mot · G302791 · 1980-01-22 00:00:00 — om beskattningen av realisationsvinst som uppkommer genom fastighetsreglering fattade beslut om nya regler för beskattning av realisationsvinster. De nya reglerna innebär bl. a. ändrade bestämmelser för beskattning av realisationsvinst i samband med fastighetsreglering. gällde att skattskyldig, som avstått mark genom fastighetsreglering enligt 5 kap. fastighetsbildningslagen, beskattades för uppkommen realisationsvinst, dock endast om den eller de ersättningar i pengar som den skattskyldige fått under ett beskattningsår sammanlagt överstigit . Bestämmelsen tillkom av praktiska skäl, eftersom smärre markjämkningar av beskattningsskäl bedömdes som ointressanta och, om de skulle beskattas, vållade beräkningsarbete för såväl skattskyldiga som taxeringsmyndigheter som inte stod i rimlig proportion till de belopp som kunde bli aktuella för beskattning. Bestämmelsen har haft påtaglig praktisk betydelse, särskilt i lantmäteriets och lantbruksnämndernas verksamhet inom jord- och skogsbrukets yttre rationalisering. En olägenhet var dock att beloppet . inte var konstruerat som ett grundavdrag. utgjorde nämligen hela ersättningen underlag för beräkning av den skattepliktiga realisationsvinsten. Det innebar att efter skatt var en ersättning på exempelvis . värdefullare än en ersättning på . för personer i normala inkomstlägen. Denna mycket kraftiga tröskeleffekt vid . har rent praktiskt medfört svårigheter att frivilligt genomföra fastighetsregleringar på lämpligaste och rationellaste sätt. Med anledning av regelns mindre lämpliga utformning väckte jag motionen 585 med krav på införande av ett grundavdrag av . vid realisationsvinstbeskattning av kontantersättning, som utgår i dessa fall. Motionen avslogs av med hänvisning till att enligt vad skatteutskottet erfarit realisationsvinstkommittén skulle komma att pröva frågan. tog jag åter upp frågan (motionen 1975/76:1020), eftersom nämnda kommitté ej framlagt tillfredsställande förslag i denna fråga. I regeringens senare framlagda proposition 1975/76:180 med förslag till ändrade regler för beskattning av realisationsvinster togs denna fråga upp, och föredragande statsrådet framhöll (s. 141): Realisationsvinst som uppkommer genom fastighetsreglering enligt 5 kap. fastighetsbildningslagen är skattepliktig endast om den sammanlagda ersättningen i pengar under beskattningsåret överstiger . En ersättning som uppgår till . är alltså skattefri medan en ersättning som i sin helhet utlöser realisationsvinstbeskattning. Denna tröskeleffekt är mindre lämplig. Jag föreslår att beloppsgränsen ersätts av ett fribelopp på högst . Enligt min mening bör alltså endast den del av det kontanta vederlaget som överstiger . bli föremål för beskattning. Genomförs denna ändring av avdragets konstruktion synes någon beloppsmässig höjning av avdraget inte vara nödvändig. Med anledning av vad några remissinstanser anfört om ersättningar i samband med klyvning enligt 11 kap. fastighetsbildningslagen vill jag framhålla att sådana ersättningar skattemässigt bör behandlas på samma sätt som ersättningar enligt 5 kap. fastighetsbildningslagen. En föreskrift om detta bör tas in i lagtexten. 1975/76:63) hade inte något att invända mot förslaget och tillstyrkte således propositionen i denna del (s. 59-60). Utskottet konstaterade att det yrkande om ett skattefritt bottenbelopp som framställts i motionen 1975/76:1020 av mig därmed var tillgodosett. Det sätt på vilket de nya anvisningarna till 35 § 4 mom. kommunalskattelagen (KL) utformades (SFS 1976:343) har emellertid medfört att författningen fick en annan innebörd än den regeringen och utskottet avsåg. Enligt de nya anvisningarna till 35 § 4 mom. KL skall nämligen såsom skattepliktig inkomst upptagas så stor del av hela realisationsvinsten, som ersättningen i pengar, minskad med , utgör av det totala vederlaget för fastigheten, minskat med . Den vanlige deklaranten frågar sig naturligtvis: Vad menas med detta? Är det mitt eller textförfattarnas fel att jag inte förstår? Eller har det blivit fel vid formuleringen av anvisningarna? Lyckas man klara ekvationen innebär det konkret att hela likviden - hur liten den än är - blir beskattad om endast kontantvederlag och inget markvederlag utgår. Detta kan åskådliggöras genom följande exempel. A avstår vid fastighetsreglering enligt 5 kap. fastighetsbildningslagen ett markområde värderat till Inget vederlag utgår. Hela realisationsvinsten antas utgöra av totala vederlaget = av 2 000 = . Den skattepliktiga inkomsten för A blir 2000-5000 x 300 = -3000 x 300 = j x 300 = . Exemplet visar att hela likviden trots att den understiger . blir föremål för beskattning. Problemet med tröskeleffekten har alltså lösts genom borttagande av beloppsgränsen . i de här aktuella fallen, vilket regering, utskott och riksdag ej avsett. Också följande exempel visar att anvisningarna inte är tillfredsställande. B avstår vid fastighetsreglering enligt 5 kap. fastighetsbildningslagen markområde värderat till B mottar markvederlag värderat til! B mottar likvid . Hela realisationsvinsten antas utgöra av det totala vederlaget = 0,20 x . Den skattepliktiga inkomsten för B blir °° x 800 =-300° x 800 = 3 X 800 2 400 k, B får alltså i detta exempel vid strikt tillämpning av bestämmelserna som skattepliktig inkomst ta upp ett belopp som är så stort som hela realisationsvinsten. Med hänvisning till ovanstående är det naturligt att delade meningar råder bland taxeringsmyndigheter, om hur nuvarande anvisningar skall tillämpas. Andra myndigheter som kommer i kontakt med dessa frågor är bl. a. lantmäteriet och lantbruksnämnderna. I sitt arbete med strukturrationaliseringsfrågor är det deras skyldighet att lämna vissa grundläggande upplysningar om skatteregler och deras innebörd. Fastighetsreglering kan verkställas för att åstadkomma en genomgripande förbättring av fastighetsindelningen inom ett större område men kan också avse detaljändringar. Ett vanligt fall är överföring av markremsor som enligt stadsplan skall ingå i gata. Ett annat fall är anpassning av fastighetsindelningen inom byggnadskvarter till stadsplan, tomtindelning eller byggnadsplan. Ytterligare exempel på fastighetsreglering är bildande, ändring eller upphävande av servitut. Jag anser att det är mycket angeläget att den i förarbetena uttryckta principen om ett grundavdrag verkligen genomförs. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring i anvisningarna till 35 § 4 mom. kommunalskattelagen att tillämpningen av bestämmelserna ger det resultat som enligt förarbetena åsyftats av regeringen, skatteutskottet och .