mot · G3021127 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. En god och balanserad tillväxt i den svenska ekonomin är en förutsättning för att biståndsanslagen skall kunna bibehållas på nuvarande nivå. För /81 förordas i årets budgetproposition anslag för internationellt utvecklingssamarbete beräknade att motsvara något av bruttonationalprodukten. Därmed håller fast vid det av oss uppsatta enprocentsmålet. strävan i internationella sammanhang är och har varit att få även andra industriländer att uppnå denna nivå. Det kan dock konstateras att exempel inte manat till efterföljd. De svenska och norska biståndsanslagen ligger på en högre nivå än för alla andra . från början klena biståndsinsatser har ej heller nämnvärt ökats. Även det faktum att man inte ger bistånd i konvertibla valutor har vållat häftig kritik hos och alliansfria stater. Bibehållandet av biståndets nivå förutsätter att underskottet i bytesbalansen, som beräknas uppgå till ca , kan bemästras, då det i längden inte är ekonomiskt möjligt att låna kapital utomlands för biståndsändamål. Förmågan att ge bistånd är också avhängig av den svenska opinionens biståndsvilja liksom storleken på stödet över statsbudgeten är beroende av statsmakternas och medborgarnas prioritering. Det är därför inte orimligt att anta - och tecken härpå saknas inte heller - att i tider av svag ekonomisk utveckling, dålig tillväxt, uteblivna realinkomsthöjningar med åtföljande sysselsättningsproblem medborgarnas intresse för höjda biståndsanslag minskar. Det är också nödvändigt för biståndsviljan att biståndsinsatserna upplevs som meningsfulla, dvs. att det svenska utvecklingssamarbetet med uländerna leder till påvisbara effekter. De projekt som direkt eller indirekt får svenskt stöd måste visa resultat. Många tecken tyder på att resultatvärderingen av svenska biståndsinsatser lämnar mycket övrigt att önska. Som exempel kan nämnas den senkomna kritiken mot vattenprojektet i , vilken visar att SIDA:s fortlöpande resultatvärdering inte fungerar tillfredsställande. Det finns därför anledning att överväga hur en effektiv resultatvärdering skall utformas. Denna bör vara ett inbyggt led i varje biståndsinsats och därmed också en angelägenhet för den SID A-personal som är ansvarig för insatsen. Därutöver måste det vara av stort värde, inte minst för SIDA, att även få en mer fristående bedömning av insatsernas genomförande och effekt. Externa konsulter och experter bör utnyttjas, som SIDA:s interna revision medverkar. En sådan resultatvärdering, utförd av externa konsulter, kan även vara av stort värde som underlag för beslutsfattande i . Den uppföljning som sker genom försorg borde också kunna ske mer kontinuerligt. En uppföljning enligt ovan torde ge tillgång till erfarenheter vilka skulle kunna ligga till grund för ett bättre utnyttjande av svenska biståndsmedel. Därigenom skulle klargöras i vad mån projekten bidragit till social och ekonomisk utveckling samt till en förbättrad levnadsstandard för nödlidande människor i mottagarlandet. En sådan resultatvärdering ger förutom erfarenheter möjlighet till jämförelse med de biståndsinsatser som görs av olika ideella organisationer. Därmed framkommer underlag för bedömning av effektiviteten i vårt bilaterala biståndsarbete. I det fall effektiviteten inte främjas torde den svenska allmänhetens förtroende för våra biståndsorgan allvarligt skadas som framtida satsningar motverkas eller äventyras. Även andra faktorer spelar stor roll när det gäller att påverka medborgarnas biståndsvilja. Hit hör valet av mottagarländer. Ett ensidigt val ur kretsen av socialistiska enpartistater skapar en avog inställning hos stora medborgargrupper till bistånd över huvud taget. Det kan i detta sammanhang vara av intresse att studera svenska mottagarländers agerande i internationell politik, t. ex. då den sovjetiska invasionen i stod på dagordningen i . Omröstningen rörde en resolution som dels krävde en sovjetisk reträtt, dels hävdade att det afghanska folket har rätt att självt välja regering utan inblandning utifrån. Bland de få länder som röstade mot resolutionen återfinns, förutom och , , , , , och länder som för innevarande budgetår tillsammans uppburit svenskt bistånd med 755 milj. kr. En annan avgörande faktor för hur svenskt bistånd kommer att utvecklas utgör mottagarländernas inställning till och respekt för de grundläggande mänskliga rättigheterna. Långvariga och allvarliga kränkningar av grundläggande mänskliga rättigheter bör kunna påverka vår beredvillighet att fortsätta samarbetet med enskilda . har också beslutat att inom ramen för sin alliansfria ställning bör följa en sådan handlingslinje (UU 1978/79:1 s. 34). Det är därför anmärkningsvärt att samma riksdag inte reagerat hårdare mot de länder som allvarligt kränkt de mänskliga rättigheterna. I sammanhanget kan nämnas att skurit ned sitt bistånd till med en tredjedel, något som föranleddes av att i strid med ingånget avtal dels bestyckat fiskebåtar som erhållits som gåvobistånd, dels använt på dessa båtar monterade vapen mot flyktingbåtar. Det är för svensk biståndsopinion ofattbart att dylika händelser inte påverkar svenskt agerande gentemot mottagarländerna. och ockupation av ett grannlands territorium hör till de allvarligaste förbrytelserna mot mänskliga rättigheter och internationell rätt. Det är därför desto mer smärtsamt att konstatera att aggression och krig med ockupation av stora delar av fortfarande pågår. Även invasion i har övergått i ockupation. Om denna inte upphör - så snart omständigheterna medger det - torde de svenska biståndsinsatserna för många te sig som direkt stötande. bör inte indirekt bidra till att en ockupationsarmé hålls på främmande mark. kan inte heller underlåta att reagera inför förhållandena på . har genomfört flera krigsoperationer i med direkt stöd av , och . Även inrikespolitiskt fortsätter våldet. Avrättningar förekommer alltjämt, och politiska eller religiösa oliktänkande förföljs, arresteras eller trakasseras. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att hos regeringen begär en översyn och redovisning av möjligheterna att åstadkomma en effektiv resultatvärdering av svenska biståndsinsatser, 2. att beslutar uttala att de synpunkter som framförs i motionen beaktas i dialogen med mottagarländer för svenskt bistånd, 3. att beslutar ompröva biståndspolitiken gentemot mottagarländer som för angreppskrig och/eller åsidosätter de mänskliga fri- och rättigheterna. () ()