mot · G3021465 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1465 av m. fl. De socialdemokratiska riksdagsledamöterna från har i motioner till utförligt beskrivit arbetsmarknadssituationen i och föreslagit åtgärder i syfte att öka sysselsättningen. I motioner till föregående års riksdag påvisades hurusom andelen industrisysselsatta i minskat från 1 109 000 anställda 1970 till 1 , dvs. en minskning på . Inte mindre än ca 1/3 av denna nedgång föll på . Där utgjorde andelen industrisysselsatta 103 1970 medan siffran var 91 000, en minskning med 12 . Ingenting tyder f. n. på någon förbättring i förhållande till landet i övrigt av nämnda situation. Framtidsutsikterna i denna del av landet har ytterligare förmörkats. Arbetsmarknadsläget i och län framgår av följande statistik: Placerade i arbetsmarknadspol. träning, arb. Lediga platser, mer än 10 dagars varaktighet Det fanns alltså inte mindre än 25 000 som var arbetslösa eller föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i de båda länen. Härtill kan anföras att av de arbetslösa är ungdomar och kvinnor, samt och/eller handikappade. Invandrargruppens sysselsättning har även kraftigt försämrats , speciellt bland ungdomar och kvinnor. Arbetslösheten för denna grupp ligger på ca 15 procent i Mamlöhus län. Antalet arbetslösa med mer än 3 månaders arbetslöshetstid ökar och var av arbetslösheten. Varvens och gummiindustrins (Tretorn) framtid är oviss, men enligt planer som framlagts av företrädare för varvs- och gummiindustrin är det fråga om upp emot 10 000 jobb som är på väg att gå förlorade bara i . Vi kräver därför att särskilda åtgärder vidtas för att förbättra sysselsättningsläget i . Samordnad sysselsättningsplanering för Skäne I det planeringsarbete som bedrivits såväl på riksplanet som regionalt och lokalt, har det alltmer kommit att framstå som angeläget att samordna de sysselsättningspolitiska åtgärderna med exempelvis trafikoch bebyggelseplanering. Arbetsresornas btydelse för individen när det gäller att få och behålla ett arbete får inte underskattas. Det är därför nödvändigt att planeringsarbetet på detta område vidgas och fördjupas. En fortsatt sysselsättningsplanering bör behandla som en enhetlig arbetsmarknad. Det är inte rimligt att arbeta efter länsgränserna, vilket exemplet visar. Däri ingår kommunerna i och och i län. Det samarbete som länsstyrelserna i etablerat bl. a. när det gäller länsplaneringen bör därför byggas ut. SKåne har unika fördelar med sin närhet till de stora exportmarknaderna på kontinenten. Även landets näringsliv i övrigt kan dra fördelar av detta. Det krävs emellertid bl. a. samordnade statliga och kommunala insatser för att utveckla kommunikationerna med kontinenten och försöken att nyetablera och förmå industrier med lämplig exportinriktning att etablera filialer. Kontinenttrafikens utveckling har betydelse för turismen i . Branschen är f. n. svagt utvecklad och har närmast karaktären av genomgångsstation. För att locka turisterna till längre eller kortare uppehåll i krävs helt andra och mer omfattande satsningar på olika former av turistanläggningar, på marknadsföring och information än vad branschen orkar med. Bristerna beträffande statliga riktlinjer för turisttrafiken och statliga stödåtgärder måste därför avhjälpas. För näringslivets - framför allt småföretagens - utveckling krävs en fortsatt satsning och bl. a. ett utbyggt samarbete mellan de båda Syftet skall vara att skapa gynnsamma förutsättningar för i första hand befintliga företag genom att stimulera utbyggnader men även att stödja nyetableringar. Vi vill här också peka på behovet av ett utvecklat samspel mellan forskningen och den mindre industrin. Länens utvecklingsfonder bör ges möjligheter att gå in och stödja intressanta utvecklingsprojekt redan på forskningsstadiet. En av nycklarna till framtida industrisatsningar i finns inom Lunds universitets tekniska fakultet. Samspelet mellan industriell verksamhet och teknisk forskning och utbildning är av utomordentligt stor betydelse för den industriella utvecklingen, för näringslivets konkurrenskraft (möjligheterna att utveckla helt unika produkter), och därmed för sysselsättningen. Den svaga resursutvecklingen vid tekniska fakulteten har emellertid avsevärt försvårat möjligheterna för att spela den centrala roll för näringslivets utveckling i som det bör göra. Tryggad energiförsörjning är en förutsättning för en utbyggd industrisysselsättning med exportiririktning. Det är därför nödvändigt att regeringen klart tar sitt ansvar för detta och utnyttjar alla möjligheter som finns för att åstadkomma en trygg och säker energiförsörjning. Utredningar utförda av visar att Västskåne, ett minimerat Sydgasområde, skulle kunna utgöra ett lämpligt introduktionsområde för naturgasanvändning. Ur såväl energi-, miljö- som sysselsättningsskäl är det angeläget att siktet för naturgasanvändning ställs in . Förutsättningen för ett samarbete på gasområdet mellan , och måste därför skyndsamt prövas av regeringen. De arbetsmarknadspolitiska medlen måste bättre anpassas till behov. Arbetsförmedlingens utbyggnad av lokalkontor och personalresurser måste forceras i detta läge. har tilldelats mindre resurser än de andra storstadslänen till arbetsförmedlingen. Ungdomsarbetslösheten är speciellt besvärlig och inslaget av socialt handikappade ungdomar ökar. Att skapa bättre arbete för ungdomar fordrar ökade personalresurser och utbyggda utbildningsmöjligheter, exempelvis via yrkesinriktad utbildning hos hantverks- och småföretag samt inom verkstads- och byggnadsindustrin. Lärlingsutbildning torde vara särskilt lämpligt för socialt handikappade och skoltrötta ungdomar. Kvinnorna har stått för av arbetslösheten . Brist på barnomsorgsplatser, den allmänna kvinnosituationen och könstänkande i rekryteringen är hinder för kvinnorna att få arbete. Viktigt är att arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbeten och övriga arbetsmarknadspolitiska åtgärder görs mera åtkomliga för kvinnorna. Invandrarnas arbetslöshet är högre än svenskarnas och har tenderat att öka. Detta drabbar främst invandrarkvinnorna och ungdomarna. Permanentas denna situation kan den komma att leda till svåra sociala problem och motsättningar. Här är det viktigast att kraftfulla åtgärder sätts in i samarbete mellan kommunerna och arbetsförmedlingen och i samverkan med invandrarnas organisationer. Detta fordrar nya resurser och försöksverksamhet. kommun kan här vara en bra provkommun för olika sysselsättnings-, sociala- och utbildningsprojekt. Det kan inte nog understrykas att de arbetsinsatser som behövs i form av personalresurser till arbetsförmedlingen för att bereda handikappade arbete, kraftigt har underskattats av statsmakten vid tilldelningen av personal till arbetsförmedlingen. Menar regeringen allvar med sina deklarationer om att bereda handikappade och äldre arbete så måste arbetsförmedlingens personalresurser kraftigt förstärkas. För att klara den fulla sysselsättningen krävs det att en fortlöpande översiktlig planering av sysselsättningen sker och att den sker genom ett samspel mellan länsstyrelse, länsarbetsnämnd och kommunerna, byggt bl. a. på den kommunala sysselsättningsplaneringen. Genom detta samarbete kan många av de ovan nämnda gruppernas sysselsättning förbättras. De redovisade uppgifterna om sysselsättningsutvecklingen i visar klart att den nuvarande stödområdesindelningen är ett alltför trubbigt instrument när det gäller att avgöra behovet av regionalpolitiska insatser. Enligt vår uppfattning måste de sysselsättningssvaga regionerna i få tillgång till samma lokaliseringspolitiska stöd som i stödområdet. har velat ersätta den nuvarande stela stödområdesindelningen med ett system som tar större hänsyn till behoven i sysselsättningssvaga regioner i olika delar av landet och som mer än tidigare tar hänsyn till behovet av insatser. Det är för vidkommande angeläget att ett sådant förslag kan förverkligas. Det lokaliseringspolitiska stödet börinriktas mot de mest utvecklingsbara näringsgrenarna i , t. ex. verkstads-, livsmedels-, den kemiska och den elektrotekniska industrin. Sysselsättningen inom industrin måste byggas ut och förstärkas, för att dels ersätta nedläggningar men även för att bära upp och möjliggöra den offentliga sektorns tillväxt. Den statliga industrisektorn har stått för en proportionellt sett stor andel av nyetableringar och sysselsättningsökning. Den statliga industrisysselsättningen har också viktiga regionalpolitiska uppgifter. Med hänvisning till uppgifterna om sysselsättningsutvecklingen skulle en satsning på statlig industri också i vara befogad. Som tidigare framhållits borde man då i första hand se till möjligheterna att utnyttja de fördelar som närheten till kontinentens exportmarknader kan utgöra vid vissa typer av etableringar. En kartläggning av möjligheterna att utnyttja existerande naturresurser inom landskapet, t. ex. alunskiffer, med hänsyn till påverkan på den yttre miljön, bör genomföras. Enligt vår mening bör centrala myndigheter ta positiv ställning till Boliden AB:s ansökan om undersökning för utvinning av m. m. i kommun. I ett långsiktigt perspektiv är det nödvändigt att också liksom i stort sett alla andra delar av landet får del av den centrala förvaltningen. Här finns både behov och bättre förutsättningar än på många andra håll för statlig verksamhet, bl. a. med tanke på regionens utbildningsmöjligheter som ger god tillgång till välutbildad arbetskraft. All erfarenhet visar att det är storstadsområdena som genererar utvecklingen inom stora, angränsande områden, och att om denna dynamiska utveckling stagnerar eller avbryts, då drabbas hela regionen av stagnation och tillbakagång. Att den totala sysselsättningen i de flesta fall har utvecklats positivt inom landets storstadsområden är inget skäl för att negligera sysselsättningsproblemen på vare sig kort eller lång sikt. Statsmakterna bör ägna stor uppmärksamhet åt de av oss i motionen tidigare påtalade tendenserna som gör sig gällande inom storstadsområdenas arbetsmarknader och lägga fram förslag till sysselsättningspolitiska program även för dessa områden. Som framgår av den bild som här tecknats av den aktuella sysselsättningssituationen i är situationen synnerligen oroande. Därtill kommer ovisshet , inte minst när det gäller varvsindustrin, gummi industrin och vissa andra delar av industriell verksamhet i . Vi har i motioner vid tidigare riksdagar beskrivit hur en allt kärvare arbetsmarknadssituation håller på att rasera förutsättningarna för en tillfredsställande sysselsättning. Läget tar sig nu uttryck i arbetslöshetstal av en omfattning som måste kräva en särskild uppmärksamhet av regeringen och . I en särskild motion har några av oss påkallat särskilda åtgärder för att möta aktuella problem. Därvid har vi förutsatt statlig medverkan till särskilda delegationer i vartdera länet. Med hänsyn till de mera långsiktiga problemen men också för en motiverad samordning av mera näraliggande insatser vill vi emellertid föreslå att regeringen, så som skett för vidkommande, tillsätter en särskild kommitté med högst åtta ledamöter med uppgift att överväga de samordnande åtgärder inom i dess helhet som kan erfordras för att förbättra sysselsättningen . Till denna kommitté bör knytas två särskilda arbetsgrupper - en från vartdera länet - med uppgift att inventera och behandla de aktuella sysselsättningsfrågorna. Dessa två arbetsgrupper kan med fördel utgöras av de två särskilda delegationer som tidigare nämnts. Därmed nås också en lösning i överensstämmelse med vad som tillämpats i där en arbetsgrupp på högst nio ledamöter utsetts. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen anhåller om att det inrättas en särskild näringslivskommitté för jämte länsvisa arbetsgrupper samt ger regeringen till känna vad som i övrigt anförts i motionen angående sysselsättningen i . HANS () i P. O. () () () () () () () ()