mot · G302330 · 1980-01-16 00:00:00 — av och om översyn av hyreslagstiftningen beträffande affärslokaler Hyreslagens regler för besittningsskydd för andra lägenheter än bostadslägenheter (affärslokaler m. skiljer sig från motsvarande regler för bostadslägenheter. Skillnaden mellan de båda skyddsformerna ligger i att bostadshyresgästen efter uppsägning får behålla lägenheten, om inte giltig upphörandegrund föreligger, medan lokalhyresgästen alltid måste flytta från lokalen men i stället får rätt till ersättning för den skada han lidit på grund av att han måste avträda lägenheten, om uppsägningen kan anses obillig. Detta innebär att en lokalhyresgäst har ett betydligt svagare besittningsskydd än en bostadshyresgäst, etts. k. indirekt besittningsskydd. Den rätt till ersättning som reglerna om det indirekta besittningsskyddet innehåller gäller inte om hyresvärden vid uppsägningen kan visa att den begärda hyran för förlängning av hyresavtalet är skälig. Eftersom fri hyressättning gäller torde det i allmänhet räcka med att hyresvärden kan visa upp ett kontrakt med en annan spekulant som erbjuder sig betala den begärda hyran. Kan inte iokalhyresgästen då betala den begärda hyran måste han lämna lokalen utan rätt till ersättning. Det svaga besittningsskyddet och den fria hyressättningen har lett till stora konsekvenser fram för allt i storstädernas centrala delar. Åtskilliga småföretagare, hantverkare och mindre butiksägare har ställts inför chockartade hyreshöjningar. Särskilt småbutiker med inriktning på närservice för de boende, exempelvis mindre dagligvarubutiker, frisörer m. m., har drabbats och ofta slagbits ut och ersatts med kontor och affärslokaler med större möjligheter att betala de oacceptabelt höga hyrorna. Centrala delar av storstäderna utarmas på småbutiker som ger närservice åt de boende. kan fastighetsägarna tillgodoräkna sig helt oskäliga vinster. Följande exempel belyser situationen: En småbutik i drabbades av två hyreshöjningar på flera . Den andra höjningen innebar att hyran steg från ca . Det innebar en hyra på . Butikens motbud låg på . men hyresnämnden fastställde marknadsvärdet till . eftersom hyresvärden kunde visa att det fanns en spekulant som var beredd att betala denna hyra. Butiken är tvingad att slå igen eller flytta. Någon ersättning erhålls inte. Det indirekta besittningsskyddet förloras. Någon möjlighet att överlåta lokalen till någon annan finns därför inte. Det är bara ett exempel av många som visar på det orimliga i nuvarande lagstiftning. Konsekvenserna uppmärksammades inte i tillräcklig grad när antog den nuvarande hyreslagen. Det är också först som hyreshöjningarna för affärslokaler m. m. slagit igenom med sådan väldig kraft att man kan säga att de fått direkta sociala följder. genomfördes en lagändring i syfte att stärka det indirekta besittningsskyddet. Erfarenheterna från bl. a. hyresnämnden i visar emellertid att lagändringen inte gett några direkt positiva effekter. Det finns därför anledning att snabbt se över de nuvarande reglerna i hyreslagen i de delar som rör besittningsskydd och hyressättning för affärslokaler. En möjlig lösning vore att stärka besittningsskyddet genom att frångå begreppet marknadshyra och i stället införa en social hyressättning som tar hänsyn till rörelsens art, lokalens innehåll m. m. Hyresnämnderna bör också genom ett stärkt prövningsförfarande få möjligheter att fastställa den nya hyran i en medling. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos regeringen begär en utredning om hyreslagens regler för besittningsskydd och hyressättning för affärslokaler.