mot · G3022070 · 1980-05-21 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:174 om transportstöd till m. m. kommunisterna anser att syftet med transportstödet måste vara att bidraga till en positiv utveckling av näringslivet i stödområdet. Att huvudsakligen se transportstödet som ett instrument för att ge företag i sysselsättningssvaga regioner långsiktiga möjligheter att på mera likvärdiga villkor konkurrera med företag i andra delar av landet innebär ett alltför begränsat synsätt. Vi vill i detta sammanhang hänvisa till vpk:s trafikpolitiska motion 1979/80:19 och motion 547 angående gemensam linjetariff för järnvägs- och landsvägstrafiken. Trafikpolitiken bör ses i sitt samhällsekonomiska sammanhang och beakta hushållning med miljö och energi liksom den fysiska planeringen. I propositionen 1979/80:174 föreslås vissa förbättringar av transportstödet, t. ex. en sänkning av kortaste bidragsgrundande transportsträcka och en sänkning av nedre viktgränsen från till . Man föreslår också en förändring av transportstödzonerna så att de nuvarande tre zonerna ersätts av sex zoner. En viss förbättring har därvid skett i jämförelse med proposition 1978/79:152 i och med att kommunerna förts till transportzon 6, vilket föreslagits i vpk-motion i anslutning till denna proposition. Däremot föreslås i prop. 1978/79:174 en försämring i jämförelse med prop. 1978/79:152 då det gäller bidragssatserna i procent. Enligt vår mening bör de i prop. 1978/79:152 på s. 17 angivna bidragssatserna gälla i stället för de av regeringen nu föreslagna. Nedanstående tabell bör sålunda gälla: T ransportstödzon 1 2 Det har från flera Norrlandslän framförts berättigade önskemål om en ytterligare sänkning av den kortaste bidragsgrundande transportsträckan. Norrlandsdelegationen, som har till uppgift att föreslå åtgärder för att främja näringslivet i , har också föreslagit att den kortaste sträckan bör fastställas inom det nuvarande inre stödområdet. Vpk anser för sin del att detta är befogat. Även den lokala industrin, som ofta är småindustri med närmarknad, behöver transportstöd som ett led i en aktiv regionalpolitik. Inlandssågverkens råvaruförsörjning liksom möjligheterna att inom området upprätta anläggningar för förädling av befintliga mineraler underlättas genom en sådan förkortning av sträckan. Regeringens förslag att det sammanlagda bidragskrävande beloppet skall höjas från . motiveras med inflationen. Men finns det anledning att behålla nuvarande gränsbelopp på . Ett betydande antal småindustrier, inte minst lokaliserade till det inre stödområdet, sysselsätter tillsammans ett relativt stort antal anställda men har förhållandevis låga totala fraktkostnader. Om gränsen höjes till /år skulle sådana företag inom t. ex. zonerna 5 och 6 gå miste om ett icke föraktligt stöd. Regeringen föreslår att jordbruks- och livsmedelsprodukter inte bör omfattas av transportstödet på avstånd för att undvika att uppsamlings- och distributionstransporter kommer att omfattas av stödet. Det är möjligt att man härvidlag bör göra vissa begränsningar, men problemet måste enligt vår uppfattning utredas ytterligare. En sådan begränsning av stödet till transporter av jordbruks- och livsmedelsprodukter får enligt vår uppfattning inte drabba de ansträngningar som görs för att utveckla trädgårdsodling i vissa delar av och inte heller det inom delar av inre stödområdet viktiga insjöfisket. Tills vidare bör transportstödet på avstånd även gälla jordbruks- och livsmedelsprodukter. Trots att praktiskt taget alla remissinstanser längs har hävdat att transportstödet även bör omfatta fartygstransporter har regeringen avvisat detta förslag. Av flera skäl anser vpk att även sjötransporter bör omfattas av stödet. Det skulle stimulera verksamheten vid Norrlands- och insjöhamnarna. Det är ur såväl energi- som miljöpolitisk synpunkt önskvärt att öka kust- och insjöfarten. Dessutom finns det en omfattande arbetslöshet bland svenskt sjöfolk som kräver insatser från statens sida. Norrbottensdelegationen har föreslagit ett persontransportstöd, mot bakgrunden av att företagen främst i landets norra delar har flerdubbelt större kostnader för persontransporter än de mellansvenska företagen. Regeringen har motsatt sig ett persontransportstöd bl. a. med hänvisning till Linjeflygs och SJ:s lågprissatsning. Det måste då framhållas att dessa rabatter endast omfattar vissa avgångar och att företagens representanter inte på samma sätt som andra resandegrupper kan avvakta sådana avgångar vid affärs- och serviceresor. Det finns alltjämt många skäl som talar för ett särskilt persontransportstöd. Oklarheter beträffande den praktiska utform ningen av ett sådant stöd ger dock anledning till att föreslå regeringen att skyndsamt utreda frågan. Med hänvisning till det i motionen anförda och med godkännande av proposition 1979/80:174 i övrigt föreslås 1. att med ändring i proposition 1979/80:174 beslutar uttala a) att den kortaste bidragsgrundande transportsträckan skall vara att gälla inom de föreslagna zonerna 3, 5 och 6, b) att bidragssatserna fastställs till de i motionen angivna, c) att det bidragsgrundande beloppet bibehålls vid , d) att transportstödet tills vidare skall gälla också jordbruksoch livsmedelsprodukter även på transportsträckor , e) att transportstödet jämväl skall omfatta transporter som utförs med fartyg, 2. att hemställer hos regeringen att eventuella effekter av regeringsförslaget om inskränkning av transportstödet för jordbruks- och livsmedelsprodukter inom avståndsintervallen utreds, 3. att hemställer hos regeringen om utredning och förslag beträffande införande av persontrafikstöd. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)