mot · G3021868 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om översyn av det sociala bidragssystemet Alla människor måste tillerkännas en ekonomisk grundtrygghet. Detta kan synas vara en självklarhet i ett samhälle som uppnått en så hög grad av ekonomiskt välstånd som det svenska. är det dock så att vårt sociala bidragssystem är ofullständigt. Många ställs i svåra situationer utan ett tillräckligt stöd från samhällets sida. Det sociala bidragssystemet är så komplicerat och svåröverskådligt att många inte längre har någon möjlighet att på egen hand överblicka sina rättigheter eller kontrollera om gjorda utbetalningar är korrekta. Den sammantagna effekten av olika bidragssystem och av samhällets skatter och avgifter blir ibland sådan att många upplever sig orättvist behandlade. Det är också svårt att hålla reda på alla bidragsformer och de olika regler som gäller. Många har inte känt till vilka rättigheter de haft och, trots att de varit berättigade till stöd, blivit utan. har några kunnat tillskansa sig förmåner utöver vad som varit lagstiftarens mening. Det nuvarande sociala bidragssystemet måste därför utvärderas och ses över. Man bör eftersträva största möjliga samordning och förenkling så att systemet blir heltäckande och fungerar för alla människor i skilda situationer. har under en följd av år i partimotioner krävt att frågan om en grundlig reformering av det nuvarande bidragssystemet skulle utredas. 1972 tillsattes socialpolitiska bidragsutredningen för att göra en kartläggning av det socialpolitiska bidragssystemet i syfte att undersöka vilka brister som finns i avseende på samordningen av de olika bidragsformerna. När denna utredning avslutat sitt arbete tillsatte regeringen, så som begärt och utskottet uttalat sig för, en parlamentarisk utredning om samordningsfrågor i det socialpolitiska bidragssystemet. Denna utredning skall enligt direktiven undersöka vilka förbättringar i samordningsavseende som kan genomföras inom ramen för befintliga bidragsformer och för dessa fastlagda principer i fråga om bidragens inriktning och omfattning. Arbetet med en sådan översyn av gällande bestämmelser bör bedrivas med utgångspunkt i den totala resursfördelning och den huvudsakliga fördelning mellan olika områden som är fastställda av statsmakterna. Målsättningen för översynen bör vara att kartlägga hur långt det socialpolitiska bidragssystemet kan samordnas i en allmän socialförsäk Socialpolitiska samordningsutredningen väntas komma med sitt slutbetänkande. Vårt nuvarande sociala bidragssystem har byggts upp efter hand, och har skilda principer legat till grund för utformningen av systemets olika delar. De viktigaste av dessa principer brukar benämnas grundtrygghetsprincipen och standardtrygghetsprincipen (eller inkomstbortfallsprincipen). Inom svensk socialpolitik har tyngdpunkten under olika skeden legat på endera av dessa principer. Det reformarbete som till att börja med gick ut på att tillgodose behoven av grundtrygghet (t. ex. barnbidrag, folkpension) inriktades på att bygga upp system som syftade till att tillförsäkra medborgarna ersättning, som möjliggjorde oförändrad standard vid inkomstbortfall (t. ex. ATP, den allmänna sjukförsäkringen). Principen för standardtrygghetssystemen leder till att den som uppnått en hög inkomst kan bevara denna vid sjukdom, arbetslöshet och efter pensioneringen. Den däremot som alltid levt under sämre ekonomiska förhållanden får fortsätta med detta. om reformer genomförts för att förbättra medborgarnas grundtrygghet, exempelvis pensionstillskotten, tandvårdsförsäkringen och den enhetliga patientavgiften vid läkarbesök, anser vi att grundtrygghetstanken i alltför stor utsträckning fått stå tillbaka för standardtrygghetsreformer. Vid utformningen av nya sociala bidragssystem bör man inte bygga på standardtrygghetsprincipen. 1 stället måste huvuddelen av samhällets resurser för ekonomiska stödåtgärder användas för att skapa ett heltäckande grundtrygghetssystem. Samhällets strävan att åstadkomma en ekonomisk utjämning måste i huvudsak förverkligas genom att alla som så önskar kan få ett arbete samt genom lönesättningen och skattesystemets utformning. Så länge löneklyftorna på arbetsmarknaden är stora och inte alla kan beredas arbete, måste man med sociala reformer bidra till att skapa en ekonomisk grundtrygghet genom att lyfta upp dem som har det sämst. Det är därvid särskilt angeläget att ge ett ordentligt stöd till barnfamiljerna. Familje- och skattelagar liksom reglerna inom socialförsäkringssystemet bör utgå från att alla vuxna människor skall vara ekonomiskt självständiga individer, som för sin försörjning inte skall behöva vara beroende av andra. Det sociala bidragssystemet är föremål för en kontinuerlig översyn. Bristen på samordning och helhetssyn gör att olika reformer riskerar att leda till nya brister och orättvisor i den sociala tryggheten. En reformering av det sociala bidragssystemet måste ha både ett långsiktigt och kortsiktigt perspektiv. Vad som framträder allt tydligare är att det långsiktiga perspektivet i stor utsträckning saknas. Enligt vår mening bör ha ett långsiktigt mål för reformeringen av det sociala bidragssystemet, vilket skall vara vägledande för det kortsiktiga och kontinuerliga reformarbetet av det sociala bidragssystemet. Ett sådant mål bör vara att det sociala bidragssystemet skall vara enkelt, rättvist och jämlikhetsskapande. Följande sex riktlinjer anser vi skall bilda utgångspunkten för den fortsatta reformeringen av det sociala bidragssystemet. o Systemet skall ge en grundtrygghet och vara så konstruerat att det stimulerar till att genom eget arbete klara sin försörjning. Eftersom detta också har ett nära samband med skattesystemets utformning måste man samordna skattesystemet med det sociala bidragssystemet, o Det sociala bidragssystemet bör vara så utformat att skattesystemet och lönesättningen bidrar till en jämnare fördelning av ekonomiska resurser. I detta sammanhang är det inte bara en fråga om utjämning mellan individer med olika inkomst utan det är också nödvändigt att åstadkomma en utjämning mellan barnfamiljer och icke barnfamiljer i samma inkomstläge o Samhället skall i situationer då man av olika skäl inte kan klara sin försörjning garantera alla en ekonomisk grundtrygghet, o Det ekonomiska bidragssystemet skall vara så enkelt och överskådligt att den enskilde individen kan överblicka det. o Systemet skall vara rättvist och jämlikhetsskapande. Stödet bör därför så långt det är möjligt vara likformigt, dvs, utgå efter samma princip oberoende av vilket skäl som föranlett stödbehovet, o Varje vuxen skall behandlas som en ekonomiskt självständig individ. Därigenom bidrar man till att skapa en större självständighet och ett ökat oberoende hos alla. regleras vissa ekonomiska stödformer i lagen om allmän försäkring. Därutöver finns flera andra lagar som reglerar rätten till stöd i olika situationer. Det är också olika instanser som prövar huruvida rätt till ekonomiskt stöd föreligger och som svarar för utbetalningen. Vi anser att man bör överväga att, som ett första steg mot ett bättre fungerande socialt bidragssystem, sammanföra alla regler om ekonomiskt stöd, som finns i lagen om allmän försäkring och flera andra lagar, till ett enhetligt bidragssystem. Som grund för lagen skall ligga allas rätt till arbete. En utgångspunkt för bidragssystemet skall vara att det ger alla en ekonomisk grundtrygghet, som täcker alla situationer då man inte kan försörja sig genom förvärvsarbete. Ett enhetligt bidragssystem enligt de principer vi förordar skulle göra det avsevärt enklare för alla att förstå de regler som gäller och att överblicka de ekonomiska konsekvenserna vid arbetslöshet, förändringar av civilstånd osv. Ett enkelt och rättvist bidragssystem bidrar till att öka såväl den ekonomiska som den psykiska tryggheten. Det är nödvändigt att det sociala bidragssystemet bygger på en helhetssyn. Den nuvarande uppdelningen av det ekonomiska stödet till barnfamiljerna på flera departement är med den utgångspunkten olycklig. Bostadstilläggen till barnfamiljer är en social stödåtgärd som kompletterar annat familjepolitiskt stöd som barnbidrag och föräldraförsäkring. Enligt vår uppfattning skulle det därför gå att bättre anlägga helhetssynen på stödet till barnfamiljerna, om bostadsbidragen till barnfamiljer överfördes från bostads- till . skulle därigenom kunna ske en sammanslagning av bostadsbidragen och barnbidragen till en stödform. Det bör även kunna övervägas att överföra studiestödet till elever från utbildnings- till , eftersom även dessa stödformer är en del av det socialpolitiska stödsystemet. Det politiska beslutsfattandet syftar ytterst till att öka medborgarnas välfärd. I takt med att det ekonomiska stödet utvidgades till allt fler grupper och garanterade en måttlig materiell standard, har välfärdsbegreppet kommit att vidgas till att avse en mängd andra faktorer än de rent ekonomiska. (LU), som arbetade , var det mest omfattande försöket att beskriva människors situation både utifrån rådande ekonomiska förhållanden och från ett antal olika levnadsnivåkomponenter som hälsa och vårdkonsumtion, sysselsättningoch arbetsplatsförhållanden, utbildning, ekonomiska resurser, politiska resurser, uppväxt- och familjeförhållanden, bostadsförhållanden, kostvanor samt fritid och rekreation. De mest påtagliga resultaten av LU:s omfattande arbete torde vara den statistikredovisning som växt fram för att välfärdsutvecklingen skall kunna följas med avseende på ett antal olika komponenter. () har byggt upp en omfattande statistikproduktion i form av undersökningarna rörande levnadsförhållanden (). Undersökningarna grundas främst på intervjuer och avser ett tiotal levnadsnivåkomponenter, nämligen utbildning, sysselsättning, ekonomi, boende, hälsa, fritid, sociala relationer, transporter och kommunikationer, trygghet och säkerhet samt genomför SCB också inkomstfördelningsundersökningar, där man kartlägger hushållens inkomster (HINK). Undersökningarna är en kombinerad enkät- och registerundersökning med tyngdpunkten förlagd till insamling från register. SCB genomför också hushållsbudgetundersökningarna (HBU). Undersökningarna sker genom intervjuer, varigenom olika hushållskategoriers konsumtionsstandard kartläggs. Inom SCB sker ett kontinuerligt utvecklingsarbetet, där man är i färd med att anpassa socialstatistiken till de nya krav som föranleds av socialutredningens krav och för att göra den till ett mer användbart medel i den sociala planeringen. Inom socialforskningsinstitutet () förekommer också utvecklingsarbete med avsikt att ta fram någon form av medborgarrapporter, som skall kunna bilda ett åskådligt underlag för samhällsdebatten och de politiska besluten. finns en omfattande statistikproduktion över välfärdsutvecklingen i samhället. Innehållet i och formen för den nuvarande välfärdsstatistiken har inneburit att den främst kommit till användning för olika myndigheters och forskningsorgans behov men fått en liten betydelse för samhällsdebatten och den politiska beslutsprocessen. Förklaringen härtill är att det inte finns någon utvecklad metod för att analysera resultaten av olika mätningar och föra dem vidare till beslutsfattarna, så att statistiken kan ligga till grund för politiska beslut. Möjligen kan SOFI:s förslag till social rapportering utvecklas till att fylla en sådan uppgift. Enligt vår uppfattning finns det anledning att öka kännedomen om välfärdsutvecklingen i samhället. brister det i underlaget för det politiska beslutsfattandet i vad gäller de samlade effekterna av löner, skatter, transfereringar och kapitaltillgångar, trots att det finns en omfattande > statistikproduktion att tillgå. Genom att skatte- och bidragssystemen har byggts upp successivt och för att tillgodose olika krav, har ofullkomligheter uppstått som leder till resultat som inte alltid överensstämmer med de övergripande intentionerna. Därför bör en kartläggning ske av det samlade resultatet av löner, skatter, transfereringar och kapitalinnehav för olika familjetyper. Vid en sådan kartläggning av ekonomiska levnadsförhållanden är det angeläget att studera villkoren för olika inkomsttagargrupper och förmögenhetsfördelningens effekter. Möjligheterna att genom en reformering av det sociala bidragssystemet nå framgång i att skapa rättvisa är givetvis beroende av att man når tillräcklig kunskap om den verkliga ekonomiska situationen för medborgarna. Med hänvisning till det anförda hemställs* att till regeringen uttalar att det fortsatta reformarbetet avseende det sociala bidragssystemet skall utgå från de i motionen angivna riktlinjerna om ökad grundtrygghet. () MAJ () () () () () *Se även motion 1979/80:1869.