mot · G3021631 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1631 av m. fl. om omfördelning av resurser från det militära försvaret till det ekonomiska försvaret Det svenska försvaret består av tre delar: det ekonomiska försvaret, civilförsvaret, det .militära försvaret. Basen för hela försvaret är det ekonomiska försvaret. Utan ett rejält ekonomiskt försvar sorn kan garantera fortsatta samhällsfunktioner under krig eller avspärrning står sig det militära försvaret slätt. Det diskuteras mycket i samhället om vi skall ha flygplan av en viss typ eller inte. Tyvärr diskuteras betydligt mindre om vi skall ha skor på fotterna eller om vi har en livsmedelsindustri under nationell kontroll. Vi hör också väldigt litet talas om att vi har ca en månads beredskap när det gäller legeringsmetaller etc. Det är alltså meningslöst att, som försvarsledningen och de borgerliga partierna nu gör, diskutera försvarsfrågan sorn något helt utanför samhället i övrigt. När det gäller de borgerliga partiernas felaktiga verklighetsuppfattning, så klargörs den tydligt i den förelagda budgetpropositionen: Det militära försvaret får i stort sett kostnadstäckning, dvs. påslag ekonomiskt för att skydda sig mot inflationen. Civilförsvaret får minskningar med 7 milj. kr. av statsfinansiella skäl, dvs. på grund av brist på pengar. Det ekonomiska försvaret får en ökning med 33 milj. kr., vilket inte är mer än i underkant på uppräkningar för inflationen. är årets anslagskonstruktion något annorlunda än tidigare, varför den inte är direkt jämförbar, men totalt sett är i alla fall anslagsökningen beräknad enligt ovanstående. Den riktiga linjen i försvarspolitiken dvs. om man ser till totalförsvaret måste vara att minska på det tekniskt avancerade militära försvarets tilldelning och förstärka de två ben som hela försvaret vilar på, dvs. civilförsvar och ekonomiskt försvar. En förstärkning av det ekonomiska försvaret är också en viktig bas för att upprätthålla försvarsviljan över huvud taget. Utan en trygg och hyfsad försörjning där hemma fungerar de flesta soldater mycket dåligt. 1979/80: 1631 Trovärdigheten av att vi kan och vill försvara landet minskas naturligtvis om en angripare vet att han med enkla medel kan slå ut en viktig del av försörjningen, t. ex. energisektorn. Om avspärrning gör att vi inte kan upprätthålla en godtagbar försörjning, så kan en fiende lätt få försvarsviljan i botten genom att tillförseln av t. ex. varma kläder minskar. En annan viktig del, som naturligtvis måste fungera under alla förhållanden, är kommunikationerna. Industriproduktionen måste hållas i gång. I propositionen skrivs: Vissa försörjningsviktiga varor och tjänster produceras av allt färre svenska företag. I vissa fall har tillverkningen helt lagts ner. Denna utveckling, som enligt tillgängliga prognoser i flera avseenden kommer att fortgå , innebär enligt ÖEF problem för försörjningsberedskapen. Det är ett helt riktigt påpekande. Den tilltagande kapitalistiska krisen och avsaknaden av samhällsekonomisk planering kommer att betyda att allt flera från försvarssynpunkt viktiga områden inom näringslivet kommer att minska kraftigt eller helt försvinna. Detta måste enligt vårt sätt att se föranleda omedelbara åtgärder, då vi kanske också måste räkna med s. k. fredskriser. Några viktiga områden som måste ses över med tanke på försörjningsberedskapen är: Tekoindustrin är inne i en svår kris. Frihandeln har inneburit en ohämmad tekoimport. Utan att gå in på några längre utläggningar om tekoindustrin bör det påpekas att man mäste styra om till förmån för inhemsk tillverkning i högre grad. Rayonfibrer och ull är två värdefulla inhemska tillgångar. Tretorn i är det senaste exemplet på hur det kan gå när man inte kan upprätthålla produktionen ens på beredskapsnivå. Stövelproduktionen läggs ned. Hur det går med en framtida skoindustri är oklart, även om den skokartongen bildats med sikte på en viss lägsta produktion. har importerat hälften av sitt behov av handelsstål. Även om det fortfarande finns möjlighet att ställa om stålindustrin för försvarsbehov så måste en framtida ny stålpolitik ta som inriktning att tvärt emot den nuvarande utvecklingen skapa en decentraliserad struktur med integrerad produktion på flera håll i landet. Den nuvarande stålpolitiken, som leder mot en total minskning av tillverkningen och centralisering till några få platser, kan inte vara riktig från det ekonomiska försvarets synpunkter. 1979/80: 1631 Svensk järnmalm har vi gott om så gott om att vi under t. o. m. levererade till för att de skulle kunna bygga kanoner och stridsvagnar. Det är väl troligt att malmen räcker för de svenska behoven vid krig eller avspärrning. Något som det däremot är brist på är legeringsmetaller. Här krävs en utökad prospektering som kan rädda både försvaret och vissa gruvor. 1 t. ex. Bäckegruvan i , som lagts ned sedan ägaren gått över till skrotbaserad produktion, finns myndigheter som det är tveksamt om det är lönsamt att bryta. Från det ekonomiska försvarets synpunkt och med hänsyn till den tillgång som blir aktuell i ett krisläge kan brytning vara mycket lönsam. Ett ökat anslag över ÖEF för prospektering av liknande fyndigheter kan vara försvarspolitiskt motiverat som små fyndigheter blir använda och bygder räddas undan gruvdöd och avfolkning. lagras beredskapsbränslet såväl i oljebolagens cisterner som i bergrum. En ökad lagring i bergrum under ÖEF:s regi är att föredra. De multinationella bolagens oljelager är ju inte speciellt smarta från försvarssynpunkt, eftersom de lätt kan fungera som bränsletross för en angripare från Väst, som ju har många gemensamma intressen med de multinationella oljebolagen. I dessa energipolitikens dagar talas mycket om oljeberoendet och beroendet av anrikat uran. Vi är lika utlandsberoende i båda fallen. Det finns all anledning att se över situationen med de inhemska alternativen för uppvärmning, motorbränsle och elproduktion. Det råder ingen tvekan om att detta är ett område där större forskningsresurser bör sättas in, även med försvarsögon sett. Mot bakgrund av det i motionen anförda yrkas 1. att hos regeringen hemställer om förslag till omfördelning av resurser från det militära försvaret till det ekonomiska försvaret så att folkförsörjningen tryggas, 2. att hos regeringen hemställer att den sittande försvarskommittén får tilläggsdirektiv för det ekonomiska försvarets utveckling enligt i motionen angivna riktlinjer. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) (vpk)