ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G3021516 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1516 av m. fl. om lån för bostadsbyggande har enhälligt konstaterat (CU 1979/80:4 s. 7) att den lämpliga nivån för bostadslånens låneandelar och övre lånegränser diskuterats utifrån finansieringsbehovet ställt mot säkerhetskrav och med beaktande av skilda önskemål om att främja den eller alla andra förvaltarkategorier. Under de borgerliga regeringarnas tid har också följdriktigt insatserna på detta område gått ut på att gynna de privata ägarna av hyreshusen och därmed söka öka den andel bostäder som fungerar i första hand som en vinstgivande rörelse. Detta har tagit sig uttryck i en låneandel och övre lånegräns vid 22/i stället för tidigare gällande 15/vid såväl ny- som ombyggnad av enskilt ägda flerbostadshus eller småhus för uthyrning. Ändringen i ombyggnadsfallen har i princip gällt , medan ombyggnadsfallen i princip påverkas fr. o. m. innevarande kalenderår. Detta innebär i sak endast ett ekonomiskt gynnande av de privata hyresvärdarna, utan att några bostadspolitiska fördelar uppnås. Dessa privata hyresvärdar får ytterligare omedelbara ekonomiska förmåner utöver de vinster på som är drivkraften för dessa kapitalplaceringar. Enligt vår mening innebar de tidigare gällande låneandelarna och lånegränserna för de privata hyreshusen en lämplig avvägning av lånevillkoren för denna grupp. Vi föreslår därför att beslutar att låneandelen/ lånegränsen 22/sänks till 15/med ikraftträdande möjligt. Ett bifall till förslaget om sänkta låneandelar för privata hyreshus skulle vid fullt genomslag sänka anspråken på lånemedel med 90 milj. kr. Förhållandet bör markeras genom att anslaget till Lån för bostadsbyggande för nästa budgetår sänks med 50 milj. kr. jämfört med regeringens förslag. a. som sin mening ger regeringen till känna att låneandel och övre lånegräns för enskilt ägda hyreshus skall vara 15 resp. , b. till Lån för bostadsbyggande för /81 under trettonde huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag av 6 . (- 50 milj. () () () () () ()
mot · G3021517 · 1980-01-24 00:00:00 — av Per m. fl. om förstärkt rättsskydd vid expropriation Fråga om tillstånd till expropriation prövas i allmänhet av regeringen. I expropriationstillstånd skall bestämmas inom vilken saken skall fullföljas genom ansökan om stämning till domstol. Frågan om tidsfristens längd har inte reglerats i lagen. Enligt föredragande statsrådet (prop. 1972:109 s. 227) torde det i de flesta fall vara lämpligt att sätta tidsfristen till , men undantagsvis kan det vid större expropriationer vara befogat med en längre tidsfrist. Föreligger särskilda skäl kan tiden förlängas. Någon yttersta gräns för förlängning av expropriationstillstånd finns inte. De långvariga expropriationstillstånden innebär emellertid allvarliga risker och olägenheter. Dessa uppenbara missförhållanden bör därför avvecklas. Som ett konkret exempel på sådana missförhållanden kan nämnas att en del av de expropriationstillstånd som lämnades för stadsomvandlingen i med stöd av den äldre expropriationslagen fortfarande består. De har förlängts med stöd av den tidigare gällande expropriationslagen, dock utan möjlighet för fastighetsägaren att i enlighet med den nya lagens bestämmelser få möjlighet till omprövning av expropriationstillstånden. Denna fråga har förts till kommission för de mänskliga rättigheterna. Den svenska staten riskerar nu att dömas för brott mot de av ratificerade Europatraktaten. Därtill kommer de långa behandlingstiderna redan för ansökningar om expropriationstillstånd - behandlingstider har förekommit. Också frågor om förlängningar av expropriationstillstånd uppvisar alltför långa behandlingstider. När det dessutom förekommer långvariga förlängningar av redan beviljade expropriationstillstånd betyder denna praxis i själva verket att skyddet för enskild äganderätt beskärs genom en särskild reglering vid sidan av den egentliga expropriationen och detta utan möjlighet för fastighetsägaren att erhålla ersättning för de avbräck som vållas. I regeringens proposition 1978/79:214 föreslogs vissa justeringar av gällande rätt angående expropriation m. m. De av antagna förslagen är emellertid helt otillräckliga. För att undvika de allvarliga följderna för den enskilde medborgaren bör man återgå till den fasta rättspraxis med ettårsfrister för stämning till domstol som fanns . En dylik tidsbegränsning borde inte vara alltför besvärande för exproprianten i beaktande av att han som part på fastighetsmarknaden tillerkänts den starkaste av fördelar, nämligen tvångsrätt. Själva tvångsrätten är med andra ord ett fullt tillräckligt prerogativ från Rimligt hänsynstagande till motparten kräver i själva verket att denne inte, utöver ett tvångsvis förfogande över fastigheten, belastas med en långvarig oviss besittningssituation. Det ovan framlagda förslaget kan emellertid behöva harmonieras med övrig lagstiftning, varför bör uppdra åt regeringen att mot bakgrund av vad i motionen anförts framlägga förslag till förstärkt rättsskydd för fastighetsägare som utsätts för expropriation. Med stöd av ovanstående hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till förstärkt rättsskydd för fastighetsägare som utsätts för expropriation. PER () () ()
mot · G3021518 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1518 av förste vice talmannen och om översyn av bostadsbidragen i samband med fastighetstaxering Nästa allmänna fastighetstaxering kommer att äga rum . Betydande höjningar av fastigheternas taxeringsvärden är därvid att vänta. Enligt uttalande i propositionen 1979/80:40 om fastighetstaxering m. m. måste den höjning av fastigheternas taxeringsvärden som är att vänta beaktas vid utformningen av de olika skattebestämmelser som bygger på taxeringsvärdena. Liksom skett i samband med tidigare allmänna fastighetstaxeringar kommer bl. a. villaschablonen att justeras så att inga socialt oacceptabla effekter uppstår. har fått tilläggsdirektiv att komma med förslag på denna punkt. De höjda taxeringsvärdena får också stor inverkan på kapitalbeskattningen av bl. a. jordbrukare och andra ägare till familjeföretag. Den kommitté som skall se över beskattningsreglerna för familjeföretagen skall enligt sina direktiv även behandla hithörande frågor. Höjningarna av taxeringsvärdena kommer emellertid också att påverka hushållens möjligheter att erhålla bostadsbidrag på grund av att den bidragsgrundande inkomsten stiger, dels genom att intäktsschablonen för egen bostad skall räknas på ett högre taxeringsvärde, dels genom de skärpningsregler som finns om förmögenheten överstiger vissa belopp. I fråga om det kommunala bostadstillägget för pensionärer gäller att om en ensamstående har en förmögenhet . eller två makar tillsammans har . skall man till inkomsten lägga en tiondel av den del av förmögenheten som överstiger de nu nämnda beloppen. Har makar eller ensamstående samt barn en sammanlagd förmögenhet som överstiger , läggs en femtedel av det överskjutande beloppet till den taxerade inkomsten vid inkomstprövningen. Om, för att ta ett exempel, en trebarnsfamilj har en bidragsgrundande inkomst på . och bor i ett egnahem, taxerat till . och belånat till , är den behållna förmögenheten . Ingen reduktion sker därvid på grund av förmögenhetsinnehavet. Om egnahemmets taxeringsvärde fördubblas (vilket torde vara det normala) ökar taxeringsvärdet till . och den behållna förmögenheten till . Skärpningsregeln skulle därvid leda till att den bidragsgrundande inkomsten ökade med . (en femtedel av (175 000-75 000) kr.]. Eftersom bostadsbidraget i detta fall avtrappas av den fiktiva inkomstökningen, leder det höjda taxeringsvärdet till att bostadsbidraget minskar med . - detta utan att barnfamiljens betalningsför (Dessutom minskar bostadsbidraget genom att den schabloniserade intäkten av egen bostad ökar.) En höjning av taxeringsvärdet utan motsvarande anpassning av främst skärpningsreglerna vid beräkning av bostadsbidrag kan därför få mycket allvarliga effekter för många barnfamiljer och pensionärer. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till ändrade regler för beräkning av bostadsbidrag för barnfamiljer och pensionärer som anpassas till de förväntade höjningarna av taxeringsvärdena för småhus i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · G302152 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:152 om rätten till avdrag för arbetsresor Avdrag för arbetsresor får f. n. göras i självdeklaration som en omkostnad för inkomstens förvärvande. Detta innebär att högre inkomsttagare får en väsentligt bättre ersättning per körd mil än lägre inkomsttagare. Detta är ej rättvist, eftersom bilkostnaderna torde vara desamma. Jag föreslår därför att ett system utarbetas som gör att avdrag för arbetsresor får göras på slutlig skatt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om att föreläggs förslag om att avdrag för arbetsresor får göras på slutlig skatt.
mot · G3021522 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1522 om förbättrat konsumentskydd för småhusköpare Genom beslut av 1977/riksdag (CU 1977/78:28) är det möjligt att i låneunderlaget inräkna kostnader för kontroll oell besiktning samt för utökad garanti och försäkring vid köp av statsbelånade småhus. Regeringen uppdrog åt att pröva förutsättningarna för att införa det förbättrade konsumentskyddet vid förvärv av småhus som ett villkor för statligt bostadslån. Något beslut om sådant villkor har dock ännu inte fattats. Efter beslut har den form av konsumentskydd som benämnes Småhus 76 fått ökad tillämpning. Ett sextiotal kommuner har sålunda föreskrivit att Småhus 76 skall läggas till grund för upphandling av gruppbyggda småhus. Sådana föreskrifter har lämnats för ca 5 000 hus, och för ytterligare ca 8 000 hus har prelimlinära uppgifter lämnats att Småhus 76 kommer att tillämpas. meddelade utslag i ett mål mellan KO och Skånska Cementgjuteriet angående vissa klausuler i småhuskontrakt. I vissa avseenden har härigenom småhusköparnas ställning förbättrats. Domstolen fann dock att en bestämmelse om ettåriga garantitider inte finge anses vara oskälig. Också i fortsättningen krävs att småhusköparen kan bevisa att det föreligger grov vårdslöshet från byggnadsföretagets sida för att fel som uppdagats efter garantitidens utgång skall åtgärdas på byggföretagets bekostnad. I dessa båda avseenden innebär utslag ett steg tillbaka jämfört med vad som gäller när Småhus 76 tillämpas. Domstolens motiv för sin ståndpunkt i det sistnämnda avseendet anknyter främst till de kostnadskonsekvenser som skulle uppkomma för småhusköparna vid ett bifall till KO:s yrkanden. Domstolen anger i stället en försäkringskonstruktion av typ Småhus 76 som ett sätt att tillgodose önskemålet av ett skydd efter garantitidens utgång. Ett skydd av liknande slag som Småhus 76 har numera tillskapats också av HSB/. Eftersom konsumentskydd av det slag som beslutat stödja ännu inte börjat tillämpas i den utsträckning som är önskvärd, är tiden nu mogen att ta ytterligare ett steg mot ett förbättrat och alltmer allmänt tillämpat konsumentskydd. Kontroll och besiktning samt garanti och försäkring av angivet slag bör därför utgöra villkor för statliga lån vid uppförande av gruppbyggda småhus. För denna typ av hus finns inga praktiska hinder mot att nu förbättra småhusköparnas skydd på detta sätt. Med hänvisning till det anförda hemställs att måtte besluta att sådant konsumentskydd som omfattas av beslut (CU 1977/78:28) skall utgöra villkor för statligt bostadslån vid uppförande av gruppbyggda småhus.
mot · G3021523 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1523 om bostadsbidraget till småhusägare har boendekostnaderna stigit mycket kraftigt. Enligt statens pris- och kartellnämnds meddelande Prisutvecklingen för har de genomsnittliga boendekostnaderna ökat för boende i hyreslägenheterna, för bostadsrättslägenheter och för egnahem . Inräknas den senaste räntehöjningen har kostnadsökningen för egnahemmen varit . I budgetpropositionen 1979/80:100 föreslås att vid beräkning av den inkomst som skall läggas till grund för beräkning av bostadsbidrag för personer med underskottsavdrag det belopp om . som ingår i dessa beräkningar skall utgå. Detta innebär att bostadsbidraget för sådana personer kan sänkas med . Småhusägare är redan nu ogynnsamt behandlade vid beräkning av bostadsbidrag jämfört med andra boende. Sålunda uppgår det som driftkostnad beräknade beloppet till ett belopp som är väsentligt mindre än det i hyresgästens hyra ingående beloppet. Tillägg görs också till inkomsten med viss del av den taxerade förmögenheten på ett sätt som drabbar småhusägarna. Med hänsyn till den stora ökning av boendekostnaden, som drabbat småhusägarna och som är betydligt större än motsvarande belopp för övriga grupper av boende, skulle den i propositionen föreslagna regelförändringen drabba många småhusägare mycket hårt. Den bör därför inte genomföras. Om ändrade regler skall beslutas bör de inte ensidigt riktas mot villaägare. Med hänvisning till det ovan anförda föreslås att beslutar avslå den föreslagna regeländringen att underskottsavdrag inte skall kunna ingå i underlag för bostadsbidrag samt begär nytt förslag från regeringen innebärande att inte villaägare ensidigt drabbas av ändrade regler.
mot · G3021524 · 1980-01-22 00:00:00 — om omvandling av bidragssystemet m. m. Då förutsättningarna för reallöneökningar är så gott som obefintliga synes en sänkning av den direkta skatten vara 1980-talets mest angelägna reform. behöver den offentliga sektorn-stat, landsting och kommuner - av våra samlade inkomster för att täcka sina utgifter. Vi har trots detta hårda skatteuttag ca i brist i statens budget. Om den offentliga sektorns utgiftsexpansion får fortsätta att stiga i samma takt som , kommer den offentliga sektorn att behöva hela vår samlade inkomst för att täcka utgifterna. Den trenden måste brytas genom minskade utgifter och mindre byråkrati i samhället. Den rundgång av pengar som innebär att samhället tar ut skatter och avgifter av medborgarna och sedan betalar tillbaka bidrag i olika former till samma människor innebär ofta en onödig och dyrbar hantering av våra resurser. Ett exempel är sjukvården där en familj med . i beskattningsbar inkomst betalar av sin inkomst i landstingsskatt, pengar som i huvudsak går till sjukvård, det innebär 5 000 å . i avgift för sjukvård. Dessutom betalar arbetsgivaren på lönen för samma ändamål. Den totala kostnaden för den familjens sjukvård blir därmed . En reform som radikalt skulle sänka samhällets och därmed medborgarnas kostnader i detta sammanhang vore att införa 3 dagars karenstid vid sjukskrivning. Det skulle innebära betydligt förenklad och billigare administration och lägre kostnader, vilket skulle komma familjerna till godo i form av lägre skatt och ökat utrymme för reallöneökning, då arbetsgivarens sjukförsäkringsavgift för den anställde kunde sänkas. Andra exempel på dyrbar hantering av skattepengar och bidrag är barnbidrag och bostadsbidrag. Att först ta in skattepengar och låta dessa vandra genom en dyrbar administrationsapparat för att sedan betala tillbaka en del av pengarna till i princip samma familjer kan inte anses meningsfullt. En förenkling och en för medborgarna billigare hantering av dessa bidrag vore att bidragen förvandlades till avdrag på den direkta skatten. Föräldrarna själva kunde avgöra vem av makarna som ville tillgodogöra sig avdraget, och skattsedlarna skulle ge besked om vilken skattetabell som skulle gälla med utgångspunkt i antalet barn som föräldern vore berättigad att göra avdrag för. Genom denna förenklade hantering av barnbidrag och bostadsbidrag skulle stora besparingar uppnås. Dessa pengar borde komma familjerna till godo direkt i form av ytterligare sänkt skatt. Med stöd av ovanstående hemställs* 1. att barnbidrag och bostadsbidrag förvandlas till avdrag på den direkta skatten, 2. att i det fall summan av barnbidrag och bostadsbidrag som utgår är större än skatteavdraget mellanskillnaden betalas ut av samhället som , 3. att besparingar föranledda av dessa åtgärder kommer medborgarna till godo i form av sänkning av den direkta skatten. *Se även motionen 1979/80:1525.
mot · G3021525 · 1980-01-22 00:00:00 — Motion 1979/80:1525 om en karenstid inom sjukförsäkringen Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:1524 hemställs att beslutar uttala att 3 dagars karenstid införs vid sjukskrivning.
mot · G3021526 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1526 av och om registrering av alkoholinköp Det ökande alkoholbruket inger oro. rapporter tyder på att alkoholvanorna bland de äldre eleverna i förgrovas. Särskilt allvarlig är utvecklingen biand flickorna. Regeringen har i såväl regeringsdeklaration som budgetproposition aviserat åtgärder för att komma till rätta med den ökande alkoholkonsumtionen och den ökande berusningsbenägenheten. En bred kampanj mot langning har förberetts. En sådan kampanj bör kunna bli framgångsrik om olika folkrörelser, såsom idrottsrörelsen och , tillsammans med föräldrar och kamrater engageras. Ett sätt att minska langningen radikalt vore att pröva registrering av alkoholinköpen på Systembolaget. Detta kan dock komma i konflikt med den personliga integriteten, varför en sådan åtgärd inte kan genomföras utan vidare. Frågan bör därför bli föremål för skyndsam utredning. En åtgärd som borde prövas är vilken effekt en lördagsstängning av systembutikerna skulle få. Restriktiva åtgärder måste också mötas med undervisning och information i syfte att ändra attityder och beteende till alkoholen. beslöt enhälligt 1977 att all skolans personal skulle fortbildas i alkohol- och narkotikafrågor. Denna utbildning har dock inte kunnat komma i gång, beroende på att arbetstagarnas organisationer motsatt sig att utbildningen sker på ferietid. I årets budgetproposition föreslås därför att fortbildningen i alkohol- och narkotikafrågor i ökad utsträckning utgår från lokala initiativ och sker inom ramen för lokala program för utveckling av skolan och personalen. Detta är möjligen en framkomlig väg, under förutsättning att beslut om obligatorisk fortbildning kvarstår. Alkoholfrågan måste prioriteras framför andra angelägna områden. En förutsättning för bestående förändringar är en kraftfull satsning från skolan. Utbildning i alkoholfrågan får inte ersättas med annan utbildning. Detta är lika viktigt för såväl elever i den obligatoriska skolan som elever vid lärarhögskolor. Med hänvisning till det anförda hemställs* att beslutar att hos regeringen hemställa om en skyndsam utredning om möjligheterna att införa obligatorisk registrering av alkoholinköp. () () *Se även motionerna 1979/80:1527-1528.
mot · G3021527 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1527 av och om öppethållandetiderna för systembutikerna Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:1526 hemställs att begär att regeringen prövar ett öppethållande av systembutikerna som försvårar möjligheterna till langning. () ()
mot · G3021528 · 1980-01-23 00:00:00 — Motion 1979/80:1528 av och om lärarutbildningen i alkohol- och narkotikafrågor Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:1526 hemställs att beslutar uttala sig för att blivande lärare ges obligatorisk undervisning i alkohol- och narkotikafrågor.
mot · G302153 · 1980-01-10 00:00:00 — Motion 1979/80:153 av m. fl. om kompensation i vissa fall för den höjda bensinskatten beslöt i anledning av regeringens proposition 1979/80:30 om höjning av skatten på energi, m. m. att bensinskatten skulle höjas med per liter. Beslutet fattades under förutsättning att relativt snabbt skulle kunna ta ställning till ett regeringsförslag om hur effekterna av bensinskattehöjningen skulle mildras för de människor som bor i glesbygd, vilka genom skattehöjningen får kraftigt fördyrade levnadskostnader. Enligt pressen har en departementstjänsteman uttalat att man inom arbetar med en proposition i vilken föreslås att en utjämning av kostnaderna för resor skall ske genom en differentiering av fordonsskatten. En annan modell skulle vara att bensinbolagens nu gällande indelning i priszoner skulle upphöra och ett enhetligt bensinpris införas i landet. Argumenten för att effekterna av bensinskattehöjningen för glesbygdsboende så långt möjligt måste elimineras behöver inte upprepas. Ett system för utjämning av effekterna av ifrågavarande skattehöjning måste vara rättvist och bygga på en enkel administrativ hantering. Vi anser dock att rättvisesynpunkten måste bli avgörande. Det är skäligt att kompensation ges för de resor som måste göras för den normala dagligservicen, exempelvis till livsmedelsbutiker, för utnyttjande av service av kommuncentrakaraktär. Det är vidare viktigt att glesbygdens människor behandlas lika över hela landet. Konkret skulle ett system av följande modell kunna användas: - de som bor mer än från dagligvaruaffär bör kompenseras med direktavdrag på slutskatten med /år, - de som bor mer än 2 mil från dagligvaruaffär bör kompenseras med ytterligare /år, - de som bor mer än 2 mil från kommuncentra eller kommundelscentra med motsvarande service bör kompenseras med /år. De avdragsmöjligheter som här angivits avser er. (1) person per hushåll oavsett bilinnehav eller ej. De som inte har bil torde få motsvarande fraktkostnadsökningar av olika slag. Berörda taxeringsnämnder bör utan svårighet och på ett helt tillfredsställande sätt kunna hantera ett skatteavdrag av angivet slag. Det ankommer på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen begär att i enlighet med de i motionen angivna riktlinjerna förslag lämnas om hur de glesbygdsboende genom avdrag vid slutlig taxering skall kompenseras för effekterna av den höjda bensinskatten. () () () () () SVEN-E. () ()
mot · G3021530 · 1980-01-24 00:00:00 — Motion 1979/80:1530 av m. fl. om slopande av patientavgifterna inom sjukvården Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:1529 föreslås att uttalar att patientavgifterna inom sjukvården bör avskaffas och sjukvårdsersättningen från höjas i motsvarande mån samt hemställer hos regeringen om förslag härom. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G3021532 · 1980-01-25 00:00:00 — Motion 1979/80:1532 av m. fl. om obligatorisk ansvarsförsäkring för fritidsbåtar Med hänvisning till vad som anförts i motion 1979/80:1531 hemställs att beslutar om obligatorisk ansvarsförsäkring för fritidsbåtar som registreras. () () () ()