mot · G3022007 · 1980-04-23 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:156 om medelstillskott till Dataindustrin i har ett starkt utlandsberoende. Därtill är det mäktiga kapitalintressen inom landet som har ett avgörande inflytande. Multinationella företag har lagt beslag på stora delar av marknaden. Spekulationsintressen inom landet använder dataindustrin i ett spel om profiterna. Dessa faktiska omständigheter ligger bakom de problem som redovisas i propositionen om medelstillskott till Datasaab. Det samarbete mellan staten och på dataområdet som etablerades har framför allt två allvarliga brister. För det första saknas en målmedveten politik för statens medverkan. För det andra styrs utvecklingen av privata kapitalintressen. Detta i förening med ledningsproblem har medverkat till att Datasaab, som blev resultatet av denna samverkan, inte förmått hävda sig på marknaden. Med anledning av propositionen 1977/78:17 om samarbete mellan staten och kritiserade kommunisterna i motion 1977/ 78:62 bristerna i underlaget för beslut. Sålunda var materialet från den företagna undersökningen hemligstämplat, och möjligheter att företa en bedömning av förutsättningarna och konsekvenserna av regeringens förslag begränsades därmed på ett allvarligt sätt. Vi begärde förslag om den svenska dataindustrins organisering och att förutsättningarna för ett förstatligande därvid borde beaktas liksom att personalens anställningstrygghet garanterades. Den tid som gått har tyvärr inte lett till att Datasaab utvecklats på ett tillfredsställande sätt. Orsakerna kan vara många. Utöver det problem vi inledningsvis pekat på finns också embargopolitik som en negativ faktor. I propositionen omnämns att exporten till av flygtrafikledningssystem härigenom försvårats. De faktiska omständigheterna när det gäller åtgärder för att påtvinga den svenska industrin sin vilja döljs dock av hemligstämpel hos företaget. Det är anmärkningsvärt att inte regeringen klart redovisar vilka åtgärder man vidtagit för att hävda rätten för vårt land att bedriva handel utifrån våra intressen och för att avvisa påtryckningarna från . Till de omständigheter som kan ha hindrat en positiv utveckling för Datasaab hör ägande- och ledningsproblemen. visar inget större intresse för dataverksamheten och vill tydligen helst göra sig av med denna. Styrelseordföranden , med näsa för profitgivande affärer, har inte dolt att han vill sälja Datasaab. Multinationella datajättar har nämnts som tänkbara spekulanter. Regeringen har heller inte förmått eller önskat motbevisa uppgifterna att försäljningsplanerna har dess stöd. Uppenbar risk finns att statliga pengar endast används för att göra företaget mer attraktivt för spekulanter. Den kritik som vi riktade mot propositionen 1977/78:17 när det gällde beslutsunderlaget är aktuell också beträffande propositionen 1979/80:156. Viktiga bitar fattas i redovisningen. Industriminister anförde i , när propositionen remitterades till utskott: 1 den mån det inte är fråga om kända fakta, som inte redovisats i propositionen, finns det anledning att lämna den redovisningen inför utskottet. Vidare beträffande det förhållandet att redovisningarna för dotterbolagen saknas: att det också är en sak som självfallet kommer upp vid utskottsbehandlingen. Detta sätt att redovisa material måste starkt kritiseras. Samtliga ledamöter måste ha tillgång till det material som ligger till grund för regeringens förslag för att kunna bedöma dessa. Det sätt varpå Datasaab skötts från början, både från regeringens och företagsledningens sida, har skapat stor osäkerhet och stark oro bland de anställda. De anställda är med all rätt oroliga för jobben. De kräver korten på bordet i fråga om försäljningsryktena. De vill ha klara planer och målsättningar för verksamheten. De vill ha arbetsro. Det finns ytterligare en viktig aspekt på denna fråga som bör beaktas. I domineras sysselsättningen starkt av militär verksamhet. Kraven på medveten satsning på civila produktionsalternativ har växt sig allt starkare. I dataindustrin har ett av flera behövliga alternativ kunnat skönjas. Detta borde tala för kraftfulla satsningar på Datasaab för att utveckla alternativ sysselsättning i stället för militär flygplanstillverkning. har dessa satsningar inte gjorts. Alla planer på att begränsa eller avveckla dataindustrins verksamhet står i strid med strävandena att skapa alternativ produktion i en kommun som domineras av militär verksamhet. Utan det medelstillskott till Datasaab på 37 milj. kr. som föreslås i propositionen skulle situationen ytterligare förvärras, varför vi biträder förslaget. saknas dock den målmedvetna satsning som är nödvändig. bör därför enligt vår mening inte enbart bevilja begärda medel, utan också kräva åtgärder som tryggar den framtida utvecklingen. I en till årets väckt motion (1979/80:1855) har kommunisterna tagit upp datapolitikens framtida inriktning. Beträffande dataindustrin begärs förstatligande av befintlig inhemsk dataindustri samt förslag som främjar en utveckling av produktion på elektronikområdet inom , utifrån förutsättningen att produktionen skall vara samhällsägd. Ett första steg i denna utveckling måste vara att samhället tar över hela ansvaret för Datasaab och att en utvecklingsplan tas fram för företaget. förutsättning för utvecklingsplanen måste vara att skapa trygghet i anställningen för den berörda personalen, en annan att minska vårt beroende av utländska tillverkare på dataområdet. bör därför i anslutning till propositionen uttala sig för denna inriktning. Att enbart bevilja begärda medel skulle vara att acceptera den bristande planmässighet som präglat det statliga engagemanget i dataindustrin. Med hänvisning till det anförda föreslås att med anledning av proposition 1979/80:156 beslutar 1. att hos regeringen hemställa om en plan för Datasaabs utveckling, 2. att hos regeringen hemställa om förslag rörande förstatligande av Datasaab. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)