mot · G3021076 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1076 om beskattningen av kooperativa föreningar Kooperationen utgör ett betydande inslag i vårt lands ekonomiska liv. Verksamhetens mål är största möjliga medlemsnytta, vilket innefattar sociala och demokratiska delmål som ger kooperationen folkrörelsekaraktär. De konsumentkooperativa organisationerna - KF med anslutna konsumföreningar, OK, , , och Fonus - har tillsammans över 3 miljoner medlemmar i ca 4 200 primärföreningar. Lantbrukskooperationen, med dominerande ställning inom delar av livsmedelsproduktionen och en betydande sektor inom skogsindustrin, har omkring 870 000 medlemmar. Efter hänsynstagande till dubbelanslutning kan konstateras att nästan hälften av den vuxna befolkningen i är medlemmar i kooperativa föreningar. Antalet anställda inom konsumentkooperationen är över 85 000 och inom lantbrukskooperationen över 64 000. Totalt svarar kooperationen för av landets totala sysselsättning. I direktiven till kooperationsutredningen ingår bl. a. att pröva möjligheterna till att underlätta uppbyggnad av eget kapital i kooperativa företag. Kooperationens kapitalförsörjningsproblem skall närmare belysas, speciellt försörjningen med riskkapital. Kapitalförsörjningen utgör en huvudfråga för kooperationens utvecklingsmöjligheter. För försörjning med eget kapital är de kooperativa föreningarna hänvisade till insatser från medlemmarna samt internt inom företagen genererade medel. Resultatutvecklingen har varit svag och inom vissa branscher negativ. Speciellt skogsägarrörelsen brottas med svåra ekonomiska problem. Ökningen av eget kapital har varit otillräcklig, och kapitalbehovet har i stigande grad tillgodosetts genom ökning av skulder. Härigenom har de kooperativa företagens soliditet och ekonomiska ställning försämrats. Soliditeten i näringslivet i stort har försämrats, men det måste beaktas att de kooperativa företagens soliditetsnivå varit lägre än för näringslivet i övrigt. Detta medför att motståndskraften inom vissa branscher mot konjunkturförändringar blir liten samt att erforderliga investeringar kanske ej kunnat genomföras då skuld- och räntebelastningen blir för hög. har för aktiebolag vidtagits en rad åtgärder för att underlätta anskaffandet av riskvilligt kapital. Den s. k. Annell-lagen har ändrats, vilket medfört att vidgade möjligheter erhållits att skattemässigt få göra avdrag för utdelning på nyemitterat aktiekapital. kapitalresurser har kunnat vara aktivare på aktiemarknaden. En ändring av bl. a. försäkringsbolagens placeringsreglemente har förbättrat dessa bolags möjligheter att köpa aktier. Privat sparande i aktier har främjats genom tillkomsten av skattesparfonder. Ingen av ovanstående åtgärder berör de kooperativa företagen, vars kapitalförsörjning är synnerligen angeläget att underlätta. En betydande diskriminering mellan företagsformerna ekonomisk förening och aktiebolag har uppkommit. I finansplanen förutskickas tillsättandet av en utredning för att se över möjligheterna att lindra dubbelbeskattningen av utdelade vinster efter mönster som tillämpas i en rad andra länder. Utredningen anges även få i uppdrag att med förtur utarbeta ett provisoriskt, mer begränsat förslag till sådana lättnader. Jag utgår från att kooperationsutredningen kommer att pröva de för kooperationen väsentliga kapitalförsörjnings- och skattefrågorna i hela deras vidd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att samverkan säkras mellan den i finansplanen aviserade utredningen om viss lindring i aktievinstbeskattningen och kooperationsutredningen i syfte att få till stånd en översyn av dubbelbeskattningseffekten även för kooperativa föreningar så att ej ytterligare diskriminerande skillnader i ekonomiskt hänseende uppstår mellan olika företagsformer.