ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G40227 · 1980-10-22 00:00:00 — tillse att inte annan behandling åsidosätts eller att barnet inte utsätts för onödigt lidande. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig kompletterande författningstext. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att beslutar om komplettering av den föreslagna ändringen i läkemedelsförordningen med sådan föreskrift 1. att behandling medelst injektion av s. k. naturmedel kan ges till barn endast av läkare, 2. att sådan behandling kan ges till barn endast efter i det enskilda fallet av givet tillstånd. av med anledning av proposition 1980/81:5 om ändring i läkemedelsförordningen Genom regeringens proposition 1980/81:5 om ändring i läkemedelsförordningen öppnas möjligheter för medborgarna att efter eget initiativ legalt erhålla behandling med s. k. naturläkemedel även för injektion. tillförsäkras den enskilde ökade möjligheter att erhålla information om behandlingens verkningslöshet och om de behandlingsmetoder som vetenskap och beprövad erfarenhet i stället kan erbjuda. En i förhållande till nuläget ökad säkerhet vinnes även beträffande biverkningar, deras behandling och rapportering. Genom kvacksalverilagens existens gäller fortfarande förbud för annan än medicinalpersonal att mot betalning behandla cancer, diabetes m. fl. Genom samma lag tillförsäkras också barn skydd mot utnyttjande i vinningssyfte för icke medicinskt beprövad behandling. Kvacksalverilagen skyddar dock inte den enskilde mot att av läkare behandlas med naturmedel i injektion även om behandlingen gäller i lagen nämnd allvarlig sjukdom. Det får dock betraktas som rimligt att enskild vuxen person, som trots upplysning om medlets ineffektivitet och andra behandlingsmetoders existens önskar sådan behandling, skall kunna få den. Annorlunda ställer det sig enligt min uppfattning när det gäller barn, som inte själva kan hävda sin rätt. Barn bör inte utsättas för risken att annan, mera effektiv behandling får stå tillbaka för övertro på medel av icke bevisat värde. Kvacksalverilagen ger här ett otillräckligt skydd, om nu föreslagen ändring i läkemedelsförordningen genomförs. Dels möter inget hinder att barn behandlas av annan än läkare så länge det inte sker mot betalning, dels förhindras inte att barn av läkare behandlas med naturmedel i injektion. Jag finner detta otillfredsställande och hävdar att barnens skydd mot aldrig så välmenande oförstånd måste tillgodoses i detta avseende. Skyddet bör även gälla barn . kan humanitära skäl anföras mot ett totalt förbud att behandla barn med naturmedel. Situationer kan tänkas då ett sådant förbud skulle te sig grymt, t.ex. gentemot föräldrar till ett dödssjukt barn. Då det gäller i landet godkända naturmedel bör ett för det enskilda fallet speciellt givet tillstånd kunna ges tillräckligt snabbt. En sådan tillståndsgivning skulle ge ansvarig myndighet möjlighet till den insyn som krävs för att
mot · G40229 · 1980-10-22 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:5 om ändring i läkemedelsförordningen Den föreslagna lagändringen gäller inte sådant medel som ej innehåller någon verksam beståndsdel i en myckenhet överstigande en miljondel av medlets vikt, dvs. så kallade homeopatiska preparat. Anledningen är naturligtvis att dessa preparat inte omfattas av läkemedelsförordningens hittillsvarande förbud mot medel avsedda för injektion. Däremot råder det ändock ett förbud att använda sådana preparat för injektion genom den s. k. ampullförordningen. De motiv som kan anföras för att tillåta att övriga naturmedel används för injektion gäller också för homeopatiska preparat. Risken för negativa effekter är mindre. Det lär knappast heller ha varit föredragandens avsikt att homeopatiska preparat skall behandlas strängare än andra naturmedel. Det är viktigt att samma kontroll och regler föreskrivs för homeopatica för injektion som för de preparat som berörs i propositionen. För att undvika oklarheter bör uttala att de principer som skall gälla för naturmedel för injektion också skall tillämpas på homeopatiska preparat. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att de principer som skall gälla för naturmedel för injektion också skall tillämpas på s. k. homeopatiska preparat.
mot · G4023 · 1980-10-08 00:00:00 — med anledning av proposition 1979/80:178 om fortsatt körkortsreform Regeringen har inte kunnat tillgodose önskemål om en avveckling av den s. k. dubbelprocessen i körkortsmål. De partiella reformer som föreslås innebär endast blygsamma förbättringar och förenklingar i ett osedvanligt tillkrånglat avsnitt av rättssystemet. stötte jag på en egendomlighet i regelsystemet, som såvitt jag kan begripa inte undanröjs genom den föreliggande propositionen. Situationen var följande: Efter en trafikförseelse återkallades A:s körkort interimistiskt. Tingsrätten fällde därefter A för vårdslöshet i trafiken, vilket är ett brott som normalt inte föranleder slutlig återkallelse av körkort. Hade A i detta läge låtit saken bero skulle länsrätten sannolikt ha beslutat att återlämna körkortet. A förde emellertid ensam den straffrättsliga frågan vidare till hovrätten med yrkande om frikännande. Genom detta överklagande vann tingsrättens dom inte laga kraft, och länsrätten ansåg sig därför förhindrad att för sin del ta upp frågan till prövning innan hovrättens dom hade fallit. Trots att det på detta stadium stod klart att den interimistiska återkallelsen skulle upphävas fördröjdes således handläggningen till förfång för A. När delar av körkortslagen nu prövas av , vore det skäl att eliminera denna skönhetsfläck i dubbelprocessen. Förslag till lagtext bör kunna utarbetas inom utskottet. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att vid sin prövning av proposition 1979/80:178 tillgodoser det i motionen framförda önskemålet om snabbare handläggning av vissa körkortsmål.
mot · G40232 · 1980-10-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:6 om utbildning av piloter för den civila luftfarten m. m. Flera remissinstanser anmälde betänkligheter mot förslaget att förlägga utbildningen av flygförare till den civila luftfarten till . Man kan konstatera att det uppenbarligen varit kortsiktiga faktorer, såsom lokalfrågorna, som varit avgörande, medan de långsiktiga frågorna om fritt luftrum m. m. inte värderats särskilt högt. Remissinstansernas betänkligheter mot en förläggning av utbildningen till rörde främst tillgång till fritt luftrum. En förläggning till kan erbjuda ett fritt luftrum som gör det möjligt att fritt lägga upp flygutbildningen utan störande flygtrafik. kommun har också erbjudit sig att bygga en skola som är helt anpassad för ändamålet. Möjligheter torde även finnas att för skolans räkning utnyttja redan befintliga lokaler. Kommunen har också tagit fram planer för utbyggnad av taxibanesystemet, och det går mycket lätt att ändra den befintliga organisationen så att den passar skolans verksamhet. De tekniska förutsättningarna för pilotutbildningen skulle därmed bli helt tillfredsställande. Föredraganden anför att ingen av de för utbildningen aktuella orterna har en sämre situation än den andra, varför det av regional- och sysselsättningspolitiska skäl inte finns något avgörande skäl att prioritera någon av orterna. har, förutom ett bekymmersamt sysselsättningsläge, en i förhållande till genomsnittet mycket liten andel statlig verksamhet. Utlokaliseringen av bl. a. lantmäteriverket var i hög grad beroende av tillgång till flygplats. En samordning av resursutnyttjande av flygplatsen skulle här ge ett bättre underlag för verksamheten. Föredraganden anför att: Ur utbildningspolitisk synvinkel vore en lokalisering att föredra som medger en nära samverkan mellan pilotutbildningen och en högskoleenhet. bör utgöra en värdefull tillgång genom att lärarresurser kan samutnyttjas. Den tekniska utbildningssektorn är det angeläget att förstärka vid högskoleenheten, och ett samarbete med pilotutbildningen skulle kunna bredda underlaget för lärarresurser. De pedagogiska utbildningarna dominerar utbildningsprofilen vid högskolan. Pilotutbildningen skulle på ett fördelaktigt sätt balansera dessa och även ge en bas för de tekniska utbildningarna inom enstaka kurser. I propositionen anges en summarisk kostnadsberäkning för och , förutom . Några andra alternativ har inte seriöst En kostnadsberäkning bör också göras av en förläggning till med hänsyn till möjligheter att lösa lokalfrågorna och med hänsyn till samordning med högskolan. Sammanfattningsvis anser vi att har de långsiktigt viktiga grundförutsättningarna i form av ett fritt luftrum och från utbildningspolitisk synpunkt genom samordning med högskolan. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att - med avslag på proposition 1980/81:6 i motsvarande del - beslutar att den civila pilotutbildningen förläggs till . AXEL () ()
mot · G40235 · 1980-10-22 00:00:00 — Motion 1980/81:35 av med anledning av proposition 1980/81:8 med förslag till utsökningsbalk Förslaget till utsökningsbalk innebär i stort en välkommen modernisering av nuvarande lagstiftning och bör möjliggöra ett effektivt indrivningsarbete och ett bättre utnyttjande av tillgängliga resurser. Det finns emellertid en bestämmelse som verkar i motsatt riktning. I balkens 4 kap. 19 § stadgas att egendom, som påträffas hos gäldenär som är gift eller sammanboende, skall antas vara samägd såvida inte annat kan göras sannolikt. tillämpar utmätningsman den presumtion som innebär att egendom som påträffas i gäldenärs besittning tillhör denne om ej annat visas. I sambesittningsfallen innebär presumtionen att den med vilken gäldenären sammanbor måste styrka sin äganderätt. Om så inte sker utmäts egendomen för gäldenärens skuld. Detta är i överensstämmelse med den familjerättsliga principen att egendom som en make förvärvar tillhör denne. Andra makens giftorätt i egendomen är ej utbrytbar och därmed ej utmätningsbar, förrän vid äktenskapets upplösning. Förslaget innebär inte att giftorätten blir utbrytbar - fortfarande kan make skydda sin egendom genom att styrka sin äganderätt - men får i praktiken liknande konsekvens, innebärande en förmögenhetsöverföring beträffande gäldenärens egendom i de fall där denne inte önskar framstå som ägare. I ett sådant fall skall egendomen utmätas, samäganderätt presumeras och hälften av vad som inflyter vid exekutiv försäljning redovisas till andre maken. Nuvarande ordning har fungerat mycket väl. Visst händer det att egendom som inte tillhör gäldenären utmäts. Då finns emellertid möjlighet för den sammanboende att styrka sin äganderätt i efterhand och få rättelse. Finns inte skriftliga bevis kan äganderätt göras sannolik och stämningshänvisning kan enligt 69 § UL lämnas. Fullföljs talan inför domstol kan även muntlig bevisning anföras. Genom denna ordning torde maken eller den sammanboende vara tillräckligt skyddad. Den föreslagna ordningen skulle avsevärt försämra kronofogdemyndighetens möjligheter att driva in fordringar hos de gäldenärer som avsiktligt försöker undandra staten och övriga fordringsägare betalning. manipuleras det flitigt med tillgångar mellan makar och sammanboende. Mera sällan vill en gäldenär styrka sin äganderätt för att möjliggöra utmätning. skulle således ofta bli tvungen att släppa halva köpeskillingen i och med att bevisbördan blivit omkastad. En ytterligare konsekvens blir att egendom oftare än nu får undantas från utmätning på grund av att värdet ej täcker kostnaderna. kommer att förfarandet administrativt kommer att medföra merarbete. Texten i 19 § bör utformas så att det även vid exekutiv förrättning presumeras att egendom som påträffas i makars och samboendes besittning tillhör gäldenären, om inte annat kan styrkas. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta förekommande regeländring. Åberopande det anförda hemställs att beslutar att vid exekutiv förrättning skall presumeras att egendom som påträffas i makars och samboendes besittning tillhör gäldenären om inte annat kan styrkas.
mot · G40240 · 1980-10-22 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:9 om regionsjukvården I proposition 1980/81:9 om regionsjukvården föreslås bl. a. att skall överföras från till Umeåregionen. De skäl som anförs för detta är att Umeåregionen har ett för litet patientantal för att upprätthålla en tillräckligt god medicinsk standard för högkvalificerad sjukvård. Vi har inte anledning att ifrågasätta detta, varför det i längre perspektiv säkerligen är rimligt att företa föreslagen utökning av Umeåregionens område. F. n. är emellertid, vilket också framförts i bl. a. remissvaret från , kommunikationerna mellan och mycket besvärliga och avsevärt sämre än förbindelserna med . Föredragande statsrådet anför i propositionen att Det bör emellertid inom gällande ramar för trafiknätet finnas möjligheter att förbättra kommuniktionerna. Vi instämmer i detta önskemål men anser att bör tillhöra i varje fall till dess att kommunikationerna med lösts på ett för länets innevånare acceptabelt sätt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att även fortsättningsvis i sjukvårdshänseende skall tillhöra . () ()
mot · G40247 · 1980-10-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:13 om polisens uppgifter, utbildning och organisation m. m. En viktig utgångspunkt för proposition 1980/81:13 om polisens uppgifter, utbildning och organisation är att stärka det medborgerliga inflytandet. Således föreslås att de politiskt valda polisstyrelserna får ett bredare ansvarsområde. Endast frågor som gäller polisledning i särskilt fall läggs utanför styrelsernas kompetensområde. För att skapa en laglig reglering av nu pågående verksamhet med medborgarvittnen ges kommunerna en rätt att utse sådana vittnen. Dessa skall bl. a. kunna vara med vid förhör och när frihetsberövade personer förs in till polisstationerna. I propositionen framhålls dock att kommunerna inte bör ge denna verksamhet företräde framför andra angelägna samhällsåtaganden. För vår del vill vi peka på en annan möjlighet till en allmän insyn i den vardagliga polisverksamheten. För oss framstår det naturligt att polisstyrelserna med sina vidgade uppgifter bör kunna beredas tillfälle att också följa den dagliga polisverksamheten. Härvid skulle ett motiv för medborgarvittnen tillgodoses. En sådan åtgärd är inte mer originell än vad som förekommer inom praktiskt taget alla andra förtroendemannastyrelser. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffande polisstyrelsernas möjlighet att följa den dagliga polisverksamheten. . () ()
mot · G4025 · 1980-10-09 00:00:00 — med anledning av proposition 1980/81:9 om regionsjukvården I regeringens proposition 1980/81:9 föreslås bl. a. att i regionvårdshänseende skall överföras från till Umeåregionen. Det förefaller ganska oklart vilken relation det nuvarande i kommer att få till i vid den i propositionen förutsatta anordningen med en gemensam . Det förefaller inte troligt att kommer att få motta något större antal patienter från den hittillsvarande Öre broregionen. i har en stark ställning inom medicinsk-klinisk forskning och tillhörande utvecklingsarbete. Relationerna mellan och är mycket goda och gynnas av goda järnvägsförbindelser. Om inrikesflyget flyttas till får ytterligare trafikmässiga fördelar. Trafikmässigt är däremot förbindelserna mellan och dåliga, och det kan knappast förväntas att den begränsade trafikvolym anknytningen till ett regionsjukhus innebär skulle kunna motivera radikala förbättringar härvidlag. Mot bakgrunden av det anförda synes det skäligt att icke nu ändra läns anknytning till i sjukvårdshänseende. Jag får därför hemställa att - med ändring i detta hänseende av förslagen i proposition 1980/81:9 - beslutar att även fortsättningsvis skall tillhöra i sjukvårdshänseende. G. () i
mot · G40250 · 1980-10-22 00:00:00 — 1980/81 50-53 med anledning av proposition 1980/81:19 om intrång i nationalpark I proposition 1980/81:19 föreslås nya intrång i . Vid jordbruksutskottets besök i området klargjordes från därav berörda med all önskvärd tydlighet vikten av att inga utbyggnader finge tagas till intäkt för utbyggnad av Jaurekaska kraftstation. anför också i sitt remissyttrande, att vattenfallsverkets utredning om Vietas-Jaurekaska bör remissbehandlas, innan beslut fattas om intrång i . Tyvärr har föredragande statsråd icke tagit hänsyn härtill. Man riskerar alltså att hamna i det läget, att Jaurekaskabygget så att säga tvingas fram genom den sammankoppling mellan detta och övriga utbyggnader, som föreligger. att avslår propositionen i vad rör intrång i i avvaktan på remissbehandling av vattenfallsverkets utredning i saken. 1 1980/81.
mot · G4028 · 1980-10-20 00:00:00 — 1980/81 8-12 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:2 om ändring i lagen (1978:479) om försöksverksamhet med närradio Regeringen har i proposition 1980/81:2 föreslagit att försöksverksamheten med närradio skall få förlängas . I samband med införandet av närradion framförde vpk främst fyra skäl att motsätta sig införandet av närradion, nämligen: 1. närradion hämmar lokalradions utveckling, 2. närradion gynnar starka organisationer, 3. närradion kan påverkas av kommersiella intressen, 4. närradion blir tätortsradio. Utvecklingen har visat att vi fått rätt på samtliga punkter. Närradion har med några få undantag utvecklats till ett instrument för kommersiella intressen och starka organisationer. Den har inte inneburit att alla de grupper i samhället som saknar resurser, mänskligt och organisatoriskt, fått ge uttryck för sina erfarenheter, intressen och behov. Den fortsatta försöksverksamheten motiveras med att närradion skall kunna utveckla ett samarbete med lokalradion. Vpk anser det viktigt att lokalradion ges ökade möjligheter att utvecklas till en allemansradio och att förutsättningar skapas för en differentierad verksamhet inom lokalradions ram. Ett samarbete mellan närradio och lokalradio förändrar emellertid inte närradions karaktär. Tvärtom kan förslaget komma att innebära ytterligare påfrestningar på lokalradion. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar avslå proposition 1980/81:2 om ändring i närradiolagen. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · G402101 · 1980-11-06 00:00:00 — Motion 1980/81:101 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. Här föreslår regeringen besparingar i huvudsak på det ekonomiska försvaret samt i mindre mån på konsumentverksamhet, tullväsende, pris- och kartellnämnden m.m. Acceptabla är här endast de besparingar som för kommerskollegium och patent- och registreringsverket kan uppnås genom avgifter. Nedskärningen av det ekonomiska försvaret är knappast välbetänkt, då det är en underförsörjd verksamhet i totalförsvaret till skillnad från de rena rustningarna. Regeringens attack mot bör definitivt slås tillbaka. Det är typiskt att regeringen vänder sig mot konsumenterna - medan däremot storföretagens exportutgifter till dels fortfarande skall försörjas via skattebetalarna. Besparingsprofilens beställningskaraktär är här ovanligt omisskännlig. Avvisas bör också nedskärningen inom tullväsendet. Här behövs ökade resurser , både genom nya krav på handelspolitiken och för att bekämpa ekonomisk brottslighet och smuggling av olika värden. Självklart bör inte heller en för konsumenterna så pass väsentlig verksamhet som pris- och kartellnämndens skäras ned. Prisutplundringen och trustväsendet motiverar det rakt motsatta. På två avsnitt signalerar regeringen vidare åtgärder som bör stoppas. Det ena är planer på ytterligare reducering av ram. Det andra är vad som kan tolkas som ett uppgivande av de riktlinjer beslutat för tekopolitiken. Här går förslagen i en annan riktning än statsministerns svar i . Tydligt är att man vill sänka målsättningen för tekopolitiken och acceptera ökad import. Detta är inte acceptabelt, och regeringen bör därför redan nu ha kritik för sina dubbla budskap i detta avseende. Stödet till export och turism är delvis missriktat och ineffektivt, delvis också en föga acceptabel förmån. är en privat institution och bör finansiera sig självt. Utgifterna för handelssekreterare och exportfrämjande åtgärder kan effektiviseras. Att t. ex. öka statens aktiva roll i handelspolitiken skulle skapa större långsiktighet och stabilitet i marknader och handelsförbindelser, något som den nu lösliga och nyckfulla verksam heten inte gör. Detta medför dock ingen besparing, endast en omfördelning av resurser. Det kan ifrågasättas, om det är rationellt att lägga ut 33 miljoner för att locka turister till . Sannolikt kan här en betydande koncentration till effektivare former ske. Anslaget till IDB bör givetvis avskaffas, såsom varande uttryck för en typisk imperialistisk påtryckningspolitik av USA-märke. Översikt: (milj. Under hänvisning till det anförda föreslås 1. att beslutar avslå proposition 1980/81:20 vad avser a) minskat anslag till ekonomiskt försvar, b) minskat anslag till pris- och kartellnämnden, c) minskat anslag till , d) minskat anslag till , 2. att beslutar minska anslagen till a) med 11 milj. b) turistrådet med 10 milj. c) IDB med II milj. 3. att uttalar att propositionens skrivning rörande tekopolitiken ej får föranleda uppgivande av riktmärket att svensk tekoproduktion skall svara för av tillförseln till den svenska marknaden. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G402110 · 1980-11-06 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:22 om insyn i statliga företag har den ordningen gällt att 18 av utsedda riksdagsledamöter haft möjlighet att närvara vid Statsföretags bolagsstämmor och där kunnat ställa frågor om Statsföretags och dess dotterbolags verksamhet. Riksdagsledamöternas närvaro vid Statsföretags bolagsstämmor har i praktiken utvidgats. De kallas även till informationsmöten vid sidan om bolagsstämmorna. Regeringen har i proposition 1980/81:22 föreslagit att det nu införs en allmän möjlighet för riksdagsledamöter att närvara vid bolagsstämmor i aktiebolag där staten har det dominerande inflytandet. Regeringen anser därför att , genom de utvidgade möjligheterna till insyn i statliga företag som propositionen föreslår, inte längre behöver utse ledamöter att närvara vid Statsföretags bolagsstämmor. Däremot vill regeringen behålla möjligheten för högst 18 av för ändamålet särskilt utsedda riksdagsledamöter att delta i årliga informationsmöten. har i sitt betänkande SOU 1978:63 som ligger till grund för förslagen i propositionen anfört att ordningen med de 18 riksdagsmännens rätt att närvara vid Statsföretags bolagsstämmor bör bibehållas. Kommittén har gjort en utvärdering av systemet och funnit att det fungerat tillfredsställande i praktiken. Enligt vår mening är erfarenheterna av systemet med att särskilt utsett 18 riksdagsledamöter att närvara vid Statsföretags bolagsstämmor enbart positiva. Dessa ledamöter har därigenom fått ett särskilt ansvar att orientera sig om och följa Statsföretags verksamhet. Vi anser inte att det finns någon anledning att frångå den ordningen. Däremot har vi inget emot regeringens förslag att det införs en allmän möjlighet för riksdagsledamöter att närvara vid Statsföretags och andra statliga aktiebolags bolagsstämmor. Med hävisning till det anförda hemställs att beslutar bibehålla regeln att 18 av särskilt utsedda riksdagsledamöter bereds rätt att delta i Statsföretags bolagsstämmor. . () ()