mot · G3021951 · 1980-03-26 00:00:00 — Motion 1979/80:1951 av m. fl. med anledning av proposition 1979:80:117 om vissa anslagsfrågor m. m. rörande försvaret I proposition 1979/80:117 har den borgerliga trepartiregeringen behandlat bl. a. frågan om den framtida anskaffningen av flygplan för det militära försvaret. Denna fråga har behandlats vid varje riksdag val. Ständigt nya flygplansalternativ har därvid förts fram för att senare avvisas - av ekonomiska och operativa skäl. Vårt parti har i en rad motioner kritiserat regeringspolitiken och redovisat förslag till inriktning av flygplansanskaffningen med utgångspunkt i våra allmänna överväganden om försvarets utformning (senast i motionerna 1978/79:2253-2255). I anledning av att regeringen nu behandlar flygplansfrågan med utgångspunkt i bl. a. säkerhetspolitiska krav, vill vi erinra om vad försvarskommitté uttalat i sitt första betänkande om säkerhetspolitikens övergripande mål. Den svenska säkerhetspolitiken skall bidra till en fredlig utveckling i världen, till utjämning av motsättningar och till större förståelse och mer jämlika förhållanden. Den skall vidare verka för internationell solidaritet och en värld där även små stater kan hävda sina intressen. Den syftar till att minska risken för att dras in i eventuella konflikter och till att värna våra demokratiska friheter och rättigheter i en oberoende stat. Den skall slutligen lindra verkningarna av fredskriser i vårt land. I detta syfte bör vår säkerhetspolitik alltjämt formas genom en samverkan mellan utrikespolitiken, försvarspolitiken, vår politik i internationella nedrustningsfrågor, handelspolitiken och biståndspolitiken. Säkerhetspolitiken arbetar således med olika medel och i olika tidsperspektiv. Dess olika delar måste anpassas till varandra i ett samspel. Hur tonvikten läggs vid de skilda säkerhetspolitiska medlen är därför inte en gång för alla givet utan måste bestämmas med hänsyn till rådande förhållanden. I syfte att uppnå dessa mål har bestämt sig för en alliansfri utrikespolitik för att möjliggöra neutralitet i krig. Enligt vår mening kan man inte av försvarskommitténs enhälliga betänkande dra någon bestämd slutsats om flygvapnets framtida uppgifter och omfattning. Vårt lands ekonomiska läge - där det borgerliga regerandet bl. a. lett till att räntorna på statsskulden nu överstiger utgifterna för försvaret - gör en kritisk granskning av försvarsutgifterna mer angelägen . Det kan - i syfte att upprätthålla största möjliga försvarseffekt inom de givna kostnadsramarna - bli nödvändigt med omprioriteringar mellan olika grenar av totalförsvaret, liksom inom det militär försvaret. F. n. pågår inom samtliga totalförsvarsgrenar arbetet med perspektivpla neringens fas 2. Detta, som skall slutföras , skall utgöra underlag för försvarskommitténs ställningstaganden och därmed för nästa försvarsbeslut. Flygvapnets framtida uppgifter, sammansättning och omfattning bör enligt vår mening granskas i detta sammanhang. När beslöt sig för att avbryta utvecklingsarbetet med B3LA och dess variant A 38/Sk 38 uttalade försvarsutskottet bl. a. följande. Utskottet erinrar om att försvarskommitté bl. a. har till uppgift att granska alternativa möjligheter till anskaffning av jaktflygplan, luftvärnsrobotar och andra luftförsvarskomponenter samt att lämna förslag om den framtida avvägningen mellan skilda åtgärder för luftförsvar. I del 1 av den senaste perspektivplanen för det militära försvaret har överbefälhavaren redovisat vissa synpunkter i dessa frågor. Regeringen har i sitt uppdrag till överbefälhavaren angett som en utredningsfråga förutsättningarna för en ny flygplansplattform. Utskottet finner det vara värdefullt att överbefälhavaren tar fram ett underlag som närmare belyser frågeställningar som är centrala för luftförsvaret. Utskottets ställningstagande - vilket godtogs av en majoritet i innebar således att de mer långsiktiga frågorna om flygplansanskaffning borde avgöras först i samband med nästa försvarsbeslut. Dåvarande försvarsministern gav också uttryck för att han var av samma mening. Det finns inga skäl som talar för att man nu skall bryta ut de mer långsiktiga flygplansfrågorna ur sitt sammanhang och ställa dem inför ett avgörande. Vi kan därför inte godta regeringens förslag i propositionen att man redan nu skall binda sig för flygvapnets framtida uppgifter och att anskaffningen därför skall inriktas mot ett JAS-system. Detta är att föregripa nästa försvarsbeslut, begränsa handlingsfriheten och göra mycket stora ekonomiska bindningar för de närmaste decennierna. Det kan innebära stora faror för ett folkförsvar, byggt på allmän värnplikt. bör därför inte godta regeringens förslag i denna del. Som grund för arbetet inom myndigheterna bör de riktlinjer avseende ett eventuellt nytt flygplanssystem som anges nedan gälla. Vi har tidigare gått emot förslagen om medel till B3LA och dess olika varianter. beslöt att avbryta detta arbete. Vi tillstyrker naturligtvis därför att medel ej används för . När det gäller flygvapnets framtida uppgifter och sammansättning bör i enlighet med förra årets riksdagsbeslut ett underlag tas fram som belyser den framtida avvägningen inom luftförsvaret. Men underlaget bör även inbegripa avvägningsfrågor med avseende på spanings- och attackuppgifter. Genom att det nu råder enighet om att någon ny lätt attackkomponent inte skall anskaffas kommer tidpunkten för ersättning av olika flygplan att ligga . Ett planerings- och studiearbete bör bedrivas för att belysa hur ersättningen av Viggensysternet kan ske. Därvid bör även behandlas i vilken mån detta kan ske genom en eventuell enhetsplattform, varvid siktet bör vara inställt på en omsättning av Viggensystemet . Särskild vikt bör läggas vid sambandet mellan den kvantitativa omfattningen och kostnaderna för en ny plattform. Konsekvensen i olika avseenden av den tidsordning i vilken Viggensystemets plan går ur organisationen bör belysas. Det gäller bl. a. det förhållandet, vilket redovisats i tidigare utredningsarbete, att det är möjligt att tillgodose behovet av medeltung attack genom ett annat tidsmässigt utnyttjande av nuvarande . Arbetet inom den militära flygindustrikommittén måste också beaktas och vägas in i detta sammanhang. Vi anser däremot inte att det bör komma i fråga att påbörja ett särskilt utvecklingsarbete för ett svenskt JAS-projekt. Av det sagda följer att det för budgetåren 1980/82 inte är rimligt med en total insats av den storlek överbefälhavaren räknat med (411 milj. eller regeringen föreslår när det gäller statsbudgeten (200 milj. Det är inte påkallat med en sådan satsning mot bakgrund av när omsättningsbehovet uppstår. Något underlag avseende vilka arbeten som skall utföras redovisas ej heller, vare sig av ÖB eller i propositionen. Det är därför inte möjligt för oss att ange någon fixerad summa. Vid ett godkännande av de riktlinjer vi här föreslagit ankommer det på regeringen efter förslag från ÖB att fastställa det belopp som krävs för att fortsätta planerings- och studiearbetet. I propositionen anges att man från regeringens sida avser att undersöka möjligheterna till och konsekvenserna av ett svenskt deltagande i olika former i utländska flygplansprojekt. Från socialdemokratisk sida reagerade vi kraftigt mot de tidigare borgerliga försöken till ett samarbete med i , med hänsyn bl. a. till detta lands vapenexportpolitik. har i sitt första betänkande (Ds Fö 1978:8) behandlat denna fråga och enhälligt framhållit bl. a. att ett samarbete företrädesvis får sökas med länder som har en med likartad syn på krigsmaterielexport. Vi utgår från att detta uttalande kommer att respekteras av regeringen. Vi har i åtskilliga sammanhang framhållit nödvändigheten av en omstrukturering av flygindustrin. Färre personer skall sysselsättas i utveckling och tillverkning av militära flygplan. Omställningen underlättas av att det är fråga om . I vår motion (1978/79:2253) uttalade vi bl. a. följande: Det är i första hand en uppgift för berörda företag - vilka under en rad av år haft en gynnsam utveckling genom omfattande försvarsbeställningar - att utarbeta alternativ till nuvarande produktion. Viljan härtill har inte varit alltför påfallande i alla berörda företag. Det ter sig naturligt att företagen själva gör satsningar för att t. ex. bevara civila resurser för utveckling och tillverkning inom flygindustrin. Men statsmakterna har givetvis ett övergripande ansvar. I en särskild proposition (1978/79:115) har regeringen begärt godkännande av lån till och flygmotor för medverkan i projekt i syfte att underlätta denna omställning. Det är tillfredsställande att den önskade utvecklingen nu synes kunna inledas. Vi utgår från att berörda företag och statsmakterna även aktivt verkar för att påskynda denna omställning. I en särskild motion har socialdemokraterna i näringsutskottet bl. a. framhållit att man från statsmakternas sida också måste sakbehandla de övriga projekt som flygindustridelegationen tagit upp i sitt betänkande. Inom de berörda företagen finns en rad projekt som är intressanta i ett offensivt industripolitiskt perspektiv. Det är beklagligt att regeringen i den aktuella propositionen avstår från att ens diskutera väsentliga förslag i betänkandet. I motionen föreslås därför att regeringen skall få i uppdrag att återkomma med förslag om statliga insatser för att stödja utvecklingsverksamheten inom de berörda företagen. Vidare föreslås att statens meteorologiska och hydrologiska institut får ett bidrag om 2 milj. kr. för att genomföra en definitionsfas beträffande utveckling av en prototyp till regional vädercentral. Vid det planerings- och studiearbete vi förordat beträffande en enhetsplattform för ett JAS-system bör statens medel läggas ut så att man därigenom kan bidra till ett väsentligt större mått av samverkan och samarbete mellan berörda svenska industrier. En samverkan har inletts på robotområdet. Militära flygindustrikommitténs uppdrag bör leda till en resurssamordning mellan industrier, förvaltningen och de militära verkstäderna. Arbetet med JAS bör medverka till denna utveckling. Det får inte bli fråga om ett en-industri-projekt utan siktet måste i stället vara inställt på att nyttja de samlade erfarenheterna inom svensk flygindustri. Detta bör ges regeringen till känna. Med stöd av det ovan anförda hemställs 1. att , med avslag på proposition 1979/80:117 i denna del, godkänner de riktlinjer för flygplansanskaffning som anförts i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av samverkan och samarbete mellan berörda flygindustrier vid planerings- och studiearbetet kring ett JAS-projekt. () () () () () () ()