mot · G3021847 · 1980-01-25 00:00:00 — Den statliga turistkommittén initierade samt utarbetade utvecklingsplanen. Regionalt och kommunalt uppfattades detta som att statsmakterna tog på sig ett betydande ansvar för dess genomförande. Det har emellertid varit svårt att få finansieringsfrågan löst. har det rått en ständig osäkerhet om det statliga engagemanget. Vi är fullt medvetna om att regeringen kommer att lägga proposition på det fortsatta arbetet med men vill ändå framföra ovanstående synpunkter och därmed betona hur viktigt det är för turismen i att fullföljs. har landets lägsta industrialiseringsgrad. Endast 18,av de förvärvsarbetande sysselsätts inom tillverkningsindustrin mot för riket. Orsakerna till den låga industrialiseringsgraden är bl. a. avsaknad av industritradition, en mångsidig men splittrad branschstruktur, brist på riskvilligt kapital, låg exploatering/utveckling av naturtillgångar. Industrin inom länet karakteriseras av små företagsenheter. Den dominerande industribranschen är verkstadsindustrin som svarar för av de sysselsatta. Därefter kommer trävaruindustrin . Huvuddelen av de industrisysselsatta - - har sina arbetsplatser i Östersundsområdet. Industriföretagen i kännetecknas också av en låg självfinansieringsgrad, bristfälliga administrativa resurser, förhållandevis dåliga industrilokaler och en maskinpark som inte medger någon större flexibilitet i produktionen. De små enheterna kräver gemensamma och samordna 1979/80: 1847 de insatser inom försäljnings-, marknadsförings- och produktutvecklingsområdet. De kräver också bättre lokaler i form av industrihus, hantverkshus e. d. Men utöver dessa mot befintliga företag riktade insatser krävs det även aktiviteter som främjar nyetableringar. Den stagnation i industritillväxten som har skett befäster den redan så stora regionala obalansen och förmår inte fånga upp den minskning och rationalisering som sker inom de areella näringarna. Kraftfulla åtgärder måste därför till för att åstadkomma ökad industrisysselsättning i länet. Verksamheten vid ett industricentrum skall tjäna två syften. Det ena är att tillhandahålla ändamålsenliga lokaler för uthyrning till företag som vill bygga ut eller etablera verksamhet på regionalpolitisk! prioriterade orter utan att själva äga lokalerna. Det andra är att kraven på god industrimiljö med olika former av företagsservice tillgodoses snabbare i industricentra manläggningar än vid spridd lokalisering av enstaka företag. Den industriella tillväxten i länet har inte förmått utjämna skillnaderna i industrialiseringsgrad gentemot andra regioner. Den fortgående strukturomvandlingen av näringslivet missgynnar också starkt inlandsregionen. Det har därför varit av utomordentligt stor betydelse att ett industricentrum kom till stånd i norra ändan av länet, i kommun. Det är emellertid av stor strategisk betydelse att åstadkomma motsvarande förbättring inom de södra delarna av länet. Vi anser därför att det är nödvändigt att uppföra ett industricentrum även i , kommun, för att förhindra en ytterligare utarmning av den södra länsändan. God beredskap på industrilokaler är en av grundförutsättningarna till den nödvändiga industriella expansionen. I dagens läge har kommunerna emellertid stora svårigheter att i egen regi uppföra lokaler och upprätta någon beredskap för eventuell nyetablering. Vid genomgång av de hinder som föreligger kan vi urskilja några väsentliga hörnstenar. För det första gör kravet på förhandsuthyrning det omöjligt för en kommun att hålla någon beredskap på tomma lokaler. För det andra reduceras bidraget inom centralorten . Detta är förvisso en viktig regel i decentraliseringssträvandena men drabbar hårt glesbygdskommunerna i inlandet, där avstånden till närmast tänkbara lokala arbetsmarknad är stora och där oftast det enda tänkbara lokaliseringsalternativet är centralorten. utgår det inga bidrag till maskininvesteringar i anslutning till kommunala industrilokaler. Med den företagsstruktur som länets industri har och med de brister som den ofta så 1979/80: 1847 låga kvalitén på maskinparken utgör anser vi det nödvändigt med bidrag även för dessa. Vi föreslår därför att beslutar att kravet på förhandsuthyrning slopas inom stödområde 6. att den nuvarande reduktionen av bidragen () inom centralort slopas i stödområdet 6, att bidrag skall utgå även till maskintillverkningar och inte endast till byggnation vid uppförandet av kommunala industrilokaler. , ett av skogslänen, har arbetat hårt för att öka förädlingsgraden på skogsråvaran. är förädlingsgraden besvärande låg, . Det är inte någon högre andel än det var . Vi har också fått se den sista massafabriken i med 200 anställda läggas ned, detta utan att någon ersättningsindustri ännu skapats. Länets roll som råvaruleverantör har därmed ökat ytterligare. Detta är förhållanden som vi kan acceptera. Från länets sida vill vi dels att förädlingsgraden ökas hos den industri som utnyttjar skogen som råvara, dels att en större del av virkesfångsten stannar inom länets gränser. Det senare är en viktig långsiktig strategi. I takt med att omoderna anläggningar vid kusten läggs ner bör således den ledigblivna råvaran styras till inlandet. Vår egen skogsindustri är småskalig, dvs. den har inga stora arbetsplatser, men den finns på många mindre orter i länet, där den betyder väldigt mycket för sysselsättningen och därmed för möjligheterna att bibehålla servicen. I finns det ett 40-tal sågverk varav de flesta är s. k. köpsågverk. Förädlingsgraden är i allmänhet låg. men företagen har en god förmåga att anpassa sig efter förändringar i marknaden och förändringar i konjunktursituationen. Det kanske största hotet är dock bristen på råvara som från tid till annan ställer dessa företag inför akuta problem. Detta blir kanske främst framträdande här i vårt län med våra små enheter som skall slåss om råvaran med betydligt mer köpstarka företag. Från länets sida har hävdats att vi skall utöka vidareförädlingen av råvaran och öka produktionen av våra skogar mot en större andel sågtimmerdimensioner . Det är därför särskilt intressant att notera att man i en datakörning som presenterats av skogshögskolan kommit till samma uppfattning som vi länge hävdat, nämligen att inlandsföretagen har en god framtid och att dessa bör stödjas. Men detta kommer inte att ske utan problem, och kampen om råvaran kommer sannolikt att fortsätta. I samband med nedläggningen av NCB:s sulfitfabrik i framfördes tanken på ett "trämekaniskt centrum i . Det är ett känt faktum att svensk sågverksindustri håller på att förlora marknad på grund av att man inte anpassat produkterna till kundernas förändrade krav på att få dessa bättre anpassade till den fortsatta bearbetningen än . Ett sätt att starkt minska osäkerheten inför nya satsningar av detta slag kan tänkas vara att etablera ett trämekaniskt centrum, vars huvudsyften skulle vara att utveckla lämpliga produkter för förädling i anslutning till sågverken, att utveckla tillverkningsprocesser för dessa och som fullskaledemonstration driva produktionen samt att bygga upp marknadsföringen så att man dokumenterar efterfrågan på produkterna och även kan demonstrera att tillverkningen blir lönsam. Målsättningen skall vara att de framtagna produktionerna efter hand övertas av enskilda företag. På så sätt frigörs kapacitet för nya projekt i pilotanläggningen. Verksamheten bör tidsbegränsas, t. ex. till , och därefter med inneliggande självbärande produktion övergå i enskild ägo. Då osäkerheten är mycket stor om vilken omfattning en sådan pilotanläggning bör ha. bör arbetet inledas med en utrednings- och projekteringsfas, för vilken uppskattningsvis erfordras I milj. kr. Utredningen skall även visa en förkalkyl för verksamheten samt beräknade driftförluster. Omfattningen av erforderliga investeringsmedel är också starkt beroende av anläggningens storlek men torde uppskattningsvis kunna bedömas till ca 6 milj. kr. för byggnader och 4 milj. kr. för maskiner eller totalt 10 milj. kr. Vi föreslår därför att regeringen anslår medel till en pilotanläggning med ovan nämnda innehåll. Från länets sida har tidigare framhållits angelägenheten av att utforskningen av de betydande skifferförekomsterna i länet intensifieras. En brytning, kombinerad med forskning avseende processer för utvinning av alunskifferns innehåll av kerogen och vissa metaller, bör också komma till stånd i länet, eftersom skiffrarnas uppskattade innehåll av kerogen är av betydande storlek. Skiffrar med ett innehåll av organisk substans som överstiger har ansetts intressanta från energiutvinningssynpunkt. anser att det skulle vara möjligt att i slutet av seklet i nå en årlig energiutvinning ur skiffer motsvarande 0,5-2,olja. Även om endast en mindre del av skiffrarna kan nyttiggöras, finns i skiffern således en betydande potentiell energikälla. Sådan brytning måste självfallet ske med beaktande av miljökraven. Den aviserade utredningen med uppgift att från miljövårdssynpunkt utvärdera den teknik som kan komma att användas vid en eventuell skifferbrytning i bör därför ges direktiv att studera förekomstområden i , där konflikter med annan markanvändning är mindre uttalade. Förutom stora skifferfyndigheter i länet är förekomsten och användning 1979/80: 1847 en av torv som energikälla av intresse för länet. Likaså pågår det ett särskilt projekt i med inriktning på fliseldning i samarbete med det nybildade bolaget . Forskningsinsatser på utvinning av torv. flis och framför allt skiffer, där man utvecklar såväl brytningsteknik, anrikningsteknik och utveckling av maskinell utrustning, bör samlas i en forskningsstation lokaliserad till . Hela denna motion är ett försök att beskriva människors speciella villkor och problem i ett inlandslän som . Dessa problem kräver även särlösningar, en anpassning till de förhållanden och människor som skall ta emot de olika insatserna. Vi har tidigare konstaterat att inlandskommunerna får det allt kärvare att klara sysselsättningen. Detta leder till en omflyttning från inlandet till kusterna och . Många som anser sig vara för gamla att flytta och som har någon form av handikapp väljer i stället alternativet förtidspension och blir därmed kvar. Förgubbningen av den svenska befolkningen blir allt tydligare , och här kommer inlandskommunerna att få särskilda problem med att klara service och vård av handikappade och åldringar. Vid högskolan i har man en koppling till det så kallade , som är ett samarbetsprojekt mellan kommun. AC-läns landsting och . Dessutom är socialmedicinska institutionen vid kopplat till . Man bedriver ett särskilt projekt inom ramen för som kallas Konsekvenserna av att införa ny sociallagstiftning. Förutom den koppling högskolan har till . där ett femtal av lärarna och ett tjugotal elever varit och är engagerade, har man även annan kompetens som kvalificerar till att bedriva forskning kring inlandsproblemen med speciell inriktning på äldreomsorgen. Vid högskolan har under föregående läsår givits en enstaka kurs. Socialt arbete i glesbygd (20 poäng), med deltagare från den sociala sektorn, men även ålderdomshemsföreståndare och distriktssköterskor deltog. Projektarbeten som utfördes under kursen behandlade i huvudsak äldreomsorgsproblem. Vid högskolan i får det inte finnas några fasta forskningsresurser, vilket gör det besvärligt att bedriva forskning på samma villkor som universiteten. Man har fört en kamp för att få den nya professorstjänsten i socialt arbete till högskolan i , åtminstone en forskarassistenttjänst. Detta var emellertid omöjligt med hänsyn till att små högskolor inte får ha några fasta forskningsresurser. Därför bör man eftersträva en speciell, mer projektanknuten forskningsorganisation. Högskolan har dessutom en internationell koppling genom det s. k. pensionsålderspolitikprojektet, som är ett jämförande projekt och som har fem västländer plus inkopplade. För del svarar professor och universitetslektor vid högskolan i för projektet, som skall försöka belysa frågeställningen: vi pensionärerna ?". Projektet avslutas med en internationell vecka om problemet i . har ett visst samarbete även med den landstingskommunal högskolan. Avsikten är att starta forskningsprojekt inom ramen för omvårdnadsforskning. Inlandsproblematiken medför också speciella problem med administration och användningen av datorer i inlandskommunerna. Högskolan kan genom sin systemvetenskapliga linje tillgodose båda dessa bitar. Inte minst skulle ett centrum för inlandsforskning ha nära beröringspunkter med det centrum för turismforskning som etablerats vid högskolan i . Sammanfattningsvis skulle ett centrum för inlandsforskning bestå av följande forskningsinriktningar: forskning i socialt arbete administrativ forskning (informationsbehandling ingår) centrum för inlandsforskning med inriktning på äldreomsorg En forskning med det beskrivna innehållet bör kunna ge bra underlag för fortsatta regionalpolitiska insatser. Men för att förverkliga ett centrum för inlandsforskning med stark koppling till , till centrum för turismforskning, landsting, kommuner i inlandet och högskolan bör regeringen anslå särskilda medel ur det regionalpolitiska anslaget. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att 1. beslutar anhålla att regeringen föreslår ökad differentiering av de regionalpolitiska stöden i syfte att uppnå hårdare styrning av resurserna till inlandet, 2. beslutar att flytta upp kommun från stödområde 5 till stödområde 6, 3. beslutar att användningen av offertprincipen begränsas till stödområdena 5 och 6, 4. beslutar att anhålla att regeringen ser över investeringsfonderna så att de åter kan utnyttjas i lokaliseringssyfte och att insatserna styrs till inlandet, 5. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om kapitalutflödet från företag inom inre stödområdet, 6. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökade insatser från statens sida för att utveckla de industrier och övrig sysselsättning som baseras på inlandets naturliga förutsättningar, 7. beslutar att ett statligt industricentrum skall etableras i , kommun, 8. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förändringar av kraven på kommunala industrilokaler, 9. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lokalisering av statlig industriell verksamhet till , 10. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om etableringsdelegationens verksamhet, 11. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att statlig, offentlig verksamhet förläggs till , 12. beslutar att, i enlighet med vad i motionen anförts, vid högskolan i , inrätta ett utvecklingscentrum för inlandsforskning med inriktning på äldreomsorgen. () ()