådan ökning synes välmotiverad och har enligt vad vi erfarit varit aktuell . Genom de diskussioner och spekulationer som pågått rörande Öresundsvarvets framtid har företaget utan tvivel hamnat i en känslig situation. Om varvet skall fortleva krävs därför ett snabbt återställande av förtroendet hos såväl kunder som anställda. a. måste erforderliga resurser för företagsledning, marknadsföring och utveckling säkerställas. Ett ömsesidigt förtroendefullt förhållande mellan företaget och koncernledningen är nödvändigt om varvet skall ha en reell chans till en positiv utveckling. För del föreslås i strukturplanen och därmed i propositionen en neddragning av volymen nybyggnation från nuvarande till . Den lägre nivån beräknas nås . Varvet skall inriktas mot gas/kemikaliefartyg samt prefabricerade anläggningar. Viss överbyggnadsproduktion inom områdena tank-, bulk- och enhetslastfartyg förutsätts dock. Från sida har man riktat skarp kritik mot Svenska Varvs strukturplan. Man har bl. pekat på att , om strukturplanen genomförs, kommer att hamna på en alltför låg kapacitetsnivå för nybyggnation. Sålunda kräver ett ca . Man har också visat att kostnaderna per producerat fartyg stiger markant med minskad verksamhetsvolym. Det är anmärkningsvärt att inte heller detta material finns redovisat i propositionen. Enligt vår mening måste företagsledningens synpunkter beaktas. Att snabbt styra ned nybyggnadskapaciteten till en så låg nivå som föreslås i regeringspropositionen minskar påtagligt varvets möjligheter till långsiktig överlevnad. Förutsättningarna att nå marknadsgenombrott och framgång på de aktuella ansvarsområdena försämras radikalt. F. n. pågår diskussioner mellan och Svenska Varv i syfte att rätta till planen i detta avseende. Enligt vår mening är det nödvändigt att ges möjligheter till en sådan produktionsnivå att varvets framtida utveckling inte sätts i fara. Strukturplanens mening är att utvecklingen vid storvarven skall anpassas till marknadens krav och möjligheter. Som redan framgått delar vi den uppfattningen. Men som vi också tidigare framhållit måste varven ges den tid och de resurser som krävs för att denna marknadstest skall kunna genomföras på ett rimligt sätt. Våra förslag rörande Öresundsvarvet och syftar till att möjliggöra detta. 3.2 Övriga varv inom Vid skall enligt strukturplanen den civila fartygsproduktionen minskas. Varvet skall i stället inriktas mot marin nybyggnad och viss alternativ produktion. a. avser man att inom varvet arbeta vidare inom det plastteknologiska området. För detta senare område föreslås i propositionen ett särskilt stöd till utvecklingsarbetet på 75 milj. kr. Vi delar bedömningen att detta stöd är angeläget. När det gäller den sammantagna behandlingen av framtid är dock regeringens förslag närmast cyniskt. Industriministern framhåller i propositionen att han delar Svenska Varvs och kommissionens för de mindre och medelstora varven uppfattning vad gäller framtida inriktning. Statsrådet noterar också att Svenska Varv bedömer det vara en förutsättning för att man skall kunna genomföra planen att vissa av den svenska marinens beställningar tidigareläggs. Industriministern har som enda kommentar härtill att marinen saknar ekonomiska möjligheter att göra detta. Beläggningssituationen skulle dessutom komma att ytterligare förvärras om regeringens förslag angående isbrytarunderhållet skulle genomföras. Kommissionen för de mindre och medelstora varven har föreslagit att större delen av isbrytarunderhållet skall överföras till . Undantaget skall vara det underhåll som kommissionen anser bör förläggas till Varv. Nuvarande isbrytarunderhåll vid motsvarar . Regeringen diskuterar över huvud taget inte kommissionens förslag på denna punkt. I stället säger man att det, när nu gällande avtal löper ut, inte finns anledning att längre lämna dispens från upphandlingskungörelsen i vad gäller isbrytarunderhållet. Vi delar inte regeringens mening. Av såväl beredskaps- som beläggningsskäl bör isbrytarunderhållet även fortsättningsvis ske inom landet och då i enlighet med kommissionens förslag. bör göra ett uttalande av denna innebörd. Den allvarliga beläggningssituationen för kommer dock att kvarstå om inga särskilda åtgärder vidtas. Enligt vår mening måste regeringen därför ansvara för att beläggs i den omfattning som strukturplanen förutsätter. Varvet får genom sin inriktning begränsade möjligheter att genom egna insatser påverka sin försäljningsvolym. Till detta måste självfallet hänsyn tas när lönsamhetskrav ställs på företaget. Enligt Svenska Varv skall - liksom storvarven kunna placeras i den s. k. kommersiella sektorn. Enligt beslut i Svenska skall Varf läggas ned. Regeringen anser sig inte ha anledning att ifrågasätta detta beslut. F. n. pågår förhandlingar mellan Svenska Varv och vissa regionala intressenter rörande Varfs framtid. Enligt vår mening är det angeläget att dessa förhandlingar leder till ett positivt resultat så att en fortsatt verksamhet vid Varf kan säkerställas. Svenska Varv bör medverka till att en sådan lösning nås. Som ägare har statsmakterna, och då i första hand regeringen, ett ansvar för Svenska Varvs ställningstaganden. bör därför ge regeringen till känna vad som här anförts.