mot · G3021287 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1287 av m. fl. om skolornas storlek m. m. 1960-talets skoldebatt präglades i hög grad av den kvantitativa utbyggnaden av skolväsendet. Ambitionerna kunde också fullföljas. 1970-talets skoldebatt präglades i lika hög grad av hur skolans interna problem skulle kunna lösas och skolan också i praktiken för samtliga elever skulle kunna fullfölja de högt ställda målsättningarna. och den nya läroplanen är resultat av den debatten. Men med tanke på de mycket stora problem som finns på sina håll är det helt klart att dessa åtgärder inte är tillräckliga. har konsekvent drivit krav som syftat till att förbättra arbetsmiljön i skolan. Det gäller t. ex. mindre skolor och klasser, bättre kontakter lärare-elev-föräldrar och en ökad praktisk anknytning av utbildningen. Hade politiken utformats i enlighet med våra krav skulle situationen nu i väsentliga avseenden varit bättre. Ett av de mest grundläggande problemen i dagens skola är elevens rotlöshet och anonymitet. I en stor skola, kanske i ett område med många sociala problem, med ofta stor omväxling på lärare ger inte skolan den gemenskap och trygghet som eleven erfordrar för ett bra studieresultat. , med sin helhetssyn på skoldagen, och läroplansbeslutet med den starkare betoningen av de praktiska momenten kommer att ge positiva resultat. Enligt vår mening måste reformarbetet gå vidare för att de interna skolproblemen skall kunna lösas. Vad som erfordras är mindre skolenheter och mera av kontinuitet i kontakterna lärare-elever. Att genom dessa åtgärder ge eleverna ökad hemkänsla i skolan måste vara en av 1980-talets stora uppgifter inom skolpolitiken. Mindre skolenheter är en nödvändighet. Självfallet måste detta beaktas när man bygger nya skollokaler. Det stora problemet är dock de lokaler som är byggda. Det finns exempel där en stor del av årskull efter årskull får en onödigt dålig start i livet därför att skolan genom sina lokaler inte kan fungera på ett ändamålsenligt sätt. Det är ohållbart att för sådana områden enbart lakoniskt konstatera att de befintliga lokalerna är byggda och inte så mycket att göra åt. En liknande situation finns när det gäller bostadsområden. Det är inte ovanligt att de få från social synpunkt sämst byggda skolorna också finns i de hårdast exploaterade bostadsområdena där miljön i övrigt också kan vara tämligen torftig. För sådana bostadsområden har samhället ingripit. finns möjligheter för kommunerna och bostadsföretagen att genom lån och bidrag från staten gå in med konkreta insatser för att hjälpa upp en besvärlig situation. Enligt vår mening kan skäl finnas att överväga en liknande möjlighet för att kunna gripa in i en besvärlig skolsituation. Statsmakterna borde temporärt kunna gå in och stödja en kommun, som har ambitioner att förändra en stor skola så att den kan fungera i mindre enheter. För vilka konkreta ändamål och under vilka omständigheter medel skall stå till förfogande måste självfallet övervägas ytterligare. Det avgörande måste emellertid vara att det ställs sådana resurser till förfogande så att kommunerna får möjlighet att konkret gå in och lösa existerande lokalproblem i skolan. Därvid måste också beaktas elevernas behov av en fast punkt i skolan där man känner sig hemma - dvs. ett eget klassrum. Det råder ingen tvekan om att i de fall en elev under en termin möter alltför många lärare påverkar detta studieresultatet negativt. Det råder heller ingen tvekan om att, om en klass inte har en någorlunda stabil lärarsituation, så påverkar detta också skolans möjligheter att underlätta elevernas anpassning i skolan. Tyvärr är det så att den största rörligheten bland lärare finns just i de områden där omständigheterna i övrigt också innebär de största sociala påfrestningarna. Det är självfallet ett mänskligt drag hos en lärare att söka nå en förbättrad arbetssituation genom att få verka i ett socialt stabilt område. Från skolans utgångspunkt är det dock förödande att man just där behov av stabilitet är störst skall ha den största rörligheten bland lärare. Åtgärder måste sättas in som gör det mera attraktivt att vara lärare även i skolor med särskilda problem. Ambitionen att lösa de sociala problemen är sjävfallet ett led i detta. En satsning på mindre skolenheter kan vara en annan. SI A-skolans flexiblare resursanvändning och arbetsformer kan ge en tredje möjlighet. Enligt vår mening måste också mera direkta positiva åtgärder inriktas för skolans personal så att de kan lösa sina viktiga uppgifter i just dessa områden. bör ges i uppdrag att i samråd med kommunförbundet och lärarorganisationerna pröva vilka insatser som kan ske för att förbättra lärarnas arbetsmiljö i de socialt utsatta områdena. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar 1. att hos regeringen begära förslag som underlättar kommunernas möjlighet att tillskapa mindre skolenheter enligt vad som anförts i motionen, att hos regeringen begära att ges i uppdrag att i samarbete med kommunförbund och de fackliga organisationerna finna lösningar som förbättrar lärarnas och övriga personalgruppers arbetsmiljö i skolan. () () () () () () () ()