ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021683 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1683 av om det offentliga språket Språket i det som skrivs av myndigheter och andra offentliga institutioner bör förenklas och förbättras. Det är ett viktigt sätt att förbättra kontakten mellan människorna och det allmänna och att underlätta människornas deltagande i den demokratiska processen. En enhällig riksdag har ställt sig bakom strävan till bättre och enklare offentligt språk. Vissa steg har också tagits genom svenska språknämndens arbete och genom anställning av språkgranskare hos bl. a. statsrådsberedningen och statskontoret. En resurs för fortsatta insatser har också skapats genom utbildningen av en första kull språkkonsulter vid , inalles 18 stycken. Denna tillgång bör nu utnyttjas. Statskontorets chef, generaldirektör , uttalar: Statskontoret, som arbetar med rationalisering, anställde en språkexpert . - Att rationalisera är att förenkla och ofta att förtydliga. När statskontoristen hjälper en kollega i en annan myndighet att förenkla och att förtydliga sker det oftast i form av skriftliga synpunkter och påpekanden. Dessa måste ovillkorligen vara så entydiga som möjligt. Därför är en fortlöpande träning i konsten att skriva klart särskilt viktig för en statskontorist. Det är anledningen till att vi anställde som språkexpert. - skall alla statliga myndigheter i ökad utsträckning själva svara för sin rationalisering. för det statliga arbetstagarområdet (MBA-S) har en entydig filosofi på den punkten. Detta ökar kravet på språklig stringens hos myndigheternas egna medarbetare. Därför är det bra om fler myndigheter skaffar sig egna språkexperter. Möjligheterna att inrätta nya tjänster i statsförvaltningen är f. n. begränsade. Det är dock inte rimligt att avstå från att utnyttja de språkkonsulter som man satsat resurser på att utbilda. Det är angeläget att regeringen överväger hur detta skall ske på bästa sätt inom ramen för tillgängliga resurser. Beträffande många myndigheter bör det vara möjligt att, efter en inledande insats av en språkkonsult, klara den löpande språkgranskningen utan en permanent heltidstjänst. Därför bör man pröva möjligheten att språkkonsulter anställs hos exempelvis statskontoret eller för att i taget lånas ut till olika myndigheter. språk har stor betydelse för den demokratiska processen. I produceras en mängd texter som sedan återges eller citeras både i pressen och i andra sammanhang. Det är därför angeläget att språket i tryck blir så bra och så enkelt som möjligt. en språkkonsult, som kan biträda organ men också partigrupperna och ledamöter. Med hänvisning till det anförda föreslår jag 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om språkgranskning hos myndigheter och andra offentliga institutioner, 2. att beslutar uppdra åt förvaltningsstyrelse att anställa en språkkonsult åt .
mot · G3021685 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1685 av m. fl. Lokalradion har en viktig uppgift att fylla när det gäller att vidga yttrandefriheten och bredda den politiska debatten. Det är angeläget att den inte i brist på resurser hindras att pröva olika vägar att nå det mål som gäller verksamheten. Önskvärt är att den får möjlighet att genom olika åtgärder förbättra bl. a. den lokala bevakningen. Det här angivna anförde kulturutskottet i sitt betänkande 1978/79:895. I lokalradios anslagsframställning /81 redovisas en utvecklingsplan för lokalradion /86. Denna plan är utarbetad för att uppfylla målsättningen riksdagsbeslut. Den erfarenhet av verksamheten som man ansåg sig behöva för att föreslå resursförstärkning har man nu vunnit. Utbyggnadsplanen omfattar och redovisar en successiv uppbyggnad av landets lokalrdiostationer så att man omkring med en genomsnittlig personalstyrka på 39 personer per station ges möjligheter att uppfylla program- och granskningsåliggandena enligt avtalet mellan staten och lokalradiobolaget. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att beslutar att av i budgetpropositionen äskade medel för investeringar och drift inom erforderliga resurser ställs till lokalradions förfogande för konsolidering av verksamheten, förbättring av de allmänna arbetsvillkoren samt ökad redaktionell täckning. () () () () ()
mot · G302169 · 1980-01-10 00:00:00 — av m. fl. om rätt till ersättningsmark vid bildande av naturreservat Som ett resultat av den ökade fysiska planeringen i län och kommuner har betydande markområden ansetts värda att bevara. Det gäller områden såväl för friluftsliv som för naturvårdsändamål. När särskilda åtgärder erfordras för att bevara värdefulla områden bör detta ske. Självfallet måste det genomföras i samarbete med de markägare och människor som berörs. De bästa förutsättningarna skapas genom överenskommelser och utan tvångsåtgärder. Där odlingslandskapet hotas är jordbruksdrift den bästa åtgärden för ett bevarande. Om särskilda föreskrifter eller restriktioner uppställs för vissa områden och det åsamkar den enskilde brukaren kostnader eller minskade intäkter måste staten ge ut kompensation för detta. Motsvarande förhållande är giltigt även vid inskränkt rätt att bruka skogsområden. Arbetet med den fysiska riksplaneringen har lett fram till ett genomförandeskede där betydande områden föreslås avsatta som naturvårdsreservat. I de fall det rör sig om skogsmark innebär detta att markägarna inte längre har möjligheter att som en del i företagets drift nyttja denna mark och dess produktion. Enligt vår uppfattning bör staten - när fråga är om inlösen av enskildas markinnehav - som ersättning överlämna annan statligt ägd mark. Riksdagsuttalande om att så bör ske saknas . har uttalat att ersättningsmark skall erbjudas i samband med förvärv av mark för militära ändamål. I de fallen gäller det domänverkets markinnehav, som skall utnyttjas. Vi anser att detta bör kunna omfatta även annat statligt markinnehav, då lämpligt belägen domänverksmark inte finns att tillgå. Exempel på orimligheten i att ersättningsmark erbjuds vid den ena typen av statligt förvärv men inte vid den andra kan hämtas från södra i . Om skjutfält för garnison enligt propositionen 1978/79:5 hade förlagts till södra hade ersättningsmark erbjudits. När delar av samma område nu kommer att bli naturreservat och markägarna mister sin rätt att disponera över sin egen mark finns inga regler för ersättningsmark till berörda. Slutsatsen av detta måste bli att det inte spelar någon roll för vilket ändamål staten tilltvingar sig marken eller dispositionsrätten över densamma. Statligt ägd ersättningsmark bör alltid erbjudas om sådan finns att tillgå. anför i sitt betänkande 1979/80:6 att en allmän princip bör vara att staten vid expropriation inte skall ha att följa särskilda kompensationsgrunder. Enligt vår inledningsvis angivna uppfattning bör frågor som det här är fråga om lösas i samförstånd. Betydande vinster torde finnas att hämta genom sådana lösningar. Finns förutsättningar att diskutera byte av markinnehav faller hela diskussionen om expropriation och rätt till ersättning enligt expropriationslagen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att statlig ersättningsmark skall erbjudas markägare som tvingas avstå mark till naturreservat eller motsvarande ändamål. () SVEN-E. () ()
mot · G3021691 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1691 av m. fl. om den kommunala vuxenutbildningens grundskolekurser Regeringen föreslår i budgetpropositionen att antalet undervisningstimmar för grundskolekurser i vuxenutbildning för nästa budgetår skall begränsas till det antal undervisningstimmar som utnyttjas innevarande år. Det innebär att regeringen försvårar för korttidsutbildade vuxna att skaffa sig en kompletterande utbildning på samma nivå som dagens ungdomar. Vi kan inte acceptera detta. Samhället måste erbjuda även vuxna med kort skolutbildning goda möjligheter att skaffa sig utbildning i de former de själva finner lämpliga. Därför bekämpar socialdemokraterna konsekvent de borgerliga partiernas strävanden att urholka de vuxenutbildningsformer som socialdemokratin lagt grunden till. I årets budgetproposition är det ett genomgående drag att utbildningsministern vill motverka vuxenutbildning över huvud taget. Studiecirkelbidraget urholkas och antalet cirklar begränsas, studieförbunden får inte kompensation för prisförändringarna, och dessutom berövas löntagarna minst 100 milj. kr. genom att skatten på vuxenstudiestödet inte längre skall användas för vuxenutbildningsändamål. De borgerliga regeringarna har även velat begränsa vuxenutbildningen. Förslagen i förevarande proposition innebär dock sådana försämringar att tidigare förslag kan sägas ha varit marginella. Trots detta har tillbakavisat utbildningsministerns urholkning av anslagen till folkbildningen. Begränsningen av grundskolekurserna i vuxenutbildning tillhör den serie av åtgärder som föreslagits för att försämra de vuxnas möjligheter till utbildning. bör avvisa detta förslag. I anslagsframställning för /81 har beräknat ökningen av kostnaderna för undervisningstimmar i grundskolekurser till drygt 6,3 milj. kr. Vi föreslår att anslaget Bidrag till vuxenutbildning m. m. utöver regeringens förslag ökas med detta belopp. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs 1. att beslutar avslå regeringens förslag om en begränsning av grundskolekurser i vuxenutbildning /81, 2. att beslutar att till anslaget Bidrag till vuxenutbildning m. m. för /81 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () () () () () () () () ()
mot · G3021693 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1693 Av m. fl. om en utvärdering av förändringarna på skolans område har förändringarna inom ungdomsskolans område avlöst varandra i snabb följd. Det började med försöksverksamhet i ett flertal kommuner med den s. k. enhetsskolan. Därefter kom beslut om obligatorisk nioårig skolgång i enligt läroplan. Detta medförde en förändring också av gymnasiet i och med tillkomsten av det nya gymnasiet och med läroplaner 1966. utfärdades en ny läroplan för , som bl. innebar betydande förändringar av utbildningens inriktning. 1970 fattades beslut om gymnasieskolan, som främst innebar genomgripande förändringar av den yrkesinriktade utbildningen. arbetar man med ett genomförande av SIA-skolan och med den tredje läroplanen för . De förhållandevis snabba förändringarna av skolans organisation och innehåll har medfört stora påfrestningar för alla som är knutna till verksamheten. För kommunerna har besluten medfört omfattande kostnader och investeringar, vilka kanske endast delvis har kunnat utnyttjas. I skolan verksam personal har upplevt osäkerhet och stress inför alltför ofta återkommande förändringar. Elevkullar som åldersmässsigt ligger nära varandra har ibland starkt varierande utbildningsbakgrund. De bakomliggande idéerna till skolreformerna, nämligen att ge alla barn en nioårig grundutbildning, att ge av alla 16-åringar möjlighet till vidareutbildning inom gymnasieskolans ram och att höja utbildningsnivån i vårt land, är vi alla ense om. Det som kan synas intressant är att få klarhet i om de genomförda förändringarna givit de positiva effekter man hade hoppats på. Har den kostnadskrävande kvantitetsmässiga förbättringen också följts av den väntade kvalitets- och kunskapsmässiga förbättringen? Har de stora investeringar som kommunerna gjort i byggnader m. m. givit påtagligt bättre utbildningsresultat eller har den fysiska miljön spelat en underordnad roll i jämförelse med förändringarna av undervisningens innehåll och metoder? Det har såvitt oss är bekant inte genomförts en samlad och omfattande utvärdering av effekterna från en förändring innan man påbörjat nästa. Detta kan ha fört med sig att problem och misstag följt med och kanske onödigtvis förstorats. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen hemställer om en samlad utvärdering av huruvida de på skolans område genomförda förändringarna givit de väntade positiva effekterna. HANS NYHAGE (m) () () () PER STENMARCK (m)
mot · G3021694 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1694 av m. fl. om statsbidrag till konsumentkooperationens studieverksamhet De konsumentkooperativa organisationerna HSB, KF, OK och har tillsammans över 3 miljoner medlemmar inom drygt 4 000 olika föreningsenheter. Inom organisationerna finns över 50 000 medlemmar som är förtroendevalda på olika nivåer och som har det direkta ansvaret för föreningarnas skötsel och förvaltning. För de konsumentkooperativa organisationerna med deras demokratiska arbetsformer har utbildningsfrågorna en central betydelse. Det är viktigt att medlemmarna ges information om organisationens verksamhet och om skötseln och förvaltningen av den egna föreningen och att de på olika sätt stimuleras att aktivt delta i organisationens verksamhet. De förtroendevalda, som är medlemmarnas ombud, har att bestämma målen för verksamheten och fastlägga vilka medel som skall användas i densamma. De måste ha en god utbildning för de speciella funktioner de har i olika organisationsled. För de konsumentkooperativa organisationerna har det alltid varit av största vikt att varje medlem kan erhålla en sådan utbildning att han eller hon har möjlighet att åta sig uppdrag i organisationen. De ovan nämnda organisationerna har därför bedrivit en omfattande studie- och utbildningsverksamhet. Både KF och HSB har egna skolor, resp. HSB-skolan. Något statsbidrag utgår f. n. inte för de konsumentkooperativa organisationernas centrala kursverksamhet för medlemmar och förtroendevalda. Enligt vår mening utgör de konsumentkooperativa organisationernas utbildningsverksamhet ett viktigt led i en allmän strävan att demokratisera samhälle och näringsliv. /71 utgår statsbidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet samt till bl. a. och till Yrkesfiskarnas riksorganisation. Det bidrag som vi nu föreslår utgå till de konsumentkooperativa organisationernas centrala kursverksamhet menar vi bör få samma utformning som stödet till löntagarorganisationerna m. fl. för motsvarande verksamhet. 1 1979/80. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs att beslutar anhålla att regeringen framlägger förslag om statsbidrag till de konsumentkooperativa organisationernas kursverksamhet. () ()
mot · G3021696 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80:1696 av m. fl. om medelstilldelningen till regionstyrelserna för högskolan Med anledning av motion till föregående års riksdag angående medelstilldelningen till regionstyrelserna (1978/79:1880) anförde utbildningsutskottet i sitt betänkande 1978/79:22 beträffande anslaget D 2 Universitets- och höskoleämbetet: Utredningar m. m. att UHÄ vid sin prövning av hur till ämbetsverket ställda medel lämpligast skall disponeras i sedvanlig ordning söker tillgodose även berättigade önskemål som framförs av regionstyrelse. UHÄ har därefter i sin anslagsframställning för /81 i enlighet med regionstyrelsernas anslagsframställning föreslagit att regionstyrelserna under anslaget D 3 tillförs medel för utredningsverksamhet. UHÄ underströk att långsiktiga planering försvåras eller blir mindre effektiv genom att särskilda medel för detta saknas. Sedan beslutet om inrättandet av regionstyrelserna och beslut för /78 (UbU 1976/77:20, rskr 1976/77:246) har inga andra förändringar gjorts för anslaget D 3 än sådana av automatisk natur. Regeringen föreslår nu en sammanlagd besparing på . högre än vad UHÄ föreslagit. Besparingen för UHÄ är . mindre än vad ämbetet föreslagit. Härtill kommer att regeringen inte följt UHÄ:s förslag om att tilldela regionstyrelsernas medel för utredningar. Det är uppenbart att det blir allt svårare för regionstyrelserna att fullgöra sina uppgifter enligt instruktionen och att svara mot de förväntningar som inte minst regeringen ställer på styrelserna när det gäller den långsiktiga planeringen. Den besparing som gjorts i kombination med uteblivna ökade rörliga resurser för att kunna fylla de planerande och samordnande uppgifterna drabbar självfallet en liten myndighet som väsentligt hårdare än t. ex. UHÄ. Universitets- och högskoleämbetet disponerar ett särskilt anslag (D 2) för utredningar m. m. Från detta anslag bestrids lönekostnader för experter och tillfällig personal och andra kostnader som hänger samman med utredningar inom UHÄ:s verksamhetsområde. För att främja förnyelsen inom högskolan samt för att skapa beredskap inför nya utbildningsbehov inom sektorerna finns medel upptagna under anslagsposten D 34 Forskning och utvecklingsarbete för högskolan. Inom ramen för detta sistnämnda anslag bedrivs bl. a. planeringsprojekt av de olika planeringsberedningarna. Mot bakgrund av vad föredragande statsråd anfört om rollfördelningen mellan UHÄ och regionstyrelserna för den fortsatta planeringen av utbildningen och med hänsyn till uttalanden av föregående års bör regeringen i regleringsbrev av föreslagna medel till UHÄ under D 2 ge regionstyrelserna rätt att disponera . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om regionstyrelsernas rätt till disposition av . inom ramen för anslaget D 2. () ()
mot · G3021699 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1699 av och om ökad utbildning av teckenspråkstolkar Tillgången på tolkar för döva och dövblinda är katastrofalt otillräcklig. Många döva lever i en långt värre isolering än som skulle behövas om tolkar fanns att tillgå för åtminstone de allra mest angelägna uppgifterna. Brist på tolkhjälp hindrar döva att uträtta viktiga ärenden hos myndigheter. I domstolarna händer det inte sällan att förhandlingar med döva som parter eller vittnen måste inställas eller uppskjutas därför att tolk saknas. T. o. m. i har det inträffat att döva ledamöter inte kunnat delta i rådets sammanträden därför att tolk inte kunnat anskaffas. Sjukvårdshuvudmännen torde inte vara ovilliga att satsa betydande resurser på utbyggnad av tolktjänsten. Handikappinstutet har, efter utredning, utarbetat en plan - antagen av institutets styrelse - för en mycket betydande sådan utbyggnad. Men ingenting kan ske så länge det inte finns tillgång till utbildade tolkar. Redan med tolktjänstens nuvarande omfattning utannonseras tolktjänster hos landsting och vid skolor gång på gång utan att någon sökande anmäler sig. överlämnade () till regeringen förslag till utbildning av tolkar för dövblinda och döva samt taltolkar och tolkutbildare. Planen hade utarbetats i nära samråd med berörda handikapporganisationer och myndigheter. SÖ betonade starkt att bristen på tolkar var så svår, att den föreslagna utbildningen inte kunde vänta. Det enda som därefter hänt är att i budgeten /80 medel avsattes för viss utbildning av dövblindtolkar. Otvivelaktigt finns det ännu många angelägna uppgifter att ta itu med på handikappområdet, och klart är att allt inte kan göras på en gång. Men det är också klart att frågan om tolkutbildningen förtjänar den allra högsta prioritet. Tolkbristen har blivit en flaskhals som bromsar eller förhindrar utvecklingen även på många andra områden mot bättre förhållanden för en stor och hårt drabbad grupp av handikappade. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos regeringen anhåller om omedelbara åtgärder för utbildning av teckenspråkstolkar och tolkutbildare enligt av avlämnat förslag. () ()
mot · G3021700 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1700 i är en nära anläggning som det är angeläget att bevara och utveckla som botanisk trädgård och en grön oas till nytta och nöje för en bred allmänhet. Anläggningen är enligt mångas bedömning ganska nersliten, men området erbjuder stora utvecklingsmöjligheter. Behovet av en anläggning av detta slag i som landets huvudstad är klart dokumenterat. Behovet har ökat under de år som gått. Anläggningens fortsatta existens och utvecklingsmöjligheter är dock osäkra, och formerna för anläggningens drift är komplicerade. Som huvudman för anläggningen står , och flera donationer finns knutna till trädgårdsanläggningen. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär att överläggningar kommer till stånd med närmast berörda intressen i syfte att skapa ökade förutsättningar för fortbestånd och utveckling.
mot · G3021701 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1701 av och om inrättande av en professur i skeppsergonomi På de flesta arbetsområden sker en snabb utveckling av tekniken. En del av dessa arbetsområden är mer drabbade av olyckor än andra, och genomgående där är att det brister i anpassningen av tekniken till människan. Området ergonomi brukar definieras som anpassning av teknik, miljö och teknologiska system till människan och hennes förutsättningar och behov. finner vi att en av de kanske allra svåraste arbetsmiljöerna är den ombord på fartyg. Sjukdoms-, olycksfalls- och dödlighetsfrekvensen bland de ombordanställda är i allmänhet större än den för motsvarande åldrar i land. Svårigheterna för människan till sjöss och riskerna för sjöolyckor beror i många fall på en bristande anpassning av tekniken och de teknologiska systemen inom sjöfarten till människan som arbetar där. Som exempel på avsnitt som är speciellt viktiga för forskningen på sjöfartens område kan anges: forskning om verkningarna av luftföroreningar och andra kemiska faktorer ombord på fartyg, forsknig om buller och vibrationer, forskning om kontrollrum i maskin och om ergonomiska faktorer som arbetsbelastningar vid service, underhåll och reparationer, forskning om de olika formerna av psykosociala förhållanden ombord på fartyg, lay-out och utformning av bostäder och fritidsutrymmen samt skiftproblematiken i samband med olika avlöningssystem. Sedan SSF (Stiftelsen skeppsforskning) har upphört med sin verksamhet har det blivit ännu mer väsentligt att få till stånd någon form av organiserad arbetsmiljöforskning inom sjöfarten. har dock ingen ersättning för SSF kommit till stånd. Vissa försök görs dock av i samverkan med STU. Allt var arbetsmiljö, sjösäkerhetsergonomi och liknande heter har helt försvunnit. Med tanke på de mycket stora arbetsmiljöproblem som föreligger inom sjöfarten, fisket och havsteknikens område i allmänhet samt med tanke på de mycket stora olycks- och miljörisker som föreligger och där den mänskliga faktorn spelar en mycket viktig roll är det högst beklagligt att vi inte här i landet kan ha någon organiserad forskning inom området. Vid utformning av exempelvis farledsinformationssystem, system för säker hantering och transport av farligt gods och liknande, är den mänskliga faktorn mycket viktig, och system som utformas utan hänsyn till människan riskerar lätt att misslyckas. Då det i den svenska sjöfarten finns stora uppgifter när det gäller att utveckla, anpassa och styra den tekniska utvecklingen av system och komponenter till människans naturliga behov och förutsättningar, växer kraven på inrättandet av en professur i skeppsergonomi. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär prövning om inrättande av en professur i skeppsergonomi. () ()