ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021457 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1457 av m. fl. om arbetsmarknadspolitiska insatser i , m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1979/80:1400 om åtgärder för att främja sysselsättningen i av () m. fl. 1. beslutar anhålla att regeringen upptar överläggningar med företrädare för om tidigareläggning av landstingskommunala investeringar enligt riktlinjer som förordats i motionen, 2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de värmländska kommunernas inplacering i regionalpolitiska stödområden, 3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att etableringsdelegationen uppmärksammar behovet av nylokaliseringar till , 4. beslutar att lokaliseringspolitiskt stöd skall utgå för byggande av kommunala industrilokaler i under budgetåren 1980/81-1982/83, 5. beslutar att ett statligt industricentrum skall etableras i , 6. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokalisering av statlig verksamhet till , 7. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat stöd till turism i , 8. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fördelning av statliga medel för vidareutveckling av åtgärdsförslag inom länsplaneringen, 9. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av arbetsmarknadspolitiska insatser i . () () () () () ()
mot · G3021458 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1458 av och om översyn av länsplaneringen Länsplaneringen omfattar dels stora, mera genomgripande planeringsomgångar, dels uppföljningsarbeten redovisade i årliga länsrapporter. Under innevarande år avslutas den tredje stora länsplaneringsomgången, länsplanering 1980. I denna planeringsomgång har arbetsgången i princip varit densamma som i den närmast föregående. Arbetet med planeringsunderlaget har dock förenklats något, och arbetet med länsprogrammen koncentrerats på riktlinjer för planeringen och förslag till åtgärder. I arbetet med de årliga länsrapporterna har eftersträvats en ökad genomarbetning och konkretisering av åtgärdsförslagen. Trots de förbättringar som genomförts präglas länsplaneringen fortfarande av betydande oklarhet beträffande mål och funktioner. Den resulterar huvudsakligen i allmänt hållna beslut och förslag utan nämnvärd styrande verkan. Det faktaunderlag som tas fram under den ambitiösa planeringen tycks inte i nämnvärd omfattning utnyttjas vid beslutsfattande i regionalpolitiska frågor. Det påkostade länsplaneringsarbetet kan därför sägas i viss mån ha blivit en planering för planeringens egen skull. länsplaneringsarbete bör lämplig tidpunkt nu vara inne för en översyn av planeringssystemet. Vunna erfarenheter bör analyseras, målsättningen preciseras och ambitionsnivån omprövas i samband med utveckling av en väl genomtänkt planeringsstrategi. En sådan översyn kommer troligen att visa att de större planeringsomgångarna med fördel kan slopas och arbetet koncentreras till det rullande arbete som utmynnar i årliga länsrapporter. Genom en sådan ändring bör vissa praktiska olägenheter med nuvarande system kunna undanröjas. Planeringsresurserna bör även kunna utnyttjas mera flexibelt och i högre grad kunna koncentreras till insatser på särskilda problemområden, speciella för resp. län. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att en översyn av länsplaneringsarbetet bör ske innan ytterligare en stor planeringsomgång startas.
mot · G3021459 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1459 av m. fl. om skadestånd på grund av brott mot arbetsrättslig lagstiftning Vi lever i ett samhälle som ständigt utvecklas. Detta har fått till följd en ökad lagstiftning på flera områden. Speciellt intensiv har lagstiftningen varit på arbetsrättens område. Lagarna har kommit tätt och reglerar förhållandena på arbetsplatserna på ett nytt sätt. Emellertid vållar tolkningen av flera av dessa lagar bekymmer för framför allt de mindre företagarna. Detta beror bl. a. på att flera av de arbetsrättsliga lagar som infördes var generella till sin utformning. Och trots att flera lagar varit i kraft har någon mer allmän praxis inte kunnat utvecklas, utan felaktiga tolkningar görs, vilket leder till att företagen avkrävs stora skadeståndsbelopp från facket och/eller den enskilde anställdes sida eller får den följden att företagarna tvekar att vidta åtgärder, som de anser vara berättigade, inför risken att åsamkas skadestånd. Mot denna bakgrund är det nödvändigt med en översyn av de delar i den arbetsrättsliga lagstiftningen som berör skadestånd för brott mot denna. Detta bör ske för att förändra lagstiftningen så att enklare brott mot denna inte medför skadestånd, som står i orimlig proportion till det brott som begåtts. En sådan utveckling skulle förutom positiva effekter på det rättsliga området också öka förståelsen bland många mindre företagare för det goda syftet med lagarna. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G3021461 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1461 av m. fl. om regler och anvisningar för beredskapsarbete för ungdom Speciellt beredskapsarbete för ungdomar kan anordnas bl. a. i regi. Regeringen har för sådant arbete bemyndigat att utge av lönekostnaden för anvisad arbetskraft. Vid bidragsberäkningen inräknas i bidragsunderlaget även kostnader för utbildnings- och handledarinsatser. Vid särskilt beredskapsarbete för ungdomar föreligger således krav på handledning och eventuell utbildning. Några regler för handledningens omfattning eller utformning finns inte, utan insatserna avgörs vid diskussioner mellan berörd länsarbetsnämnd och kommun. Som exempel på utbildning anges introduktion och arbetslivsorientering. Avsaknaden av regler för utbildning och handledning har i vissa kommuner lett till att utbildningen tagit former som inte alltid framstår som objektiva. Den ömtåliga situation som unga arbetslösa människor befinner sig i gör det nödvändigt att informationen är saklig och objektiv. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att regler och anvisningar för handledning och utbildning av ungdomar i beredskapsarbete utarbetas. () ()
mot · G3021463 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1463 av m. fl. om den statliga lönegarantin infördes en statlig lönegarantiavgift på . Avgiften har därefter höjts i flera omgångar och avgiften uppgår till av företagens lönesumma. Den statliga lönegarantin vid konkurser infördes med motivet att säkra de anställdas lönefordringar. Mot detta syfte finns inga erinringar. Däremot innebär utformningen av de regler som styr garantin problem för rörligheten på arbetsmarknaden. finns nämligen inga möjligheter för konkursförvaltaren att ensidigt förmå (tvinga) anställda i konkursdrabbade företag, vilka uppbär lön , , att lämna företaget och ta erbjudna anställningar vid andra företag på en ort. Sålunda kan de anställda av statsmedel uppbära full lön utan full arbetsinsats trots att det finns lediga platser i yrket på orten. Därför finns det enligt vår mening skäl att överväga sådana ändringar i den statliga lönegarantin vid konkurser att denna erhåller ungefär samma utformning som arbetslöshetsunderstöden. Detta skulle betyda att om lediga arbeten erbjuds via arbetsförmedlingen skall en anställd vara skyldig att byta arbete och inte först vänta ut den statliga garanterade uppsägningslönen i konkursföretaget. Garantin skall däremot självfallet fortfarande gälla vid eventuell lönefordran eller gälla då arbete ej kan erbjudas i annat företag . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av lagen om statlig lönegaranti i syfte att främja rörligheten på arbetsmarknaden. () () () ()
mot · G3021466 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1466 av m. fl. Bristyrkesutbildning är den sammanfattande benämningen på arbetsmarknadsutbildning i vilken även den som inte är - eller löper risk att bli arbetslös har rätt att delta. Även den som har fast anställning kan således beviljas bristyrkesutbild Bristyrkesutbildningen i AMU-center är begränsad till ett antal specificerade yrkesområden inom vilka stor arbetskraftsbrist råder. Själva idén med bristyrkesutbildningen är god. Den skall hjälpa till att lösa vissa branschers problem med yrkesutbildad arbetskraft. Ett allvarligt problem som uppstått är emellertid att även människor från bristyrken värvas till bristyrkesutbildningen. Man tar med andra ord människor från yrken och på platser där de inte kan ersättas till bristyrkesutbildning. Inom industrin har detta blivit ett problem. Vi anser inte att det kan vara riktigt att staten medverkar till att yrkeskunnig arbetskraft som har en fast anställning går från ett bristyrke till ett annat. En s. k. naturlig fara ligger också i att de olika AMU-centra vill visa goda resultat och därför näst intill värvar folk för att fylla de olika bristyrkeskurserna. För att komma till rätta med ovanstående problem behövs nya regler så att bristyrkesutbildningen inte konkurrerar om arbetskraften med yrken där brist på yrkeskunnig arbetskraft redan råder. Regeringen bör därför få i uppdrag att se över bristyrkesutbildningen så att ovanstående negativa konsekvenser undviks. Med stöd av ovan hemställs att hos regeringen anhåller om en översyn av bristyrkesutbildningen så att denna inte konkurrerar om arbetskraften med yrken där brist på yrkeskunnig arbetskraft råder. () () () () () ()
mot · G3021467 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1467 av m. fl. I många kommuner - speciellt i inland - är insatser för att stabilisera den starkt negativa befolkningsutvecklingen i glesbygdsdelarna till stor del en fråga om att ta till vara sysselsättningsmöjligheterna i jord- och skogsbruket. Det kombinerade jord- och skogsbruket utgör här den naturliga bas för sysselsättning som man har att bygga på. I och med utbyggnaden av ett särskilt statligt stöd till företag i glesbygder har förutsättningarna för regional- och sysselsättningspolitiskt angelägna investeringar i lantbruket förbättrats väsentligt. Eftersom enbart de areella näringarna inte kan ge ett tillräckligt underlag för att vända utvecklingen i särskilt utsatta områden, är det nödvändigt att samhället - på det sätt som görs - också ger stöd till kompletterande verksamheter med eller utan direkt koppling till lantbruksföretagen. Ser man nämligen till ytterområdena i flertalet kommuner i inland kan man utan överdrift påstå, att den undre gränsen för ett fungerande samhälle enligt gängse värderingar i stort sett uppnåtts. Med tanke dels på möjligheterna att med ganska små medel i det enskilda fallet åstadkomma resultat, dels på vikten av att åtgärder vidtas snabbt är den nuvarande bristen på medel för investeringar enligt reglerna för glesbygdsstödet ytterst besvärande. Det är således ett väl omvittnat faktum att de anslagna medlen för bidrag och lånegarantier till företag i glesbygder, inte på långt när räcker till för att tillgodose inkomna ansökningar. Obalansen är särskilt uttalad vad gäller medel för investeringar i lantbruksföretag. Den uppräkning som görs i årets budgetproposition är således minst sagt välmotiverad - men knappast tillräcklig. Den akuta situationen är dock särskilt besvärande. Starka skäl talar för att åtgärder vidtas som kan trygga glesbygdsföretagens investeringsmöjligheter. Det bör ankomma på regeringen att ta nödvändiga initiativ. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär initiativ syftande till att trygga nödvändigt stöd till företag i glesbygd under innevarande budgetår. () ()
mot · G3021468 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1468 av m. fl. om upprättelse av ett landsbygdspolitiskt program Vår svenska landsbygd har en skiftande och vacker natur med goda förutsättningar för bebyggelse och verksamhet. Utifrån denna förutsättning har kulturlandskapet vuxit fram, och vi har betydande kulturvärden att slå vakt om - värden som vi nu är förpliktade att föra vidare till kommande generationer. Om vi på ett rätt sätt skall kunna förvalta de tillgångar som finns utanför tätorterna i vårt land krävs en helhetssyn beträffande planeringsförutsättningarna för landsbygden. Starkt avgränsade sektoriella beslut kan i och för sig ge positiva effekter inom ett begränsat verksamhetsområde. Sådana beslut kan å andra sidan verka negativt för helhetsbilden. I samband med en helhetsbedömning måste man bl. a. utgå från befolkningsunderlaget, bebyggelsefrågorna, arbetstillfällena, service och kommunikationerna. De areella näringarna är viktiga när det gäller såväl arbetstillfällena som bevarandet av det öppna landskapet. Kombinationen jord-skogsbruk är oftast förekommande och är en förutsättning för att stora delar av landsbygden skall kunna förbli levande. Bebyggelsefrågorna är av stor betydelse. Den utveckling som förmärks, innebärande att allt flera unga familjer bosätter sig på landsbygden, måste ses som positiv. möts dessa tyvärr av en byråkratisk byggnadslovsprövning, där behandlingen kan variera mellan olika kommuner och där skälet för bosättningen oftast ingående penetreras. En ytterligare förenkling när det gäller glesbebyggelsen är därför angelägen och önskvärd. Från servicesynpunkt är det nödvändigt att landsbygden inte avfolkas ytterligare. Kommersiell och social service kan i så fall upprätthållas enbart genom konstlade och oftast för samhället kostsamma medel. Det är därför både socialt och ekonomiskt viktigt att ett acceptabelt serviceunderlag kan upprätthållas. Genom nybyggnation kan också generationskontakterna vidmakthållas, vilket har en social betydelse. Det är vidare angeläget att de mindre skolorna kan bibehållas. Oaktat en ökad glesbebyggelse är en stor del av landsbygdens vägnät i behov av upprustning för att tillgodose den redan bofasta befolkningens behov men också beroende på de tunga transporter som går på de mindre vägarna. Det är framför allt underhållssidan, med en ökad beläggning av grusvägar, som på flera håll är angelägen. Omdisponeringar av tillgängliga medel till landsbygdens fördel måste ingående övervägas. För att få till stånd en helhetsbedömning i vad gäller den svenska landsbygdens framtid och för att skapa en positiv utveckling behövs ett samlat bedömningsunderlag i form av ett landsbygdspolitiskt program. Genom en normal, positiv utveckling kan också behovet av kommande kostnadskrävande insatser undvikas. Det kan vara lämpligt att först på försök bedöma förhållandena inom ett begränsat område med en struktur som i någon mån speglar ett genomsnitt av vår landsbygd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att inom ett lämpligt försöksområde upprättas ett landskapspolitiskt program syftande till att uppnå en positiv strukturutveckling på landsbygden. () ()
mot · G3021471 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1471 av om anställning med lönebidrag har beslutat att fr. o. m. skall en ny anställning med lönebidrag ersätta arkivarbete, musikerhjälp och halvskyddad sysselsättning. Det innebär stora förändringar för dem som sysselsätts i nämnda arbeten. Enligt beslut skall allmännyttiga organisationer få av löne- och lönebikostnader täckta av staten för anställda i exempelvis arkivarbete. Bidraget utbetalas i efterskott av staten. Som exempel kan nämnas att det enbart i finns 600 anställda enligt nu gällande bestämmelser. Med de ekonomiska resurser som organisationerna har är det inte riktigt att av dem kräva och att de får efterskottsersättning från staten. Om inte lagändring sker blir följden att åtskilliga angelägna arbetstillfällen omintetgörs. Med anledning av det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om förslag innebärande att statligt lönebidrag skall utgå för de anställda i organisationer och föreningar som anställs med lönebidrag. 1979/80 1471-1479
mot · G3021472 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80:1472 om regionalpolitisk stöd till kommunala industrihusbyggnader Möjligheterna att starta och utvidga verksamheter genom att ge mindre företag god hjälp med lokalfrågor samt att på samma sätt ge människor med idéer möjligheter att starta tillverkningar kommer att vara avgörande för vårt lands möjligheter att finna nya industriella produkter och marknader. Det är även mycket betydelsefullt för att skapa en god och regionalt riktigt fördelad sysselsättning. För att uppnå detta fordras flera åtgärder på närings-, skatteoch regionalpolitikens område. I denna motion skall endast behandlas lokalfrågorna. De stora kostnader - och allt administrativt arbete - som är förenade med att uppföra lokaler utgör ett hinder för många att starta nya verksamheter. Inte minst kan kreditfrågorna vara ett hinder. Kommunerna borde därför få möjligheter att inom lokaliseringspolitikens ram uppföra lokaler för uthyrning. har samhället varit mycket restriktivt med att stödja kommunala industribyggnader, ja, att byggandet skulle ske i regi har t. o. m. varit ett hinder för lokaliseringsstöd till företag i vissa fall. har dock skett vissa förbättringar, men dessa inskränker sig till stödområde 4-6. Även om restriktiviteten kan vara förståelig är det enligt vår mening nu nödvändigt med en ändrad syn även när det gäller områden utanför stödområdena 4-6. Avskrivnings- och lokaliseringslån bör därför kunna beviljas kommunerna för att uppföra industrilokaler. Avskrivningslånedelens storlek varieras i enlighet med principerna i lokaliseringspolitiken, dvs. att de största stödbeloppen utgår för områden med permanenta behov av förbättrad sysselsättning. En förutsättning för avskrivnings- och lokaliseringslån kan vara att uthyrningen sker till marknadsmässiga hyror för att inte skapa olikheter i produktionskostnader företag emellan. En annan förutsättning kan hämtas ur länsplaneringen. I denna har tagits fram sysselsättningsgrad och det antal arbetstillfällen som erfordras för att nå önskvärd sysselsättningsgrad och befolkningsutveckling. För att inte en kommun med lokaliseringsmedel skall bygga för många kvadratmeter industrilokalyta kan lokalbehovet relateras till behovet av nya arbetstillfällen enligt länsplaneringen. Med stöd av vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att avskrivnings- och lokaliseringslån kan utgå till kommun även utanför stödområde 4-6 för att uppföra industrilokaler inom de regler som anges i motionen.
mot · G3021474 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1474 av om sysselsättningen i har hamnat i kläm i den regionala obalansen. Länet har utsatts för en våldsam strukturomvandling till de privata företagens fördel och till de uppväxande generationernas nackdel. Koncentrationen till mäktigare och färre företag har lett till en kraftig och snabb förändring av produktionsapparaten. Resultatet av denna kapitalistiska utveckling ger inte längre framåtskridande och tryggad försörjning för befolkningens stora flertal. Den sysselsatta arbetskraften utnyttjas allt hårdare, och allt fler stämplas ut som onyttiga och överflödiga. Arbetsförmedlingens statistik för , , talar sitt tydliga språk. 1 788 var kvarstående arbetslösa, 931 befann sig i beredskapsarbete och 1 318 fick arbetsmarknadsutbildning. Endast 452 kvarstående lediga platser fanns att redovisa. Situationen är emellertid ännu dystrare än vad dessa siffror visar. Stora grupper av yngre människor har flyttat ut från länet. När det gäller befolkningstalet har denna siffra i prognosen skrivits ned från 160 1981 till 152 1985. Detta är oacceptabelt. Om detta befolkningstal skall vara inriktningen , kommer det att innebära en fortsatt avveckling av näringslivet i . Tilläggas kan att näringslivet i är ensidigt inriktat på filialer och underleverantörer till stora svenska multinationella företag, som i allt större utsträckning förlägger produktionen utanför och landets gränser. Vad som i första hand kan lösa problemet är naturligtvis en planerad ekonomi och produktion, där samhällsnyttan skall gå före vinsten för ett fåtal människor. Trots avsaknaden av en planerad ekonomi bör det ändå vara möjligt att inom det kapitalistiska systemets ramar vidta åtgärder som kan förbättra situationen för . Förutsättningen är naturligtvis då att regering och riksdag tar ansvaret. a. följande områden är det fullt möjligt att skapa nya jobb: Utbyggnad av bruk, som tillverkar massa, till att även tillverka papper och pappersprodukter av olika slag. Tillverkning av vindkraftverk, utvecklandet av fjärrvärmenät och återvinning av spillvärme vid Uddcomb och . Medel till ett förstatligat för att lägga om produktionen till en billig och energisnål bil. Förädling av sågtimmer för att ersätta bl. a. den oljekrävande och brandfarliga plasten som alltmer breder ut sig inom bostadsbyggandet. Tillvaratagande av skogsavfall för bl. a. energiändamål. Satsning på trädgårdsnäring och fiske samt utbyggnad av förädlingsledet för dessa produkter. Med hänvisning till det anförda hemställs att anhåller hos regeringen om att en statlig industri- och sysselsättningsplan för utarbetas, med beaktande av de förslag som anges i motionen.
mot · G3021475 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1475 om hjälp på arbetsplats för handikappad arbetstagare Elever med rörelsehinder, synskador, grava hörselnedsättningar och andra funktionsnedsättningar som påverkar skolarbetet får tillgång till resurser för att klara utbildningen inom ramen för hemortens skolor. Tillgången till teknisk utrustning, lokalernas tillgänglighet men framför allt elevassistenter ger handikappade elever valmöjligheter i hela skolväsendet, från till högskolestudier. Motsvarande resurser finns i princip tillgängliga när gravt handikappade skall ut i arbetslivet. Bestämmelser och beloppsgränser utgör emellertid hinder för att dessa arbetsfrämjande åtgärder kan komma arbetssökande till godo. Elever med funktionshinder klarar sig i skolan men möter stora svårigheter i arbetslivet på grund av att de inte kan garanteras praktisk hjälp på arbetsplatsen. Det är främst tillgång till arbetsbiträde som saknas. Arbetstagare kan ha behov av hjälp, t. ex. från transportmedel till arbetsplats, vid längre förflyttningar, toalettbesök, under lunchuppehåll och vid tjänsteresor. För detta krävs större insatser än vad som ryms inom de . som nu utgår till arbetsgivare till kostnader för arbetsbiträde. Den som skall vara arbetsbiträde kan inte utföra denna uppgift inom ramen för ordinarie arbetsuppgifter. Genom avtal måste tillräcklig tid avdelas för arbetsbiträdesuppgifter vid olika tider under arbetsdagen. Vid anställning av person med funktionsnedsättningar måste länsarbetsnämnderna kunna erbjuda bidrag till arbetsbiträde som motsvarar beräknad arbetsinsats. Därvid måste också inräknas insatser på tjänsteresor och utanför ordinarie arbetstid. Ersättning till arbetsbiträde utgår inte vid anställning med lönebidrag eller till skyddade verkstäder. Det medför att personer med behov av praktisk hjälp på arbetsplatser endast undantagsvis får sådana anställningar. Vi finner det nödvändigt att ersättning för arbetsbiträdeskostnader utgår oavsett anställningsform. I anslagen till Samhällsföretag, som övertagit skyddade verkstäder, kontorsarbetscentraler m. m. måste ingå kostnader för arbetsbiträden i erforderlig omfattning. Situationen för personer med handikapp på arbetsmarknaden är ytterst besvärlig. Enligt budgetpropositionen (s. 107) är 28 000 sökande med arbetshandikapp aktuella på arbetsmarknaden. Av dem blir föremål för någon form av åtgärd, och får arbete på den reguljära arbetsmarknaden. För att bereda personer med handikapp sysselsättning krävs det ytterligare insatser. funktionshinder har de största praktiska hindren att få ett arbete. Detta har inte beaktats i budgetbehandlingen. 1. medel för arbetsbiträde till anställda med lönebidrag som har behov av praktisk hjälp i arbetssituationen, 2. statsbidrag till skyddade verkstäder för att täcka kostnader för arbetsbiträde, 3. anslag för arbetsbiträde för täckande av alla kostnader som är förenade med den praktiska hjälpen i arbetssituationen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag i syfte att vidga möjligheterna att erhålla arbetsbiträde i enlighet med vad som anförts i motionen.