mot · G40271 · 1980-11-06 00:00:00 — Härigenom erhåller vissa skattskyldiga en av statsmakterna icke avsedd räntefri kredit, som i en del fall kan uppgå till betydande belopp. I vissa fall tas förseningsavgifter upp, men dessa är tämligen låga. Regeringen har i prop. 1980/81:16 föreslagit att den särskilda avgiften vid uppbörd av kvarstående arbetsgivaravgifter höjs från f. n. (vid belopp .) resp. (vid belopp .) ), (.) resp. (). Socialdemokraterna ansluter sig till detta förslag. I analogi med denna förändring bör även kvarskatteavgiften höjas. Denna tas f. n. ut enligt samma regler som gäller för uppbörden av kvarstående arbetsgivaravgifter. Vi föreslår att dessa regler skärps på samma sätt som regeringen föreslagit i fråga om kvarstående arbetsgivaravgifter. Vid försenad uppbörd av preliminärskatt tas en s.k. restavgift upp och därefter med för varje påföljande sexmånadersperiod. dock med högst . Vi föreslår att restavgiften höjs till per sexmånadersperiod, dock att den tas ut med högst . Fyllnadsbetalningar som görs året efter inkomståret medför f. n. ingen förseningavgift. Härigenom kan både enskilda personer och företag tillgodogöra sig i vissa fall avsevärda räntefria krediter. Det finns nu anledning att skärpa bestämmelserna på denna punkt. Detta kan ske genom att en viss förseningsavgift tas ut för fyllnadsbetalningar som överstiger ett visst belopp, om inbetalningen görs exempelvis efter det att den sista betalningstidpunkten för preliminärskatteuppbörden passerats. Ett annat alternativ är att tidigarelägga den tidpunkt vid vilken fyllnadsbetalningar senast skall göras. I båda fallen uppkommer en ränteinkomst för staten. De tre förslag som här har nämnts beräknas sammanlagt, vid oförändrat betalningsmönster, tillföra statskassan en merinkomst om j. kr. I den mån avgiftshöjningarna leder till snabbare betalningar - vilket får sägas vara den egentliga avsikten med förslagen - blir följden i stället att staten gör en räntevinst av ungefär motsvarande storleksordning. Härtill kommer, som en engångseffekt, en förstärkning av statsinkomsterna till följd av att snabbare inbetalningar av skatt sker i samband med att de föreslagna åtgärderna genomförs. 8.4 Begränsningar av avdrag och åtgärder mot skatteflykt m. m. -Avdrag för frivilligt periodiskt understöd avskaffas. Möjligheterna till avdrag för frivilligt periodiskt understöd har successivt begränsats . Regeringen har , med anledning av en begäran från , föreslagit att avdrag för frivilligt periodiskt understöd skall begränsas så att givare endast medges avdrag för understöd till olika personer med ett sammanlagt högsta belopp på . Vi anser nu att det, i det rådande ekonomiska läget, finns skäl att helt avskaffa avdragsmöjligheten för frivilligt periodiskt understöd. För detta talar en rad omständigheter. De sociala skäl som tidigare kan ha funnits för att tillåta denna typ av avdrag har successivt försvagats till följd av att samhällets åtgärder på det sociala området har byggts ut. Vi vill som vår principiella grundsyn uttrycka att samhällets sociala åtaganden skall utformas på ett generellt sätt och med beaktande av de faktiska behoven och inte genom att bevilja skattelättnader som utgår som en automatisk följd av de dispositioner som vidtas av vissa enskilda personer och som dessutom blir förmånligare ju högre marginalskatt givaren har. skatteutredning konstaterade att möjligheterna till skatteflykt genom avdrag för periodiskt understöd utnyttjades i ej obetydlig omfattning. Understöd till mottagare utomlands görs i betydande omfattning, och det säger sig självt att kontrollmöjligheten i dessa fall är särskilt ringa. Tillgänglig statistik visar dessutom att såväl andelen inkomsttagare som har avdrag för periodiskt understöd som det genomsnittliga avdragsbeloppet ökar med stigande inkomst. Av de skäl som här redovisats finner vi att avdrag för frivilligt periodiskt understöd ej bör tillåtas fr. o. m. Andra former av periodiskt understöd (s.k. legalt periodiskt understöd), dvs. i huvudsak understöd till make eller förutvarande make och minderåriga barn, bör emellertid ge rätt till avdrag även i fortsättningen. Skatteintäkterna till stat och kommun kan beräknas öka med ca 150 milj. kr. om avdragsmöjligheten för frivilligt periodiskt understöd tas bort. - Begränsning av vissa underskottsavdrag. uppmärksammades att delägarskap i partrederier och kommanditbolag för sjöfart eller luftfart i betydande utsträckning utnyttjades i syfte att undkomma skatt. Avskrivningsreglerna användes för att skapa underskott som kunde kvittas mot överskott i andra förvärvskällor. Dessa underskott var i stor utsträckning fiktiva i den meningen att de inte motsvarades av något egentligt underskott i den löpande driften. På förslag av den dåvarande socialdemokratiska regeringen beslutade 1973 om begränsningar i avdragsrätten. De nya bestämmelserna innebar att underskott i rederi- och luftfartsrörelse som kan ha uppkommit genom kontraktsavskrivning endast får kvittas mot andra inkomster av rederi-, luftfarts- och varvsrörelse. Även den ordinarie avskrivningsrätten begränsades. Om avdrag i rederi- eller luftfartsrörelse gjorts för värdeminskning av fartyg eller luftfartyg, får underskott som följer av högre avskrivning än 10 resp. av anskaffningsvärdet inte avräknas mot annan inkomst än inkomst av rederi-, luftfarts- eller varvsrörelse. I flera remissyttranden - bl. a. från - skatteutrednings slutbetänkande påpekades att ett liknande förfaringssätt i syfte att undgå skatt börjat tillämpas inom vissa andra näringsgrenar. Det gäller bl. a. i fråga om entreprenadmaskiner, containers, järnvägsvagnar och andra kapitalkrävande objekt. En grupp personer, främst höginkomsttagare, gör stora underskottsavdrag som hänför sig till andelar i handels- och kommanditbolag, som bildats för att förvärva en avskrivningsbar tillgång av något slag. Handelsbolaget hyr därefter ut maskinen till ett annat företag. Med de avskrivningsmöjligheter som finns kan delägarna få stora underskottsavdrag för anskaffningskostnaden, som de får dra av mot övriga inkomster. Andelarna kan säljas utan skattepåföljd. Det förfaringssätt som här har nämnts uppvisar likheter med den tidigare förekommande och kraftigt beskurna möjligheten att utnyttja underskott som uppkommit i rederi- eller luftfartsrörelse. Starka skäl talar för att samhället genom lagstiftning ingriper även mot denna verksamhet, som främst synes äga rum i syfte att undkomma skatt. Det bör vara möjligt att tillämpa en liknande lagstiftningsteknik i fråga om investeringar i bl. a. entreprenadmaskiner, containers och järnvägsvagnar. I fråga om villabeskattningen förekommer vissa förfaranden genom uppdelning av äganderätten resp. betalningsansvaret för skulder som är nedlagda i fastigheten. Uppdelningen kan dels ske mellan makar, dels mellan föräldrar och barn. Dessa uppdelningar görs i allmänhet på så sätt att avdragen för gäldräntorna görs av den make som har den högsta inkomsten (och som därigenom kan uppnå största möjliga skattereduktion), medan äganderätten till fastigheten (och därmed den intäkt som tas upp till beskattning) innehas av maken med den lägsta inkomsten eller rentav av hemmavarande barn som saknar övriga inkomster. Genom sådana förfaringssätt, som ofta framstår som konstlade, kan den sammanlagda beskattningen nedbringas avsevärt. Möjligheterna till sådana uppdelningar av intäkter resp. kostnader för samma fastighet bör begränsas. Huvudprincipen bör vara att de beskattningsbara intäkterna bör fördelas mellan makar resp. mellan föräldrar och barn på samma sätt som de avdragsgilla kostnaderna. Det bör ankomma på regeringen att utforma konkreta förslag på de områden som här har nämnts. Vi vill i detta sammanhang också nämna att vi i en motion lade fram ett förslag till en generalklausul mot skatteflykt. Denna innebär ett vidare tillämpningsområde och striktare regler än vad regeringen har föreslagit i en proposition i samma ämne. Vi står också fast vid vårt förslag att inrätta en fristående skatteflyktskommission. Den bör ha en parlamentariskt sammansatt styrelse och härutöver bestå av högt kvalificerade jurister och ekonomer. Kommissionen bör ha till uppgift att noga bevaka de skattedispositioner som vidtas, främst inom näringslivet. Den bör vidare sammanställa erfarenheter från skattekontrollen ute på fältet och även studera förhållandena i andra länder. Kommissionen bör fortlöpande redovisa sina resultat och snabbt lägga fram konkreta förslag till lagstiftning och andra åtgärder. 8.5 Åtgärder mot skattefusk Ett grundläggande krav i strävandena att skapa ett rättvisare skattesystem måste vara att se till att skattereglerna verkligen tillämpas på ett effektivt sätt. Kampen mot skattefusk måste skärpas. Detta är viktigt både för att upprätthålla skattemoralen och för att tillförsäkra samhället nödvändiga skatteinkomster. Det är även från fördelningspolitiska utgångspunkter av avgörande betydelse att de skatter som samhället har beslutat om verkligen betalas av alla skattskyldiga. Socialdemokraterna har föreslagit en rad åtgärder för att komma till rätta med skattefusket. Bland dessa vill vi nu särskilt framhålla följande förslag: Obetalda skatter och sociala avgifter bör drivas in effektivare, bl. a. genom att kronofogdemyndigheterna ges större resurser och staten och kommunerna ej anlitar företag som inte betalar skatter och avgifter i laga ordning. Antalet skatterevisioner bör ökas kraftigt. behöver en företagare inte räkna med en verkligt genomgripande revisionskontroll oftare än ungefär . Staten bör ha möjlighet att utse revisor eller styrelseledamot i företag som får ekonomiskt stöd från samhället. Detta är angeläget för att förhindra missbruk av dessa medel. Skattemyndigheterna bör få ökade resurser för sin kontrollverksamhet. Ett bättre samarbete bör komma till stånd mellan olika myndigheter som har att bekämpa ekonomisk brottslighet. Det gäller bl. a. polisen, åklagarna, skattemyndigheterna, kronofogdarna, tullen och . En ökad användning av datorer för att sammanställa uppgifter från olika register bör komma till stånd för att avslöja skattebrott på ett tidigt stadium, självfallet på ett sätt som skyddar den personliga integriteten. Företag som anlitar entreprenörer bör i sista hand göras ansvariga för att skatt och sociala avgifter betalas också för entreprenörernas anställda. Härigenom kan man sanera vissa branscher som använder grå arbetskraft. Valutakontrollen och straffen för valutabrott bör skärpas för att förhindra olaglig valutautförsel och andra brott mot vår valutalagstiftning. 8.6 Fortsatt utredningsarbete på skatteområdet Vid sidan av våra konkreta förslag som bör genomföras på kort sikt vill vi också peka på behovet att skattepolitiken ges en långsiktig inriktning. Ett viktigt led i en sådan strävan är att utredningsarbetet på skatteområdet bedrivs med förnyad kraft. Vi vill i detta sammanhang peka på två nu arbetande utredningar, som delvis tillkommit på socialdemokratiskt initiativ. - har i uppdrag att utreda olika former av bruttoskatten, inkl. en allmän produktionsskatt. Den tillsattes och skulle enligt direktiven lämna en preliminär redovisning i sådan tid att den skulle kunna vara till ledning för ett ställningstagande i . En sådan redovisning avlämnades i ett delbetänkande . Regeringen har dock ännu inte redovisat något material för att ta ställning till. utfärdades nya direktiv till utredningen. Vi önskar med anledning härav understryka att utredningen bör arbeta skyndsamt och att den bör presentera ett material som gör det möjligt för regering och riksdag att mera definitivt ta ställning för om en produktionsskatt skall införas och hur denna i så fall tekniskt skall utformas. En produktionsskatt skulle vara av värde bl. a. som en viktig finansieringskälla för att göra det möjligt att reformera inkomstskatten. - Kommittén om underskottsavdrag har påbörjat sitt arbete. Den har till uppgift att se över reglerna om rätten till underskottsavdrag vid inkomsttaxeringen och att föreslå begränsningar av avdragsrätten där sådana framstår som motiverade. Det material som utredningen kan ta fram bör vara av betydande värde bl. a. för att skapa ett underlag för ställningstaganden i fråga om olika begränsningar av sådana underskottsavdrag som förekommer som en skatteflyktsmetod. Utredningens direktiv har emellertid fått en alltför snäv utformning. Vi förordar därför att utredningen bör få till uppgift att utreda möjligheterna att mera allmänt begränsa underskottsavdragen. En sådan begränsning av avdragen skulle kunna inordnas som ett led i en framtida reformering av inkomstskatten. Vi syftar då särskilt på möjligheterna att genomföra sådana förändringar av inkomstskatten att en begränsning av underskotts- och ränteavdragen kan avvägas mot en generell sänkning av marginalskatterna. Det är i detta sammanhang särskilt viktigt att möjligheterna undersöks att hos egenföretagarna skilja ut privata räntekostnader från de räntekostnader som hänför sig till den egentliga näringsverksamheten. Även i denna utredning bör arbetet bedrivas skyndsamt med tanke på de stora problem som har uppkommit i fråga om underskottsavdragen. Vi vill också understryka att utredningsarbetet om utgiftsskatten bör fullföljas. En inledande undersökning utfördes i anslutning till skatteutredning. Därefter har utredningsarbetet legat i träda. Det är nu angeläget att detta arbete återupptas i syfte att allsidigt belysa utgiftsskattens för- och nackdelar, övergångsproblemen m. m. Som framgått redovisas förslagen i anslutning till regeringens prop. 1980/81:20 i särskilda motioner från de socialdemokratiska utskottsgrupperna, till vilka hänvisas. Hemställan i förevarande motion avser därför dels riktlinjerna för den ekonomiska politiken samt budgetpolitiken, dels förslagen om begränsningar av antalet anställda i statsdepartementen och av arvoden i kommittéväsendet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att 1. godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som anges i motionen, 2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om riktlinjer för effektivisering av verksamheten i statsdepartementen, 3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ändrade riktlinjer för utgivande av arvoden i kommittéväsendet, 4. hos regeringen och fullmäktige i begär att åtgärder vidtas för att begränsa konsumtionskrediterna i enlighet med vad som förordas i motionen. () () HANS () () () () () () () () () () () ()