mot · G302372 · 1980-01-17 00:00:00 — av m. fl. om en utställning belysande vissa folkrörelser Debatten kring den s. k. SIA-reformen har aktualiserat skolans integrering i samhället på ett nytt sätt; vi får inte se skolan som en isolerad enhet utan måste mer än förr låta dess liv och arbete kommunicera med hem och folkrörelser. Om sitt arbete och sina ideal, om sitt material och sina avsikter skall folkrörelserna undervisa och ge den unga generationen del av de rika erfarenheter som finns och därmed öka förståelsen för samhällsutvecklingen och möjliggöra en positiv framtida kontakt mellan dessa rörelser som betytt så mycket för det moderna framväxt och dagens ungdom. Representanter för ideella och kristna rörelser som deltar i skolans arbete underlättar för den ordinarie lärarpersonalen och bidrar till trivsel och god anda. Folkskolan - alltså själva skolstarten i modern mening präglas av folkrörelsernas tidningar och litteratur. När vårt land fick den första folkskolestadgan och alla barn fick förmånen att gå i skolan, var läroböckerna få och läromedlen oprövade och otillräckliga. Det är föga känt att det fanns tidningar och tidskrifter som visade sig vara en rik tillgång för tidens lärare och elever. Vi vet att en sådan tidning som Fosterlands-Vännen fanns och lästes ute i bygderna. Så publicerades i den t. ex. ett reportage från , där man startat en landsomfattande kampanj mot aptitsupbordet, även kallat brännvinsbordet, som visade sig få en kraftig verkan. Undertecknarna av ett upprop till svenska allmänheten som därvid skrevs menade att seden med en sup var en av de främsta anledningarna till att haft så ringa framgång under sitt . Bland dem som undertecknat detta upprop fanns ett stort antal av landets främsta och mest kända personer, bland dem en av Rikets herrar G. Löwenhielm, ärkebiskopen af Wingård, flera statsråd, en rad professorer, lärare och militärer. Uppropet gav återklang också i skolorna - folkrörelsetidningen fick vara budbäraren. Det stiftade fick bl. a. sina stadgar godkända av Kungl. Maj:t, enligt vilka det bl. a. skulle insamla medel till 1 1979/80. lifgifvande af skrifter syftande till att göra missionssaken känd och älskad inom samt stödja stiftelser i andra länder - den dåtida u-hjälpen hade begynt! - skolans födelseår - blev redaktör för den missionstidning som börjat utgivas och som lästes inte minst av lärarna ute i landet. 1 denna tidning publicerades vad som i utländsk press skrivits om missionen och om de snabbt uppväxande och ökande sällskap som drev mission i världen. Därmed väcktes opinionen i vårt land för bistånd till utvecklingsländerna. Pengar och personal fanns, och hade redan den stora utvandringen i missionens regi till utvecklingsländerna begynt. Och om allt detta visste den svenska skoleleven i allmänhet mycket! Därmed hade folkrörelserna hjälpt skolan till nutidsorientering" och geografisk kunskap och mycket annat. 1980-talets skola och folkrörelserna Det var en kulturgärning av imponerande omfattning som dåtidens missionsorganisationer gjorde. Tyvärr är denna grundläggande insats i folkbildningens historia ganska förbisedd . Från samfundens och de ideella rörelsernas sida har man noterat detta och vill förbättra informationen och vidga förståelsen för missionens och insatser och betydelse och för framtiden. som började detta nya årtiondes arbete samlades i i några ansvariga för samfundens och den kristna tidningar och arkiv i syfte att finna en utväg, samt ett par riksdagsledamöter som tidigare följt arkivfrågorna på folkrörelsesidan, varvid behovet av åtgärder belystes. Det material från pionjärtiden som finns i arkiv hos t. ex. EFS är efterfrågat av forskare och delvis presenterat genom utställningar ute i landets skolor men förtjänar att bli känt i större utsträckning. Det utgör en icke utnyttjad tillgång för skola och folkbildning. Vad rör det sig om? Enbart EFS:s bok- och tidskriftsarkiv till utgör . Förutom litteratur i egentlig mening och dokument om missionen finns där intressanta originalteckningar av t. ex. och exempel på konstnärers bidrag till olika publikationer samt ett unikt bildmaterial. En del av detta är verk som inte finns på annat håll. Det vore en olycka om det inte kunde behållas samlat. Arkivet är levande i den meningen att det besöks eller efterfrågas av forskare och studenter, av folk som författar avhandlingar och av sociologer och samhällsvetare som forskar. Här finns en mängd intressanta objekt för dagens undervisning. Skolan borde få möjlighet att ta del av vad arkivet rymmer. har EFS prövat att i skolor utställa material ur sitt arkiv. Verksamheten har skett på ett flertal platser i landet, från till de nordligaste länen och bekostats av EFS. Det har tillgått så att den ansvarige för arkivet har valt ut exemplar av böcker och tidningar och på utställningar i skolor och bibliotek uppställt materialet för att ge lärare och elever inblick i den betydelse denna litteratur haft för folkrörelserna och därmed för hela folket. Uppskattningen har överallt varit stor, och det är märkligt att utställningarna kunnat ske utan att kommunala eller statliga medel tagits i anspråk. Det föreligger nu önskemål att få pröva denna utställningsverksamhet i något större skala och delvis annan utformning. Meningen är att på någon viss ort under t. ex. en veckas tid anordna en utställning som är gemensam för alla samfund och med dem besläktade rörelser med arkivmaterial i sin ägo och ge varje sådan organisation möjlighet att ur sitt eget förlags produktion eller arkivmaterial presentera böcker, dokument och bilder. Skolorna skulle få tillfälle att göra studiebesök och erhålla information. På så sätt skulle dagens ungdom få både folkrörelsernas historia och deras nutida insats och framtida målsättning belyst. I ett läge där man från både kommunala och statliga myndigheter framhåller nödvändigheten av samarbete med folkrörelserna för att lösa svåra samhällsproblem och förebygga ännu svårare, är det angeläget att kan stödja en historisk återblick och en aktuell information av detta slag. Om försöket med denna utställning ger positivt utslag, kan man tänka sig en vandringsutställning av mer permanent karaktär. Man kan diskutera olika lösningar då det gäller finansieringen av förslaget. Det är tänkbart, att skolorna skulle bidraga med anslag ur ordinarie medel för sin verksamhet. En utväg för just det önskade försöket är att som ju har till uppgift att främja ungdomens sociala och personliga utveckling ur t. ex. anslaget för sin utrednings- och informationsverksamhet bestrider kostnaden och i samråd med EFS och de övriga samfunden och sällskapen utformar utställningen. Med stöd av vad som anförts hemställs att uttalar att stöd till den i motionen föreslagna utställningen bör utgå under titeln i prop. () () () () () ()