mot · G3022042 · 1980-04-28 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:166 om sjöfartspolitiken m. m. ökade världens handelsflotta med 250 9c och uppgår f. n. till . Av dessa utgörs ca 50 9c av tankers eller en kombination av bulktankers, 19 9c av rena bulkfartvg och ca 30 9c avstyckegods- och passagerarfartyg. Totalt oceantransporteras ca . Oceansjöfarten bedrivs till ca 45 9c under bekvämlighetsflagg. till ca 10 9c av fartyg under skandinavisk flagg och till 10 9c av japanska fartyg. Den stora ökningen av världsflottan som ägde rum förklaras av ett ökat antal beställningar från redarna på stora fartyg. Strävan efter stora fartyg får inte bara ses mot bakgrund av kravet på lägre transportkostnader. Huvudanledningen till de samtidiga beställningarna var en enorm felspekulation, som bör sökas i Suezkrisen . dä kanalen stängdes för trafik. handelsflotta utgör knappt 2 T av världshandelsflottan. Totalt disponerade svenska rederier ca 550 större fartyg på tillsammans dw. Därav är ca 200 fartyg inhyrda fran utlandet. Våra egna 350 fartyg sysselsätter ca 25 000 sjömän. De svenska fartygens genomsnittsålder är fem är. Normal livslängd beräknas till 15-20 ar. Den svenska handelsflottan transporterade endast 18 9c av vår svenska utrikeshandel . Anledningen är att två tredjedelar av vår handel är koncentrerad till , som svenska rederier av profitskäl specialiserat sig pä de s. k. tunga traderna och långa transportavstånden. Sålunda är 90 9c av det svenska tonnaget sysselsatt uteslutande i trafik pä utländska hamnar. Detta är av stor betydelse för den svenska sjöfartens utvecklingsmöjligheter. Pä grund av tidigare felspekulationer är den svenska sjöfartsnäringen i en akut kris. Nästan hälften av vär handelsflottas lastkapacitet var outnyttjad . vilket förklaras av att 90 9c av flottan består av tankers eller bulkfartvg eller en kombination därav. Redarna flyttar ut verksamheten till andra länder samt flaggar ut eller hyr ut det tonnage som man inte har försålt. påbörjades den svenska fartygsrealisationen. Totalt försvann ca dw eller, med andra ord. ca 10 9c av den svenska handelsflottan. Sjöfarten är en av landets viktigaste näringsgrenar. Svensk sjöfart är landets fjärde största exportnäring uttryckt i exportinkomster. Trots s. k. dåliga tider seglade den svenska flottan in 7 500 milj. kr. i exportinkomster för . Sjöfartsnäringen utgör en av de kapitalistiska ekonomiernas mest spekulationsinriktade branscher. Men sjöfarten är alldeles för viktig för att oreserverat skötas av "de fria marknadskrafterna". Förespråkarna för dessa har under en rad av är visat sin inkompetens genom stora och förödande felspekulationer. De har även pä grund av sin profithunger visat sig nationellt oansvariga genom att flagga ut en stor del av den svenska handelsflottan. Den svenska sjömanskären har salunda pä fem är kraftigt decimerats, och binäringar, leverantörer osv. har drabbats härt. Den framtida sjöfartspolitiken bör utgå från ett långsiktigt sjöfartspolitiskt program vilket har som grund samhällsekonomiska, svsselsättningspolitiska och försörjningsberedskapsmässiga målsättningar. Dessutom bör det vara en del av och harmonisera med ett långsiktigt industripolitiskt program som omfattar hela den svenska industrins utveckling. Den framtida sjöfartspolitiken bör innebära samhälleligt ägande av fartygen och ökat inflytande för de anställda inom sjöfarten. Det finns skäl som talar för att ett statligt rederi även skall kunna bedriva leasingverksamhet med svenskregistrerade fartyg. Här har staten ägandet av fartygen, som sedan hyrs ut pa bareboat-basis till rederier utan att dessa får köpoption. Leasing bör även kunna ske till andra. t. ex. sjöfolkskooperativ. lastägare m. fl. Shippingkunnande och goodwill finns f. n. hos de olika existerande rederierna. Den statliga leasingverksamheten bör knyta detta kunnande till den egna rederiorganisationen och leasingverksamheten således aktivt bidra till den statliga rederiverksamhetens utveckling. Det är nödvändigt att ökade ingripanden görs. sä att en ökad andel av den svenska utrikeshandeln transporteras pä svenska kölar. Detta mäste pa leda till att produktionsinriktningen ändras för fartyg fran den nuvarande koncentrationen päs. Målsättningen bör vara att övergå till vad som föreskrivs i UNCTAD-koden om 40-40-20. bl. a. genom bilaterala handelsavtal med . Landets utbildningskapacitet bör även användas till utbildning av sjöfolk och sjöbefäl från dessa länder. a. detta kan samtliga sjöbefälsskolor behållas och landets sjöfartsutbildning hällas pa nuvarande höga niva. Forskning inom sjöfartsfrågor kan därigenom även bedrivas pä ett internationellt plan. Forskningen bör inte enbart inrikta sig på sjöfartsteknikens utveckling. Anslag bör ställas till förfogande för forskning kring ändrad produktionsinriktning av nuvarande flotta. Och den bör centreras kring helhetsperspektiv på transportekonomi, dvs. undersöka relationerna mellan olika transportsystem från samhällsekonomisk synpunkt. En sådan forskning skulle med all säkerhet visa att exempelvis en omläggning till kustsjöfart och inrikes sjöfart i stället för landtransporter är nödvändig från såväl miljösynpunkt och sysselsättningssynpunkt som oljeberoendesynpunkt. Transportstödets nuvarande utformning har en för sjöfarten diskriminerande och hämmande verkan. Detta stöd mäste orne delbart omarbetas, inte minst av de skäl som anförs i föregående stycke. Sjöfolkets arbetsmiljö och psvkosociala situation är ett annat område där opartisk forskning bör bedrivas. Den tekniska forskning som främst behöver förstärkas är den om driftsystem i förhållande till energisparande och miljö samt den om förbättring av sjösäkerheten. De överväganden som har lett till förslaget att lägga ner sjöbefälsskolorna i och är förhastade och okloka och mäste tillbakavisas. och utgör var för sig stora upptagningsområden för sjöbefälseleverna. Det är inte heller bevisat att utbildningen har överkapacitet. Vidare har båda skolorna samarbete med tekniska högskolor och har en egen utbildningsprofil och specialisering, som vid en nedläggning kommer att försvinna. Om skolorna får leva vidare, kommer genom den beslutade övergången till högskoleorganisationen även forskning att knytas till dem. Detta har förberetts i bl. genom det s. k. labprojektet. Sjöbefälsskolorna kan även utvecklas till internationella sjöfartsforskningscentra. De statliga subventionerna för sjöfolkets hemresor bör behallas. Detta är ju en för näringen fördyrande omständighet. som andra svenska näringar inte dras med. Däremot bör inte praktikplatser subventioneras av staten. Det är näringen själv som i eget intresse bör tillse att det finns rekryteringsunderlag för befaret manskap och behörigt befäl. Det nuvarande bemanningsläget på fartyg omöjliggör dessutom adekvat handledning. Praktikanterna kommer troligen att användas som arbetskraft till de okvalificerade rengörings- och målningsarbeten som man inte har folk att utföra. Subventionering av farledsavgifter m. m. bör inte bara vara selektiv för linjefart. Bedömningar borde ställas i relation till andra transportsystems subventionering i en total översyn av de statliga sjöfartsavgifterna. Bemanningen av isbrytare bör bli civil, eftersom dessa utför civilt arbete. Propositionen utgör inte ett sjöfartspolitiskt program utan lämnar helt fritt för marknadskrafterna att avgöra den svenska sjöfartens framtid och utveckling. Propositionen bör därför i sin helhet avslås. Med hänvisning till ovanstaende yrkas 1. att avslå propositionen 1979/80:166. 2. att begära av regeringen att ett sjöfartspolitiskt program utarbetas i enlighet med innehållet i motionen. 3. att hos regeringen begära förslag till skapande av ett statligt rederi. 4. att hos regeringen begära förslag till statlig leasingverksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen. 5. att uttala att näringen anpassas till UNCTAD-koden 40-40-20. bl. a. genom bilaterala avtal med råvaruproducerande och progressiva . 6. att hos regeringen begära förslag syftande till att utveckla kustoch inrikessjöfarten med statlig rederiverksamhet, 7. att uttala att lagen mot utflaggning av fartyg skall bibehållas med den förstärkningen att dispenser icke får medges. 8. att uttala att sjöbefälsutbildningen och sjöfartsforskningen bör bedrivas i enlighet med vad som anförs i motionen. 9. att uttala att bemanningen av isbrytare skall vara civil. 10. att uttala att de statliga subventionerna för sjöfolkets hemresor bör bibehållas, 11. att uttala att praktikplatser inte bör subventioneras av staten, 12. att uttala att subventionering av farledsavgifter m. m. inte bör begränsas till linjefart. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) GOTAB 6.VW9 Slockholm 19R0