mot · G40275 · 1980-11-06 00:00:00 — Motion 1980/81: 75 av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:20 om besparingar i statsverksamheten, m. m. Socialpolitikens historia i vårt land är historien om hur ett gammalt fattigsamhälle steg för steg förvandlats till ett välfärdssamhälle. För socialdemokratin hårde sociala trygghetsfrågorna alltid stått i centrum och blivit föremål för omfattande reformer och framsteg. Det har gällt insatser för de gamla, för barnen och barnfamiljerna, för de sjuka och handikappade. Det har ofta stått strid om de grundläggande reformerna på det socialpolitiska området. Det har i stor utsträckning handlat om en ekonomisk omfördelning och samhällets ansvar för medborgarnas trygghet. Det har också varit en utveckling från snålt tilltagna och behovsprövade förmåner till generellt verkande reformer som gällt hela vårt folk. Samhället har trätt in som garant för att människorna vid sjukdom, ålderdom och arbetslöshet skall kunna beredas en så långt möjligt bevarad standard. Det socialpolitiska reformarbetet fick länge drivas av socialdemokratin under hårt motstånd. Vår politik byggde på insikten om nödvändigheten att förena de sociala reformerna med en fast ekonomisk politik. första del fick vi uppleva en rad överbud från de borgerliga partierna på det socialpolitiska fältet. Vi varnade då för att dessa löften skulle kunna leda till ett raserande av statsfinanserna och därmed undergräva den sociala tryggheten. De borgerliga regeringarnas ekonomiska politik har lett till att det sociala trygghetssystemet nu angrips. Proposition 1980/81:20 klargör detta med all önskvärd tydlighet. Av regeringens besparingar (ca exkl. ränteffekten på statsskulden) faller nämligen inte mindre än omkring en fjärdedel på verksamhetsområde. De föreslagna "ändrade principerna för fastställande av basbelopp m. m., ämnade att ge en besparing av 500 milj. kr., är nämligen inget annat än en urholkning av värdebeständigheten hos folkpensionen, hos ATP. hos bidragsförskotten, hos arbetsskadeförsäkringen osv. De föreslagna besparingarna innebär höjda levnadsomkostnader (höjda hyror för dem som får minskat kommunalt bostadstillägg, höjda avgifter för dem som besöker sjukhus) eller minskade disponibla inkomster (för pensionärer m.fl. som får sämre skydd för inflationen, för delpensionärer som får lägre kompensationsnivå från delpensionsförsäkringen). Det är därvid inte fråga om någon som helst minskad offentlig verksamhet i annan 1 1980181. mån än att minskade transfereringar etc. kan påverka efterfrågan på den gemensamma sektorns tjänster. Om man därtill lägger att regeringen synes ha för avsikt att göra ingrepp i sjukförsäkringen, stiger bilden fram av en politik som i svensk politisk historia syftar til! att angripa och rusta ned det sociala reformarbetet. Vår oro är så mycket mer befogad som den nu framlagda propositionen skall vara inledningen till fortsatta nedskärningar. Det kommer inte att finnas utrymme för några kostnadskrävande nya reformer. Det kan också finnas skäl att granska delar av den socialpolitiska lagstiftningen i syfte att nå förenklingar och rationaliseringar samt därmed besparingar. Men detta arbete måste ha som mål att bevara grundvalarna i de socialpolitiska reformerna. Detta kommer att vara utgångspunkten för socialdemokratin vid vår granskning av förslagen i proposition 1980/81:20. 2 Förändringar av reglerna om värdebeständighet inom pensioneringen m. m. En av hörnpelarna i 1958/beslut om folkpensioneringen och tillläggspensioneringen var värdebeständigheten hos pensionförmånerna. Endast genom den beslutade metoden för tilläggspensioneringen kunde värdebeständigheten garanteras. Det är alltså en grundläggande princip som regeringen nu vill ändra. De borgerliga partierna var motståndare till ATP. har de dock därefter förklarat sig godta systemet. Denna grundläggande inställning både till värdebeständigheten som sådan och dess tekniska utformning - bekräftades i samband med de väsentliga förbättringar av pensionssystemet som beslöts 1974: sänkning av pensionsåldern til! fastställande av den gällande planen för standardökningar etc. Från t. ex. sida gavs dock följande utfästelser : För har det alltid varit en förstahandsangelägenhet att arbeta för att den generation som genom sitt arbete lagt grunden till vårt ekonomiska välstånd skall garanteras en trygg ålderdom ... På pensionssidan måste det ses som en förstahandsuppgift att finna ett system som garanterar en god levnadsstandard och en rättvis del av standardförbättringarna i samhället ... Det finns sålunda starka skäl att gå vidare såväl när det gäller ytterligare sänkning av pensionsåldern som beträffande flexibilitet och standardförbättringar inom den allmänna pensioneringen." Att denna löftespolitik inte var inskränkt till framgår av ett uttalande av den nuvarande ekonomiministern års val: Pensionerna är värdesäkrade. bör de dessutom standardsäkras. Pensionerna ska följa med inte bara i prisutvecklingen - det är ett grundkrav utan också anpassas till samhällets allmänna standardutveckling. I regeringsdeklarationen hette det t. ex.: De garantier som getts om värdesäkring av pensionerna infrias. Året därpå förkunnades i deklarationen att pensionärerna får genom höjda pensioner kompensation för prishöjningarna. Efter det senaste valet lovade den borgerliga regeringen: De löften som har givits till pensionärerna i fråga om värdesäkring av folkpensioner ... skall hållas. Och så sent som år upprepades denna garanti av statsministern i . Det förslag som regeringen nu lägger fram med innebörden att varken förändringar i indirekta skatter eller energipriser skall påverka basbeloppet innebär en väsentlig urholkning av värdesäkringen. 1 framtiden kommer således pensionärerna inte ens att få kompensation för de nominella energiprisstegringarna, även om de skulle vara lägre än prisutvecklingen i övrigt. Det står också i bjärt kontrast till den politik socialdemokratin varit målsman för liksom till de löften de borgerliga partierna gett. Det finns också anledning att påminna om vad den nuvarande statsministern uttalade : "Det finns anledning att anta att konsumentprisindex ... inte rätt speglar det konsumtionsmönster som gäller för det stora flertalet pensionärer och att kompensationen till dem för prishöjningarna inte är den vi har lovat. Från borgerligt håll ville man således då ge intrycket att man hade för avsikt att genomföra ett indexsystem som skulle ge en generösare kompensation. urholkar man i stället värdebeständigheten. Landets medborgare får än en gång konstatera att de löften som borgerliga partier ger inte hålls. Det löftesbrott som det här gäller är så mycket mer upprörande som det drabbar - för att tala med års val den generation som genom sitt arbete lagt grunden till vårt ekonomiska välstånd. Effekten av den urholkning av värdebeständigheten som de borgerliga nu föreslår framgår av att om det nya basbeloppet hade använts efter valet skulle pensionärerna ha förlorat ungefär en månads pension. Från de borgerliga partiernas sida söker man nu göra gällande att de höjningar av pensionstillskotten som förestår genom tidigare riksdagsbeslut, liksom de beslut som kan komma, skulle vara ett motiv för att man kan urholka värdebeständigheten. Detta är emellertid en sammanblandning av syftet med resp. åtgärd. Genom reglerna om värdesäkring enligt nuvarande metod skall pensionärerna både folkpensionärer och ATPpensionärer vara förvissade om att deras reella köpkraft behålls även om priserna stiger. Genom pensionstillskotten avses de som har folkpension med låg eller ingen ATP få en ökad köpkraft. Syftet med dem har däremot aldrig angetts vara att utgöra en kompensation för en urholkad värdebeständighet. Den åtskillnad beträffande värdebeständighetens räckvidd som de borgerliga nu vill göra gällande mellan dem som har folkpension jämte pensionstillskott och dem som har ATP saknar vidare grund i tidigare beslut och utfästelser. Den ändring av lagen om allmän försäkring som regeringen föreslår beträffande värdebeständigheten drabbar i första hand pensionärerna. Men den slår också hårt mot andra grupper vars trygghetsförmåner värdesäkrats på samma sätt som pensionerna: de handikappade som har handikappersättning, föräldrar med handikappat barn som får vårdbidrag, de som skadat sig i sitt yrke och får ersättning från arbetsskadeförsäkringen. de ensamstående föräldrarna som kan få bidragsförskott, högskolans studerande som kan få studiemedel. Det är således ett förslag med betydande räckvidd och konsekvenser för de enskilda medborgarna. Från regeringens sida har ofta hävdats att den nya metod för basbeloppsberäkning man förordar beträffande energipriserna har särskilt fog för sig därför att det rör sig om utifrån kommande prishöjningar. Statsministern talar t.o. m. i inledningen om oljeprishöjningar, vilket inte är en korrekt beskrivning av regeringens förslag, eftersom inte heller förändringar av priset på elström slår igenom i det nya basbeloppet . Att hävda att varje elprishöjning beror på prishöjningar utomlands och är direkt orsakad av att priset på olja stigit är knappast möjligt. Det måste vidare framstå som både besynnerligt och konstlat att räkna med de energipriser som gäller . när sammansättningen av konsumtionen påverkats av prisstegringarna. Denna egendomliga tekniska konstruktion är helt unik och saknar motstycke i nu befintliga indexkonstruktioner. Energipriserna skall fortfarande vägas in i index med sin nuvarande vikt (). Men inte ens nominella förändringar skall således enligt propositionen tillåtas slå igenom. Om alla priser, inklusive energipriserna, stiger , förlorar därmed pensionen av sitt verkliga värde. Stiger energipriset snabbare än andra priser, blir förlusten ännu större. På litet sikt blir det fråga om betydande förluster, vilket utvecklas närmare i vår partimotion i anledning av förevarande proposition. Socialdemokratin kan för sin del inte acceptera den urholkning av värdebeständigheten i den sociala välfärden som regering vill genomdriva. Den föreslagna ändringen i lagen om allmän försäkring bör därför avslås. Vi vill ytterligare tillägga: Basbeloppet används i en rad olika sammanhang. Det gäller många Ber lagar och författningar än de som förelagts . Det gäller vidare också t. ex. i fråga om olika avtal av trygghetskaraktär på arbetsmarknaden som slutits mellan parterna i fråga om privata avtal och överenskommelser. Denna fråga belyses ytterligare i den socialdemokratiska partimotionen. Införandet av ett nytt basbelopp, vars materiella värde är ett annat och sämre än det nu gällande, kommer att skapa en rättsosäkerhet om innebörden av avtal och överenskommelser. Många människors förmåner och trygghet står därför på spel. Vid prövning av regeringens förslag i denna del bör också dessa förhållanden observeras och tillmätas stor betydelse. 3 Försämrade kommunala bostadstillägg till pensionärerna En stor del av pensionärerna kommer också att drabbas av de försämringar i fråga om de kommunala bostadstilläggen som regeringen föreslår. Det fribelopp som en pensionär kan ha utöver folkpension och pensionstillskott om . för ensamstående och . för var och en av makarna skall halveras . Innebörden blir att de kommunala bostadstillägggen kan minska med upp till ca . för ensamstående och . för makar gemensamt. Det är ca 500000 pensionärer som torde drabbas av denna direkta försämring . Som motiv för förändringen anförs att inkomstgränserna inom KBTsystemet genom basbeloppsanknytningen justerats kraftigare än inkomstgränsen för de statskommunala bostadsbidragen samt att denna senare gräns av regeringen föreslås bli sänkt för ensamstående utan barn. Från socialdemokratisk sida har vi tidigare krävt en samordning av de skilda bostadsstöden. Utredningsarbetet härom pågår. Skälen för en sådan samordning framgår inte minst av att de statskommunala bostadsbidragen till pensionärer kraftigt avtagit i betydelse. redovisar således att av 45000 bidragsmottagare har endast 10000 kvarstått . Efter höjningen av hyresgränserna väntas 8000 9000 bidrag utgå. Med den sänkning av inkomstgränsen för ensamstående pensionärer som aviseras av regeringen kan man räkna med ytterligare bortfall. Det förefaller mot denna bakgrund alltmer orimligt att upprätthålla ett bostadsstödsystem för ca 800 000 pensionärer och ett annat för bara några tusen. I avvaktan på den kommande samordningen anser vi att någon ändring inte skall göras nu i fråga om de kommunala bostadstilläggen. Regeringsförslaget skall också bedömas mot bakgrunden av att stora hyreshöjningar förestår och att man nu föreslår att värdebeständigheten i pensionerna urholkas. Regeringens förslag till lag om ändring i lagen om hustrutillägg och kommunalt bostadtillägg till folkpension bör därför avslås. Någon sänkning av statsbidraget för det kommunala bostadstillägget bör då inte heller ske. 4 Försämrad kompensationsnivå inom delpensionsförsäkringen öppnades möjligheten för arbetstagare att trappa ned sin arbetsinsats i förvärvslivet. har möjligheten utsträckts till att omfatta även egenföretagare. Delpensionsreformen har kommit att bli mycket uppskattad. Ca 55000 har f. n. delpension, vilket motsvarar ungefär en fjärdedel av dem som skulle kunna vara aktuella. Detta visar på ett starkt behov för många människor att få trappa ned sin yrkesverksamhet . Regeringens sparåtgärder drabbar dem som har eller avser att söka delpension i två avseenden, nämligen genom den ändrade metoden att fastställa basbeloppet samt genom en sänkning av kompensationsnivån från . Som motiv för den senare åtgärden anges att det är alltför lönsamt att ta delpension jämfört med att arbeta i förvärvslivet. Regeringen redovisar inte i propositionen det material man själv begärt in av till den . Det gäller här ett material som redovisar erfarenheterna av reformen, särskilt då förmånsnivå och kontrollfunktioner. Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen utan detta underlag förordar en så vittgående förändring av delpensioneringen. 1 korthet kommer vi därför att redogöra för huvudpunkterna i (Rfv) skrivelse. Vad först gäller andelen som sökt delpension konstaterar att denna stämmer med vad man räknade med i förarbetena. Däremot framgår det att kostnaderna inte kom att täckas av den från början uttagna avgiften; genom en höjning som skett fr. o. m. och som vi från socialdemokratisk sida påyrkade har dock läget förbättrats. Av Rfv:s digra material framgår också att det inte finns fog för de misstankar regeringen hyser om att det skulle ha blivit mer gynnsamt att delpensionera sig än att förvärvsarbeta. Vid reformens införande utgick man i propositionen 1975:97 från en sammanlagd kompensationsnivå av deltidsarbete och delpension av den föregående inkomsten vid heltidsarbete. Rfv redovisar ett utfall i bruttoinkomstläget . på mellan 84.7 och . låg av delpensionärerna i detta inkomstintervall. Intentionerna har således fullföljts. Det finns när det gäller arbetstagare heller inga motiv för förändringar från kontrollsynpunkt. Av den forskningsrapport som Rfv redovisar framgår bl. a. att delpensionärernas yrkesaktivitet ligger inom tillverkningsarbete i väsentligt högre grad än för de yrkesaktiva (hälften mot en tredjedel». Det är också värt att notera att när det gäller hälsotillståndet sägs i rapporten att delpension och deltidsarbete fungerar på ett förebyggande sätt: "I ett längre perspektiv kan tänkas en mer problemfri ålderdom med bättre hälsa och därmed bättre möjligheter till en meningsfull tillvaro som ålderspensionär." Delpensionsreformen omfattade från början endast löntagare. Den utvidgades genom ett riksdagsbeslut till egenföretagare. 1 anslutning till propositionen härom (1978/79: 69» pekade vi. i motion 1978/79: 183, på att det fanns en naturlig tvekan inför ett förslag där en försäkring som bygger på en kontrollerad arbetstid och avtalad lön skulle utvidgas till att avse personer för vilka arbetstiden inte kan mätas och där inkomsterna utgörs av deklarerade nettoinkomster av bl. a. rörelse. tioner godtog vi propositionen. Den förnyade prövning vi gjort i anledning av propositionen har lett oss till slutsatsen att vi av besparingsskäl kan godta propositionens förslag om en kompensationsnivå på för egenföretagare. Detta kommer att kräva en avgiftsjustering, vilken bör ske i samband med upprättandet av två skilda fonder för delpensioneringen (se nedan). Eftersom försäkringen fortfarande går med underskott bör någon omedelbar justering dock ej ske. Annorlunda ställer det sig med försäkringen i vad avser löntagarna. De data som lagts fram av Rfv ger inget stöd för en försämrad kompensationsnivå för de anställda. Reformen har tvärtom fungerat på avsett sätt. Därmed rycks också regeringens argument för en försämrad kompensationsnivå undan. Regeringen synes ha en vacklande principiell inställning till delpensionsförsäkringen. Ekonomiministern uttalar nämligen bl. a. följande: "Behovet alt förbättra ekonomins funktionsförmåga innebär att skatteoch bidragsregler i ökad utsträckning måste utformas så att de uppmuntrar de enskilda människorna att handla på ett sätt som är positivt för samhällsekonomin i stort. Som exempel kan nämnas de nya reglerna för delpension som ökar benägenheten att fortsätta att på heltid göra produktiva insatser. Slutsatsen av detta resonemang är rimligen att möjligheten till att trappa av sina arbetsinsatser före pensioneringen skall avskaffas. Vi är djupt oroade över den syn som regeringens företrädare här gör sig till tolk för. Delpensionsreformen har fungerat med stark inflation och sänkta reallöner. Man bör enligt vår mening inte bygga förslag på erfarenheter av detta slag, vilka rimligen inte bör gälla för . Regeringsförslaget i denna del bör därför avslås. Med utgångspunkt i den av regeringen beräknade besparingen (150 milj. kr. i ett fullfunktionsstadium) och den andel av kostnaderna som då kan bedömas falla på egenföretagarna har vi uppskattat den av oss godtagna besparingen till ca 20 milj. kr. Vi vill däremot peka på vissa andra möjligheter till kostnadsbegränsningar vilka vi tidigare tagit upp. Vi har i motion 1978/79: 183, i anslutning till proposition 1978/79:69 om delpension för egenföretagare, förordat vissa restriktioner i fråga om delpension till denna kategori. Vi föreslog således att endast den som är ansluten till ATP-systemet skall kunna få delpension, att egenföretagares och uppdragstagares genomsnittliga förvärvsinkomst före arbetstidsminskningen beräknas med ledning av de pensionspoäng som kan tillgodoräknas före arbetstidsminskningen samt att avgiften från dessa kategorier skall tillgodoföras en särskild fond, från vilken delpensioner jämte administrativa kostnader skall betalas. Med hänvisning till vad vi anfört i nämnda motion förordar vi att begär förslag av regeringen i enlighet härmed. Vi beräknar den kostnadsmässiga besparingen i ett fullfunktionsstadium till ca 5 milj. kr. De administrativa kostnaderna för delpensioneringen åvilar och försäkringskassorna. Delpensionsfonden går däremot fri från dessa utgifter. Det är enligt vår mening rimligt att fr. o. m. nästa budgetår fonden ersätter verket och kassorna för deras kostnader. Enligt Rfv:s rapport rör det sig för om ca 4 milj. kr. och för försäkringskassorna om ca 25 milj. kr. Vi beräknar effekterna på budgeten till ca 6 milj. kr. Regeringen bör framlägga förslag härom budgetproposition. 5 Förändringar i sjukförsäkringen Regeringens proposition innehåller på en rad punkter förslag om försämringar eller förebådande härom inom sjukförsäkringen. Det gäller sjukpenningförsäkringen. ersättningen vid sjukresor, läkemedel, sjukbesök, tandvård m. m. Vi har i vårt land byggt upp ett enhetligt socialförsäkringssystem. Det har varit till gagn för både anställda och företagare. 1 sparpropositionen visar regeringen nu att man på åtskilliga punkter har långt framskridna tankar på att försämra sjukförsäkringen. Således görs en rad positiva uttalanden om ett system med sjuklön, vilket i praktiken innebär att vårt enhetliga sjukförsäkringssystem bryts sönder. I vilka avseenden ett sjuklönesystem bättre skulle kunna lösa de problem som fick att begära sjukpenningkommitténs tillsättande - t. ex. i fråga om variationer i kompensationsnivån för deltidsarbetande - klargörs inte. Vidare avser regeringen att låta sjukpenningkommittén lämna ett underlag för kostnadsbesparingar, t. ex. i form av lägre kompensationsnivå i en sjukperiod eller ett återinförande av ett system med karensdagar. 1 båda dessa avseenden stämmer regeringen in i de angrepp som riktat mot sjukförsäkringssystemet. skall fullgöra dessa båda omfattande uppdrag inom . Enligt vår mening är det nödvändigt att det arbete som skall ske för att belysa för- och nackdelar med olika sätt att lösa problem inom nuvarande sjukförsäkringssystem (t. ex. för deltidsarbetande. kompensationsfrågor) ges tillräcklig tid. Det är vidare angeläget att sjukförsäkringskommitténs arbete får fullföljas i enlighet med den arbetsplanering som föreligger och att den inte ställs inför en omdiskuterad uppgift att på diktat från regeringen föreslå ett återinförande av karensdagarna inom sjukförsäkringen. Vi utgår nämligen ifrån att regeringen i sparnitets brådska inte genomför sådana ändringar i sjukförsäkringssystemet som på ett avgörande sätt försämrar den ekonomiska tryggheten under sjukdom. Ett sjuklönesystem medför en rad problem. Arbetsgivaren får en kontrollapparat i sina händer, vilket kan öka trycket på anställda som har problem med hälsan. Det kan innebära en hårdare sortering bland arbetssökande; företagen kan komma att undvika att anställa dem som misstänks ha hög sjukfrånvaro, dvs. drabba redan svaga grupper som handikappade, äldre och kvinnor med småbarn. De administrativa vinsterna är tveksamma. Ett sjuklönesystem medför bl. a. särskilda problem för arbetsgivare med få anställda. Hur ett system med lägre ersättningsnivå eller karensdagar skall genomföras utan att det kommer att drabba enbart vissa löntagargrupper, främst inom industriarbetarkollektivet, klargörs inte. Det förtjänar i sammanhanget att nämnas att statistik visar att sjuktalet (dvs. antalet ersatta sjukpenningdagar per sjukpenningförsäkrad) varit i sjunkande efter 1976 (1976; 22.9, 1977 och 1978:22,8, 1979:22,0). Även under de första kvartalen har det skett en sänkning. Det går således inte att ur faktiska uppgifter hämta stöd för den negativa inställning till sjukförsäkringssystemet som propositionen utvisar. Vad vi här anfört om inriktningen av arbetet och tidsförhållandena för sjukpenningkommittén bör av ges regeringen till känna. De sammanlagda effekterna av regeringens politik innebär svåra påfrestningar för många, t. ex. i fråga om kostnaderna vid ett sjukbesök. Det gäller särskilt i glesbygden där särskilt effekterna på sjukresorna kan väntas bli stora. Ett sjukbesök, förenat med köp av läkemedel, kan bli inemot . Om regeringen därutöver genomför de försämringar i fråga om sjukförsäkringen, som t. ex. SAF och vissa borgerliga politiker engagerat sig för och som också antyds i propositionen, kommer det att medföra en betydande urholkning av de grundläggande principerna för den allmänna försäkringen. Regeringen föreslår i propositionen en justering av ersättningsreglerna vid läkemedelsinköp, varigenom högsta kostnaden stiger . Därutöver redovisas att man har för avsikt att i samband med förestående förhandlingar med sjukvårdshuvudmännen om nytt avtal för 1982-1983 aktualisera motsvarande höjning av avgifterna i den öppna vården. Eftersom denna senare fråga är beroende av förhandlingar saknas anledning att ta upp den i detta sammanhang. Den föreslagna höjningen vid inköp av prisnedsatta läkemedel måste ses i sammanhang med det högkostnadsskydd som den socialpolitiska samordningsutredningen föreslagit. En proposition i detta ärende skall också föreläggas enligt vad regeringen uppger. Statsministern lovar i propositionen att de höjda avgifterna vid läkarbesök och medicinuttag skall kombineras med ett införande av högkostnadsskydd för de mest utsatta grupperna.