mot · G3021519 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot spekulation i boendet Skattereglernas utformning och den fria prissättningen på hyreshus, småhus, bostadsrätts- och andelslägenheter med eller utan strimlade lån har, tillsammans med tilltagande bostadsbrist, lett till en långt gående spekulation på bostadsmarknaden. Boendesegregationen förstärks hastigt. Orättvisorna mellan olika boendeformer förvärras. Ungdomar, lågavlönade och invandrare stängs ute från en bostadsmarknad där köpkraften, inte behovet, avgör människornas möjligheter att erhålla bostad. Inte minst bostadsrättslägenheter är föremål för kapitalplacering och spekulation, framför allt i storstadsregionerna. Efter det att priskontrollen på överlåtelsesummorna upphörde har priserna för attraktiva bostadsrättslägenheter stigit med flera . I samband med ombyggnad av äldre fastigheter blir det allt vanligare att lägenheterna bjuds ut till försäljning i form av bostadsrätter eller andelar. Fria överlåtelsevärden och möjligheten till ränteavdrag blir argument för nya ägarlägenheter och en ökad privatisering, som i sig för med sig ökad handel och spekulation både inom och utom lagens råmärken. Problemen med en tilltagande handel och spekulation i boendet har varit livligt diskuterade utan att några tillräckligt långtgående och genomgripande åtgärder vidtagits. I stället har det skett en ökad satsning på privatisering, på ökat småhusbyggande och en bostads- och skattepolitik som gynnar höginkomsttagare och välbärgade grupper i samhället på bekostnad av i första hand vanliga hyresgäster. För att ändra på dessa förhållanden måste lagstiftningen skärpas och olika åtgärder vidtas mot fastighets- och lägenhetsspekulation. a. måste kontroll av överlåtelsevärden och någon form av hembudsskyldighet införas vid överlåtelser av alla småhus och bostadsrättslägenheter, realisationsvinstbeskattningen skärpas så att hela vinsten blir beskattningsbar, ränteavdragen kraftigt begränsas, intäktsschablonen på vissa fastigheter höjas osv. Lagstiftningen mot spekulationer i fastigheter - - har visat sig otillräcklig då det gäller att komma åt eller göra slut på den pågående fastighetsspekulationen. Av de erfarenheter som vunnits sedan lagens tillkomst 1976 framgår klart att en skärpning nu måste ske. Markvillkoret har inte heller visat sig vara ett tillräckligt instrument för att stävja oönskad handel i samband med köp, saneringar och ombyggnader. Ombildningarna till andelshus och bostadsrätter med strimlade lån har inte gått att stoppa med de medel som kommunerna nu har till förfogande, och därför måste en lagändring ske även i detta syfte. Det uttalade syftet med lagen om förvärv av hyresfastigheter m. m. - att förebygga spekulationer i hyresfastigheter - kan inte på ett riktigt sätt tillgodoses utan förändringar i lagen. Sådana förändringar föreslogs i vpk-motionerna 1978/79:396 och 2625 och är nu ännu angelägnare att genomföra. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör föreläggas om sådana ändringar i lagen om tillstånd till förvärv av hyresfastighet, m. m., som medför en bostadssocialt sett striktare tillämpning och lägger avgörande vikt vid hyresgästernas synpunkter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag bör läggas fram om åtgärder som dels hindrar tillkomsten av bostadsrätts- och andelshus med s. k. strimlade lån, dels leder till en avveckling av sådana låneförhållanden, 3. att hos regeringen begär att förslag om prövning av överlåtelsepriser för bostadsrätter föreläggs . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) (vpk) INGA (vpk)