mot · G302735 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. Sysselsättningssituationen i har försämrats avsevärt . Svårigheterna inom varvsindustrin, verkstadsindustrin, textil- och beklädnadsindustrin, byggnadsindustrin och den privata tjänstesektorn har drabbat enskilda människor och kommunerna i mycket hårt. har i stora drag en differentierad arbetsmarknad. Men där saknas bl. a. någon statlig central förvaltning. Förutsättningarna att förlägga sådan verksamhet till regionen är emellertid goda. Statsmakterna har dock inte utnyttjat de möjligheter som funnits för att lokalisera nya statliga verk till . Man tycks tro att denna del av landet är ett överhettat område. Enligt vår mening är statliga insatser i nödvändiga för att klara sysselsättningen och för att öka framtidstron också i kringliggande tätorter. Näringslivet i domineras av tillverkningsindustri och varuhandel. Därtill kan läggas förvaltning och tjänster. Dessa tre sektorer svarar för av sysselsättningen i kommunen. Tillverkningsindustrin och varuhandeln har minskat i sysselsättning . Det gäller också byggnadsindustrin. Utbyggnaden av offentliga tjänster har emellertid fortsatt. Men detta har inte kunnat kompensera nedgången inom de varuproducerande sektorerna. redovisar en tillbakagång med 2 000 arbetstillfällen. Denna utveckling har förstärkts . Utvecklingen i står i bjärt kontrast med den för riket. Av aktuell statistik framgår att kommun upplever en kraftig minskning av industrisysselsättningen. Nedgången har varit . Jämfört med både och är sysselsättningen i mest negativ. Det finns därför anledning att inom ramen för den framtida näringspolitiken sätta in speciella medel för att bryta den negativa trenden när det gäller sysselsättningen inom industrin i . De större företagen i kommunen har tappat mer sysselsättning än de mindre. Textil- och beklädnadsindustrin har drabbats hårdast. Inom denna bransch har sysselsättningen minskat med i runda tal . Kommunen har endast kvar en tiondel av den sysselsättning som tekoindustrin gav . Den negativa utvecklingen tycks fortsätta, och de som främst drabbas därav är kvinnorna. Huvuddelen av de sysselsatta inom tekoindustrin är kvinnor. En fortsatt reducering av arbetstillfällena för den kvinnliga arbetskraften och inom tekoindustrin i Männens sysselsättning i visar också mycket oroande tendenser. uppgår minskningen till i så gott som alla åldersgrupper. Allt pekar på att denna utveckling fortsätter. Bakom siffrorna döljs en mycket allvarlig utslagning på arbetsmarknaden. Denna utslagning måste mötas med förebyggande åtgärder. Ett särskilt problem i det här sammanhanget är den stora ökningen av antalet förtidspensionerade . En jämförelse med riket i övrigt visar att haft en större ökning. Särskilt allvarlig är ökningen av förtidspenioneringar i åldersgrupperna under . Både sociala och arbetsmarknadspolitiska insatser måste till för att lösa dessa problem. Problemen inom varvsnäringen har starkt ökat oron på den skånska arbetsmarknaden. varv har avgörande betydelse för arbete och utveckling långt utanför . Den sysselsättningsgaranti som tillkom för varvsindustrin måste följas upp med fortsatta insatser från statsmakternas sida. Ett genomförande av Svenska Varvs strukturplan skulle få utomordentligt allvarliga konsekvenser för sysselsättningen. varv är ett modernt rationellt varv inom vilket det finns högt teknologiskt kunnande och yrkesskicklighet. Inom företaget pågår ett intensivt utvecklingsarbete. Den minskning av antalet arbetstimmar som Svenska Varv föreslagit skulle omintetgöra möjligheter att fortleva som ett stort expansivt företag. Svenska Varvs förslag uppfattas av de anställda som en uppskjuten dödsdom. Det måste ligga i samhällets intresse att förutsättningar skapas för att utvecklas som ett stort och konkurrenskraftigt företag. Statsmakterna har ett avgörande ansvar för att detta kommer att ske. Som också framhållits har byggnadsverksamheten gått starkt tillbaka i . En starkt bidragande orsak är regeringens passivitet i belåningsfrågorna. behandling av vissa byggnadsprojekt, oförmågan att avgöra planärenden, har också negativt påverkat sysselsättningen inom byggnadsindustrin. Av den pågående diskussionen om samhällsbyggandet kan man lätt få uppfattningen att sydvästra genomgår en ohämmad expansion och att stora arealer jordbruksmark på ett oansvarigt sätt tas i anspråk för tätortsändamål. Detta är fel. , där ingår, har allvarliga sysselsättningsproblem och en kontinuerlig utflyttning till andra delar av landet. När därför jordbruksmark tas i anspråk för tätortsändamål inom regionen sker detta som regel inte i expansivt syfte utan för att den egna befolkningen skall kunna få en fullgod bostadsstandard och för att redan befintliga sysselsättningsmöjligheter skall kunna behållas inom regionen. Utvecklingsproblemen i industrier är många och sammansatta. Industriinvesteringarna har minskat kraftigt . utvecklingen är än mer dramatisk än den i riket f. ö. Mindre än en tiondel av Malmöindustrins produktionsinkomster har använts på sådant sätt att de gått tillbaka till industrin i form av kapitaltillväxt och förnyelse. En tredjedel av industrisysselsättning är indragen i ett långt gånget strukturomvandningsbehov. kan man konstatera att mångsidighet som storstadsregion och med en stor relativt diversifierad industri ger regionen utvecklingsmöjligheter som saknas i många andra svenska regioner. Vidare har i flera avseenden en bättre utvecklad privat och offentlig service än många andra delar av landet. Tillsammans med en förnämlig tillgänglighet till EG:s norra marknadsområde ger detta en positiv produktionsmiljö för industriell utveckling. Då industrins oförmåga att utvecklas på dessa förutsättningar blir uppenbar som de industriella utvecklingsproblemen inom företagens väggar växer i industri blir samordning och planeirng genom industri- och näringspolitik nödvändig. borde få möjligheter att utveckla de unika fördelar som regionen har genom sin närhet till de stora exportmarknaderna på kontinenten. För detta krävs emellertid en samordning av statliga och kommunala insatser för att utveckla kommunikationerna med kontinenten. Insatser måste göras för att försöka förmå industrier med lämplig exportinriktning att etablera sig i . En kraftfull sysselsättnings- och näringspolitik är absolut nödvändig om man vill nå dessa mål. Förbindelserna med är här viktiga för näringslivets utveckling. Förverkligandet av fasta förbindelser över sundet måste ges hög prioritet. Som tidigare visats är sysselsättningsläget i synnerligen besvärligt. Flera av regionens traditionella industri- och branschgrenar har betydande strukturproblem. Socialdemokraterna i har inte stillatigande åsett denna utveckling. Trots att arbetsmarknads- och näringspolitiken egentligen är en statlig angelägenhet har den socialdemokratiska majoriteten i kommunen gjort kraftfulla insatser för att erbjuda sysselsättning åt så många arbetslösa som möjligt. Kommunen har vidtagit alla de åtgärder som kan anses ligga inom ramen för den kommunala kompetensen. Trots detta uppgick arbetslösheten i till ca 4 200. Det är nödvändigt med kraftfulla statliga åtgärder för att komma till rätta med sysselsättningsproblemen i . De problem som alltmer gör sig gällande på storstadsområdenas arbetsmarknader kräver särskilda insatser. Förslag till sysselsättningspolitiska program för dessa områden måste utarbetas. Det är av avgörande betydelse inte bara för utvecklingen i storstadsområdena utan också för hela landsdelar. Med hänsyn till de långsiktiga problemen föreslås regeringen, i likhet med vad som skett för vidkommande, att tillsätta en särskild kommitté, sammansatt på det sätt som föreslagits i Skånemotionen med 1979/80:735 8 som första namn, med uppgift att överväga de åtgärder som kan erfordras för att förbättra sysselsättningen . En sysselsättningsplanering för bör bl. a. ta sikte på följande utvecklingsfrågor och områden: 1. forskning om industrins marknadskontakter och marknadsutveckling i EG:s norra marknadsområde. Teknisk och ekonomisk samordning. Teknisk och ekonomisk kartläggning av möjligheterna att stimulera och utveckla industriellt samarbete och s. k. industrikombinat mellan företag i tre största industribranscher - verkstad, kemi och livsmedel. Utveckling och planering av kontinuerliga förnyelseåtgärder i befintliga arbetsområden med industri. Utveckling av olika former för samplanering av åtgärder i äldre centrala och yngre perifera områden med industri. Speciellt intresse bör ägnas åt förnyelseplanering för mindre och medelstor industri tillsammans med andra verksamheter i centrala och mångsidigt sammansatta produktionsmiljöer. Utveckling av nya former för täckning av industrins fasta kapitalkostnader i förnyade miljöer, byggnader och anläggningar. Samhällsinvesteringar och planering. Vid utbyggnad av nya abetsområden för industri krävs kraftsamlingar av planeringsinsatser och samhällsinvesteringar i ett starkt begränsat antal områden. På så sätt kan en stegvis utbyggnad, som i varje utbyggnadsperiod inriktas på ett litet antal områden, medge satsningar på kompletta, genomtänkta och effektivt försörjda produktionsmiljöer. Planering och åtgärder inom samtliga dessa områden är av sådant slag att de kräver samverkan mellan företag, anställda och fackliga företrädare, kommunala och regionala planeringsorgan, kreditinstitut och forskningsorgan. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande insatser för att främja sysselsättningen och näringslivets utveckling i . () () () ()