mot · G3021957 · 1980-04-08 00:00:00 — Motion 1979/80:1957 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:124 om den centrala organisationen för rationalisering och ADB i statsförvaltningen I propositionen behandlas statskontorets verksamhet mot bakgrund av förslag från utredningen om central rationalisering och ADB (SOU 1979:72). Vi instämmer i stort i de överväganden och förslag som redovisas i propositionen. På några områden vill vi förorda en ändrad inriktning, resp. ändrade lösningar. De olika områdena behandlas nedan. I. Statskontorets övergripande mål I propositionen anges att målet för statskontorets verksamhet skall formuleras med utgångspunkt i den vidare definitionen av begreppet effektivitet som staten och arbetstagarorganisationerna kommit överens om i protokollet till medbestämmandeavtalet för det statliga arbetstagarområdet (MBA-S). Enligt propositionen medför den allmänekonomiska och statsfinansiella situationen att resurserna för rationalisering och administrativ utveckling i ökad grad torde få användas för att utreda och genomföra omfördelning av resurser inom och mellan olika verksamhetsområden liksom också minskad resursförbrukning för ett antal verksamheter. Huvuduppgiften för statskontoret anges då till: Huvuduppgiften för statskontoret bör vara att verka för rationalisering och administrativ utveckling av statsförvaltningen under god hushållning med tillgängliga resurser. I det nämnda avtalet definieras effektivitet på följande sätt: Med effektivitet avses att myndigheten når målen för sin verksamhet - under god hushållning med resurserna - med beaktande av service-, offentlighets- och rättssäkerhetskraven - och med beaktande av personalens behov av arbetstillfredsställelse, god arbetsmiljö, anställningstrygghet och möjligheter till medbestämmande och personlig utveckling. Definitionen ger ingen vägledning för att bedöma om de olika faktorerna har lika stor betydelse eller inte. Det får i stället avgöras i det enskilda fallet vilken avvägning som skall göras, t. ex. mellan att utveckla myndighetens verksamhet eller tillgodose servicekrav - om ett val mellan dessa faktorer kan vara aktuellt. MBA-S definition av effektivitet bör återspeglas i statskontorets instruktion, vilket bör ge regeringen till känna. Ett decentraliseringsmål i statskontorets instruktion Ett enigt konstitutionsutskott (KU 1978/79:35) uttalade i sitt av godkända betänkande följande (s. 9): Till skillnad mot statsrådet men i överensstämmelse med vad som förordas i utredningen (decentraliseringsutredningen, vårt förtydligande), flertalet remissyttranden och i båda motionerna (1978/79:2465 av m. fl., 1978/79:2468 av . vårt förtydligande) menar utskottet att ett lämpligt sätt att stimulera decentraliseringssträvandena inom statsförvaltningen är att skriva in ett decentraliseringsmål i olika författningar som styr arbetet i förvaltningen. I första hand bör bestämmelser skrivas in i allmänna verkstadgan och instruktionen för statskontoret. Dessa åtgärder kan enligt utskottets uppfattning vidtagas utan att ytterligare utredningar behöver avvaktas. Därutöver bör övervägas om liknande bestämmelser kan införas i förordningen om rationaliseringsverksamheten inom den civila statsförvaltningen och i instruktionen för andra statliga verk. I stället för att en sådan bestämmelse skrivs in i statskontorets instruktion förordar föredragande statsrådet att statsmakterna vid behov i uppdragen särskilt anger att utredningsarbetet skall inriktas mot att åstadkomma decentralisering. Det skulle göra statskontorets medverkan i decentraliseringssträvandena mer effektivt än ett generellt åliggande. En stor del av statskontorets verksamhet grundas inte på särskilda direktiv och då är det enligt vår uppfattning en väsentlig fördel för decentraliseringssträvandena om statskontoret har ett generellt åliggande att beakta dem. Självfallet kan det finnas utredningsprojekt vid statskontoret där den nya paragrafen inte är tillämplig. Då får statskontoret anmäla detta i anslutning till utredningsrapporter eller dylikt. Vi finner inte att något i sak ändrats sedan KU gjorde sitt uttalande och vidhåller att statskontorets instruktion skall kompletteras såsom KU uttalat. bör ge regeringen detta till känna. som utredde frågan (SOU 1978:52) föreslog följande tillägg i statskontorets instruktion: Vid rationaliseringsundersökningar skall statskontoret utarbeta och redovisa alternativ som avser decentralisering av befogenheter och resurser till regionala och lokala organ eller till kommuner, landstingskommuner och folkrörelser. Förslag om decentralisering till kommuner, landstingskommuner eller folkrörelser skall utarbetas efter samråd med berörda organ eller företrädare för dessa. Utan att nu ta ställning till den exakta ordalydelsen anser vi att det redovisade förslaget bör kunna vara en utgångspunkt för hur paragrafen skall formuleras. Med ett sådant tillägg till sin instruktion torde det finnas skäl för statskontoret att i sin normgivande och stödjande verksamhet (avsnitt 6.4 i 1* 1979180. 1979/80:124) utveckla bedömningsgrunder för decentralisering, inte minst i samband med ADB. a. kan statskontoret studera hur centrala ADB-system påverkat myndigheters och deras personals inflytande och insyn i de ADB-system de haft att använda, hur detta i sin tur påverkat myndigheternas effektivitet och förmåga att vidareutveckla sin verksamhet och sin service, hur fördelningen mellan centrala och regionala organ vad gäller kompetens och kunskaper påverkats m. m. I och med att decentraliseringsmålet nu är infört i allmänna verkstadgan torde olika myndigheter få anledning att efterlysa sådana bedömningsgrunder. Enligt vår uppfattning bör man kunna se förra -årets datapolitiska beslut som ett led att öka decentraliseringen av ADB. FiU 1978/79:34 instämde då i uttalanden i propositionen 1978/79:121 om systemutvecklingen och datordriftens organisation. Normalt bör sålunda ansvaret för ADB-verksamheten ligga hos den myndighet som ansvarar för verksamheten i övrigt. För datordriften bör eftersträvas att driften blir specifik för myndigheten (dedicering) och att en spridning av driftställena eftersträvas, inte minst i syfte att minska sårbarheten. Även detta uttalande bör kunna vara en utgångspunkt i statskontorets normgivande och stödjande verksamhet. I propositionen redovisas i stort hur anskaffning av ADB-utrustning tillgår. Myndigheter och andra organ som avser att anskaffa ADB-utrustning anmäler sina behov till statskontoret. Även sådana anskaffningar som beräknas ske i form av förhyrning skall anmälas. Efter prövning av myndigheternas redovisade behov av ADB-utrustning utarbetar statskontoret en anslagsframställning till regeringen. Den slutliga prövningen av de enskilda anskaffningarna sker dock först i samband med själva upphandlingen. Anskaffningar av utrustning som har ett värde överstigande . skall underställas regeringens prövning. I övrigt får statskontoret självt besluta om anskaffningen. beslut med anledning av propositionen 1978/79:121 (FiU 1978/79:34, rskr 1978/79:339) innebär att planeringen, styrningen och samordningen av ADB-användningen i statsförvaltningen skall förbättras. I fråga om anskaffning av ADB-utrustning medför den nuvarande ordningen en del viktiga nackdelar. Statskontoret redovisar en samlad anslagsframställning för kommande anskaffningar. För /81 beräknas medelsbehovet till 115 milj. kr. Med hänsyn till anslagsbehållningen beräknas anslagsbehovet till 46 milj. kr. för detta budgetår. har i detta sammanhang en mycket begränsad möjlighet att i praktiken pröva Erfarenheten visar att brukar anslå de medel som begärs. I många fall inleder sedan statskontoret upphandlingsarbete, utarbetar kravspecifikation, jämför anbud och upprättar avtal med en leverantör. Det slutliga beslutet om upphandlingen tas av regeringen i alla större upphandlingar. I det läget har regeringen sannolikt ofta begränsade möjligheter att fatta något annat beslut än att välja mellan ett par leverantörer. Att t. ex. uppskjuta beslutet om anskaffning eller helt avstå från detta torde vara svårt för regeringen med hänsyn till det offertarbete som olika leverantörer utfört m. m. Detta problem torde framför allt förekomma då anskaffningen är fristående och inte är ett led i en systemutredning - med ofta bättre tillgång till beslutsunderlag. För att komma till rätta med detta bör övervägas en form som innebär att statskontoret, innan offertfrågan skickas ut, begär regeringens godkännande på upphandlingen och därvid redovisar behovet av anskaffningen. Sådan prövning bör göras för investeringar som överstiger visst belopp eller är väsentliga av andra skäl. I den aviserade handläggnings- och beslutsordningen för statliga ADBinvesteringar bör bestämmelser av detta slag ingå. bör göra ett uttalande i denna riktning. De närmare detaljerna kan övervägas av organisationskommittén för statskontoret eller av utredningen om anskaffningen av ADB-utrustning (Dir. 1979:71). Föredraganden avser att inhämta regeringens bemyndigande att tillkalla en organisationskommitté för att mot bakgrund av förändringarna i verksamhetsinriktningen utreda och lämna förslag till programindelning och organisation för statskontoret. Strävan bör vara att statskontorets nya organisation kan tillämpas . I propositionen har tidigare utredningars förslag ändrats och organisationskommittén torde få relativt vida ramar för sin verksamhet men en kort utredningstid. Vi anser att kommittén skall få en parlamentarisk representation samt att utredningstiden utsträcks så att den nya organisationen avses gälla t. ex. från . Därmed bör kommitténs ledamöter få tid att genomföra det arbete som återstår. Självfallet bör kommitténs ordförande vara fristående från statskontoret. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att 1. statskontorets övergripande mål bör formuleras i nära anslutning till definitionen av effektivitet enligt , 2. decentralisering som mål bör skrivas in i statskontorets instruktion såsom redovisats i motionen, 3. sådana former bör införas vid anskaffning av ADB-utrustning att regeringen får tillfälle att för upphandlingar av viss betydelse pröva behovet av anskaffning innan offerter begärs in, 4. organisationskommittén för statskontorets organisation bör få en parlamentarisk representation samt att strävan bör vara att den nya organisationen kan tillämpas . () ()