mot · G302421 · 1980-01-18 00:00:00 — om vården av gravida kvinnor med missbruksproblem Alkoholens fosterskadande effekt var känd , och det finns från bevarade rapporter om problemet. Kunskapen förefaller sedan ha fallit i glömska. Under förra har gravt alkoholmissbruk varit ovanligt hos kvinnor i barnafödande åldrar. har ett stigande antal rapporter publicerats från olika länder om fosterskador, missbildningar, mental efterblivenhet och tillväxthämning hos barn födda av alkoholmissbrukande kvinnor. I har man länge känt till den ökande dödlighet i samband med förlossning och nyföddhetsperiod (perinatal dödlighet) som drabbar barn vars mödrar är heroinmissbrukare. Svenska forskare har påvisat nedsatt vitalitet och försenad utveckling hos nyfödda som blivit utsatta för påverkan av centralstimulantia. I takt med att alkoholmissbruket i vårt land spritt sig till allt yngre åldersgrupper och att missbruket ökat särskilt markant hos kvinnor har man funnit att alkoholmissbruk och graviditet är ett problem som vi kan blunda för. I storstadsområdena har man även fått möta heroinmissbrukets offer på förlossningsavdelningarna. Majoriteten av personalen inom mödrahälsovård och förlossningsvård saknar erfarenhet av och djupare kunskaper om problemkomplexet missbruk och graviditet. Kravet på utbildning inom detta område är avsevärt. Försöksutbildning med intensifierad personalutbildning, vård och ökad samverkan mellan mödrahälsovård, socialvård och psykiatrisk expertis har pågått i såväl som . När uppmärksamhet riktas på problemet missbruk under graviditet och behandlingsmöjligheter erbjuds har det visat sig att antalet gravida kvinnor med gravt missbruk, framför allt av alkohol, är mycket större än man befarat. föds i mer än 400 barn med allvarliga skador, och man är ännu inte säker på var den nedre gränsen för skadebringande alkoholkonsumtion under graviditet går. Med gravt missbruk menar man i försöksprojekten regelbunden konsumtion motsvarande en halv till en flaska starksprit . De kvinnor det här gäller är oftast kända av de sociala myndigheterna. De lever i torftiga miljöer, ofta med komplicerat missbruk, kriminalitet, prostitution, misshandel och våld som daglig ingrediens och med personlig bakgrund i svåra uppväxtförhållanden och frånvaro av kontakter med en normal social miljö. Genomförandet av en graviditet och födandet av ett barn kan för dessa kvinnor ibland kännas som en väg att uppnå en identitet, ett större människovärde och en möjlighet till en mera meningsfull tillvaro. Det har visat sig att vetskapen om att ett speciellt behandlingsteam för missbrukare finns vid mödravårdscentral snabbt sprider sig i upptagningsområdet. Denna vetskap synes bidra till att kvinnor med problem tidigare vågar söka kontakt med mödravårdscentralen. Ju tidigare man får kontakt med dessa kvinnor, desto större är möjligheten att genom intensivt stöd hjälpa dem att bryta missbruket. Medvetandet om riskerna för det väntade barnet kan göra att graviditeten är en period då kvinnan lättare än eljest kan känna sig motiverad att bryta sitt missbruk. Den miljö hon lever i förstör emellertid ofta de försök som görs att hjälpa henne, och många återfaller och försvinner ur sikte för långa tider. En tendens, möjligen förstärkt av den osakliga propagandan för hemförlossningar, har kunnat märkas till att gravida kvinnor med grava missbruksproblem håller sig undan under senare delen av graviditeten för att föda sitt barn hemma på köksgolvet eller i någon knarkarkvart och gömmer det undan samhället . De vårdarbetare som har erfarenhet av denna komplicerade men viktiga vård är i stort behov av bättre möjligheter att för erbjuda dessa kvinnor en bättre miljö och en vård där de kan motiveras och stödjas till att bryta sitt missbruk. Sådana vårdresurser saknas . Sedan de sociala förhållanden som tidigare motiverade behovet av mödrahem inackorderingshem för blivande och nyblivna mödrar - i stort sett försvunnit har många av dessa hem lagts ned. Av de två hem med vartdera sex platser som funnits i har ett överlåtits till annan verksamhet. Förhållandena i övriga delar av landet torde vara likartade. Det ter sig onaturligt och felaktigt att omhänderta en gravid kvinna på ett sjukhus under en hel graviditet och en betydande del därefter. En behandlingsmiljö under mera hemliknande former bör erbjudas. Den kan ge större möjligheter att bygga upp kontakter dels med specialutbildad vårdpersonal, dels med andra kvinnor i samma situation. Kvinnan kunde här ges större möjligheter till rehabilitering och chans att pröva sina förutsättningar att skapa ett riktigt förhållande till sitt nyfödda barn. finns ett starkt behov av att omhänderta kvinnan snabbt och i desperata fall med tvång. Detta kan vara aktuellt i samband med upptäckten av graviditeten, då stort behov finns att snabbt bryta missbruket, motivera kvinnan för vård och hjälpa henne att inse att hennes möjligheter att få behålla sitt barn kan ökas, om hon får stöd och hjälp från samhället. Det kan också bli aktuellt under sista graviditetsmånaden - för att förhindra förlossningar i lönndom under för mor och barn livsfarliga omständigheter. I många fall har behandlingsteamen mött stora svårigheter att få ett sådant omhändertagande till stånd. Omhändertagande enligt lagen om sluten psykiatrisk vård (LSPV) har oftast avvisats under hänvisning till att den akuta situationen för kvinnans egen del ej varit tillräckligt alarmerande. Några möjligheter att ta hänsyn till risker för det väntade barnets liv och hälsa finns icke i nuvarande lagstiftning. I de fall där vård under tvång synes vara oundgänglig har nykterhetsvårdslagens bestämmelser utnyttjats. 1 samband med genomförande av en ny sociallagstiftning torde sannolikt nykterhetsvårdslagen komma att upphävas. Den föreslagna lagen om psykiatrisk vård torde ej vara användbar i dessa fall. Just tiden efter förlossningen är för den nyblivna modern en svår tid, med även i normala fall ökad känslighet, labilitet och svårighet att stå emot en destruktiv miljös inflytande. Sammanfattningsvis förefaller det oss angeläget att förbättra berörd socialvårds- och sjukvårdspersonals utbildning beträffande omhändertagandet av gravida kvinnor med missbruksproblem och deras nyfödda barn, göra en översyn av tillgängliga resurser i form av mödrahem eller andra behandlingsinstitutioner för gravida och nyförlösta kvinnor samt av gällande bestämmelser i syfte att skapa möjligheter för omhändertagande av gravida kvinnor i de speciella fall som omnämnts. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär åtgärder syftande till förbättrade vårdmöjligheter för gravida kvinnor med missbruksproblem i enlighet med vad i motionen anförts. () ()