mot · G40234 · 1980-10-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1980/81:8 med förslag till utsökningsbalk I 4 kap. 19 § i förslaget till utsökningsbalk stadgas att egendom som påträffas hos gäldenär som är gift eller samboende skall antas vara samägd såvida inte annat kan göras sannolikt. Detta stadgande kommer, om det antas av rikdagen, att medföra olyckliga konsekvenser i skilda avseenden. I nuvarande läge skall utmätningsmannen utgå ifrån att egendom som påträffas hos gäldenären tillhör denne. Skulle annan vara rätt ägare måste detta styrkas. Systemet har fungerat väl. Det ansluter till den ordning som principiellt är gällande, nämligen att egendom i makars bo tillhör den make som förvärvat den - andra maken har giftorätt till egendomen, en rätt som aktualiseras först vid äktenskapets upplösning. (Giftorätten kan saknas om äktenskapsförord upprättats.) Det förefaller märkligt att lagstiftningen nu skulle göra ett avsteg från en grundläggande princip i fråga om de regler som gäller de egendomsrättsliga förhållandena i äktenskap och att detta avsteg görs i en lagstiftning som inte som huvudmål har familjerätten och äktenskapets rättsliga konsekvenser i ekonomiskt avseende. De menliga konsekvenserna i den praktiska verkligheten av ett antagande av det aktuella stadgandet skulle bli avsevärda. Ett exempel kan klargöra detta: om A. resterar med obetald skatt till ett belopp av . och inte kunnat förmås att betala utmäts en i hans bostad påträffad färg-TV. Hustrun företer bevis att hon förvärvat apparaten och utmätningen upphävs. I annat fall försäljs TV:n, inbringar , skulden blir till fullo erlagd och gäldenären får en slant för egen del. Om stadgandet i förslagets 19 § blir lag skulle förfarandet bli ett annat. TV:n utmäts och antas tillhöra båda makarna gemensamt. Om den i själva verket tillhör den betalningsskyldige mannen tiger han med detta och vinner så att säga apparatens halva värde, som tillfaller hustrun efter försäljningen. Hustrun kan självklart visa att apparaten är hennes och förhindra utmätning. En lagstiftning enligt förslaget ger makar möjlighet att dribbla med äganderättsförhållandena, något som uppenbarligen inte kan vara i detta samhälles intresse. Den planerade lagstiftningen kan emellertid också verka i en för gäldenärerna ogynnsam riktning. I det ovan angivna exemplet skulle en exekutiv försäljning - inbringande . - medföra att mannens skuld minskades med endast . Följden skulle bli att ytterligare egendom måste utmätas och försäljas med återkommande tudelning av inropssumman. Som ovan påvisats skulle en praktisk tillämpning av 19 § i förslaget till utsökningsbalk i avsevärd grad komplicera den exekutiva verksamheten till men för samhället och de enskilda gäldenärerna. Det tilltänkta systemet skulle bryta en grundläggande princip som gällt och gäller inom äktenskapslagstiftningen i dess egendomsrättsliga aspekter, en princip som är allmänt accepterad och inte utsatts för kritik från något håll. Det finns därför anledning att från både principiella och praktiska synpunkter avvisa förslaget i 19 § i propositionen. Vid exekutiv förrättning bör, liksom hitintills, egendom som påträffas i makars och samboendes besittning antas tillhöra den gäldbundne om inte annat kan styrkas. Texten i 19 § bör ändras i detta syfte. Det bör ankomma på utskottet att utforma erforderlig författningsförändring. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att vid utmätning hos gäldenär som är gift eller samboende skall egendom som påträffas hos gäldenären anses tillhöra denne. () () () PER () ()