mot · G3021387 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1387 om sänkt svavelhalt på eldningsoljor som används i Luftföroreningar och deras effekter på människa och natur har varit föremål för omfattande debatt och utredningsarbete. Bland luftföroreningarna i våra tätorter utgör svavelutsläppen ett av våra mest besvärande miljöproblem. Svavelutsläppen medför allvarliga risker för människornas hälsa. Det leder också till försurning av mark, sjöar och vattendrag och orsakar skador på byggnader och material av olika slag. I har en stark oro uppstått bland befolkningen för de hälsorisker som luftföroreningar i form av svaveldioxid och annat kan orsaka. beslutade om en etappvis sänkning av svavelutsläppen från förbränning av fossilt bränsle. I södra delarna av landet tillåts numera endast användning av lågsvavlig olja, dvs. eldningsolja innehållande högst 1 viktprocent svavel, medan vi i norra delarna av landet, bl. a. i , tillåts använda eldningsolja med 2,5 viktprocent svavel till . Prioriteringen har gjorts främst med hänsyn till den svårare försurningssituationen i de södra delarna av landet, där en stor del, kanske , av svavelföroreningarna härrör från utländska källor. Av undersökningar som har utförts av naturvårdsenheten vid i framgår dels att försurningsproblemet i länet är av samma storleksordning som i , dels att minst hälften av den svaveldioxid som bidrar till försurningen kommer från källor inom länet. Kustområdet i utgör ett högindustrialiserat område som utsätts för luftföroreningar från ett flertal industrier. I har vi t. ex. stora utsläpp av benspyren från Aluminium och kadmium och kvicksilver från bl. a. massaindustrier. Dessutom tillkommer bly från bilavgaser. Ett flertal statliga utredningar har ansett svaveldioxid utgöra en hälsorisk, med bl. a. påverkan på luftvägarna i form av kronisk luftrörskatarr och nedsättning av andningsfunktionerna. Av undersökningarna framgår att detta framför allt gäller när svaveldioxid förekommer tillsammans med andra ämnen. Högsvavlig olja innehåller dessutom mer av andra föroreningar än lågsvavlig olja, såsom tungmetaller och benspyren. Av tungmetallerna har nickel visat sig vara cancerframkallande. Likaledes har benspyren visat sig kunna framkalla cancer. Den högsvavliga oljan innehåller dessutom åtskilligt mera stoft än den lågsvavliga oljan. Frågan om sambandet mellan cancer och svaveldioxid är omstridd. ökade antalet nytillkomna cancerfall från 19 000 till 30 000 . Omkring hälften av ökningen anses bero på att vi lever , att vi får säkrare beskrivning av dödsorsakerna och andra liknande faktorer. Till resten av ökningen 5 000 fall har den medicinska sakkunskapen ingen entydig förklaring. De flesta menar ändå att av alla cancerfall är orsakade av människan själv genom skadliga ämnen i arbetsmiljön, rökning, tillsatser i födan och utsläpp av föroreningar. Viktigt att komma ihåg är också det faktum att det tar att utveckla en cancer, varför resultatet av dagens utsläpp syns först mot slutet av århundradet. Med hänsyn till de hälsorisker som befolkningen utsätts för och de stora miljöproblem som orsakas av bl. a. svavelutsläppen, anser vi att en förkortning av dispenstiden för eldning med högsvavlig olja i länet bör komma till stånd. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att eldningsolja med högre svavelhalt än 1 viktprocent ej får förbrännas i .