mot · G302546 · 1980-01-22 00:00:00 — 1979/80 546-553 av m. fl. om m. m. När en gång anlades ansågs kostnaderna höga. Detta till trots är det ett faktum att varit och är en god affär för staten. svarade för av de inkomster som SJ hade av godstrafiken. Utvecklingen av transportkostnaderna visar att andelen inte är mindre . avgifter för järnvägsfrakterna steg från /ton till /ton . Därefter skedde en smärre reducering, men järnvägsfrakterna utgjorde ändå av totala kostnader 1978. mellan SJ och har diskuterats länge men har fått särskild aktualitet som en av de faktorer som bidragit till att försvåra :s besvärliga ekonomiska läge . På fackligt håll har LKABanställda starkt fört fram kravet om att fraktavtalet skall rivas upp, och man har därvid betonat att det är på kapitalsidan som SJ tar ut överpriser. Man godtar således inte SJ:s hänvisningar till det s. k. rationaliseringsavtalet. Detta argument bestrids också av SJ-anställda. Det nu gällande avtalet har en sådan konstruktion att en befarad ny sänkning av malmpriserna på världsmarknaden inte skulle medföra en motsvarande sänkning av fraktpriset, vilket skulle ställa inför en ny kris med ännu dyrare fraktavtal, nytt hot mot gruvverksamheten och därmed mot de anställda och berörda kommuner. Denna onda cirkel måste brytas. Det är från flera synpunkter anmärkningsvärt att två statliga företag inte förmår åstadkomma fraktsatser som bättre än de hittillsvarande motsvarar vad som kan uppfattas som rimligt. Det som förevarit, speciellt i underhandlingarna mellan de båda företagen, är inte till gagn för . har nämligen effekter för flera delar av det norrbottniska näringslivet och otvivelaktigt för :s framtida utveckling. Så är t. ex. Malmbergsgruvans överlevnad en fråga som sammanhänger med hur fraktsatserna utformas. Likaså har frågan en väsentlig betydelse för verksamheten vid hamn. kommer naturligt in i bilden, eftersom ett riktigt avvägt fraktavtal kan förbättra det ekonomiska utfallet vid Luleåverken och säkra returfrakter. Det senare aktualiserar också nödvändigheten av att sänka hamnavgifterna i . Frågan om fraktsatserna hänger nära samman med kravet om en upprustning av hela sträckning. Detta krav framförde vpk:s riksdagsgrupp senast i en motion i anslutning till regeringens proposition 1978/79:127, det s. k. Norrbottenpaketet. uttalades insikt om vikten av att rusta upp hela , men man ansåg också att underlag nu saknas för ställningstagande till vilka arbeten som skall komma till utförande. I är det dock en utbredd uppfattning att en upprustning även av det södra omloppet är nödvändig, inte minst med tanke på möjligheterna att upprätthålla verksamheten vid hamn. Det är därför angeläget att beslut om medel till en sådan upprustning fattas med det snaraste. drabbades hårt när planerna på 80 skrotades. Som ett extra påslag på bekymren kommer så uttalandena om inskränkningar av driften vid malmhamnen. En kraftig nedskärning eller ett stopp av utfrakterna från malmhamnen skulle otvivelaktigt vara till stort förfång för och hela länet. Det skulle också innebära att det ekonomiska underlaget för isbrytarverksamheten drogs undan, vilket i sin tur skulle hota många exportindustrier längs . Att en sänkning av hamnavgifterna är en nödvändig del av förbättringen av situationen för hamn framgår redan av det faktum att dessa är högre i än i . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer om att det nuvarande fraktavtalet mellan SJ och rivs upp och ersätts med ett avtal som konstrueras så att det gynnar de regionalpolitiska strävandena, 2. att uttalar att medel anvisas för upprustning av södra omlopp och hos regeringen hemställer om förslag härom, 3. att uttalar sig för en sänkning av hamnavgifterna i malmhamn i syfte att upprätthålla verksamheten vid hamnen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)