ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021194 · 1980-01-25 00:00:00 — av m. fl. om huvudmannaskapet för deltidsförskolan Den allmänna förskolan skall vara en förberedelse för skolan. Alla sexåringar, även de som vistas på daghem, bör ha rätt att delta i deltidsgrupp inom den allmänna förskolan. Många av våra 6-åringar är placerade i daghem eller i familjedaghem. Gruppen inom daghemmet är ofta organiserad i s. k. syskongrupper, dvs. i åldrar varierande från upp till . Möjligheten finns att samordna aktiviteterna för 5-6-åringarna i ett daghem av dagen men kan ibland stöta på ganska stora praktiska svårigheter. På sina håll tenderar deltidsförskolan alltså att helt uppslukas av daghemsverksamheten, vilket vi menar vore olyckligt med hänsyn till behovet av samordnad gruppverksamhet för 6-åringarna inför skolstarten. Övergången mellan förskolan och skolan måste göras så mjuk som möjligt och ske med hänsyn till elevernas mognad. Olika modeller för samarbete mellan deltidsförskola och skola i samband med skolstarten prövas i kommunerna. Barn med samma levnadsålder kan skilja sig avsevärt i fråga om psykisk och intellektuell utveckling. Många sexåringar skulle, efter förberedelse i förskolan, mycket väl kunna börja på lågstadiet. Omvänt finns det sjuåringar som har behov av en förlängd förskola. Den försöksverksamhet som länge bedrivits med flexibel intagning i har givit positiva erfarenheter och bör nu kunna permanentas. En samordnad lokalanvändning och ett enhetligt huvudmannaskap skulle emellertid sannolikt dels medföra en möjlighet att "renodla deltidsförskoleverksamheten, dels förenkla övergången från förskola till skola eller eventuellt tvärtom och i det senare fallet avdramatisera en återgång till deltidsförskolegrupp. Det första skolåret innebär knappast någon lokalmässig belastning. Barnen vistas i skolan . Vanligen delas klassen upp i två grupper som alternerar på för- och eftermiddagen. En lösning för samordning deltidsförskola/skola, som också kunde innebära bättre lokalanvändning, vore att deltidsförskolegrupp och skolgrupp alternerar. Deltidsförskolegruppen skulle då vänja sig vid skolmiljön och knyta kontakter i skolgruppen. Förskolläraren får också med en sådan modell lättare att hjälpa sina elever i skolstarten. Det är troligt, att ovan skisserade organisation av deltidsförskola/ skolgrupp underlättas av ett gemensamt huvudmannaskap. Daghemmet eller familjedaghemmet kan vara den naturliga vistelseplatsen under övrig tid av dagen för såväl deltidsförskolebarn som förstaklassare. Trots detta torde en uppläggning av verksamheten som skisserats kunna avlasta barnomsorgsverksamheten en hel del. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen begär en utredning om konsekvenserna av det nuvarande delade huvudmannaskapet mellan deltidsförskola och skola. () ()
mot · G3021195 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om daghem i lägenheter och småhus Utbyggnaden av barnomsorgen har i stor utsträckning skett genom att större daghem har byggts som fristående anläggningar. Flera skäl talar emot en fortsatt ensidig utbyggnad på samma sätt. En allmän utgångspunkt bör vara att barnen, om möjligt även då samhället ansvarar för deras omsorg, kan vara i sitt eget bostadsområde och helst också tillsammans med sina egna kamrater. Det är också önskvärt att få till stånd en ökad integrering mellan olika åldersgrupper i bostadsområdet. Genom att bygga fristående anläggningar kan just integreringen av olika åldrar bli lidande. Vi menar därför att en utveckling mot ökad satsning på lägenhetsdaghem och även daghem insprängda i radhusområden och villaområden är önskvärd. På detta sätt skulle också mindre enheter växa fram i större utsträckning än , vilket skulle underlätta en positiv utveckling av det inre arbetet inom barnomsorgen och också underlätta för föräldrarna att kunna ta en mer aktiv del i barnomsorgens verksamhet. En hel del har gjorts för att underlätta att lägenhets- och villadaghem kommer till stånd. Dock finns fortfarande krav och bestämmelser från t. ex. byggnadsnämnd, brandmyndighet och yrkesinspektion som förefaller stelbenta och överdrivna. Som exempel kan nämnas yrkesinspektionens krav på s. k. balanserad ventilation också i de fall då ingen näraliggande trafikled eller andra luftföroreningar gör särskilda åtgärder nödvändiga. Framför allt i en äldre byggnad kan en sådan installation bli både kostsam och tidskrävande. Det är vår uppfattning att en översyn av de restriktioner som finns inom olika områden när det gäller utbyggnad av lägenhets- och villadaghem skulle kunna leda till förenklingar utan att barnens och personalens säkerhet eller miljö försämras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om önskvärda förenklingar för att underlätta tillkomsten av daghem i lägenheter och småhus.
mot · G3021197 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om läkemedelskostnaderna vid ålderdomshem Vid inköp av läkemedel medges lagstadgad rabattering endast vid individuell receptförskrivning. Vid ålderdomshemmen är detta ett problem. Utfärdandet av individuella recept medför betydande merarbete och administration men innebär ett betydligt lägre inköpspris än kollektivt inköpta läkemedel. Ålderdomshemmen väljer alltmer att övergå till dosdispensering utförd av farmacevt. Detta har från vård- och arbetssynpunkt stora fördelar. Det ökar också möjligheten till utprovning och tillgänglighet. För att man vid ålderdomshem inte av kostnadsskäl skall tvingas tillgripa individuell receptförskrivning är det angeläget att införa sådana regler som möjliggör kollektivt läkemedelsinköp, berättigande till den lagstadgade läkemedelsrabatten. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder som kan nedbringa ålderdomshemmens läkemedelskostnader i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · G3021199 · 1980-01-25 00:00:00 — av och om bidragsförskott till ensamstående adoptivförälder har vid olika tillfällen uttalat att adoptivbarn och biologiska barn skall behandlas lika genom att de ges samma familjerättsliga ställning och sociala förmåner. Inom familjerätten pågår ett utredningsarbete för att ytterligare stärka bl. a. adoptivbarnens rättsliga ställning genom utredningen om barns rätt. På det socialpolitiska området har t. ex. föräldraförsäkringen byggts ut för att likställa adoptivbarn och biologiska barn. En del reformarbete återstår emellertid för att ge adoptivbarn samma sociala förmåner som biologiska barn. En ensamstående adoptivförälder kan inte erhålla bidragsförskott. Detta drabbar inte bara den som ensam adopterar ett barn utan även den förälder som efter en skilsmässa adopterar ett barn på grund av att adoptionen ej hunnit genomföras före skilsmässan. har till uppgift att kartlägga dels vilka stödåtgärder som finns, dels vilka som behövs för de ensamstående föräldrarna. Eftersom det inte sägs i direktiven att utredningen också bör utreda frågan om bidragsförskott till ensamstående föräldrar, bör utredningen erhålla sådant tilläggsdirektiv. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen anhåller att ensamföräldrakommittén får i uppdrag att utreda frågan om bidragsförskott till ensamstående adoptivföräldrar.
mot · G3021200 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1200 av och om förbud mot omskärelse av kvinnor Många olika slag av förtryck existerar i världen. Ett av de grymmaste medlen att behärska, passivisera och deformera kvinnor är bruket av kvinnlig omskärelse. Detta bruk tycks också förekomma inom gränser. En stark opinion mot omskärelse av kvinnor har vuxit fram, inte minst bland invandrarkvinnorna. Alla skäl talar därför för en lagstiftning mot kvinnlig omskärelse i . Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär förslag om lagstiftning mot kvinnlig omskärelse i . () ()
mot · G3021201 · 1980-01-25 00:00:00 — 1979/80 1201-1207 Motion 1979/80:1201 av och om angivande av blodgrupp på m. m. och körkort skulle bli ännu mer användbara om de försågs med blodgruppsregistrering, utförd av läkare. Man skulle då t. ex. få ett enklare förfarande vid olycksfall. Ambulanspersonal kan snabbt och enkelt meddela sjukhuset vilken blodgrupp patienten har. Detta skulle förenkla förberedelserna på sjukhuset, om patienten behöver blod. Även i andra sammanhang bör det vara till fördel med blodgruppsbestämning på och körkort. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos regeringen begär en utredning angående införande av blodgruppsbestämning på och körkort. () MAJ ()
mot · G3021202 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1202 av och i om fosterföräldrars situation Det borde vara varje barns självklara rätt att växa upp i en trygg, harmonisk och stimulerande miljö. Tyvärr är det i vårt samhälle många, alltför många barn som inte ges den möjligheten. Detta innebär att behovet av att byta miljö för längre eller är mycket stort. Det är därför viktigt att det finns goda och lämpliga fosterhem. Den insats som görs av många fosterföräldrar kan inte nog värderas. Fosterföräldrars situation är i många avseenden bekymmersam. Eftersom många barn har svåra störningar krävs mycket stora insatser. I många fall är det faktiskt ett dygnetomarbete. Den ekonomiska ersättningen täcker knappast de verkliga kostnaderna. Det arbete som fosterföräldrarna utför borde åtminstone jämställas med dagbarnvårdarnas. Fosterföräldrar är också missgynnade i vad gäller rätten till föräldrapenning. Visserligen utgår föräldrapenningen för tillfällig vård av barn enligt samma principer som för adoptivföräldrar, men i de flesta fall har denna redan utnyttjats av de biologiska föräldrarna. Detta innebär att det är praktiskt taget omöjligt för makar som båda förvärvsarbetar att öppna sitt hem för ett fosterbarn. Samhället går därigenom miste om många lämpliga fosterhem. Barnens behov av och rätt till en god uppväxtmiljö måste vara vägledande för samhällets stöd till fosterföräldrar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen anhålla om en översyn av fosterföräldrars situation. () ()
mot · G3021203 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1203 av och om yrkesmedicinska tjänster vid i Vpk har länge krävt utbyggnad av de yrkesmedicinska klinikerna i första hand vid regionsjukhusen. Förre socialministern instämde i vpk-kraven vid riksdagsbehandlingen och hänvisade till socialutskottets skrivning om att diverse utredningsmaterial skulle leda till kraftfulla åtgärder för utbyggnad av yrkesmedicinen. Utifrån socialutskottets skrivning är det märkligt att regeringen inte ens vill tillstyrka en obetydlig utbyggnad av den yrkesmedicinska verksamheten vid i (UAS). Såväl sjukhusdirektionen som har tillstyrkt inrättandet av en tjänst som biträdande överläkare i yrkesmedicin vid medicinska kliniken vid UAS. Det är ett absolut minimikrav att denna tjänst införs i budgeten, om det skall finnas den minsta överensstämmelse mellan ord och handling i agerande. Dessutom borde regeringen ha anvisat resurser för en snabb uppbyggnad av en fullständig regionklinik, förslagsvis 25-35 tjänster . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att hos regeringen hemställer att medel för en tjänst som biträdande överläkare i yrkesmedicin vid i bör anvisas på tilläggsbudget I för /81, 2. att uttalar att en femårsplan för utbyggnad av en fullvärdig yrkesmedicinsk regionklinik bör utarbetas tillsammans med i och läns landsting och att denna utbyggnad bör startas /81.
mot · G3021204 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1204 om viss ändring i barnavårdslagen Det är allmänt känt att ett icke obetydligt antal barn utsätts för misshandel eller vanvård i hemmet. Som regel ingriper sociala centralnämnden och omhändertar dessa barn för placering i fosterhem efter sedvanlig utredning. En del föräldrar använder sig då givetvis av sin rätt att överklaga nämndens beslut. Ärendet kan sedan vandra från instans till instans beroende på att dessa kan komma till skilda uppfattningar i ärendet. Detta får som följd att barnet flyttas fram och åter mellan föräldrahem och fosterhem, ibland . Man vet att barn som växer upp under så osäkra förhållanden upplever otrygghet och lätt tar psykisk skada. Samhället har tillbaka - bl. a. genom lagstiftning - satsat på åtgärder för att förebygga att barn far illa och för att garantera dem rättssäkerhet. Teoretiskt är nuvarande lagtext helt riktig. Men i praktiken fungerar den inte helt enligt lagens intentioner. Enligt 86 § barnavårdslagen länder länsrättens beslut till omedelbar efterrättelse. Länsrätten tolkar och bedömer ärendet och avgör det. Då länsrätten beslutar upphäva (dvs. ej fastställa) ett beslut om omhändertagande från sociala centralnämnden kan vårdnadshavaren hämta barnet det gäller. Om sociala centralnämnden i dylikt läge yrkar inhibition, hinner det i praktiken förflyta från länsrättens beslut till dess detta yrkande prövas i nästa instans. Sådant yrkande skall ske skriftligt, och även om sociala centralnämnden sänder i väg detta länsrätten fattat beslut i ärendet, tar det innan det når högre instans och handläggaren där. har ingen möjlighet att påverka hur snabbt högre instans prövar ett ärende. Skäl finns alltså för tillägg i lagen. Förslagsvis torde detta kunna ske genom att till 22 § barnavårdslagen, vilken berör verkställighet och liknande, foga en bestämmelse om att sociala centralnämndens ursprungliga beslut skall gälla tills ärendet slutligt avgjorts i möjliga prövningsinstanser. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om tillägg enligt ovannämnda förslag i nuvarande lagstiftning (bvl 22 §) för att ytterligare stärka barns rättsliga ställning.
mot · G3021206 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1206 av m. fl. startade sin verksamhet 1971. Vi hade då bakom oss 1960-talets folkomflyttning med allt vad den inneburit. Det var för att bota vad som brustit och för att förhindra fortsatt felplanering för framtiden som lekmiljörådet inrättades. har under sin snart tioåriga tillvaro tagit många initiativ för att förbättra barnens situation - främst på fritidsområdet. Rådet har tolkat lek efter en vid definition och därför lyckats blanda sig i åtskilliga frågor. Vi vill här bara erinra om den utställningsverksamhet som förekommit kring olika delar av barnstugeutredningens betänkande, barn på sjukhus, leksaker m. m. Det har varit viktigt att vi haft ett centralt samhällsorgan som har hävdat leken som idé och barns rätt till utvecklingsstimulerande och roande lek. Kontroversiellt blev lekmiljörådet när det sökte påverka de fria marknadskrafterna genom att kräva förbud för krigsleksaker. Motioner väcktes i , och en omfattande debatt förekom såväl i massmedia som i olika organisationer. I samband med detta kom också kraven på att lekmiljörådet skulle läggas ned. Försvararna av de fria marknadskrafterna betraktade helt naturligt lekmiljörådet med avsmak. väckte rådets agerande hopp i stora kretsar av pedagoger och barnintresserad allmänhet, ett hopp om att det trots allt gick att påverka den till synes obönhörliga kommersiella utvecklingen på barnområdet. har också uttalat att man ämnar fortsätta på den inslagna linjen och uppmärksamma dåliga leksaker, eländiga seriemagasin etc. Vi vet också att framstående experter förklarat att barn lär sig mer under lek än vad de lär sig i skolan. Leken är viktig men oftast förbisedd i samhällsdebatten. Internationellt har uppmärksammats att vi i tillmätt leken sådan betydelse att ett särskilt statligt organ fått till uppgift att ta initiativ på området. Norska har sänt en studiedelegation för att informera sig om rådets uppgifter. Åtskilliga förfrågningar har kommit från andra länder runt om i världen. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att lekmiljörådet skall ombildas till barnmiljöråd och också tillföras frågor angående barnsäkerhet, vilka varit föremål för en statlig utredning (SOU 1979:28). Även om man i och för sig kan ifrågasätta lämpligheten av en sådan utvidgning av arbetsuppgifterna, finns det inga direkta anledningar att inte bifalla detta. Däremot bör uttala att det om- och nybildade barnmiljörådet också får i uppdrag att fullfölja de arbetsuppgifter på lekmiljöområdet som det tidigare lekmiljörådet har påbörjat. arbetsuppgifter får inte innebära att det åsidosätter de uppgifter angående barns lek som det tidigare lekmiljörådet haft. Det är ur allmän synpunkt synnerligen viktigt att man får tillfälle att fullfölja det påbörjade arbetet men också att rådet bereds möjlighet att även fortsättningsvis ta initiativ på lekområdet. Med hänvisning till det ovan sagda hemställs att uttalar att det nybildade barnmiljörådet får i uppdrag att fullfölja de arbetsuppgifter på lekmiljöområdet som det tidigare lekmiljörådet påbörjat. () ()
mot · G3021208 · 1980-01-24 00:00:00 — 1979/80 1208-1217 Motion 1979/80:1208 av m. fl. I proposition 1979/80:100, bilaga 8, föreslås under punkten D 6 ett nytt anslag om 2 milj. kr. för inrättandet av ett nytt organ i förvaltningen, a. skall rådet inneha den funktion barnolycksfallsutredningen avsåg då man föreslog upprättande av en barnsäkerhetskommitté i betänkandet (SOU 1979:28) Barnolycksfall. Det är angeläget och behjärtansvärt att slå vakt om barnens och ungdomens säkerhet till liv och lem. Vi ifrågasätter emellertid om en nyinrättad byråkrati är bättre ägnad att ombesörja denna uppgift än , statens planverk, , trafiksäkerhetsverket, m. fl. Att lekmiljörådet avskaffas är givetvis en viktig åtgärd, som vi har efterlyst, och ett naturligt led i strävandena att sanera bort byråkratiska otympligheter. verksamhet har inte varit imponerande utan snarare väckt irritation genom ansatser till förmynderi. Att sådan verksamhet ytterligare institutionaliseras och breddas genom ett barnmiljöråd anser vi klart olämpligt. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar avvisa det i propositionen 1979/80:100, bilaga 8, under punkten D 6 till för /81 anvisade anslaget om 2 milj. kr. () () () () () ()
mot · G3021210 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1210 av m. fl. Läkemedelsbiverkningar skall enligt gällande bestämmelser inrapporteras till . Rapporterna bearbetas och databehandlas. Såväl en kumulativ lista, som tar upp samtliga i rapporterade biverkningar sedan inrapporteringen började, som en kvartalslista upprättas. Den sistnämnda omsluter rapporter om biverkningar under det senast förflutna kvartalet. Läkarkåren delges biverkningsinformation genom meddelanden från läkemedelsbiverkningskommittén. Denna information är dock inte ingående. Därutöver finns handboken i () som utges av och som har karaktären av en kommenterande sammanfattning. datalistor utsänds icke generellt till läkarna, även om de skulle kunna utgör ett värdefullt komplement till . Emellertid är listorna i obearbetat skick otympliga och inte helt lättöverskådliga. Vi anser att det vore värdefullt om listorna i bearbetad form periodiskt, förslagsvis , kunde ges ut i bokform, främst för att tillfredsställa läkarkårens behov av relativt aktuell och objektiv information uppställd efter farmakologiskt register. En sådan bok skulle bli förvånansvärt liten till formatet och lätt att använda. Även apotek och allmänna bibliotek borde kunna förses med denna typ av information, och boken borde kunna säljas till allmänheten på samma sätt som . Det bör i sammanhanget nämnas att en motsvarande publikation finns på anra håll i världen, t. ex. i . I förbereds en sådan. Kostnaden för framställande av den här föreslagna, återkommande biverkningsinformationen kan beräknas bli så liten att den väl torde rymmas inom befintliga anslag, eftersom publikationerna bör ge inkomster vid försäljningen. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om vidgad läkemedelsinformation. () () (vpk) ()
mot · G3021211 · 1980-01-25 00:00:00 — Den kommunala färdtjänsten är ett komplement till allmänna färdmedel. På grund av dessas otillgänglighet har antalet resenärer som behöver färdtjänst ökat starkt. Kommunerna har dock inte byggt ut färdtjänsten i erforderlig utsträckning. En rad begränsningar har införts i syfte att minska resandet. Det gäller antalet resor, tider för beställning av resor, resemöjligheter endast eller för vissa ändamål. Bestämmelserna skiftar från kommun till kommun. Samordning av resandet över kommungränserna saknas på många håll. Avgifterna är mycket skiftande och ibland så höga att resandet begränsas starkt. Principen om samma avgifter som för allmänna färdmedel följs inte. Särskilt nödvändigt är det att kommunerna disponerar specialfordon och att kapaciteten för dessa tillgodoser resebehovet för rullstolsbundna resenärer i samband med såväl arbete och utbildning som fritidsaktiviteter. saknar ca 60 kommuner sådana specialfordon. I budgetpropositionen anförs att skall gör en översyn av färdtjänsten i syfte att begränsa kostnadsexpansionen. Dessutom skall man precisera vem som är färdtjänstberättigad. Meddelandet om den planerade översynen har väckt stor oro bland dem som är beroende av färdtjänsten. Översynen får inte leda till en försämring av resemöjligheterna för svårt handikappade. I stället för nedskärningar och ytterligare begränsningar måste en rejäl förbättring ske av färdtjänsten. Personer med handikapp måste kunna kräva samma resemöjligheter som andra medborgare. Målet måste vara att uppnå samma standard i alla kommuner. Till statsbidraget bör knytas kvalitetskrav, som eliminerar de brister som ovan anförts. Inte minst med hänsyn till den riksfärdtjänst som påbörjas måste enhetliga regler tillämpas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att man i samband med den i budgetpropositionen planerade översynen av färdtjänsten beaktar de i motionen framförda kvalitetskraven.