mot · G3021908 · 1980-02-22 00:00:00 — av m. fl. med anledning av proposition 1979/80:79 om kapitaltillskott till Statsföretagsgruppen, m. m. Den svenska ekonomin befinner sig i en djupt allvarlig situation. Det är helt klart att omedelbara och kraftfulla insatser är nödvändiga om man skall kunna återvinna jämvikten i ekonomin. Centrala uppgifter för dessa insatser är att åstadkomma såväl en förnyelse av svensk industri som en allmän industriell expansion i landet. Näringspolitiken måste inriktas på att dels stimulera utvecklingsbara delar av näringslivet, dels åstadkomma en omstrukturering av den befintliga industrin. Men omstruktureringen får inte ske planlöst och till priset av utslagning av människor och orter. Den måste genomföras i former som är samhällsekonomiskt och socialt acceptabla. Den statliga industrisektorn kan därvid spela en betydelsefull roll. Den statliga företagsamheten har som centrala mål just att bidra till industriell expansion och att ta hänsyn till samhällsintresset vid val mellan bl. a. olika lokaliseringsalternativ. Detta ligger helt i linje med den inriktning av näringspolitiken som socialdemokraterna ser som nödvändig. tillsatte den dåvarande borgerliga regeringen en enmansutredning om Statsföretag AB:s verksamhetsinriktning och mål. Från socialdemokatisk sida framhöll vi att så väsentliga och näringspolitiskt betydelsefulla frågor borde behandlas av en utredning med parlamentarisk sammansättning och begärde att så skulle ske. Vårt krav avvisades. Det betänkande som sedermera avgavs av den s. k. statsföretagsutredningen mötte stark kritik inte bara från socialdemokraterna och de fackliga organisationerna utan från många av remissorganen. Då nu regeringen i proposition 1979/80: 79 presenterar förslag om kapitaltillskott till Statsföretagsgruppen m. m. har man valt att avstå från att ta upp frågor som rör Statsföretagsgruppens framtida mål och övergripande organisation. De förslag som redovisas omfattar endast Statsföretagsgruppens kortsiktiga kapitalbehov samt frågorna om sammansättningen av domänverkets styrelse och en avveckling av affärsverksdelegationen. betänkande ger på det hela taget uttryck för en passiv syn på den statliga industrisektorns uppgifter och möjligheter, och ett genomförande av utredningens förslag skulle i praktiken komma att innebära att den statliga företagssektorns roll som industripolitiskt instrument försvagades. En sådan försvagning av den industripolitiska medelsarsenalen vore naturligtvis i dagens ekonomiska situation helt orimlig. Vi 1 1979180. hälsar därför från socialdemokratisk sida med tillfredsställelse att regeringen avstått från att lägga förslag grundade på statsföretagsutredningens betänkande. Detta är emellertid, mot bakgrund av de allvarliga problemen i svensk ekonomi, inte tillräckligt. De alltmer förstärkta kraven på industriell expansion och på selektiva insatser i strukturomvandlingsprocessen motiverar enligt vår uppfattning ökade ansträngningar för att ge den statliga företagssektorn en offensiv roll i industripolitiken. Denna syn delas dock inte av regeringen. Bristen på viljeinriktning och avsaknaden av långsiktighet är i den nu presenterade propositionen påfallande. Varje försök att relatera målen för den statliga företagsamheten till situationen i ekonomin saknas. Ingen diskussion förs kring frågan om hur den statliga företagssektorn skall organiseras för att bättre kunna bidra till industriell expansion och till sysselsättning på utsatta orter. Kraven på en förstärkning av instrumenten för riktade sysselsättningsinsatser - exempelvis inom ramen för offertsystemet - beaktas inte. De medelstillskott till Statsföretagsgruppen som föreslås begränsas i stort sett till medel för täckande av redan uppkomna förluster de långsiktiga finansieringsfrågorna tas inte upp. Propositionen visar att den planlöshet som präglat de borgerliga regeringarnas hantering av den statliga företagssektorn kommer att fortsätta. Statligt företagande ses i praktiken närmast som ett nödvändigt ont, och insatserna från regeringens sida begränsas i stort sett till att täcka redan uppkomna förluster. De satsningar för att utveckla de statliga företagen som trots allt skett bygger i stor utsträckning på socialdemokratiska initiativ. Det gäller inte minst i de sysselsättningssvaga områdena i landet, där en vidareutveckling och expansion av industrin är särskilt viktig. Exempel på detta är upprustningen av ASSEs massafabrik i och utbyggnaden av kulsinterkapaciteten i . Från socialdemokratisk sida har vi krävt att regeringen skall ges i uppdrag att i samarbete med de statliga företagen utarbeta ett investerings- och utvecklingsprogram . Regeringen skulle därefter för redovisa programmet, tillsammans med förslag om dess finansiering. Utifrån en sådan redovisning av tänkbara projekt och av villkoren för deras genomförande får statsmakterna möjlighet att göra en samlad bedömning av möjligheterna att genom insatser i den statliga företagssektorn bidra till industriell expansion och sysselsättning. Genom att ett program fastställs ges också de statliga företagen ökade möjligheter att mera långsiktigt planera sin verksamhet. Avsaknaden av ett offensivt synsätt i propositionen tar sig inte endast uttryck som kortsiktighet i regeringens förslag om statliga finansiella insatser. Den leder också till att de från Statsföretags sida aktualiserade mer framåtsyftande insatserna avfärdas tämligen summariskt. Vi skall i det följande särskilt ta upp några frågor som rör två av de i Statsföretagsgruppen ingående företagen: Kockumsföretagen och . I samband med statens förvärv av varvsrörelse överfördes , , till Statsföretag. En förutsättning för Statsföretags övertagande av Kockumsföretagen angavs därvid vara att Statsföretag inte skulle komma att belastas finansiellt/ekonomiskt av åtgärden. För att undvika en sådan belastning anvisades ett kapitaltillskott till Statsföretag på 50 milj. kr. framhölls i propositionen att det inte kunde uteslutas att ytterligare medel skulle komma att behövas "för att finansiera struktureringen av och ge företaget en soliditet anpassad till den framtida verksamhetens bedrivande. Den dåvarande industriministern förklarade sig, om så skulle visa sig bli fallet, vara beredd att ta upp frågan om ytterligare medel för ändamålet. Statsföretag har , i samarbete med företagsledningar och representanter för de anställda, genomfört ett omfattande utredningsarbete som underlag för en bedömning av företagens framtida möjligheter och behovet av ytterligare medel i Kockumsföretagen. Man bedömer att det är möjligt att uppnå ett positivt resultat för Kockumsföretagen. Härför krävs emellertid omfattande åtgärder för att höja effektiviteten och en finansiell rekonstruktion med förlusttäckning t. o.m. 1982, nedskrivning av vissa tillgångar, finansiella tillskott för vissa investeringar och en höjning av soliditeten. För rekonstruktionen anhåller Statsföretag om ett aktieägartillskott på sammanlagt 267,5 milj. kr. Häri ingår inte medel för täckande av de förluster som bedöms uppkomma inom . Statsföretag bedömer förlusterna i till i storleksordningen 70 milj. kr. och räknar med att rörelsen kan ge ett positivt resultat 1982. Man påpekar att osäkerheten i prognosen är stor och anhåller mot den bakgrunden om ett lån med villkorlig återbetalningsskyldighet på högst 150 milj. kr. Regeringens förslag innebär att 265 milj. kr. lämnas som medelstillskott till Statsföretag. Något lån föreslås inte bli beviljat. Omstruktureringen av är emellertid långt ifrån avslutad. En plan för omstrukturering av företaget har som tidigare nämnts utarbetats i samverkan mellan företag och fackliga organisationer. Planen inrymmer bl. a. investeringar som följer av förändringar i organisationen och i de administrativa styrsystemen samt investeringar i produktutveckling och inom marknadsföringsområdet. En begränsning av statens insatser, på det sätt som föreslagits av regeringen, innebär att detta rekonstruktionsarbete inte kommer att genomföras. Samtliga tre divisioner inom berörs av beslutet. Det gäller transportdivisionen, med verksamheten förlagd till , skogsbruksdivisionen, med verksamhet i , och stad samt skogsindustridivisionen, med verksamhet i . Det är alltså fråga om orter med redan i utgångsläget allvarliga sysselsättningsproblem. Det är mot den bakgrunden särskilt angeläget att Statsföretag får klarhet i vilka resurser som står till förfogande för det nödvändiga rekonstruktionsarbetet inom . Enligt socialdemokratisk uppfattning bör ett rekonstruktionslån beviljas. Det knapphändiga material som redovisas i propositionen ger inte underlag för en bedömning av storleken på lånebeloppet. Vi menar att lånets storlek bör bestämmas utifrån den av Statsföretag gjorda prognosen. Det bör vara möjligt att senare, på grundval av utfallet . ta ställning till om någon omprövning av lånebeloppets storlek är motiverad. Vi föreslår därför att beslutar att Statsföretag beviljas ett lån med villkorlig återbetalningsskyldighet på högst 70 milj. kr. för förlusttäckning i åren 1980- 1982. Frågor som rör har från socialdemokratisk sida aktualiserats i en partimotion om åtgärder för gruvindustrin (Mot. 1979/80: 1025). Vi pekade där bl. a. på vikten av att ges möjlighet att planmässigt och långsiktigt arbeta med sitt investeringsprogram och att i sig välmotiverade investeringar inte stoppas på grund av brist på finansiella resurser. Vi föreslog att det tidigare av beviljade villkorliga rekonstruktionslånet på 1000 milj. kr., och som enligt riksdagsbeslutet avsåg åren 1979-1981, skulle få utnyttjas även . Detta för att undvika att . i avsikt att konsolidera sin ställning inför en väntad konjunktursvacka, skulle skära ned sitt investeringsprogram . Vi pekade vidare på att investeringar i en rad mineralprojekt i kommuner med svåra sysselsättningsproblem kan bli aktuella . Det är i hög grad angeläget att sådana projekt kommer till stånd. Vi föreslog därför att skulle uttala att för nya mineralprojekt i sysselsättningssvaga områden skall kunna påräkna dels fördelaktiga lån, som säkerhetsmässigt inte inkräktar på företagets övriga låneutrymme, dels tillskott av ägarkapital i en utsträckning som gör att soliditeten bibehålls. Våra förslag inriktades alltså på att dels ge möjligheter till en mer långsiktigt planerad verksamhet, dels stimulera företaget att arbeta med sikte på expansioner. Genom riksdagsbeslut fick regeringen i uppdrag att lägga fram förslag om finansiering av om- och tillbyggnad av i . Investeringen som är kostnadsberäknad till 420 milj. kr. håller nu på att genomföras. Statsföretag har för finansieringen hemställt om ett tillskott på 150 milj. kr. för en förstärkning av det egna kapitalet och ett lån på 270 milj. kr. Regeringen föreslår i propositionen att det av Statsföretag begärda lånet inte beviljas, men att egna kapital förstärks genom ett tillskott på 200 milj. kr. Enligt propositionen skulle genom kapitalförstärkningen få ökad handlingfrihet att genomföra olika investeringsprojekt. Dessutom bedöms önskemål om ett förslag från regeringen om statlig medverkan vid finansieringen av ett kulsinterverk ha tillgodosetts. Det torde vara möjligt för företaget att genom extern upplåning på normala villkor komplettera det tillskott av ägarkapital som föreslås av regeringen och att därigenom finansiera investeringen i kulsinterverket i . Att den föreslagna formen för kapitaltillskott därutöver skulle ge någon nämnvärt ökad handlingsfrihet i vad gäller investeringsverksamheten är däremot uppenbarligen inte riktigt. Enligt socialdemokratisk uppfattning kan alltså finansieringen av kulsinterverket i lösas på det sätt som föreslagits av regeringen. Vi vill dock understryka att den utomordentligt viktiga frågan om företagets möjligheter att genomföra andra investeringsprojekt därmed inte lösts. Vad beträffar åtgärder för att mer allmänt stimulera långsiktig utveckling och en planmässig investeringsverksamhet inom hänvisar vi dels till vårt förslag om ett treårigt investeringsprogram för de statliga företagen, dels till de förslag om särskilda insatser för som vi tidigare redovisat. Dessa förslag skulle ge företaget påtagligt förbättrade förutsättningar att bidra till sysselsättning och industriell expansion i de nordliga delarna av landet. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs angående angelägenheten av att ge den statliga företagssektorn en offensiv roll i industripolitiken, 2. att för täckande av förluster inom 1980-1982 bevilja Statsföretag ett lån med villkorlig återbetalningsskyldighet på högst 70 milj. 3. att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om framtida investeringsprojekt inom . () () (s) () () () () () () () () () ()