mot · G3021692 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1692 av m. fl. har antalet sökande till gymnasieskolan ökat mer än antalet elever som gått ut årskurs 9 i . Så t. ex. redovisas i budgetpropositionen att antalet behöriga förstahandssökande till minst ettåriga studievägar inom gymnasieskolans direkt grundskoleanknutna del ökat med ca 6 800, medan antalet 16-åringar ökat med ca 5 800. Det ökade intresset för utbildning utöver har sannolikt flera orsaker. Det kärva sysselsättningsläget och strukturförändringar på arbetsmarknaden som möter många ungdomar torde vara den viktigaste orsaken. Allt fler ungdomar har härigenom blivit medvetna om behovet att skaffa sig någon form av utbildning ovanpå för att kunna hävda sig på arbetsmarknaden. Utbyggnaden av studie- och yrkesorienteringen har också medverkat till att allt flera ungdomar blivit medvetna om betydelsen av att skaffa sig en gymnasieskolutbildning. som intresset för gymnasieskolutbildning blivit allt större ökar antalet ungdomar som lämnar och som kommer att efterfråga utbildning på gymnasial nivå. Så t. ex. ökar antalet 16-åringar från ca 103 400 till ca 124 000. Skolplaneringen ställs därmed inför stora krav för att utbildningsbehovet skall kunna tillgodoses. Mot bakgrund av utvecklingen på arbetsmarknaden och årskullarnas storlek samt det stigande intresset för gymnasieskolutbildning anser vi det nödvändigt att olika åtgärder vidtas för att tillförsäkra alla ungdomar den rätt till gymnasieskolutbildning som uppställdes i propositionen om reformering av de gymnasiala skolorna (prop. 1964:171) och som senast kommit till uttryck genom beslut (UbU 1978/79:40) om att gymnasieskolan skall dimensioneras för lägst av en årskull 16åringar. Både i regeringsställning och i opposition har socialdemokraterna fört fram förslag i syfte att öka ungdomarnas möjligheter att få utbildning på gymnasieskolnivå. Så t. ex. var gymnasieskolreformen (prop. 1968:140) en betydelsefull etapp på vägen mot vad som reform betecknades som ett huvudmål för utbildningspolitiken, nämligen genomförandet av en minst tvåårig ungdomsskola. Andra exempel på socialdemokratins strävanden att förverkliga målet att ge alla ungdomar en utbildning utöver var tillkallandet av den s. k. gymnasieskolgruppen , vars förslag den dåvarande trepartirege ringen i budgetpropositionen 1977 inte ansåg borde föranleda någon ytterligare åtgärd från regeringens sida. Kort därefter indroducerades ändå delar av gruppens förslag genom särskilt regeringsbeslut. Därigenom kom korta och yrkesinriktade påbyggbara kurser att anordnas vid sidan av den planering som gällde för gymnasieskolan i övrigt. Gång på gång har socialdemokraterna motionerat om att denna ram skulle ingå i det gymnasieskolbeslut som regering och samlat fattar. borgerliga majoritet har dock konsekvent avslagit detta krav. Mot denna bakgrund är det glädjande att föredraganden i föreliggande budgetproposition tagit intryck av de socialdemokratiska argumenten och anser att dessa kurser av planeringsskäl bör anges i budgetpropositionen. Socialdemokraterna lät också i regeringsställning tillkalla gymnasieutredningen. En viktig uppgift för denna är att söka förnya utbildningsutbudet i gymnasieskolan så att den attraherar också ungdomar som väljer att inte studera vidare efter . I detta syfte skall utredningen överväga alternativa utformningar av gymnasieskolutbildningen, t. ex. etapputbildning, värvning av teori och praktik, deltidsstudier m. m. Vi beklagar att utredningsarbetet har försenats som vi vill uttala det bestämda kravet att utredningen tillsammans med söker anordna olika former av försöksverksamhet så att utvecklingen på området påskyndas. Socialdemokraterna har konsekvent arbetat för att närma arbetslivet till skolan. Förslaget att införas, k. SSA-råd var en viktig del i detta arbete. Vårt förslag i anslutning till regeringens proposition om läroplan för (1978/79:2606) om att öka tiden för arbetslivsorientering bifölls av (UbU 1978/79:45). Genom socialdemokratiska initiativ har hittillsvarande försök att avveckla statsbidraget till löntagarorganisationernas utbildning av skolinformatörer m. fl. Ett ökat samarbete mellan skolan och arbetslivet framstår som en av de viktigaste åtgärderna på skolområdet. I detta sammanhang vill vi också peka på att vårt förslag om en annorlunda upplagd lärlingsutbildning vunnit bifall (UbU 1978/79:40). Vi återkommer till denna fråga i det följande. Däremot har borgerliga majoritet avslagit de socialdemokratiska kraven om ett ökat lokalt och regionalt inflytande över planeringen av gymnasieskolutbildningen med hänvisning till skiftande utredningar. Något konkret resultat har dock dessa inte avsatt, varför en mer flexibel gymnasieskolorganisation inte kommer till stånd då detta hade varit särskilt motiverat med hänsyn till ungdomspuckeln. Vi vill också peka på att den borgerliga majoriteten avslagit våra krav om en kampanj för att stimulera intresset för verkstadsteknisk utbildning, vilket föredraganden nu nämner är på gång på annat sätt. Vi konstaterar ett de borgerliga regeringarna inte förmått att i fyra budgetpropositioner framlägga egna mera genomgripande förslag på gym nasieskolområdet än höjningar av statsbidragen till inbyggd utbildning, företagsutbildning och lärlingsutbildning. I övrigt har intresset ägnats åt att avslå socialdemokratiska krav som någon tid därefter återfunnits i regeringspolitiken. Den förlamning som tydligen drabbat arbetet i på detta område är djupt beklaglig för de många ungdomar som är i behov av olika former av gymnasieskolutbildning. Socialdemokraterna kan inte acceptera en sådan låt-gå-politik. Vi anser att allt fler ungdomar måste tillförsäkras en kvalitativ utbildning på gymnasieskolnivå. Alla undersökningar visar att de ungdomar som genomgått någon form av yrkesutbildning också klarar sig bättre än övriga ungdomar. De uppvisar lägre arbetslöshet, och då sådan ändå inträffar är arbetslösheten kortare. Det finns därför starka skäl att satsa på utbildningsåtgärder i olika former i syfte att förebygga senare problem. Regeringen för inte fram sådana förslag. har som tidigare nämnts uttalat att antalet utbildningsplatser fr. o. m. /81 skall vara lägst av årskullen 16-åringar. Innevarande år är motsvarande tal exklusive ca 850 platser i lärlingsutbildning. Detta innebär 120 850 årsstudieplatser inom gymnasieskolans stora ram, vilket skall jämföras med förslaget i budgetpropositionen om 123 900, alternativt 123 950 platser beroende på vilken uppgift i budgetpropositionen som är den korrekta. Då inkluderas 3 000 platser i lärlingsutbildning. Dessa har ingått i den s. k. stora ramen, vilken är knuten till linjer och direkt grundskoleanknutna specialkurser om . Vid utskottets behandling av frågan om lärlingsutbildningen uttalades att det bör ankomma på de kommunala skolstyrelserna att administrera bidragsgivningen. I så måtto skulle lärlingsutbildningen enligt den socialdemokratiska motionen infogas i den totala skolplaneringen. Vi vill dock fästa uppmärksamheten på det faktum att när utskottet gjorde sitt ovan nämnda uttalande om att gymnasieskolan skall dimensioneras för lägst av en årskull 16-åringar var lärlingsutbildningen inte inkluderad. Den ram som föreslås, inkl. lärlingsutbildningen, innebär att konkurrensen till gymnasieskolan nästa läsår kommer att öka. Även om lärlingsutbildningen inkluderas innebär regeringens förslag att 100 platser anvisas för varje hundratal 16-åringar jämfört med 106 platser innevarande år. Då har inkluderats de 850 lärlingsbidrag som innevarande läsår beviljats. Om lärlingsutbildningen exkluderas i båda fallen blir motsvarande tal 97 resp. 105. Det går emellertid inte enbart att utgå från antalet 16-åringar vid fastställandet av gymnasieskolans dimensionering. Man måste också se till antalet sökande. Till /79 ökade antalet förstahandssökande med 6 800 jämfört med en ökning av antalet 16-åringar med 5 800. /81 ökar antalet 16-åringar med knappt 10 000 jämfört med innevarande år. innebär att gymnasieskolans stora ram skulle behöva ökas med nästan 12 000, om de ungdomar som lämnar i vår inte skall hamna i ett sämre konkurrensläge än de som sökte till gymnasieskolan innevarande år. Regeringens förslag innebär således en klar försämring i fråga om möjligheterna för vårens ungdomskull att få genomgå gymnasial utbildning. Under /79 uppgick antalet ansökningar om statsbidrag till lärlingsutbildning till 855. Om planeringen inriktas på att 3 000 platser skall utnyttjas för lärlingsutbildning finns det risk för att en del av den ram som fattar beslut om kommer att frysa inne, vilket i sin tur innebär ökade svårigheter för ungdomar att komma in i gymnasieskolan. Detta är inte förenligt med strävandena att ge så många ungdomar som möjligt utbildning utöver . Det är vidare enligt vår mening principiellt olämpligt att inräkna lärlingsutbildningen i gymnasieskolans stora ram. Enligt vår bedömning bör inte heller lärlingsutbildningen ökas utan att kravet på kvalitet i utbildningen höjs. Behovet av en kvalitetshöjning låg också till grund för vår motion 1978/79:628 om en annorlunda organisation av lärlingsutbildningen, vilken bifölls av (UbU 1978/79:40). Som vi senare kommer att ta upp måste den föreslagna höjningen av statsbidraget till företagsförlagd gymnasieutbildning ovillkorligen åtföljas av en kvalitetsförbättring. Med erinran av tidigare beslut om dimensioneringen av gymnasieskolan fr. o. m. /81 föreslår vi att regeringen ökar platsantalet i gymnasieskolan, om det vid vårens ansökan till gymnasieskolan /81 skulle visa sig att sökandeöverskottet blir större än vad som kunnat förutses. Lediga platser i gymnasieskolan Vi vill också fästa uppmärksamheten på att andelen vakanta platser inom gymnasieskolan synes ha ökat . Andelen disponibla lediga platser i förhållande till det reella antalet elevplatser var på linjer och grundskoleanknutna specialkurser om , vilket är en ökning med en procentenhet . Tre fjärdedelar av de lediga platserna på de tvååriga yrkesinriktade linjerna finns på distributions- och kontorslinje, konsumtionslinje och verkstadsteknisk linje, som vardera har 800, 666 resp. 662 lediga platser. På de teoretiska linjerna finns flest lediga platser på naturvetenskaplig linje, 551 platser. Vi anser det angeläget att berörda myndigheter vidtar åtgärder så att andelen lediga platser i gymnasieskolan minskar. Den inbyggda utbildningen, värvning av studier och perioder i arbetslivet t. ex. genom kortkurser, lärlingsutbildning m. m., är det område som föredraganden främst tar upp under avsnittet om gymnasieskolan. Ersättningsfrågan är det allt överskuggande problemet. Kostnaderna för det ökade stödet till olika former av företagsförlagd gymnasieutbildning kan uppskattas till mellan 50 och 60 milj. kr. Vi vill också peka på behovet av ytterligare insatser för de ungdomar vilkas utbildningsbehov inte tillgodoses genom nuvarande gymnasieutbildningar. Vid en förändring av statsbidraget till företagsutbildning borde denna målgrupp i första hand bli föremål för särskilda insatser, vilka vi förutsätter kommer att föreslås i den aviserade propositionen om gymnasial företagsutbildning. Omfattande kritik har vid olika tillfällen framförts mot den inbyggda utbildningen. Gymnasieinspektörerna är i sina rapporter delvis kritiska mot den bredd som företagen förmår ge den inbyggda utbildningen. LO har i en rapport om den företagsförlagda gymnasieutbildningen visat på stora brister i kontakterna mellan skolan och den aktuella arbetsplatsen samt att kvaliteten på utbildningen som ges ute på arbetsplatserna ofta inte är tillräckligt hög. Ungdomar utnyttjas som billig arbetskraft, vilket återverkar negativt på utbildningsresultatet. Det finns således enligt vår uppfattning starka skäl att uppmärksamma den företagsförlagda gymnasieutbildningen. Regeringens intresse är knutet främst till statsbidragets storlek, medan utbildningens kvalitet endast behandlas pliktskyldigast. Om det hade varit fråga om att förlägga viss utbildning på de treåriga teoretiska linjerna till företag är vi övertygade om att helt andra kvalitetsdiskussioner hade uppstått. Vi anser att frågan om företagsförlagd utbildning i olika former först borde ha behandlats utifrån vilka kvalitetskrav man vill uppnå med utbildningen och vilken dimensionering denna bör ha. Sedan detta klargjorts, inte minst i samarbete med arbetsmarknadens parter, borde man ha övervägt vilken ersättning företaget skall få för sina insatser. Regeringen har tyvärr använt sig av det omvända förhållandet bl. a. i tron att ökade bidrag automatiskt leder till en bättre utbildning och fler platser. Detta åskådliggörs med all tydlighet av vad föredraganden anför om att det förändrade bidraget till företag kommer att främja en utveckling som innebär att de som har läraruppgifter i företag får möjlighet till regelbundna kontakter med lärare och skolledning vid gymnasieskolan (s. 304). På vilket sätt det ökade statliga bidraget rent konkret skall få denna effekt berörs inte. Uttalandet är således innehållslöst. Vi kan endast acceptera ökade bidrag under förutsättning att garantier skapas för en kvalitetshöjning av den företagsförlagda utbildningen. De allmänna uttalanden som föredraganden gör i budgetpropositionen är enligt vår mening inte tillräckliga i detta avseende. Enligt vår mening måste det klart framgå att företagsförlagd utbildning (inbyggd utbildning, kortkurser, lärlingsutbildning m. inte är fråga om utbildning endast till namnet. Det är enligt vår mening en alternativ form för att inhämta kunskaper och erfarenheter som i flertalet andra fall ges inom ramen för gymnasieskolans linjer och specialkurser. Utbildningen på arbetsplatsen måste därför ha tillräcklig bredd, dvs. moment från yrkesområdets olika delar måste ingå. Utbildningen får inte heller snävt inriktas på det aktuella företagets produktion med dess specifika maskiner och produktionprocesser. Den studerande skall ges allmän information om yrkesområdet liksom facklig information. Handledaren på arbetsplatsen skall genom erfarenhet eller utbildning ha skaffat sig kunskaper om utbildningens mål och innehåll och om anknytningen till elevens skola. 1 likhet med vad som gäller för skolväsendet måste vissa pedagogiska krav ställas på handledaren. För detta behöver handledarutbildning anordnas. För att den företagsförlagda utbildningen skall uppfylla rimliga kvalitetskrav är det vidare nödvändigt att det finns någon lärare eller skolledare som är ansvarig för kontakterna mellan det aktuella företaget och skolan. Det kan i många fall vara fråga om att ge elever en kompletterande undervisning i skolan, vilket av berörda lärare måste sättas in i ett sammanhang. Det kan också vara fråga om att förlägga utbildningen till flera arbetsplatser så att eleven får den bredd som är målet med utbildningen. I samtliga fall erfordras en i skolan ansvarig person som planerar utbildningsgången och tar erforderliga kontakter. En väl fungerande ansvarig person i skolan är således nödvändig om den företagsförlagda utbildningen skall lyckas. Vad vi här har anfört om kvalitetskrav för den företagsförlagda utbildningen bör som sin mening ger regeringen till känna. För att åstadkomma en väl fungerande företagsförlagd utbildning fordras att skolan, arbetsgivaren och arbetstagarna är införstådda med de mål som gäller för utbildningen. Att anordna företagsförlagd utbildning hos ett företag innebär att både arbetsgivare och arbetstagare påtar sig ett ansvar för elevens utbildning. Enbart avtalsreglerade arbetsplatser bör därför komma i fråga. Samtliga parter måste också vara klara över villkoren för att anordna utbildningen. Innan skolan träffar överenskommelse med ett företag om att anordna en viss utbildning bör det finnas avtal mellan parterna på arbetsplatsen som reglerar den studerandes förhållanden. Även om det är fråga om utbildning kommer eleverna att i viss utsträckning delta i företagets produktion. Detta är inte något negativt, om det ger tillfälle att inhämta praktiska kunskaper och en verklighetsförankrad syn på arbetslivet. Eleven får dock inte, som vi tidigare anfört, utnyttjas enbart i produktivt syfte. a. denna anledning är det viktigt att den fackliga organisationen får tillfälle att behandla frågan. Den produktiva insats som eleven gör skall också avräknas från det statsbidrag som utgår till Så sker t. ex. f. n. vid företagsförlagd gymnasieutbildning på byggområdet. På andra avtalsområden ligger elevernas produktiva insats som grund för avtalsenliga elevlöner, vilket måste beaktas när avräkningen skall göras. Vad vi här har anfört om att företagsförlagd gymnasieutbildning skall förläggas till avtalsreglerad arbetsplats, att avtal skall träffas innan utbildning förläggs till företag och att ersättning för elevens produktiva insats skall avräknas från statsbidraget bör som sin mening ge regeringen till känna. Förslaget i budgetpropositionen innebär att skolstyrelsen avgör i vilken utsträckning företagsförlagd utbildning skall ske. Med hänsyn till den förändring detta innebär som statsbidraget ökar kraftigt anser vi att verksamheten kontinuerligt måste utvärderas. En samlad redogörelse för utfallet av den nya formen av företagsförlagd utbildning bör redovisas för . Vi vill också erinra om att i den socialdemokratiska motionen om arbetsmarknadspolitik för ökad sysselsättning har krav framförts om att regeringen lägger fram förslag om hur främjandelagen kan kompletteras, så att länsarbetsnämnderna får befogenhet att anskaffa praktikplatser där praktik ingår som en obligatorisk del av gymnasieutbildningen. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1. att , med erinran om sitt beslut vid föregående års , beslutar att gymnasieskolan fr. o. m. /81 skall dimensioneras för lägst av årskullen 16-åringar i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar anhålla att regeringen vidtar åtgärder för att minska antalet lediga platser i gymnasieskolan, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om kvalitetskrav på den företagsförlagda utbildningen, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att avtal skall träffas innan utbildning förläggs till visst företag, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om avräkning av statsbidraget till företagsförlagd utbildning med hänsyn till elevers produktiva arbetsinsats, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om utvärderingen av företagsförlagd utbildning. () () () () () () () () () KARL-ER1K HÄLL (s) () () ()