mot · G3021963 · 1980-04-10 00:00:00 — Motion 1979/80:1963 av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:152 om vissa anslag ur kyrkofonden, m. m. I propositionen 1979/80:152 har frågan om den andliga vården på sjukvårdsinrättningar äntligen fått en mer realistisk lösning. ordning byggde på erfarenheter , då begärde en utredning. Departementschefen föreslår nu att särskild prästtjänst inrättas vid sjukvårdsinrättningar som har 1 200 patienter. Tjänsten skall vara en komministratur och anknuten till den församling i vilken sjukhuset är beläget. Prästen skall ha som "huvudsaklig uppgift att svara för den andliga vården vid sjukhusen. Lönen skall bekostas av kyrkofonden. Åtskilliga remissinstanser har anfört att antalet patienter per präst är alltför högt. Det är naturligtvis riktigt i och för sig, dock torde prästens verksamhet på sjukhus väsentligen organiseras som annat församlingsarbete, dvs. i samverkan med frivilliga medarbetare. Man får också förutsätta att prästen samverkar med pastorer från de fria samfunden, som enligt propositionen får anslag för uppgiften. Församlingsanknytningen för sjukhusprästen har ansetts väsentlig. Vi är av annan mening. Det väsentliga måste vara att prästen får anknytning till sjukhusets personal. Både prästen och personalen måste uppleva sig som en enhet och samverka för patientens bästa. Att prästen skulle behöva andra arbetsuppgifter i den ordinarie församlingen för att orka med en pressande sjukhustjänst är i mycket en konstruktion. Läkaren och sjukhuspersonalen arbetar ständigt bland sjuka. Det väsentliga är självfallet att prästen har läggning, kunskap och intresse för arbetet bland de sjuka. Detta senare förutsätts också i propositionen. Dock är det tveksamt om denna förutsättning blir tillgodosedd om församlingen genom val har att besätta tjänsten. Så är uppenbarligen departementschefens avsikt till dess prästvalslagen - som har kyrkolagsnatur- ändrats. Det är av synnerlig vikt dels att sjukvårdsinrättningen får en för uppgiften lämpad och utbildad medarbetare, dels att de präster som skaffat sig dylik utbildning verkligen blir tagna i anspråk inom sjukvården och inte placeras i annat församlingsarbete. Vi föreslår därför att sjukhusprästen anställs direkt av , efter sjukvårdshuvudmannens hörande, som kontrakts- ellre stiftsadjunkt. Denna ordning är också mera relevant med tanke på att sjukvårdsinrättningen som upptagningsområde har inte bara en församling utan ett helt kontrakt. Så är förhållandet bl. a. i . Vad gäller regionsjukhusen är en stiftsadjunktur mera adekvat. 1 1979/80. re skulle då också kunna ha en rådgivande och samordnande funktion för den andliga vården på andra mindre vårdinrättningar i regionen. Denna ordning medför att lokalförsamlingen inte rimligen kan belastas med kostnaderna för verksamheten. De bör läggas på kyrkofonden eller fördelas på församlingarna i fråga. Med hänvisning till ovanstående hemställs att godkänner propositionen 1979/80:152 med den ändring däri som motionen anger nämligen 1. att sjukhusprästen förordnas som kontrakts- eller stiftsadjunkt utan församlingsanknytning, 2. att kostnaderna för verksamheten belastar kyrkofonden eller församlingarna i sjukvårdsinrättningens upptagningsområde. () () . () ()