mot · G3021805 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1805 av m. fl. För att uppnå målet full sysselsättning krävs en målmedveten samordning av det politiska handlandet inom ett stort antal verksamhetsområden. Det gäller den ekonomiska politiken, närings- och branschpolitiken, regionalpolitiken, energipolitiken och forsknings- och utvecklingspolitiken. Arbetsmarknadspolitiken är en del i den samlade sysselsättningsskapande politiken. I vissa delar av vårt land, t. ex. de ur sysselsättningssynpunkt svaga skogslänen eller de områden som drabbas av varvskrisen, krävs framför allt åtgärder inom branschpolitik och näringspolitik. För andra delar av landet, där allmänt sett sysselsättningssituationen är gynnsammare, får arbetsmarknadspolitiken en viktigare roll för att nå full sysselsättning. Det gäller kanske framför allt i ett sådant område som , där många människor har sociala problem av olika slag. En väl fungerande arbetsförmedling som har nära till samarbete med kommunala instanser är en förutsättning för att alla grupper av arbetssökande skall kunna utnyttja de lediga platserna. Det gäller först och främst de många ungdomar som har svårigheter att få ett arbete även då efterfrågan på arbetskraft i övrigt är stor. Beredskapsarbetena har efter hand ändrat karaktär och det har varit särskilt märkbart i , där av beredskapsarbetena har varit avsedda för arbetssökande i åldern . Enligt utredningar som har gjorts i olika kommuner i har av ungdomarna i kommunala beredskapsarbeten psykiska och sociala problem. har de här problemen noterats redan i skolåldern. Social-medicinska handikapp är i stor utsträckning en storstadsföreteelse. , och svarar för hälften av de socialmedicinskt handikappade. Arbetsförmedlingens förnämsta resurs för att stödja arbetshandikappade, och i synnerhet dem med sociala arbetshinder, är förmedlingens personal. De arbetssökande det här är fråga om är dåligt motiverade för både arbete, utbildning och anpassning i allmänhet i samhället. Enligt flera undersökningar är huvudorsaken till det att de aldrig har upplevt sig ha något värde, kunna någonting eller fått tillfälle att visa vad de kan. För att klara dessa människors rätt till arbete krävs stora personella insatser och det gäller även i sådana lägen och regioner där arbetsmarknaden i övrigt kan karaktäriseras som gynnsam. Invandrare har särskilda svårigheter att få arbete. De behöver därför extra stöd från arbetsförmedlingen. Enligt uppgifter från länsarbetsnämnden var av samtliga kursdeltagare vid AMU-centren i invandrare. Detta ställer mycket stora krav dels på undervisningen, dels på den personal som skall arbetsplacera dem som genomgått arbetsmarknadsutbildning. Invandringens ändrade karaktär har inneburit en ökad arbetsbelastning för arbetsförmedlingarna särskilt i . En överväldigande del av invandringen sker numera utan att det ordnas med arbete innan invandraren kommit till . Den spontana invandringen från är numerärt störst. är det normalt att det vid arbetsförmedlingarna i anmäls flera hundra arbetssökande från . Det är självklart att arbetsförmedlingar som har en stor andel arbetssökande invandrare behöver jämförelsevis mera personal än andra arbetsförmedlingar. Detta har länsarbetsnämnden i sin fördelning av personalen tagit hänsyn till, vilket naturligtvis också innebär att resurser tas från andra arbetsförmedlingar inom länet. En tredje grupp människor som möter särskilda problem på arbetsmarknaden, och som relativt sett finns i större antal i storstadsområdena, är utslagna män eller män som är på väg att få stora sociala problem på grund av missbruk av alkohol, inte sällan efter skilsmässor. Ett av arbetsförmedlingens instrument för att hjälpa dessa män är anpassningsgrupperna. I finns nu ca 800 anpassningsgrupper. Det är bara hälften av det antal som borde vara i full verksamhet enligt de överenskommelser som träffats mellan arbetsmarknadsmyndigheterna och parterna på arbetsmarknaden. Till detta kommer att arbetsförmedlingen f. n. kan göra aktiva insatser bara i en mindre del av de inrättade grupperna. Med större insatser från arbetsförmedlingen skulle det vara möjligt att minska utslagningsproblemen i . omfattar av landets befolkning och arbetsmarknad. Länets andel av antalet tjänster inom arbetsförmedlingen är betydligt lägre. Andelen var eller 688 av de totalt 4 479 tjänsterna. En översiktlig redovisning av de uppgifter som åvilar arbetsförmedlingen i lämnas i länsarbetsnämndens remissvar på sysselsättningsutredningens slutbetänkande. Där framgår bl. a. att förmedlingsservice lämnas åt i genomsnitt 25 000 sökande . Dessa sökande gör uppskattningsvis 75 000 besök på arbetsförmedlingarna. Andelen invandrare bland dem är stor. Förmedlingen ackvirerar vidare ca 35 000 olika praktikplatser för utbildningsväsendets behov. har i olika sammanhang påpekat att det kommer att ställas ännu högre krav på arbetsmarknadspolitiska och andra samhällsåtgärder för att undanröja hindren för olika grupper att nå ut på arbetsmarknaden. För att lösa de särskilda problemen för bl. a. ungdom och handikappade är det väsentligt att arbetsförmedlingen finns nära de sökande. Vi hälsar därför med tillfredsställelse det pågående arbetet med att utvidga antalet arbetsförmedlingskontor. Inom länet finns behov dels av ett större antal kontor dels av uppdelning av de större kontoren i mindre stadsdelskontor. Inom arbetsmarknadsverket utreds f. n. riktlinjerna för arbetsförmedlingens framtida organisation. Det finns enligt vår mening anledning att i det fortsatta arbetet med förmedlingsorganisationen, liksom vid förberedelserna av den kommande propositionen om den långsiktiga sysselsättningspolitiken, särskilt beakta de svårigheter som möter förmedlingsarbetet i områden med speciella sociala problem och stor andel särskilt tidskrävande arbetssökande. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsförmedlingsverksamhet i regioner med speciella sociala problem. () () () () () () () () () () () () () () 1* 1979/80.