mot · G3021476 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1476 av m. fl. om utvidgning av förtroendemannalagen I arbetet på att modernisera arbetsrätten har en grundtanke varit att arbetet är grunden för all välfärd. En viktig del i arbetsrättens modernisering utgör beslutet att lagfästa rätten till medbestämmande i arbetslivet. har medbestämmandereformen inte blivit fullföljd. Väsentliga delar saknas, bl. a. möjligheter för de anställdas fackliga förtroendevalda att ordentligt bevaka och tillvarata medlemmarnas intressen. gav nya arbetsrättskommittén (NARK) i uppdrag att med förtur lägga fram förslag i sådan riktning att arbetstagarsidans möjligheter att bevaka och hävda sina intressen tillgodosågs. Sådana förslag har NARK framlagt i betänkandet Fackliga förtroendemän, möten på betald arbetstid och arbetslivsforskning (Ds A 1977:4). I försöken att lösa de vidgade och fördjupade arbetsuppgifter som samhället varit med om att lägga på de fackliga rörelserna har NARK avgivit ett antal förslag. Några av de viktigaste bör nämnas. I syfte att möjliggöra en effektivare facklig bevakning, dvs. bättre tillvarata medlemmarnas fackliga intressen, föreslås en utvidgning av nuvarande förtroendemannalag (FML) till att omfatta även fackligt arbete inom företagsbildningar av koncernkaraktär. Tillträdesrätt föreslås för fackliga företrädare till arbetsplatser där de själva inte är anställda. Finansiering av facklig verksamhet med hos arbetsgivaren icke anställda fackliga representanter är ett annat viktigt inslag i utredningens betänkande. Andra förslag är tillträdesrätt för arbetslivsforskare och rätt att fackligt utnyttja experter som biträden i det fackliga arbetet, förändring av begreppet facklig verksamhet och upphävandet av kopplingen till arbetsplatsen m. m. NARK:s olika förslag har, särskilt hos de fackliga huvudorganisationerna av remissinstanserna, vunnit stark tilltro. Ännu efter betänkandets avlämnande har emellertid inte blivit förelagd något förslag till förändring och utvidgning av den nuvarande förtroendemannalagen. Förhalandet av medbestämmandereformens fullföljande är allvarligt. Den del av reformen som antogs 1976/77, dvs. medbestämmandelagen, bygger på att i möjligaste mån skapa partsbalans i fråga om förutsättningarna för arbetet mellan parterna i fackliga frågor som rör arbetstagare-arbetsgivare. Redan den obalans mellan parterna som uppkommer i företag med flera arbetsenheter på flera orter och/eller ingående i företagsbildningar av koncernkaraktär utgör på grund av begränsningen av det fackliga arbetet till i princip den egna arbetsplatsen tillräckliga skäl för att genomföra NARK:s Allvarligare är emellertid den betydande olikhet i inflytandehänseende som uppkommer mellan små och stora arbetsplatser. Det är en självklarhet att medbestämmande i princip inte skall vara beroende på arbetsplatsens storlek. Genom att inte förverkliga NARK:s förslag bidrar samhället till uppkomsten av skillnader och fördjupning av tidigare skillnader i arbetsvillkoren på olika stora arbetsplatser. Samhällets hållning brukar annars vara att inte gynna eller missgynna grupper eller individer utifrån samhälleliga utgångspunkter. drivs tesen om samhällets neutralitet. Denna hållning stämmer dock mindre väl med den brist på politisk vilja och handlingskraft att tillse att för parterna på arbetsmarknaden jämförbara förutsättningar skapas som regeringen uppvisat. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förstärkningar av förtroendemannalagen. G. () () ()