ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021661 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1661 om personalsituationen inom alkoholistvården Vi har här i landet byggt upp en rad vårdformer för alkoholmissbrukare t. ex. alkoholpolikliniker, nykterhetsvårdsanstalter, inackorderingshem och enskilda vårdhem. Utanför den specialiserade missbrukarvården görs betydande vårdinsatser inom socialvården och sjukvården. Inom den senare har framför allt den psykiatriska vården svarat för vård av personer med alkoholproblem. Inom stora delar av alkoholistvården är bristen på utbildad personal stor och personalomsättningen hög. Förklaringarna till personalbristen är flera. Arbete med vård av alkoholmissbrukare är vanligen tyngre och mer psykiskt påfrestande än annat vårdarbete. Under en lång rad av år har också alkoholistvården nedvärderats, bl. a. till följd av att man från olika håll ifrågasatt densamma. I rapporten redovisar (1978: 4) bekräftas denna bild där man utifrån en intervju- och enkätundersökning med vårdpersonal konstaterar att nykterhetsvården upplevs som ett nedvärderat vårdområde. Ytterligare en förklaring till bristen på vårdpersonal inom alkoholistvården är att kunskap om alkoholmissbruk och behandlingsåtgärder i alltför liten utsträckning förekommer i vårdutbildningarna. Förbättringar har skett i en del fall t. ex. i vad gäller sjuksköterskeutbildningen, men huvudintrycket av vårdutbildningarna är att alkoholsjukdomarna och dessas behandling inte ägnas erforderlig uppmärksamhet. De personalrekryteringsproblem som alkoholistvården har att brottas med har inte blivit föremål för mer genomgripande kartläggning. I de översyner och förändringar som skett av vårdutbildningar har man endast beaktat var utbildning för sig. Vad som erfordras är att man kartlägger hela personalsituationen inom alkoholistvården vad avser personalbehov, utbildningsinnehåll, fort- och vidareutbildningsmöjligheter samt förutsättningarna att åstadkomma fungerande vårdteam av personal som kan arbeta efter ett likartat synsätt. Eftersom ett sådant beslutsunderlag saknas hämmar det möjligheterna att avhjälpa bristen på personal inom alkoholistvården. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en kartläggning av åtgärder som kan vidtas för att underlätta personalrekryteringen till alkoholistvården.
mot · G3021662 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1662 om bättre möjligheter att spåra begynnande alkoholistskador Alkoholsjukdomarna hör till de stora folksjukdomarna. Enligt WHO:s definition utvecklar av den manliga befolkningen i alkoholberoende. Sedan har alkoholkonsumtionen ungefär fördubblats. Allt fler medborgare får sjukdomar vilka har sin grund i alltför stor alkoholkonsumtion. Var tredje patient som kommer till ett psykiatriskt akutintag är alkoholist. Av dem som är så svårt sjuka att de blir inlagda är mer än hälften beroendesjuka. Ingen annan folksjukdom åstadkommer så mycket mänskligt lidande och socialt elände som alkoholismen. De försök som gjorts för att uppskatta vad den ekonomiskt kostar samhället ger knappast exakta besked ens på miljarden när. Det finns ingen anledning att moralisera över dem som har alkoholbesvär. Men om inte vårt välfärdssamhälle skall gröpas ur är det nödvändigt att vidta åtgärder för att få ner alkoholförbrukningen och därmed dämpa alkoholmissbruket. Det finns ingen universallösning på alkoholproblemet. Vi är hänvisade till att försöka förbättra situationen genom en rad olika åtgärder, som var för sig kanske inte ger så mycket men som tillsammans kan vrida utvecklingen åt rätt håll. har det blivit möjligt att genom ett enkelt blodprovsförfarande spåra dold alkoholism. Alkotest enligt den s. k. screeningmetoden ger besked om i vilken mån det finns förstörda leverceller som följer med blodet. Antalet förstörda leverceller avslöjar eventuell, dold alkoholism. De flesta s. k. normalförbrukare skulle lättare kunna minska sin alkoholkonsumtion om de finge stöd av den varning ett sådant prov kan ge. Resultatet av provet bör självfallet så långt möjligt vara en fråga mellan läkare och patient. Vi står dock inför en etisk fråga när vi skall ta ställning till hur vi skall utnyttja denna undersökningsmetod. Hur skall vi göra avvägningen mellan den enskilde medborgarens frihet och integritet och vårt gemensamma ansvar för att våra medborgare inte går under på grund av långvarigt alkoholmissbruk? Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär utredning syftande till bättre möjligheter att under största hänsynstagande till den enskilde medborgarens frihet och integritet i förebyggande syfte spåra eventuella alkoholskador.
mot · G3021663 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1663 om kontrollen av inköp av alkoholhaltiga drycker Alkoholkonsumtionen i vårt land har tagit sådana proportioner att det torde vara nödvändigt att vidta drastiska åtgärder för att nedbringa densamma. Redan vid motbokens slopande hade jag den uppfattningen att denna åtgärd var olycklig. Bättre hade varit att reformera systemet. har jag inte trott på möjligheten av ett återinförande av motboken. har jag dock kommit till den slutsatsen att ett principiellt återinförande av restriktioner i någon form är oundgängligt. Med datateknikens hjälp torde en begränsning av inköpsrätten av vin och sprit jämte viss registrerings återinförande vara möjligt på ett betydligt smidigare och effektivare sätt än med motbok och den slopade formen för registrering. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att beslutar hos regeringen anhålla om snabbutredning i syfte att föreslå lämpliga och effektiva åtgärder för begränsning och kontroll av inköp av alkoholhaltiga drycker.
mot · G3021666 · 1980-01-25 00:00:00 — av om rätten till bidragsförskott Bidragsförskott utgår ej för barn om faderskapet inte är fastställt och modern uppenbarligen utan giltigt skäl vägrar att medverka till faderskapets fastställelse. har inte varit benäget att ändra detta förhållande sedan en uppmjukning skedde genom lagändring . Emellertid är samhällets stöd till ensamstående föräldrar m. m. föremål för utredning där även frågan om bidragsförskott är under beaktande. Bakom socialutskottets försiktiga hållning ligger en önskan att framtvinga ett faderskapserkännande. Barnets rätt till en fader har ansetts väga tungt vid denna bedömning. Man har sökt efter andra vägar än ekonomiska sanktioner men inte funnit några. Emellertid kan situationer uppstå som är uppenbarligen obilliga. Vid ett interimistiskt avtal erkände A faderskapet för ett barn fött . Han begärde emellertid blodprovsundersökning och friades. Modern nekade till att någon annan kunde vara far till barnet och bidragsförskottet upphörde . Förnyade ansökningar har lämnats utan bifall. Modern har framhärdat i sin uppfattning om faderskapet. Resultatet är att modern under barnets hela uppväxttid inte kan erhålla det ekonomiska stöd som bidragsförskottet utgör. En väg vore att bidragsförskott kunde beviljas sedan förslagsvis förflutit sedan blodprovsundersökning friat uppgiven fader och någon annan ej kunnat bindas vid faderskapet. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om rätten till bidragsförskott i vissa fall.
mot · G3021669 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80: 1669 av om förskrivning av läkemedel i vissa fall Vård och kontroll av kvinnor i är en ytterligt viktig serviceuppgift i samhällets vårdansvar. I denna ligger att olika preparat och mediciner, som krävs för att på bästa sätt fullfölja och slutföra grossessen, receptförskrivs av läkare vid de tre tillfällen, under en normalt fortskridande grossess, som den blivande modern har kontakt med läkare. En väsentlig del av dessa preparat är icke receptbelagda, men i och med att läkare skriver ut dessa över recept minskar kostnaden för den blivande modern. Dessa preparat kan exempelvis vara järntabletter, medel mot halsbränna, laxermedel etc. Då det är omöjligt att vid varje läkarkontakt bedöma vilken mängd av olika preparat som erfordras, uppstår ofta situationen att den blivande modern , via barnmorska, åter måste söka kontakt med läkare för att få ytterligare förskrivningar. Detta är krångligt och belastar såväl barnmorskan som läkaren tidsmässigt. Då det är barnmorskan som kontinuerligt har kontakt med den blivande modern vore det såväl från kostnadssynpunkt för den blivande modern som från samhällsekonomisk synpunkt bättre om barnmorskan erhåller rätt att förlänga av läkare utfärdade grundrecept för dessa normalt receptfria preparat. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos regeringen anhåller om ändring i gällande regler om förskrivning av läkemedel i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · G302167 · 1980-01-11 00:00:00 — Motion 1979/80:167 av om fortbildning i trafikkunskap, m. m. Den ständigt ökade vägtrafiken medför många mänskliga lidanden och tragedier. Trafikolyckorna skördar fler offer än våra vanligaste folksjukdomar. Utom de lidanden som drabbar skadade och anhöriga innebär olyckorna enorma samhällskostnader för sjukvård, rehabilitering, sociala utgifter, nödhjälp, polis, domstolar och försäkringsväsende. Därtill kommer stora kostnader för produktionsbortfall. Genom bättre information och trafikutbildning kan vi nå ökad trafiksäkerhet. Vi har därför ställt stora krav på bättre grundutbildning för att erhålla körkort och har också fått bättre utbildning. Lika viktigt borde det vara att ge goda möjligheter till kontinuerlig fortbildning, framför allt en teoretisk sådan med hänsyn till de nya lagar och tillämpningsregler, nya vägmärken m. m. som tillkommer . Även de förändringar i trafikmiljön som ständigt sker utgör skäl för kompletterande fortbildning, särskilt om körkorten är av äldre datum. Utbildningen blir då bättre anpassad till den dagsaktuella trafiksituationen, och de senaste rönen inom trafiksäkerhetsforskningen kan undan för undan tillgodogöras trafikanterna. En sådan vidareutbildning medverkar till att antalet trafikolyckor kan minskas, skadorna blir färre och människoliv räddas. Fortbildning anses numera som en självklarhet inom de flesta samhällsområden och skulle när det gäller trafiken med stor sannolikhet vara betydelsefull ur trafiksäkerhetssynpunkt. Olyckstillbuden i trafiken aktualiserar även behovet av satsningar på regelbundna hälsokontroller av förare. De flesta äldre förare kör bra och med mycket gott omdöme. Men det finns också de som fortsätter att köra bil, trots att de exempelvis har starkt nedsatt synförmåga eller i övrigt är i dålig kondition. Det kan inte vara rätt att först ställa mycket höga hälsokrav för att få ett körkort och sedan inte ställa några sådana krav alls. Det är också orimligt med hänsyn till säkerheten i trafiken att man efter många års köruppehåll när som helst skall kunna sätta sig vid ratten. Alla förare borde genomgå regelbundna hälsokontroller, exempelvis och vid hög ålder kunde den kontrollen ske ännu tätare. I en del länder återkommer sådana regelbundna kontroller, i . Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär en utredning om möjligheterna 1979/80:167 15 att genomföra fortbildning i trafikkunskap och regelbundna hälsokontroller av förare.
mot · G3021671 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1671 av m. fl. omfattar ca 1 500 000 innevånare. Ett befolkningsmässigt motsvarande område är begreppet . startade sin verksamhet med 26 medarbetare medan radiostationerna i (radio , radio , radio och radio Trestad) startade med sammanlagt 67 medarbetare. Av de resurser som finns har lokalradio fått knappa medan av landets befolkning finns i länet. Snedfördelningen av resurserna har ofta förklarats med att storstadsområden har mer omfattande massmediatäckning av nyheter än andra regioner. Gränserna mellan riksnyheter och lokala nyheter är svåra att ange exakt. De stora och viktiga nyheterna och övriga media anses också skall finnas med i lokalradions nyhetssändningar. Denna bevakning av nyhetssidan tar stor del av radio resurser då den förutsätter en välbemannad centralt placerad redaktion med såväl allmänreportrar som specialister. Men detta har också medfört att bevakningen av nyheter och evenemang i kommunerna utanför centralorten är otillräcklig. Ungefär 800 000 människor bor i dessa kommuner och de saknar egen lokal radio och är dessutom starkt underförsörjda med lokal press. Det finns sju kommuner med över 50 000 invånare. Man kan göra en geografisk fördelning och få fram ett antal naturliga lokalradioområden i : , , 710 000 invånare , , 83 000 , , 60 000 , , 110 000 , , 100 000 Som synes är dessa områden befolkningsmässigt stora. Lokalradions uppgift är förutom den vanliga nyhetsrapporteringen också att sätta in nyheter i deras lokala sammanhang, att ge underlag 1 1979/80. 1779/80 16711678 för lokal debatt, förklara och kommentera och givetvis att ge utrymme för en dialog mellan beslutsfattare och medborgare. Bevakningen av politiskt viktiga händelser i kranskommuner är mycket bristfällig och en direkt fara för den representativa demokratin. Fördelningen mellan primärkommunala frågor och landstingskommunala frågor är svårare att tillägna sig i än i andra delar av landet. Områdena har vidare många invandrare. En förbättrad och annorlunda resurstilldelning för lokalradion i är därför mycket angelägen. Det finns tankar och planer om hur en uppbyggnad av s. k. satellitredaktioner i skulle kunna se ut. De har inte kunnat föras vidare i brist på resurser. I samband med radio- och TV-propositionen 1979 uttalade föredragande statsrådet att lokalradions redaktionella resurser och täckning skulle behandlas i ett sammanhang efter ett pär års erfarenhet. Det finns enligt vår mening starka skäl till att man nu genomför denna planering och att man då särskilt beaktar Storstockholms-områdets speciella problem och situation och bättre anpassar resurstilldelningen med hänsyn till områdets befolkningssituation och allmänna struktur. Med hänsyn till ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts beträffande lokalradion i Storstockholms-området i syfte att åstadkomma en förbättring av bevakningen av kommunerna runt . () ()
mot · G3021673 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1673 av och om medel för kulturellt utbyte med Efter beslut av danska och folkomröstning på har erhållit status av ett självstyrande område inom det danska riket, dvs. har fått samma konstitutionella ställning som . bilaterala kulturutbyte och kultursamarbete med , och har stöd av förhållandevis tämligen stora fonder. Sådana saknas emellertid vad avser motsvarande kontakter med och . Av detta skäl har tidigare beslutat anvisa statsmedel för att i någon mån kompensera frånvaron av motsvarande fonder. Man har därvid tagit särskild hänsyn till de mycket höga reskostnaderna till och från respektive länder. De skäl som motiverat att medel anvisas för kulturutbyte med och gäller även för . Förslag om att särskilda medel skall ställas till förfogande för kulturellt utbyte med väcktes i en motion till förra årets (motion 1978/79: 1873). föreligger även ett direkt förslag till medelsanvisning från . Utbildningsministern har dock i budgetpropositionen uttalat sig avvisande mot att några särskilda medel f. n. skall anvisas till detta ändamål. Enligt vår mening bör särskilda medel kunna ställas till förfogande för kulturellt utbyte med under /81. Möjligheter till detta föreligger enligt vår bedömning inom ramen för anslaget till bilateralt nordiskt kulturellt samarbete m. m. Med stöd av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anvisande av särskilda medel för kulturellt utbyte med under anslaget Bilateralt nordiskt kultursamarbete m. m. () ()
mot · G3021674 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1674 av och om bidraget till vissa arkiv Under anslaget Bidrag till vissa arkiv utgår anslag till bl. För /80 utgör detta stöd . Stiftelsen har för /81 begärt ett kraftigt höjt anslag, som skulle möjliggöra bl. a. åtta nya tjänster. har tillstyrkt bl. a. tre nya tjänster. I budgetpropositionen föreslås en höjning av anslaget till stiftelsen med enbart , vilket knappast medger att någon ny tjänst över huvud taget kan inrättas. Om anslagsposten kunde höjas med ytterligare . utöver regeringens förslag om höjning på . skulle detta möjliggöra att åtminstone en ny tjänst kunde inrättas. Det är framför allt för fältarbetet ute i organisationerna denna tjänst behövs. Detta fältarbete består främst av rådgivning i arkivvård. Härigenom får arkivet in bättre arkiv från organisationerna, vilket spar arbete i arkivet. Likaså avlastas genom stödet till den statliga arkivorganisationen i väsentlig grad. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att för /81 till anslaget Bidrag till vissa arkiv (B 48, ) anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt anslag av , varvid anslagsposten 3 skall utgå med . () ()
mot · G3021675 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1079/80: 1675 om en s. k. byggnadshytta på revisorer besökte på en av sina sedvanliga länsresor. I granskningspromemorian nr 3/1977 Restaurering av gotländska kyrkor redovisar revisorerna sina erfarenheter och förslag med anledning av vad man på ort och ställe kunnat konstatera. Sammanfattningsvis vitsordar revisorer det akuta behovet av snabba och kontinuerliga insatser för att rädda de gotländska kyrkorna undan förstörelse. I sitt betänkande SOU 1979: 17 Kulturhistorisk bebyggelse värd att vårda tar byggnadsvårdsutredningen upp frågan och ställer med om möjligt än större skärpa kravet på omedelbara åtgärder. Utredningen anvisar samma praktiska lösning, som revisorer förordat, nämligen att en s. k. byggnadshytta bör inrättas på . Av öns 95 kyrkobyggnader tillhörande är endast tre byggda , och dessa tre har tillkommit . Riksdagsrevisorerna konstaterade att 43 kyrkor är i behov av restaurering. För ett tiotal är läget så akut att risk finns att de förfaller och blir ruiner redan under innevarande sekel. Fyra eller fem av dessa kyrkor har så stora skador att de måste betecknas som säkerhetsrisker. Ingen tvekan kan råda om att den kulturminnesvård som måste sättas in på de gotländska kyrkorna är ett nationellt intresse. Redan på grund av församlingarnas ringa bärkraft är det omöjligt att lägga ansvaret på dem. Här måste alltså staten träda till och har på sätt och vis redan gjort det genom att oundgängligen nödvändiga arbeten utförts som beredskapsarbeten med hundraprocentig täckning med statsmedel. Om byggnadsvården skall kunna planeras och drivas effektivt till rimliga kostnader och med tillbörlig säkerhet, bör verksamheten i möjligaste mån frikopplas från arbetsmarknadshänsyn och utföras i annan regi. Denna bedömning delas av . Ett arrangemang med permanent byggnadshytta på är den bästa lösningen. Den är föreslagen av revisorer och byggnadsvårdsutredningen. Den är tillstyrkt av och och en rad andra remissinstanser. I byggnadshyttan kan man ta till vara den hantverksskicklighet inom träarbete, smide, stenhuggeri och glasmästeri som är på väg att försvinna men som finns på . Där kan nya generationer hantverkare läras upp. Där kan sådana nödvändiga men udda tekniker som kalktillverkning och tjärbränning utövas, och där kan de gotländska kyr kornas restaureringsbehov och eventuellt även annan medeltida bebyggelses bli tillgodosett genom en planmässig och kontinuerlig beräknar kostnaderna för kyrkorestaureringar genom byggnad shyttans regi till 1,5 milj. kr. för första året och priser. Budgeten beräknas bli något mindre på grund av att inga nyinvesteringar då behöver göras men i gengäld ökar lönekostnaderna något. Beräkningarna förutsätter att projekterings- och byggarbetskostnaderna skall bestridas av hyttan och att församlingarna bekostar byggnadsmaterial och transporter. Ansvaret för driften av byggnadshyttan synes lämpligen böra läggas på vårdbyrå. Särskilda medel bör anslås för verksamheten. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att till anordnande av byggnadshytta på för /81 anvisar ett belopp av 2 milj. kr. I. ()
mot · G3021676 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1676 av m. fl om ökade anslag till lokalradion föreslås enligt proposition 1979/80: 100 få ökade anslag till driftkostnader med 42 milj. kr. Fördelningen mellan dotterbolagen skall göras av . Från vill vi speciellt framhålla vikten av att lokalradion tilldelas tillräckliga resurser för att fullfölja och utveckla sitt arbete. Vi har en ökande och bra lyssnarfrekvens, som visar att intresset för lokalradions program är stort. Lokalradion har med lägre antal anställda producerat ett högre antal programtimmar övriga jämförelser utelämnar vi helt. Vi tycker dock att lokalradion helt tillfredsställande tillvaratagit tilldelade resurser och ser gärna att de får möjlighet att utveckla sina insatser såväl kvantitativt som kvalitativt. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fördelningen till lokalradion i vad gäller de ökade anslagen till . () ()
mot · G3021678 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80: 1678 av m. fl. om rationalisering av verksamhet I en anslagsframställning för det kommande budgetåret har redovisat kostnadsberäkningar för reformverksamheten, som medför att TV-avgiften vid avtalsperiodens slut blir högre i reala termer än vid periodens början. Enligt radioutredningen skulle denna höjning endast bli . I debatten har vidare ifrågasatts införandet av en ny s. k. mottagaravgift. och dess dotterbolag driver sin verksamhet i monopolställning. Verksamheten finansieras med avgifter, som tas ut av medborgarna. Det gör att statens ansvar för kostnadsutvecklingen är speciellt stort. Naturligtvis är det svårt att göra lönsamhetsberäkningar för verksamheten men det har framkommit uppgifter som tyder på att den inte bedrivs rationellt och effektivt. Det finns en undersysselsättning i . Enligt uppgift övervägs att låta anställda ta sabbatsår för att arbeta i andra yrken. En eventuell mellanskillnad mellan den nya lönen och den lön vederbörande hade tidigare skulle TV svara för. På så vis skulle TV göra en vinst. Antalet timmar producerade och sända program per producent och andra motsvarande är enligt uppgift ett fåtal . Vid en jämförelse mellan lokalradion och riksradion visar det sig att man producerar något fler sändningstimmar i lokalradion med ungefär hälften av det antal anställda, som finns i riksradion. Naturligtvis kan en strikt sådan jämförelse inte göras. Redovisningen borde emellertid leda till eftertanke och försök till rationaliseringar. I årets budgetproposition instämmer föredragande statsråd i den verksamhet rörande effektiviteten och kostnadsmedvetandet inom och dess dotterbolag som vi hyser. I propositionen sägs: I årets anslagsframställning diskuterar i ett principiellt hållet avsnitt formerna för anslagsframställning och medelstilldelning. Det heter därför bl. a. att ansvaret för verksamhetens utformning inom statsmakternas målsättningar åvilar medan statsmakterna begränsar sin granskning till att avse de samhällsekonomiska förutsättningarna för medelstilldelningen. Jag kan instämma i denna bedömning, men anser det i sammanhanget angeläget att inskärpa att styrelser och företagsledningar i de olika bolagen har ansvaret för att de medel som erhålls för att bedriva radio- och televisionsverksamheten används med iakttagande av god hushållning. Det är härvid viktigt att de ansvariga tillvaratar möjligheter att genomföra rationaliseringar och andra effektivitetsvinster. Det är enligt vår mening tveksamt om det är till fyllest att bara uttala att de ansvariga tillvaratar möjligheter att genomföra rationaliseringar och andra effektivitetsvinster. Regeringen bör få uppgift att granska verksamheten i de olika bolagen för att se om tillförda medel används rationellt. Mot denna bakgrund hemställs att hos regeringen begär en granskning av och dess dotterbolags verksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen. () () TRYCKERI 1»»0