mot · G302175 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:175 av m. fl. om ändrade bestämmelser för svensk vapenexport, m. m. Historien om den svenska vapenexporten är ett beklämmande aktstycke. Gång på gång har det visat sig att svenska vapentillverkare och vapenleverantörer, såväl statliga som privata, har varit inblandade i affärer som egentligen inte varit tillåtna enligt de bestämmelser som skall gälla för svensk vapenexport. Trots detta har transaktionerna som regel godkänts av den statliga myndigheten, , underställd . Handelsministrar i olika regeringar, såväl socialdemokratiska som borgerliga, har fått stiga fram och försöka göra de vanliga bortförklaringarna, ofta pinsamt medvetna om att svenska vapen än en gång hamnat på ett ställe där man helst inte velat se dem. Som kommunisterna åtskilliga gånger påpekat uppstår dessa situationer på grund av de orimliga förutsättningar som försöker uppfylla när det gäller vapenexport. Man kan förenklat säga att det är två huvudförutsättningar: behöver upprätthålla en viss vapenexport för att vår vapenindustri skall kunna hållas i gång och producera vapen till vårt eget försvar. Det ger oss möjlighet att hänga med i den tekniska utvecklingen och chans till att både ge och få teknisk information. De svenska vapen som säljs skall inte få komma till användning. Bestämmelserna är så utformade att om så sker skall exporten till det aktuella området avbrytas. Den första förutsättningen kan förkastas av moraliska, pacifistiska argument. skall inte bidra till upprustningen i världen vare sig det gäller den ena eller den andra parten i en konflikt. Det är en radikal och enkel ståndpunkt som, om den tillämpades, skulle befria och svenska regeringar från alla konflikter inom det här området. är det en förenkling av problemet, eftersom vapen enbart är en del av den kapacitet och de produktionsresurser som satsas på rustningar. Om man vidgar begreppet till krigsmateriel i allmänhet faller stora delar av verkstadsindustri inom detta område. Det gäller framför allt fordon, elektronik och maskindelar som t. ex. kullager. Om , av ekonomiska skäl och för att bibehålla en viss handlingsfrihet på vapenområdet för att möjliggöra ett nationellt försvar, också i fortsättningen skall ha en export av vapen måste därför bestämmelserna för den få en helt annan utformning. De bör också vara mycket restriktiva och vapenexporten får inte betraktas som vilken export som helst som ger lättvunna förbättringar i betalningsbalansen. Utvecklingen på det området ger anledning till skärpt uppmärksamhet som skall visas nedan. Vilka regler skall gälla för svensk vapenexport? Allra först måste de nuvarande tankegångarna som de kommer till uttryck i den andra förutsättningen helt omprövas. Det är naivt att försöka utforma bestämmelser för vapenexport som förutsätter att vapnen inte skall få användas. De kommer till användning, och vpk har tidigare påpekat att de framför allt kommer till användning i stater och av regimer vars politik har all anledning att fördöma. Med den utformning som de nuvarande bestämmelserna har är detta oundvikligt. Bedömningarna och värderingarna av vilka stater och rörelser som skall få köpa vapen bör i stället grundas på resp. staters inre system. Om vapnen är avsedda för att undertrycka det egna folket bör inte någon svensk export beviljas. Vpk har också tidigare hävdat att folk som kämpar för sin frihet mot inre eller yttre förtryck bör få köpa svenska vapen. Detta krav kvarstår. Under dessa förutsättningar blir det politiska bedömningar som avgör vem eller vilka som får köpa svenska vapen. Det är inte märkvärdigare än de bedömningar som görs när det gäller det svenska biståndet, som vpk också påpekat tidigare. Olika regeringar kan då göra olika bedömningar av vart den svenska vapenexporten skall gå, men det blir en öppen politisk debatt och en klar politisk ansvarighet. Den nu sittande vapenexportutredningen bör få tilläggsdirektiv att utforma nya bestämmelser med detta innehåll. är det tydligt att under de borgerliga regeringarna kraftigt trappat upp exporten av vapen. Det är lika klart att denna ökade kvantitet inte på något sätt har styrts till områden eller stater som vi kan förvänta skall föra någon progressiv politik. Exemplet får räcka. Före omvälvningen i det landet var det föremål för stor uppmärksamhet och stora satsningar av t. ex. . Ökningen av den svenska vapenexporten måste stoppas. Motivet för vapenexporten är inte enbart att säkerställa egen handlingsfrihet, vilket kan accepteras, utan är alltmer att ge exportinkomster och ökade profiter åt den svenska rustningsindustrin. Några siffror ur handelsstatistiken kan räcka som bevis. Om man nöjer sig med de tre huvudgrupperna, militära vapen, delar till vapen och ammunition till vapen så har utvecklingen varit följande: 156 298 Tusen kr. Även om en viss inflationseffekt medräknas är det en anmärkningsvärd ökning, som klart skiljer sig från tidigare perioder. Då fanns en stabil nivå och vissa år minskningar i värdet av vapenexporten. Det bör klart sägas ifrån att inte får etablera sig som någon storleverantör på den internatio För att möjliggöra en effektiv kontroll av vapenhandeln och de svenska rustningsföretagens verksamhet är det nödvändigt att denna verksamhet ställs under samhällets kontroll. Företag som till stor del tillverkar krigsmateriel bör förstatligas. Med hänvisning till det ovan framförda föreslås *Se även motion 1979/80:176. 1. att hos regeringen hemställer om att den sittande vapenexportutredningen får tilläggsdirektiv enligt i motionen framförda synpunkter, 2. att uttalar att ökningen av den svenska vapenexporten måste hejdas. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)