mot · G3021973 · 1980-04-16 00:00:00 — Motion 1979/80:1973 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:152 om vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. I propositionen 1979/80:152 läggs förslag om ändring av organisationen för medverkan i den andliga vården vid sjukhus. Förslaget innebär vissa förbättringar i jämförelse med nuvarande ordning. Enligt förslaget skall det i pastorat med en eller flera sjukvårdsinrättningar med tillhopa minst 1 200 vårdplatser inrättas en komministertjänst, vars innehavare skall ha till huvudsaklig uppgift att svara för andlig vård vid sjukhusen. 2 400 vårdplatser ger på samma sätt underlag för två komministertjänster. Halva lönekostnaden för dessa prästtjänster står församlingen för. andra hälften faller på kyrkofonden. Propositionen har som bakgrund de förslag som lämnades i betänkandet (Ds Kn 1979:2) Andlig vård vid sjukhus, kriminalvårdsanstalter m. m. Betänkandet, som remissbehandlats, rymmer också förslag om hur den andliga vården bör ordnas vid omsorgsinstitutioner och tar dessutom upp den viktiga frågan om utbildning av personal för den andliga vården. Propositionen behandlar endast den andliga vården vid sjukhus och avviker även i andra avseenden från utredningsförslaget: Ekumenisk samverkan mellan trossamfunden Utredningen om andlig vård betonade, i likhet med beredning om stat och kyrka, att den andliga omvårdnaden av patienter på sjukhusen förutsätter samarbete mellan olika trossamfund och att den bör vara ekumeniskt präglad. Utredningen föreslog därför en i princip lika fördelning av ansvaret för den andliga vården mellan och de fria trossamfunden, företrädda av frikyrkoråd. Denna viktiga princip stöddes vid remissbehandlingen bl. a. av det organ inom , som står dessa frågor allra närmast, nämligen diakoninämnd. Bakom den i utredningen rekommenderade ansvarsfördelningen står också frikyrkoråd och de trossamfund som, utan att vara ledamöter av frikyrkorådet, intimt samverkar med rådet i samtliga frågor som rör den andliga vården vid olika institutioner (, , och Sjundedagsadventisterna) liksom sexton invandrarkyrkor - där katolska kyrkan är den största - och dessutom mosaiska och muslimska samfunden. Förslaget mötte i denna del stark kritik bl. a. från ärkebiskopen och de flesta domkapitel. Föredragande statsrådet kommenterar denna aspekt på frågan med hänvisningar till Dessa hänvisningar kan tolkas som om kyrkoförsamlingarna skulle ha något slag av förstahandsansvar och därmed företräde i arbetet med den andliga vården. Utredningen hade på denna punkt en otvetydig ekumenisk målsättning. Den kom t. ex. till uttryck i det särskilda författningsförslaget, som slog fast att och frikyrkoråd skall i samråd med huvudman för sjukvårdsinrättning erbjuda andlig vård vid denna i lämpliga former och anvisa personal för detta ändamål (s. 4). bör på denna punkt ta klar ställning för den i utredningen hävdade principen om lika fördelning av ansvaret mellan och frikyrkoråd och ge detta till känna för regeringen. Propositionen tar inte upp frågan om andlig vård vid kriminalvårdens och omsorgsvårdens institutioner. Utredningen visade att förhållandena på dessa områden inte är tillfredsställande. bör enligt vår mening begära förslag från regeringen om hur en förstärkning av den andliga vården inom de båda nämnda vårdsektorerna bör ordnas. Sjukhusprästen i eller pastoratets tjänst? Utredningen föreslog att sjukhusprästerna skulle anställas av . Propositionen går en majoritet inom remissinstanserna till mötes när den föreslår att sjukhusprästerna skall ha församlingsanknytning och höra till den prästerliga organisationen inom det pastorat där sjukhusen är belägna. Det finns starka skäl som talar både för och emot en sådan församlingsanknytning. Likaså kan starka motiv också anföras för det förslag som lägger fram, nämligen att personalen för den andliga vården inlemmas i sjukvårdens totala personalstat. Svagheten med den uppläggning av tjänsteorganisationen som propositionen står för är att det till följd av pastoratsbundenheten blir svårt att komma mindre och medelstora sjukhus till hjälp med erforderlig prästerlig arbetskraft. Heltidstjänst förutsätter enligt propositionen att det inom ett och samma pastorat finns minst 1 200 vårdplatser vid en eller flera vårdinrättningar. 2 400 platser ger - som förut nämnts - två heltidstjänster, i samtliga fall i form av ordinarie komministraturer. Något annat än heltidstjänster kommer inte i fråga. På denna punkt hade utredningen ett smidigare system; genom att var huvudman för prästerna kunde man lägga samman vårdplatsantalet från flera sjukhus, oberoende av pastoratsgränserna, och på så sätt få underlag antingen för fler heltidstjänster eller för deltidstjänster, allt i relation till vårdplatsantalet, varvid 1 200 bildade underlag för heltidstjänst och t. ex. 800 för 2/3-tjänst. När vårdplatsantalet i ett pastorat inte ger underlag för en heltidstjänst förutsätter propositionen att man även i fortsättningen går på nuvarande beräkningssystem med undantag för att den diskriminerande beräkningsgrunden för den psykiatriska vården elimineras. Det system som enligt propositionen bibehålls innebär att man framför allt på ett antal medelstora sjukhus även i fortsättningen får räkna med mycket otillfredsställande arbetsförhållanden när det gäller den andliga vården. Detta kommer främst till synes i de fall där vårdplatsantalet inte kunnat medverka till att pastoratet fått någon förstärkning med prästtjänster och inte heller nu får det - trots att lokalförsamlingen alltfort skall ta det ansvar som församlingsstyrelselagen förutsätter att den tar på sig. Varför kan man inte när det gäller sådana fall som refererats här ovan lägga samman vårdplatsantalet från flera sjukhus, oberoende av pastoratsgränser, och på hel- eller deltidstjänster förordna kontraktsadjunkter, utsedda av ? Även stiftsadjunkturer skulle kunna tänkas. Det kunde också vara av värde att få erfarenheter av vilket system som från olika synpunkter är det bästa: församlingsanknytning eller inte. Vi föreslår att hos regeringen till nästa begär förslag som tillgodoser behovet av att genom sammanslagning av vårdplatsantalet för sjukhus, oberoende av pastoratsgränser, skapa bättre arbetsförhållanden för den andliga vården vid medelstora och mindre sjukhus. Utöver de tjänster som blir erforderliga på fältet behövs för vidkommande ytterligare en heltidstjänst, nämligen en centralt placerad sekreterartjänst med samordningsfunktion och i kontakt med frikyrkorådets sekretariat för motsvarande verksamhet. Denna tjänst besatt med präst eller lekman - kan tänkas bli knuten till diakoninämnd. Principbeslut om en sådan tjänst för fattas . Kommundepartementet bör i kontakt med vederbörliga kyrkliga organ besluta om placeringen av tjänsten. Den bör finansieras genom anslag från kyrkofonden. Utbildningen av personal för den andliga vården Propositionen säger inget om den viktiga utbildningsfrågan. Denna måste lösas. Samhället har ett ansvar för sjukvården i dess helhet. Det ansvaret omfattar också att det nödvändiga inslag i sjukvården, som den andliga vården utgör, uppfyller krav på kvalitet, varvid en god utbildning är en nödvändig förutsättning. bör därför till nästkommande begära en redogörelse för hur utbildningsfrågorna kommer att lösas. De i utredningen lagda förslagen betecknar ett minimum av den utbildning som personalen bör ha tillgång till. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lika fördelning av ansvaret mellan och de fria trossamfunden, företrädda av frikyrkoråd, 2. att beslutar att en av kyrkofonden finansierad heltidstjänst - besatt med präst eller lekman - får inrättas vid lämpligt centralt kyrkligt organ i och för samordningsuppgifter när det gäller insatser i den andliga vården vid sjukhusen, 3. att hos regeringen begär en redogörelse till nästkommande rörande utbildningen av personal för den andliga vården, 4. att begär förslag från regeringen till nästkommande rörande möjligheten att - genom att anknyta prästtjänster för andlig vård till kontrakt eller stift - förstärka den andliga vården vid mindre och medelstora sjukhus, 5. att hos regeringen begär förslag rörande den andliga vården vid kriminalvårdens och omsorgsvårdens institutioner. () () () ()