mot · G3021897 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1897 av m. fl. Fiske utgör en av vårt lands mest omfattande fritidssysselsättningar. Goda naturliga förutsättningar och ett därav betingat traditionellt husbehovsfiske lade första grunden till denna utveckling. Dagens fritidsfiske innehåller inslag som kan hänföras såväl till detta traditionella husbehovsfiske som till ett fiske utövat mera för sport och rekreation. Fritidsfisket har som fritidssysselsättning unika förutsättningar. Det ger i sin enklaste form för mycket låga kostnader kontakt med natur och miljö, motion och avkoppling. Fångsten av fisk innebär att en naturresurs utnyttjas och att konsumtionen av fisk stimuleras. Fritidsfiske aktiverar och engagerar människor i alla samhällsgrupper, unga och gamla, män och kvinnor. Det är ett viktigt komplement till andra fritidsaktiviteter som båtliv, vandringar och semesterresor. Service till fritidsfiskare genom stuguthyrning och camping ger tillskott till försörjningen i sådana glesbygder där andra utkomstmöjligheter är begränsade. Det är en angelägen uppgift för samhället att medverka till att fritidsfiskets förutsättningar förbättras så att så många människor som möjligt kan erbjudas ett rikt och varierat utbud av fritidsfisketillfällen. Särskilt starkt är behovet av fiskemöjligheter i de större tätorternas närhet. De senaste decenniernas befolkningsomflyttningar har inneburit att många människor flyttat från glesbygd till allt större bostadsområden och tätorter. Många har därigenom förlorat naturkontakt och möjligheter till fiske. Detta förhållande understryker ytterligare behovet av s. k. närfiskevatten. är det angeläget att slå fast att de som fiskar på sin fritid inte skall ta mer fisk än vad de behöver för det egna behovet. Fritidsfiskarna måste ta hänsyn till och respektera de förutsättningar som råder för yrkesfisket och de förhållanden under vilka yrkesfiskarna arbetar. Å andra sidan bör det framhållas att husbehovsfisket är för kustbefolkningen en naturlig och stimulerande fritidssysselsättning som skapar förutsättningar för en fortsatt bosättning framför allt i skärgårdsområdena. Ett större ansvarskännande hos varje fiskande borde ge fler nöjda fiskare, större bredd i fisket och en ökad förståelse för fiskevård. De fiskerättsliga förhållandena i vårt land är inte ägnade att underlätta allmänhetens fritidsfiske. Fiskevårdsarbetet underlättas inte heller av att större sammanhängande vattenområden ägs och förvaltas av ett stort antal fiskerättsägare. Framför allt längs och i de , , , och i åstadkommer dessa förhållan den särskilda problem. Det föreligger t. ex. stora praktiska svårigheter att avgöra var gränsen går mellan allmänt vattenområde och sådana enskilda vattenområden som omfattas av den enskilda fiskerätten. Jämfört med västoch syd- och med fri tillgång till fiske är förhållandena längs helt otillfredsställande, inte minst med tanke på den starka befolkningskoncentration som finns inom bl. Det finns därför starka motiv för att tillåta fritt handredskapsfiske efter . En sådan upplåtelse skulle på intet sätt utgöra något hot mot det egentliga yrkesfisket, beroende på bl. a. att handredskapsfisket huvudsakligen är inriktat på andra arter än yrkesfisket. Av samma skäl bör handredskapsfisket i de , , , och bli fritt för alla. Därmed förbättras fritidsfiskemöjligheterna kraftigt för allmänheten i några av vårt lands tätast befolkade områden. Ett frisläppande av handredskapsfisket förutsätter insatser från det allmänna i fiske vårdsarbetet, ett arbete som bedrivs i endast blygsam omfattning. Därmed erhålles också en förbättring av fisket som gynnar yrkesfisket. Beträffande övriga vattenområden är det angeläget att lagen om fiskevårdsområden ändras så att statsbidrag till förrättningskostnader endast skall kunna utgå till de områden som förbinder sig att upplåta fiske till allmänheten på skäliga villkor. Därigenom erhålles en kraftig och nödvändig stimulans för upplåtelserna. Den ökning i bildandetakten som förmärkts har stannat upp, i huvudsak beroende på att ekonomiska resurser saknas för att bevilja bidrag till förrättningskostnaderna. Det nya lagförslaget som fiskevattensutredningen lagt fram innebär betydande kostnadsbesparingar för samhället. Förvaltningen av fiskevatten inom ramen för ett fiskevårdsområde innebär emellertid ingen garanti för att fler vatten kommer att finnas upplåtna . Bildandet av fiskevårdsområden är i och för sig bara en naturlig följd av vad redan beslutat i fråga om förvaltningen av enskilt fiske. Garantier måste därför skapas för att samhället - i första hand kommunerna - ges möjlighet att expropriera fiskerätt till förmån för fritidsfiske eller att genom tvingande upplåtelser kunna tillgodose allmänhetens fritidsfiske. De av samhället ägda och förvaltade vattnen är i dessa sammanhang av särskilt intresse. Lantbruksnämnderna i , och har ansvar för stora s. k. samevatten inom respektive län. ansvarar för skötsel och upplåtelser av stora vattenområden framför allt i de norra och mellersta delarna av landet. Mot bakgrund av vad som anförts inledningsvis angående fritidsfiskets omfattning och betydelse är det angeläget att dessa fiskevatten förvaltas på ett sådant sätt att så många människor som möjligt får tillfälle till ett givande fritidsfiske utan stora ekonomiska uppoffringar. Givetvis får det inte ske på ett sådant sätt att fiskevården åsidosätts. Den ekonomiska grundsyn - helt i enlighet med domänverkets instruktion - som präglat förvaltningen av dess fiskevatten måste ändras. Staten bör i stället genom en social grundsyn vara vägledande för hur samhällets vatten över huvud taget bör skötas. Initiativ bör tas som innebär att fler fiskevårdsområden kommer till stånd med domänverket som initiativtagare och pådrivare. uppfattas situationen som den motsatta. Frivilliga organisationer bör dessutom kunna aktiveras och engageras för att få allt större arbetsuppgifter som fiskevårdare och upplåtare av samhällets fiskevatten. En sådan utveckling skulle aktivera föreningsrörelsen och framhäva fritidsfiskets profil av folkrörelse. har också ställt sig positivt till en sådan utveckling, förutsatt att samhället ekonomiskt och på annat sätt genom t. ex. rådgivning stöder en sådan verksamhet. Ett särskilt problem är de s. k. samevattnen. Det kan knappast vara rimligt att av statsmedel eller av fiskekortsmedel och med ideellt arbete göra långsiktiga fiskevårdande insatser som över kan spolieras genom massiva nätfiskeavstängningar av fiskande som fiskar med stöd av renskötselrätten. Vi anser att rennäringslagen bör ändras så att fritidsfiskets önskemål kan tillgodoses på ett bättre sätt. förslag att lösa de intressemotsättningar som förekommer mellan olika grupper av fiskande har åstadkommit stor diskussion. Den är förståelig med hänsyn till den frihet som rått beträffande rätten att fiska längs våra kuster särskilt vad avser väst- och sydkusten. Det är framför allt de s. k. husbehovsfiskarna som känt sig hotade av utredningens förslag. Det är ostridigt att det förekommer konflikter mellan olika kategorier av fiskande. Yrkesfiskarna känner sig hotade av ett fiske som på olika sätt är på väg att rycka undan grunden för deras försörjning. De som fiskar på sin fritid, i övervägande utsträckning med handredskap, ser att allt större vattenområden blir upptagna av sådana personer som fiskar med nät och ryssjor. är det de värdefullaste fiskbestånden som utsätts för det största fisketrycket. Lax, havsöring och hummer är alla fiskeobjekt som f. n. anses vara överfiskade. En rad arter är kvoterade till följd av internationella överenskommelser, och yrkesfisket efter dessa måste upphöra när kvoterna är uppfiskade. En situation har således inträtt som innebär att ett för alla fritt och oreglerat fiske kan få fortgå. Det är då viktigt att precisera målen för fiskets fortsatta inriktning. har fastställt riktlinjer för yrkesfisket. Fritidsfiskets inriktning bör nu också fastställas av . För att kunna uppfylla den målsättning som skisserats inledningsvis i denna motion bör fritidsfisket inriktas på att solidariskt skapa fisketillfällen för så många samhällsmedborgare som möjligt. Ett fiske med icke yrkesmässiga redskap eller som det oftare framhålls, ett fiske med handredskap - spö, lina, piik, pimpel, dörj etc. - skapar förutsättningar för att uppnå en sådan föreslog att vissa redskap skulle förbehållas yrkesfiskare och att s. k. licensområden skulle kunna inrättas vid behov. Inom licensområdena skulle yrkesfiskare ha rätt att fiska med redskap som anges i vederbörandes yrkesfiskelicens, medan andra fiskande kan ha rätt att fiska enligt de bestämmelser som gäller för området i fråga. Möjlighet att inrätta licensområden skapar förutsättningar att komma till rätta med de konkurrensförhållanden som redan uppstått eller som kommer att uppstå. Det kan gälla i t. ex. en situation när ett fiskbestånd överfiskas eller när utrymmet inte räcker till för alla. Framför allt det sistnämnda förhållandet bortses ofta ifrån. En fritidsfiskare som är hänvisad till att fiska från land med spö uppfattar inte gärna situationen som positiv om vattenområdet utanför fiskeplatsen är fullbelagt med allehanda nät och ryssjor. I sämsta fall leder det till att vederbörande själv börjar att fiska med allt effektivare fiskredskap. Det är en utveckling som inte kan accepteras. är det emellertid angeläget att framhålla att ett yrkesfiske och ett välmotiverat husbehovsfiske måste kunna få fortgå. Det sistnämnda i de fall det har betydelse för vederbörandes bosättning i en kust- och skärgårdsbygd som därigenom kan bidra till att hålla denna levande. Under benämningen yrkesfiske inryms naturligtvis sådant fiske som är av betydelse för vederbörandes försörjning - binäringsfiske - och som kan vara knutet även till andra näringar än enbart jord- och skogsbruk. förslag i dessa avseenden har blivit föremål för en omfattande diskussion, där det påståtts att förslagen skulle hota det efter kusterna traditionella husbehovs- och yrkesfisket. Som framgår av det föregående har detta inte varit avsikten. De förslag som utredningen framlade i dessa avseenden syftade i första hand till att tillfredsställa yrkesfiskets behov av en tryggad utkomst och möjligheter till utveckling. Ur det egentliga fritidsfiskets synpunkt har dessa förslag mindre intresse. Med hänsyn härtill och den situation som uppkommit synes det vara riktigt att de frågor som sammanhänger med det relativt omfattande fisket med yrkesmässiga redskap, som bedrivs av personer, heltidsanställda inom andra näringar, och som hotar ett livskraftigt yrkesfiske, blir föremål för nya överväganden. I dessa bör särskilt uppmärksammas möjligheterna för pensionerade yrkesfiskare att använda sina tidigare redskap och möjligheterna för personer med annan yrkesbakgrund att starta en yrkesfiskekarriär. Det kan emellertid tänkas uppstå sådana situationer - i en del områden längs har de redan fått en skarp framtoning - att fisket måste totalförbjudas. Samhället måste kunna ta till vara stora samhällsintressen som t. ex. laxfiskets fortbestånd. För detta ändamål krävs en lagstiftning som tillåter expropriation av fiskerätt av fiskevårdsskäl för att kunna tillgodose t. ex. behovet av avelslax i de svenska laxälvarna. andra fiskevårdsskäl finns som motiverar en dylik lagstiftning. Det innebär att fiskelagstiftningen anpassas till vad som gäller inom annan lagstiftning, t. ex. naturvårdslagen. Givetvis skall regleringar av fisket undvikas så långt det är möjligt. Om ökade resurser ges till fiskevårdsarbetet kan man åtminstone delvis motverka en utveckling som innebär allt fler restriktioner och som inte kan uppfattas som positivt av någon. Ett större ansvar gentemot den förnyelsebara naturresurs som våra fiskbestånd utgör är tillsammans med en rätt avvägd fiskevård bästa sättet att hindra en utveckling som innebär en fullständig genomreglering av fisket. Fiskevårdsarbetet måste vara grundat på kunskap om vilka åtgärder som är de mest ändamålsenliga i olika situationer. Det nuvarande fiskevårdsarbetet bedrivs ofta utan kunskap om de faktorer som avgör huruvida en viss åtgärd skall bli framgångsrik eller inte. Behovet av en forsknings- och utvecklingsverksamhet är därför stort inom så gott som samtliga områden. För fritidsfiskets behov har det alltid funnits en stor efterfrågan på utsättningsfisk av olika slag och för olika ändamål. F. n. sker i stort sett ingen FoU-verksamhet inom detta område, bekostade av budgetmedel. De begränsade undersökningar som kan göras bekostas av s. k. vattenavgiftsmedel som utdömts i enlighet med vattenlagens bestämmelser. Regeringen har givit i uppdrag att projektera en renovering och tillbyggnad av fiskeriförsöksanstalten i för att tillgodose behovet av undersökningsverksamhet beträffande de fiskarter som är vanligast förekommande i . För södra och del finns däremot ingen möjlighet att bedriva någon utvecklingsverksamhet. Det har länge varit ett önskemål från fritidsfiskets sida att bättre och billigare fisk skulle kunna produceras än vad som sker. Ökad kunskap om arter, stammar, besättningstätheter, utfodring, transporter och utsättning skulle starkt öka möjligheterna att få fram för olika miljöer lämpliga fiskar och dessutom bidra till att hålla kostnaderna nere för den fiskekortsköpande allmänheten. Vi anser därför att fiskevattensutredningens förslag om fiskevårdsbidrag och utökad FoU-verksamhet framför allt inom fiskodlingens område bör genomföras. En ny fiskodlingsanstalt bör kunna anläggas i . Flera tänkbara platser har angetts i tidigare utredningar. Fisketillsynen utgör en del av fiskevården. Densamma är underdimensionerad vad avser medelstilldelning. För att den skall kunna fungera på ett tillfredsställande sätt bör utbildning och anställningsförhållanden införas för de särskilda fisketillsynsmän som arbetar - i de flesta fall ideellt - jämsides och i nära kontakt med polis- och tullmyndigheterna. För att genomföra de åtgärder som redovisats i det föregående fordras en avsevärd ökning av det ekonomiska stödet till fritidsfisket. Med hänsyn till nuvarande ekonomiska situation bör detta finansieras genom uttagande av en särskild fiskevårdsavgift av de fiskande. I samband härmed bör en ökning av stödet ske till fritidsfiskets organisationer, så att de blir skickade att på ett annat sätt än inträda som huvudmän för ett utbyggt fritidsfiske i vårt Under hänvisning till det föregående föreslås* att beslutar att hos regeringen begära förslag om förbättrade förutsättningar för ett aktivt fritidsfiske genom 1. frisläppande av handredskapsfisket på och i de , , , och i , 2. förändring av lagen om fiskevårdsområden så att områdesbildningen underlättas och att statsbidrag till detta förutsätter att fisket upplåts till allmänheten, 3. att samhällets fritidsfiskepolitik inriktas på att utveckla det frivilliga och fria organisationslivet som huvudmän för ett välutvecklat fritidsfiske, 4. ändring av rennäringslagen så att fritidsfiskets önskemål kan tillgodoses bättre i samverkan med samerna, 5. att den s. k. deltidsfiskeproblematiken blir föremål för en förnyad översyn med inriktning på att säkerställa det traditionella husbehovsfisket utefter kusterna som yrkesfisket kan utvecklas, 6. en utbyggnad av fiskevården, 7. en förbättrad fisketillsyn, 8. införande av en fiskevårdsavgift för finansiering av en utbyggnad av samhällets stöd till fritidsfisket. () AXEL () () () () () *Se även motionerna 1979/80:1898-1899.