ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021131 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot export av militära utbildningstjänster De svenska reglerna för export av krigsmateriel syftar bl. a. till att förhindra att bidrar till den militära potentialen i ett land som är krigförande, för en aggressiv utrikespolitik eller befinner sig i ett område där krig hotar. Dessa principer är restriktiva jämfört med många andra länders regler. Däremot omfattar de svenska reglerna inte utbildning av militär personal. Denna brist har aktualiserats sedan det statliga svenska företaget , som är specialiserat på militär utbildning, slutit avtal med om en 4-årig utbildning av 80 libyer. Som bestyrkts både av försvarsminister och av förra utrikesministern rör det sig här om militär utbildning. Mot bakgrund av uppenbart aggressiva politik, regimens stöd till olika terroristaktioner och ständigt upprepade hot att utplåna ter sig utbildningen av libysk militär i särskilt anmärkningsvärd. Det är angeläget att med förtur täppa till den lucka i lagen som möjliggör utbildning av militär personal till länder som vi inte kan tänka oss att exportera krigsmateriel till. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att förslag till lagstiftning med förtur framläggs i syfte att hindra utbildning i av militärer från länder till vilka vi av politiska skäl inte säljer krigsmateriel. () ()
mot · G3021132 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. Olika förslag beträffande det svenska informations- och kulturutbytet med utlandet framfördes i propositionen 1978/79:147. Propositionen behandlades av . En fråga av speciellt intresse - och som alltjämt inte fått någon tillfredsställande lösning - gäller riksradions utlandsprogram. I utredningen och information över gränserna (SOU 1978:56) fick inte dessa frågor någon ingående behandling. Det betyder att de problem som redovisades i såväl utskottets utlåtande som i kammardebatten kvarstår. Vid uppvaktningar för utskottet från och dess personalorganisations sida har anförts att den medelsberäkning som görs i propositionen för finansiering av utlandsprogrammet inte är tillräcklig för att upprätthålla programverksamheten på oförändrad ambitionsnivå, vilket avsikten är enligt propositionen. Utskottet ansluter sig till denna målsättning och utgår från att regeringen uppmärksammar detta spörsmål. Det aktuella läget visar att det inte är möjligt för utlandsprogrammet att vidmakthålla oförändrad ambitionsnivå under /80. På grund av bl. a. ökade personalkostnader uppkom ett underskott på . begäran om att få tillräckliga medel för att täcka detta underskott har inte tillgodosetts i årets budgetproposition. Det betyder att en brist på ca . förutses för /81. Vi finner det allvarligt att riksradion i dagens läge tvingas till att utarbeta en krispian för utlandsprogrammet. Denna plan innebär en kraftig nedskärning på utgiftssidan och medför att verksamheten kan bedrivas i den oförändrade omfattning som förutsattes i såväl som i propositionen. Att utlandsprogrammet kommit i denna situation så snart efter riksdagsbeslutet ter sig uppseendeväckande. Vid tidigare föredragningar inför utskottet har framgått att de svenska programsändningarna har många lyssnare som sannolikt kan härledas till den stigande oron i världen och att sändningarna kommer från som är känt för sin neutralitetspolitik. Nedskärningar av de svenska utlandssändningarna sker som många andra länder utvecklar sina kortvågssändningar för att nå ut till ett ökat antal lyssnare. Vi anser det angeläget att informationsutbytet inte blir en affär för uteslutande s. k. opinionsbildare i skilda länder. Därför måste informationen från till utlandet ges en så bred bas som möjligt. Mot den bakgrunden bör utlandsprogrammets ställning och betydelse mera ingående belysas och prövas. För den löpande informationen om svensk politik och övriga svenska ställningstaganden är de direkta sändningarna från utlandsprogrammet det överlägset snabbaste och i många fall det enda kommunikationsmedlet. Tyngdpunkten i utlandsprogrammets verksamhet bör därför ligga i de direkta sändningarna. Enligt vår mening bör utlandsprogrammets verksamhet renodlas till att enbart gälla radioverksamheten. Vi anser att krisen vid utlandsprogrammet påkallar en ny översyn av såväl verksamhet som organisation. Med hänvisning till det som anförts i motionen hemställs att hos regeringen begär en parlamentarisk utredning om riksradions utlandsprograms verksamhet. G. () () () () () () () () AXEL () () () () () ()
mot · G3021136 · 1980-01-24 00:00:00 — av om familjebidraget till värnpliktiga Jämlikt familjebidragslagen utgår inom familjebidraget bostadsbidrag till värnpliktiga och deras familjer i huvudsak i följande fall: Till gift (sammanboende) värnpliktig med barn med i princip hela hyran (beloppet reduceras dock med hänsyn till hustruns/fästmöns inkomster). Till gift (sammanboende) värnpliktig utan barn med i princip halva hyran, dvs. den värnpliktiges andel av hyran täcks genom bostadsbidraget (utgående belopp reduceras dock med hänsyn till hustruns/fästmöns inkomst). Till ensamstående värnpliktig som innehaft bostaden . Genom sitt beslut om att bostadsbidrag skall utgå kan samhället sägas ha tagit ställning till att den värnpliktige har behov av bostad. Samhället svarar också för kostnaderna för denna. För att den värnpliktige skall kunna använda den bostad samhället således anser att han har behov av är rimlig ministandard att han har elektricitet i bostaden. Även andra kostnader såsom telefonabonnemang, TV-avgifter m. m. följer av bostadsinnehavet. I de fall el-kostnaderna ingår i hyran bestrides också kostnaderna härför av bostadsbidraget. Eljest får den värnpliktige själv bestrida kostnaderna. fanns ett särskilt statsanslag för hjälp åt värnpliktiga och deras anhöriga i vissa fall. Ursprungligen kunde bidrag från anslaget sökas hos försvarets civilförvaltning och utgick vid speciella behov såsom vinterkläder till hustru och barn, elräkningar, telefon i de fall t. ex. handikapp o. d. gjorde behovet ömmande. Anslaget överfördes 1974 till Fst/PV. Genom en prioritering som Fst/PV blev tvungen att göra på grund av anslagets begränsade tillgång på pengar kom anslaget att reellt användas till elräkningar och hemförsäkring för att skydda den värnpliktiges redan gjorda kapitalinsatser i hemmet samt telefon i ömmande fall. fanns genom Förordningen om lån och bidrag till värnpliktig i brådskande fall en möjlighet för förbandens konsulenter att i nödsituationer låna ut smärre belopp - lån som kunde skrivas av. Genom förordning FFS 1979:31 slogs de två ovan redovisade hjälpformerna samman till en ny form. Denna är emellertid till sitt syfte avsevärt mer restriktiv än tidigare hjälpformer. Krav som att behoven skall vara oförutsedda har införts. Detta innebär en reell minskning av värnpliktsförmånerna. Ett krav på social prövning har ute på förbanden skapat ny byråkrati. Konsulenterna inom försvarets personalvård har bl. fackligt agerande protesterat mot detta och anser att de härigenom tvingas till onödigt administrativt arbete i stället för kvalificerat arbete såsom hjälpinsatser för anställd personal, t. ex. rehabiliteringsinsatser. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att begär att regeringen, i avvaktan på en större översyn av värnpliktsförmånerna, ser över familjebidragslagen i syfte att föra in bidrag till för bostaden nödvändiga kostnader i familjebidragssystemet.
mot · G3021137 · 1980-01-24 00:00:00 — om en särskild personalvårdssektion inom den framtida försvarsstaben Försvarets personalvård har till uppgift att bidra till att stärka och vidmakthålla en god anda inom försvarsmakten och inom denna företräda allmänna andliga, rättsliga, sociala och kulturella värden. Uppgiften är lika i såväl krigs- som fredsorganisationen. Personalvården omfattar både fast anställda och värnpliktiga och är i hög grad integrerad med övrig verksamhet på staber och förband. Personalvård utövas av chefer på alla nivåer och ligger inom deras ansvarsområde i såväl krig som fred. Under krig bedöms personalvården få stor betydelse för att vidmakthålla stridsmoral m. m. Också i fred krävs tillgång till en väl fungerande personalvård med hänsyn till de svårigheter som försvarsmaktens personal kan utsättas för, bl. a. i samband med större fredsorganisatoriska förändringar. Försvarets personalvårdsbyrå, som närmast ansvarar för personalvården, har en särställning i nuvarande organisation genom att byrån som fackmyndighet delvis upphöjts till egen myndighet och att oklarheter i ledningsförhållandena därmed uppstått. FLU - Försvarsmaktens centrala ledningsutredning - (SOU 1976:64) ansåg att överbefälhavarens ställning inom personaltjänsten borde stärkas genom att personalvårdsbyråns verksamhet inordnas i /PLANledningen i den framtida försvarsstaben. Att försvarets personalvård bör fortsätta att utvecklas och moderniseras är de flesta ense om. ÖB har också framlagt ett organisationsförslag som innebär att Fst/PV nuvarande ställning upphör, att ÖL ledningsansvar stärks, att oklarheter i ledningsförhållandena ut. ÖB anser dock att peronalvården bör hållas samman som en sektion i den framtida staben. Försvarets personal kommer att utsättas för påfrestningar genom fortsatt personalminskning, nedläggningar av förband och andra omstruktureringsproblem. Det erfordras en kraftsamling för att klara dessa problem, och en splittring av resurserna skulle vara olycklig. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att begär att regeringen organiserar personalenheten i försvarsstaben i en särskild personalvårdssektion i enlighet med överbefälhavarens förslag.
mot · G3021138 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om markanskaffning för militära ändamål I propositionen 1977/78:65 om vissa organisationsfrågor m. m. rörande försvaret framhöll föredragande statsrådet att samhället så långt det är möjligt måste medverka till att anskaffa ersättningsmark åt de markägare som mot sin vilja tvingas avstå från mark och som vill fortsätta sin verksamhet inom i första hand jordbruksnäringen. Han uttalade i det sammanhanget att mark som tillhör domänverket bör kunna komma i fråga som ersättningsmark. Utskottet hade i sitt betänkande inget att erinra mot uttalandena i propositionen. beslutade om nya skjut- och övningsfält för garnison och . beslutades om nytt skjutfält för . I samband med dessa beslut har anknutits till ovan redovisade uttalanden. Att förverkliga dessa målsättningar måste vara ett krav på försvarets fastighetsnämnd i samband med genomförandet av markanskaffningarna. När det gäller delar av fastigheter är det svårare att få en bra lösning. har inte visats någon större aktivitet när det gäller att erbjuda ersättningsmark och därmed fullfölja uttalande. Efter det att fattat beslut om nämnda skjutfältsutvidgningar har från chefen för armén redovisats beräkningar över vad sänkta ekonomiska ramar för försvaret skulle innebära. Oavsett vilken ram som kommer att gälla i nästa försvarsbeslut kan man utgå från att det kommer att få konsekvenser för ett antal fredsförband. Med hänsyn till den osäkerhet om försvarets framtida fredsorganisation som gäller bör frågan om att arrendera mark i stället för att förvärva densamma prövas . Ett sådant tillvägagångssätt bör grundas på avkastningsförmågan på den mark på vilken arrendeersättningen fastställs. I detta sammanhang måste också regleras frågor som sammanhänger med återlämnande av arrendemarken efter arrendeperiodens utgång och avlösning om kronan erbjuds förvärv . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att beslutar att anhålla att regeringen snabbt utreder frågan om att arrendera mark i stället för att inköpa mark för militära ändamål. () ()
mot · G3021140 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om en minnesvård över svensk personal som omkommit i FNtjänst Vårt lands vilja och förmåga att ställa svenska styrkor till FN:s förfogande för dess fredsbevarande uppgifter i olika delar av världen har alltsedan FN:s tillkomst utgjort ett betydelsefullt element i vår utrikespolitik. Bakom denna vilja har legat en av hela vårt folk omfattad insikt om kravet på en internationell solidaritet för att främja en fredlig utveckling. Denna solidaritet för freden fordrar under nuvarande förhållanden inte blott materiella och ekonomiska biståndsinsatser från vårt lands sida. När fredstillståndet hotar att brytas eller när aktiva krigsaktiviteter redan påbörjats finns ett lika starkt behov av FN:s militära insats för att skilja de stridande åt, söka åstadkomma vapenstillestånd, bevaka att detta efterlevs och därmed lägga grunden för fredsuppgörelser av varaktig karaktär. har i detta sammanhang gjort insatser som vårt land med rätta kan känna sig stolt över. Denna nationella insats har emellertid varit möjlig endast genom de många enskilda människornas insats. Den svenska personal som, räknat , frivilligt ställt sina krafter till förfogande för FN:s fredsbevarande aktioner utgör fram till mitten av 1979 ca 42 000. Alla har emellertid inte kunnat återvända till . Många svenskar har givit sina liv för fredens sak långt borta från vårt land. Antalet som omkommit i FN-tjänst utgör räknat fram t. o. m. 1979 35 personer. Tiden är nu enligt mångas mening kommen att på lämpligt sätt varaktigt hedra minnet av dem som sålunda omkommit under fullgörande av uppdrag i . Enligt motionärernas mening kan detta ske genom att ett minnesmärke reses, på vilket namnen på de omkomna kan utläsas samt årtal när och namn på den nation i vilken FN-insatsen gjordes. Flera platser för resning av ett sådant minnesmärke är tänkbara. En möjlighet kan vara att vid sin återflyttning till Flelgeandsholmen tar Initiativ till att i anslutning till resa ett sådant minnesmärke och därmed markera såväl sitt ansvar för som sitt engagmang i det internationella fredsarbetet. blir det därtill den första svenska FN-insatsen gjordes i . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen begär att initiativ tas till att ett minnesmärke reses över svenskar som omkommit i . () ()
mot · G3021143 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om tjänstgöringsvillkoren för svenska FN-observatörer Många svenskar gör en värdefull insats inom FN:s ram för att söka bevara freden i vår oroliga värld. Dessa arbetsuppgifter är mycket grannlaga, kräver ofta hårda arbetsinsatser och är också förenade med stora personliga risktaganden. De villkor under vilka denna tjänstgöring utföres ger inte uttryck för det stora värde som denna tillmätes. Vi vill särskilt peka på de förutsättningar under vilka svenska FN-observatörer tjänstgör. Vid en jämförelse av tjänstgöringsvillkoren mellan svenska och bl. a. våra grannländers observatörer måste vi konstatera att de svenska observatörerna saknar flera av de förmåner som deras danska och norska kolleger åtnjuter. Några av dem återges här nedan. En svensk observatör får betala resa till och från tjänstgöringsplatsen och uppehälle för sin familj, medan en dansk kollega får resan betald för sin familj såväl till tjänstgöringsorten som därifrån. Om en svensk observatörsfamilj har skolpliktiga barn får familjen själv svara för alla kostnader för barnens skolgång. Skatt skall naturligtvis ändå betalas till det svenska skolväsendet observatören har utomlandstjänstgöring, trots att han icke kan utnyttja detsamma. En norsk observatör är nästan helt befriad från kommunalskatt, medan den svenske observatören får betala full såväl statlig som skatt. Avgiften till den allmänna sjukförsäkringen betalas över skattsedeln, men likväl står observatören utan försäkringsskyddet om utomlandstjänstgöringen överskrider , vilket den ofta gör. Vissa länder betalar direkt bostadskostnaderna för sina observatörer. En svensk observatör får själv stå för alla kostnader för bostad, oavsett hur dyr den är. Detta förhållande framstår som mycket orättvist för svenska observatörer. Bostaden medför den ekonomiskt tyngsta bördan för en familj, som den är den viktigaste förutsättningen. Familjens närvaro är utan tvivel till gagn för observatörens förmåga att fullgöra sina uppgifter. Drägliga bostadsförhållanden är ett krav som familjen helt naturligt ställer, och eftersom man finner det värdefullt att familjen håller samman under utlandskommenderingen måste vårt land ta ett större ansvar för observatörsfamiljernas bostadsförhållanden. Vi vill därför föreslå att tjänstgöringsförhållandena för våra observatörer göres till föremål för översyn inom departementet och att förslag om förbättrade villkor för observatörernas utlandstjänstgöring framlägges. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts angående villkoren för svenska FNobservatörers tjänstgöring och hemställa om att snara åtgärder vidtages för att förbättra desamma. () ()
mot · G3021144 · 1980-01-25 00:00:00 — om verksamheten vid civilförsvarsskolan i I årets budgetproposition, Bilaga 7, föreslår försvarsministern att verksamheten vid civilförsvarsskolan i avvecklas. Det bör ske stegvis genom att verksamheten vid skolan minskas med början redan under /81. Avvecklingen bör vara genomförd . Förslaget att så hastigt avveckla verksamheten synes ur olika synpunkter vara förhastat, varför jag här vill framföra några motiv för att skolan får fortsätta sin verksamhet. Grunden för en nedläggning av skolan skulle vara den framtida rationalisering av utbildningsverksamheten inom civilförsvarets område som håller på att utredas. Som framgår av petita till årets budget kan det på vissa områden bli fråga om en bantning av utbildningen, medan det på andra områden kan bli fråga om en utökning. Det senare gäller utbildningen av vapenfria värnpliktiga. Dessa frågor utredes nu av försvarskommittén, som har att ta ställning till såväl utbildningens omfattning som placeringen av densamma. Ett ställningstagande redan nu är att föregripa utredningens arbete och förslag. har i sin petitaskrivning framhållit att det är angeläget att verksamheten i utredes men att det ur många synpunkter skulle vara otillfredsställande att redan nu minska verksamheten. Det kan finnas anledning påpeka att Katrineholmsanläggningen kan användas för många andra ändamål för civilförsvaret än att fungera som grundutbildningsanstalt. Den förrådsverksamhet som redan är knuten till kan utvecklas ytterligare. Övningsfältet kan behållas och blir då lämpligt som lokalt övningsfält för de närliggande länen. Därmed bör också övningsledningsgrupp och administration kvarstanna i . Även dessa frågor bör vidare utredas innan beslut om avveckling fattas. Ur regionalpolitisk synpunkt finns det all anledning att slå vakt om civilförsvarets verksamhet i . har haft betydande problem att hålla sysselsättningen uppe. Detta framgår klart av en näringslivsutredning för länet som slutfördes . Västra delarna av länet är därvid inget undantag. Ett bortfall av ca 75 sysselsättningstillfällen, plus de sidoeffekter som detta för med sig, skulle vara kännbart i en redan hårt prövad region. Som framgår av Bilaga 7 till årets budgetproposition får försvarsministerns förslag om indragning av grundutbildningen i ingen budgeteffekt. De förslag om tidigareläggning av materialinköp som han hänvisar till får enligt min mening anstå. Verksamheten i kan alltså därmed fortsätta inom ramen för de anslag som anges i budgetpropositionen. Med stöd av det anförda hemställes att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändigheten av att verksamheten vid civilförsvarsskolan i - inom den utgiftsram som föreslås i budgetpropositionen - kan fortgå i nuvarande utsträckning fram till nästa försvarsbeslut.
mot · G3021147 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. om beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst för egenföretagare När det gäller beräkning av den sjukpenninggrundande inkomsten för lantbrukare/egenföretagare har det på försäkringskassorna blivit praxis att sätta ett lägre tak än vad som gäller för löntagare, dvs. 7,5 x basbeloppet. Vidare godkänner försäkringskassorna endast en gammal inkomst som sjukpenninggrundande för lantbrukare/egenföretagare, medan däremot en löntagare får sjukpenning efter sin framåt i tiden förväntade inkomst. En lantbrukare/egenföretagare bör i likhet med en löntagare kunna få en beräknad inkomst godkänd som sjukpenninggrundande eller, om en gammal inkomst skall ligga till grund för sjukpenningen, få tillgodoräknas en retroaktiv sjukpenning, när den rätta inkomsten vid sjukdomstillfället blir känd. Hanteringen av dessa frågor sker på ett inkonsekvent sätt över landet, och enhetliga regler bör därför införas på försäkringskassorna för undvikande av orättvisa och olikartade bedömningar av en egenföretagares sjukpenning. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär att de i motionen påtalade bristerna i lagen om allmän försäkring överlämnas till sjukpenningkommittén för utredning. () MAJ ()
mot · G3021148 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1148 av m. fl. om rätten till pensionspoäng Den sjukpenninggrundande inkomsten kan delas mellan makar i ett lantbruk utan att man har en taxeringsmässigt delad inkomst och oberoende av om arbetsinsatsen uppgår från medhjälpande makes sida. Den medhjälpande maken/makan får sjukpenning efter sin gjorda arbetsinsats - av arbetsinsatsen på gården = av den sjukpenninggrundande inkomsten. Denna uppdelning reducerar naturligtvis den sjukpenninggrundande inkomsten för den som taxerar inkomsten. Det bör finnas möjlighet att på samma sätt dela den pensionsgrundande inkomsten. går pensionspoängen endast till den som har en egen taxerad inkomst, och den medhjälpande maken/makan har, trots en kanske lika stor arbetsinsats, ingen möjlighet att få del i de tillsammans intjänade pensionspoängen. Även i en familj, där man väljer att den ena maken/makan skall vara medhjälpande genom att sköta hemmet-barnen, bör möjlighet till delad sjukpenninggrundande och pensionsgrundande inkomst finnas. Båda makarnas arbetsinsats bör värderas, och man skall kunna dela på den sjukpenning och de pensionspoäng som den utanför hemmet arbetande maken/makan tjänar in. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om att den i motionen aktualiserade frågan överlämnas till pensionskommittén för utredning. () () ()