mot · G302865 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80: 865 av m. fl. om en utvärdering av de kulturpolitiska satsningarna Satsningen från samhällets sida inom kultursektorn har genomgått en snabb utveckling . Kulturpropositionerna som kom ändrade säkerligen villkoren för kulturarbetarna och konsumenterna av kultur men också för stat, landsting, kommun och föreningsliv. De mål för kulturpolitiken som antogs blev också föremål för omfattande debatt, och förhoppningsvis kom kulturfrågorna i en angelägnare position . Däremot har vi långt kvar till förverkligandet av alla programambitioner som finns inom kultursektorn. Dessutom har vi inte heller förutsett alla hinder eller tagit i beaktande de kostnader som är förenade med de olika uppgifterna. Så har t. ex. inflation och statsfinanser förändrat villkoren för kulturpolitiken liksom för annan samhälls-, förenings- eller personlig verksamhet. Dessutom är de reella kostnaderna annorlunda än dem vi tänkte oss när vi gick ut med olika projekt. För att nå nya grupper krävs det att man bygger upp en helt ny struktur för verksamheten. I detta led har det blivit kommunerna som fått ta kostnaden. Att också ta på sig huvudmannaskap i produktionsledet har varit alltför betungande. Antingen har det blivit det ena eller det andra. Ser man f. ö. på fördelningen av ansvaret i ekonomiskt hänseende mellan stat, landsting och kommun finns inga tillförlitliga uppgifter. Enligt något äldre statistik tyder dock utvecklingen på att kommunerna fått ta ett ökat ansvar av den andel som går till kulturverksamhet. Staten, som i kulturpropositionerna skulle ta ett ökat ansvar för finansieringen av kulturverksamheten i hela landet, har minskat sin relativa andel. Om tillståndet är detsamma är svårt att säga, men ingenting tyder på att någon förändring skall ha inträffat , då gjorde sin undersökning (se bilaga). Dessutom har vi flera frågor som borde studeras för att se hur de olika delmålen, som kulturpropositionen 1974 slog fast, kommit att omfattas av myndigheter och huvudmän. Frågan om fri prissättning på böcker, som gäller, medför att den s. k. smala litteraturen inte kommer ut. Bokhandeln, men också författarna, kommer i kläm, och den allmänhet som skulle få tillgång till ett stort utbud och fritt kunna välja har i realiteten fått allt svårare att nås av god litteratur. Mot denna bakgrund kanske tiden är inne för en genomgripande ut 1979/80: 865 värdering av erfarenheterna med den nya kulturpolitiken. Det kan vara helt andra grepp som måste tas, och det borde ges underlag för åtgärder som snabbt får verkan. a. borde kostnadsfördelningen ändras så att kommunerna, som i andra sammanhang får utstå kritik för ansvarslöshet, avlastades en del av sina kostnader så att i stället staten verkligen fick ta sitt kulturpolitiska ansvar. Men också i övrigt borde förändringar vidtas. Avskaffandet av den fria prissättningen på böcker skulle t. ex. rätta till den nu alltmer akuta situationen på litteraturområdet. Utredningen skulle naturligtvis spänna över hela det kulturpolitiska fältet. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om en förutsättningslös ut värdering av de kulturpolitiska satsningarna men också föreslår omedelbara åtgärder för att häva nu pågående problem inom kulturområdet. () () () () () () () () () 1979/80: 865 översikt av den kommunala kulturverksamheten Fördelning av offentliga driftkostnader för kultur 1972 och 1977 i milj kr. Andelar i procent. En tredjedel av studieförbundsanslagen medräknad. Sttftert,,^ 1979 Kommunerna och kulturpolitiken.