ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · G302749 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. fick ÖB i uppdrag av regeringen att genomföra försök med gemensam organisation för marinens och flygvapnets tunga helikoptrar. Marinen har tio tunga helikoptrar för bl. a. u-båtsjakt och sjöräddning baserade på och . Flygvapnet har likaså tio tunga helikoptrar, främst för flygräddningst jänst. De sistnämnda är baserade i , ,. Den helikoptergrupp ur flygvapnet som finns på överfördes dit när F 8, , lades ner. Gruppens moderförband blev F 17 i . Dess uppgift är att ombesörja räddningstjänst med som beredskapsbas. Försöken med gemensam organisation för marinens och flygvapnets helikoptrar har utvärderats. Därvid har framkommit att uppfattningarna är delade. Chefen för marinen förordar en gemensam organisation, medan chefen för flygvapnet framför starkt kritiska synpunkter till detta förslag. Den närmast berörda helikopterpersonalen delar flygvapenchefens uppfattning. Motiven är främst att flygräddningstjänsten är så speciell och krävande att den inte kan fullföljas med nuvarande kvalitetskrav, om personalen skall tränas att fullgöra uppdrag. Möjligheterna att erbjuda personalen intressanta reträttposter bedöms också som större om flygräddningshelikoptrarna stannar i flygvapnet. Detta påverkar i sin tur rekryteringsförutsättningarna. Väsentliga skäl talar med andra ord för en bibehållen uppdelad organisation för räddningshelikoptrarna. Även i en uppdelad organisation är det emellertid angeläget att resurserna används så ändamålsenligt som möjligt. Detta talar starkt för att den helikoptergrupp ur flygvapnet som är baserad på överföres till F17, , och därifrån upprätthåller sin beredskapsuppgift på . Det något större avståndet jämfört med kompenseras väl bl. a. att F 17, vid utbyte av personal eller vid snabba behov av reservdelar för helikoptrar på , disponerar över driftbilliga SK 50. Även från sysselsättningssynpunkt är det ytterst angeläget att flygvapnets helikoptergrupp på överförs till sitt moderförband i . Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att initiativ tas i syfte 1. att garantera en fortsatt hög kvalitet på flygräddningen genom en bibehållen uppdelad organisation för räddningshelikoptrarna, varvid beaktas de synpunkter som framförts från den berörda personalen 2. att flygvapnets helikoptergrupp på överflyttas till moderförbandet F 17 vid . () ()
mot · G302750 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. om samordning mellan militär och civil räddningstjänst Det moderna försvaret måste bygga på det civila samhällets resurser. Det gäller i hög grad räddnings- och sjukvårdsutrustning. Utförande i standard bör därför överensstämma mellan civil och militär utrustning för brandskydd, sjuktransporter med bil och flyg, sjukhusutrustning, sjukvårdsmaterial och annan räddningsutrustning, och särskilt bör katastrofskyddet övervägas. För en fullständig samordning bör civilt tillgänglig utrustning användas inom försvaret så långt möjligt liksom försvarets utrustning anpassas för och uthyras till civila ändamål. Ett exempel på sådan samordning är försvarets helikoptrar. Anpassade härför bör de kunna uthyras mot timersättning för den civila räddningstjänstens behov. För att bättre kunna fylla ändamålet bör flygflottiljernas utrustning utnyttjas. Även alarmeringsmöjligheterna genom försvaret bör övervägas. att hos regeringen begär att åt räddningstjänstkommittén uppdras att utreda och lämna förslag på hur civil räddningstjänst skall kunna samordnas med försvaret. () () () () s) () () () () () AXEL () () () ()
mot · G302751 · 1980-01-23 00:00:00 — av och om viss översyn av energisparlånen Tjugo procent av landets byggnader har ett så kulturhistoriskt värde att ytterväggsisoleringar och fönsterbyten som förändrar fasadernas utseende inte bör göras. De flesta av de kulturhistoriskt intressanta husen har dock en så hög teknisk kvalitet och ett så lågt (dvs. positivt) k-värde, även jämfört med de senaste årtiondenas bostadsproduktion, att sådana åtgärder knappast är ekonomiskt försvarbara. Detta framgår av delrapporten i det statliga byggforskningsinstitutets undersökning av husbeståndet från energisynpunkt. I Från byggforskningen 8/79 redogör man närmare för vilka vinster från energisparsynpunkt som ligger i fasad- och fönsterförbättringarna. Det handlar om mindre än en promille av den totala svenska energiförbrukningen. Boven i sammanhanget är de fastighetsekonomiskt lönsamma lånoch bidragsreglernas utformning. Det är alltså en ändring av dessa som skulle verksamt bidraga till att bibehålla den kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsen. Vidare framhåller utredningen att rådgivningsverksamheten i länsmuséer och byggnadsnämnder behöver förstärkas. Säkerligen kan också andra organ inom en kommun som t. ex. kulturnämnden och kommunstyrelsen genom information och konsumentupplysning betyda ytterligare positiva resultat. De miljöinsatser som kommer fram och som stimuleras av myndigheterna borde också knytas till de energisparambitioner som finns i kommuner, hos fastighetsägare och de boende. Det kan inte vara ansvarsfullt av statsmakterna att dels anta kulturpolitiska målsättningar där man talar om bevarande, dels stimulera förstöring av värdefull kulturhistorik miljö. För övrigt framkommer även resultat av energisparinsatser som pekar på att energisparinsatsen uteblivit. Skulle detta vara allmänt så når vi dels inte målsättningen med energisparandet och dels förstör vi ett oersättligt kulturarv. Med stöd av ovanstående hemställer undertecknade att hos regeringen anhåller om en översyn av energisparlånen till utvändig isolering och fönsterbyten så att det blir intressantare att kalkylera med det kulturhistoriska inslaget i bebyggelsen samt att resurser till kommunernas organ även beaktas i denna översyn. () ()
mot · G302752 · 1980-01-22 00:00:00 — av om medbestämmandelag för hyresgäster Inför MBL för hyresgäster i stället för lag om obligatorisk anvisning av lägenheter. Detta skulle göra det möjligt för hyresgästerna i en fastighet dit anvisning sker att de bland sig kan utse några representanter som i samråd med fastighetsägaren beslutar vilka hyresgäster som kan anses vara lämpliga att inflytta i fastigheten. Härvid ökar även möjligheten att direkt ställa hyresgästerna i fastigheten ansvariga för eventuella skador i form av vandalisering på lägenheternas närmiljö. Detta kan bli en av de fungerande lösningarna mot den nu mycket kraftiga vandalisering, som vidlåder många fastigheter där brist på portvakt eller tillsynspersonal lämnar fastigheterna vind för våg för vandaler som de boende räds att vistas ute, och då det icke ankommer på dem som hyresgäster att hålla allmän ordning i fastigheterna eller dessas grannskap. Genom att de boende saknar möjlighet att påverka ett gott grannskapsförhållande och vandalisering får fortgå opåtalat resulterar detta i en olycklig segregation genom att skötsamma hyresgäster flyttar. Det är ju rimligt att de redan boende får vara med om att bestämma i en för deras trivsel och miljö så betydande angelägenhet. MBL skall också gälla skötsamma hyresgäster. Bråk och störande uppträdande dabbar alla hyresgäster, gamla personer blir rädda för att gå ut, barnfamiljer blir oroliga för sina barn, förvärvsarbetande kan eventuellt inte orka sköta sina arbeten på grund av störd nattsömn. Bakgrunden är att man från politiskt håll önskar motverka en skadlig segregation som ensidigt övervältrar ansvaret för störande, vandaliserande och ekonomiskt svaga hyresgäster på det allmännyttiga bostadsbeståndet. De sociala problemen skall i jämlikhetens namn, med hjälp av den tilltänkta lagen, fördelas lika över hela bostadsbeståndet. kan konstateras att risken är stor för att den nya lagen blir en lagmiss. Avsikten är att bostadsförmedlingarna skall stå som hyresgäst i privata hus för det svaga hyresklientelet, vilket därmed kommer att få hyra i andra hand. Tanken är att bostadsförmedlingarna skall svara för att hyran betalas. Hyresvärdarna kan i detta läge tänkas helt sluta ta emot hyresgäster, som anvisas av bostadsförmedlingarna, eftersom det aktuella klientelet på kan göra åverkan på lägenheterna, vilka hyresvärden enligt gällande regler åter tvingas sätta i stånd. Reparationsintervaller som varit normala, kan på så sätt slå husets ekonomi i spillror. detta problem avser bostadsförmedlingarna att smita ifrån. Om oaktsamma hyresgäster måste få mera reparationer än normalt, blir det givetvis på bekostnad av övriga hyresgästers reparationer. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att anhåller att regeringen låter utreda möjligheten att införa en medbestämmandelag för hyresgäster med utvidgat ansvar för hyresgästerna att svara för vården av fastighetens inre och yttre närmiljö som ett led att komma till rätta med den ökade segregationen, våldet och vandaliseringen.
mot · G302753 · 1980-01-22 00:00:00 — av om statens planverk är central förvaltningsmyndighet för ärenden om planoch byggnadsväsendet. Det åligger verket särskilt att insamla och bearbeta kunskaper och erfarenheter inom dess verksamhetsområde, att i anslutning till den allmänna uppsikten över plan- och byggnadsväsendet ge råd och vägledning för planväsendet samt meddela föreskrifter, råd och anvisningar för byggnadsväsendet samt att verka för samordning mellan planverkets och andra myndigheters föreskrifter, råd och anvisningar som rör plan- eller byggnadsväsendet. har planverket kommit att ägna en avgörande del av sina resurser åt tekniska frågor, såsom typgodkännande. Denna verksamhet har starkt bidragit till kostnadsfördyringar. Fall finns där skadeförebyggande produkter vid erhållandet av typgodkännande åsamkats kostnader som oaktat att de formellt är frivilliga men faktiskt verkar som obligatorium, dirivit upp produktpriserna med av tillverkningsvärdet. Det kan starkt ifrågasättas lämpligheten av att en plan- och förvaltningsmyndighet skall ha ett så stort inflytande över produkters tekniska utformning att det verkar utvecklingsbegränsande, inte minst mot bakgrund av att den normerande myndigheten inte kan ge ett adekvat konsumentskydd som håller dessa skadeslösa när fel uppstår på typgodkända produkter. Det bör mot denna bakgrund övervägas om typgodkännandeverksamheten nu bör överföras under industridepartementet som handhar liknande frågor som avgör industrins produktionsvillkor. Inte minst mot den fortlöpande industrialiseringen av byggmaterialproduktionen och byggandet är detta motiverat. Då står inför ett eventullet antagande av en ny plan- och bygglag är det motiverat att planverkets resurser på ett effektivare sätt än nu kan ägnas dessa frågor vilket skulle kunna motivera en minskad arbetsbörda för verket vad gäller de rent byggtekniska frågorna. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att satens planverk bör skiljas från de rent byggtekniska frågorna och att dessa bör överföras till industridepartementet.
mot · G302757 · 1980-01-23 00:00:00 — av m. fl. om dygnsberedskap med räddningshelikopter i och Nuvarande placering av flygvapnets och marinens helikoptrar täcker flygvapnets behov av flygräddning. Efter flygvapnets ordinarie tjänste- och flygövningstid saknas tillgång på flygräddningsenheter norr om . Då behov av räddningshelikopter uppkommer inom detta område vid t. ex. en flygolycka eller olycka till sjöss, kan detta endast till ringa del täckas genom anlitande av civila resurser som normalt inte har tillfredsställande utrustning för medverkan vid flyguppdrag. De civila resurserna har som regel begränsad aktionstid och kan ej utnyttjas för uppdrag till havs. För att på ett tillfredsställande sätt täcka landets totala behov av helikopter för räddningstjänst, ambulans- och flygräddningstjänst är det nödvändigt att hålla helikoptrar i och i dygnsberedskap, i likhet med vad som gäller för och . har undersökt möjligheterna att utöka och helikopterberedskapstid till dygnsberedskap eller för att täcka sjöräddningsbehovet i och . Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos regeringen begär att skyndsamma åtgärder vidtas för en tillfredsställande dygnsberedskap med räddningshelikopter i och . () () () () () ()
mot · G302758 · 1980-01-22 00:00:00 — om amorteringstiden för markförvärvslån, m. m. Lån till kommunala markförvärv amorteras, när det inte gäller mark för turism och rekreation, . kan vara amorteringsfria. har (CU 1978/79:26 s. 64-66) begärt att förslag om längre amorteringstider skulle läggas fram under innevarande . har föreslagit en amorteringstid av . Bostadsministern anser emellertid (budgetpropositionen bil. 16 s. 122) att det behövs en kartläggning av markvillkoret och dess effekter på kommunernas markpolitik innan man kan ta ställning till om amorteringstiderna är sådana att långivningen fyller avsett syfte. tidigare beslut följs därmed inte. Särskilt i fråga om markförvärvslån i område med samlad äldre bebyggelse för fastigheter som skall byggas om eller uppföras med stöd av bostadslån är en snabb ökning av amorteringstiderna nödvändig. Ett beslut i sådan riktning bör finnas även för att kunna tas till utgångspunkt för stadsförnyelseutredningens fortsatta arbete. bör därför på nytt kräva förslag i ämnet under innevarande . Ett beslut i denna del får förutsättas komma till stånd möjligt. Tomtättslån kan lämnas till kommuner som har upplåtit tomträtt till mark för bostadsändamål. Lånet är amorteringsfritt och amorteras därefter . Räntan är f. n. För att tomträtten även likviditetsmässigt sett för kommunen skall jämställas med äganderätt krävs att kapitalkostnaden även såvitt avser räntan utjämnas över tiden så att den ansluter till avgäldsintäkterna. behandlar avgäldssystemet och skall lägga fram förslag . Till detta förslag borde enligt det sagda knytas överväganden även om villkoren för tomträttslån och ett förslag som kunde remissbehandlas. bör därför påkalla ett sådant förslag i ämnet. Jag föreslår med hänvisning till det anförda 1. att som sin mening ger regeringen till känna att förslag om förlängning av amorteringstiderna för markförvärvslån bör föreläggas vid innevarande , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att överväganden och förslag om en anpassning av kapitalkostnaderna för tomträttslån bör presenteras så att de kan ytterligare 1979/80:758 9 övervägas i anslutning till förslag om avgäldssystemet vid tomträtt.
mot · G302760 · 1980-01-22 00:00:00 — av m. fl. om förstatligande av läkemedelsindustrin Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:759 hemställs att som sin mening uttalar att läkemedelstillverkningen bör förstatligas. (vpk) C.-H. (vpk) (vpk) INGA (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · G302762 · 1980-01-22 00:00:00 — om utbildningen för samhällsplanerande uppgifter Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1979/80:761 hemställs att uttalar att utbildningen som är inriktad på samhällsplanering kompletteras i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · G302763 · 1980-01-23 00:00:00 — av om sparsamhet med riksdagstryck Förra riksdagsåret väcktes 2 719 motioner. Regeringen lämnade 221 propositioner. Utskotten skrev 647 betänkanden. Vi ställde 588 frågor och väckte 184 interpellationer. Allt detta redovisas i riksdagstrycket som även omfattar kammardebatterna. Riksdagsledamöterna är alltså flitiga skrivare och talare. Men riksdagsledamöterna antas också vara flitiga läsare av riksdagstrycket, varför varje riksdagsledamot får ett eget exemplar av varje motion, varje proposition, varje interpellation och fråga, varje utskottsbetänkande och samtliga riksdagsprotokoll. När riksdagstrycket från föregående är bundet kommer det troligen att uppta närmare . Det bundna trycket t. ex. för /77, då def inte var på långt när så många propositioner och motioner, upptar debatt, propositioner, motioner, utskottsbetänkanden och övrigt. Allt detta kan ingen riksdagsledamot läsa, och det är inte heller någon som gör det. Däremot bör vi alla snabbt och lätt ha tillgång till allt riksdagstryck. Men det finns ingen anledning att som sker ge oss dubbla upplagor. F. n. distribueras snabbprotokollet dagen efter varje debatt. Det är utmärkt. Var och en kan då se om hon behöver spara trycket eller kan slänga det . Men ungefär en månad senare får alla dessutom det justerade slutliga riksdagsprotokollet. Därtill kommer att den som önskar riksdagstrycket bundet kan få ytterligare en upplaga, då i bunden form. Detta är enligt min mening ett fullständigt onödigt slöseri. Visserligen är det troligen nödvändigt att trycka om det justerade snabbprotokollet, men det kan inte vara nödvändigt att dela ut det till alla riksdagsledamöter. Regeln bör i stället vara att enbart den som begär ett visst tryck får det. Med stöd av det anförda hemställer jag att beslutar uttala att de slutliga protokollet från riksdagsdebatterna icke längre automatiskt skall delas ut till ledamöterna.
mot · G302764 · 1980-01-24 00:00:00 — om inrättande av ett konsekvensinstitut har, oförsiktigt och obegripligt nog, numera frånhänt sig möjligheten att genom ett eget instrument - framtidsstudiesekretariatet kunna göra egna bedömningar av samhällsutvecklingen på litet . Erfarenheter från visar med all önskvärd tydlighet att fattat beslut med stora konsekvenser för framtiden i ekonomiska och andra avseenden utan att man för beslutens fattande gjort klart för sig vilka dessa kunde bli. Det synes ofrånkomligt att man i det framtida riksdagsarbetet vid varje ställningstagande till frågor av större långsiktig räckvidd också har underlag för att bedöma beslutens sannolika konsekvenser . har enligt min mening alldeles otillfredsställande resurser för en dylik verksamhet. Utskottens kanslier torde mera ha sin styrka i den formella, juridiska kompetensen än i konsekvensanalys. Inrättandet av ett under lydande konsekvensinstitut med utredningsresurser av i viss mån samma slag som exempelvis skulle förmodligen kunna innebära att ökad uppmärksamhet under utskottsbehandlingen av viktigare frågor kunde ägnas just långtidsaspekterna och effekterna av föreslagna åtgärder även på andra samhällsområden än de av förslagen direkt berörda. Under hänvisning till det anförda vill jag därför hemställa att uppdrar åt talmanskonferensen att utreda frågan om inrättandet av ett konsekvensinstitut. G. () i
mot · G302766 · 1980-01-23 00:00:00 — av Per m. fl. om en översyn av lagen om prästval Lagen om prästval innehåller många stadganden som inte är acceptabla eller som står under debatt. Detta gäller t. ex. vem som kan uppföras på förslag och de ålders- och tidsbestämmelser som är knutna till detta. De regler som gäller för val, med synnerligen effektiva spärregler i förening med att rösträtt ej får utövas av annan än den som personligen infinner sig vid valförrättningen med undantag för makes möjlighet att överlåta sin rösträtt till den andra makan, uppfattas av många som stötande. Vi anser därför att lagen om prästval bör ses över. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av lagen om prästval. P. O. () () () () ()
mot · G302769 · 1980-01-24 00:00:00 — av m. fl. om kyrkans skiljande från staten Kyrkans skiljande från staten är ett gammalt krav som förts fram av både arbetarrörelsen och månge religiösa grupper. Frågan har också varit föremål för utredande och behandling i olika statliga och kyrkliga sammanhang ända . 1972 lades ett underlag fram som var fullt tillräckligt för beslut i frågan om kyrkans skiljande från staten. En bred allmänhet fick också den uppfattningen att nu skulle äntligen denna ur demokratisk synvinkel så viktiga reform genomföras. Den är demokratiskt viktig för alla som i likhet med vpk är anhängare av religionsfrihet. Den dåvarande regeringen sviktade dock i handlingskraft och lade inte fram något förslag utan inledde en ny behandling som har fortgått . Från vpk:s sida har vi betraktat tiden som en förhalningstid under vilken man steg för steg har givit efter för de starka krafter inom som vill behålla sambandet kyrka-stat. har man kommit att byta ut benämningen skiljande mellan kyrka och stat till ordet relationsförändring för att hålla dörren öppen för ett fortsatt samband. Det allra senaste är att kyrkoministern anser att nödvändiga reformer inom kyrkan väl går att förena även om kyrkan blir kvar med ungefär nuvarande samband med staten. Ovanstående uttalanden och begreppsförändringar ger oss rätt i kritiken: Det är en fråga om en medveten förhalning av en angelägen reform. Reformen är*angelägen därför att om man menar allvar med religionsfrihet, så måste man också se till att jämlika förhållanden skapas mellan olika kyrkor. Mot bakgrund av att folk inte omfattas av någon religionsuppfattning som är entydig eller på något sätt allomfattande, är den än viktigare att nå fram till frågans lösning. Med hänvisning till det anförda föreslås att begär hos regeringen att ett förslag om kyrkans skiljande från staten skyndsamt framläggs. (vpk) C.-H.HERMANSSON (vpk) (vpk) (vpk) HANS (vpk) i
mot · G302770 · 1980-01-24 00:00:00 — av Axel m. fl. om en utredning rörande Guadeloupe-medlen betalar folk en ränteskuld till kungen på . År - - har detta belopp utbetalats till regerande monark. har nära 50 milj. kr. tillförts kungahuset på detta sätt. Detta kungahusets furstliga extraknäck redovisas i årets budgetproposition (bil. 20) som Årlig ränta till Hans Maj:t Konungen med den parentetiska kommentaren den s. k. Guadelouperäntan. Namnet kommer från den franska ön , vilken tillföll som ersättning för deltagandet i kriget mot . När kriget var slut såldes besittningen tillbaka till , och fick i ersättning . Emellertid ansåg kungen (liksom hans adoptivson och arvtagare) att ön och således också ersättningsbeloppet - var kungahusets privata egendom. Statsrådet protesterade först, men efter en mängd underliga turer svängde majoriteten, och framlades en proposition i frågan inför ståndsriksdagen. I den slogs fast att ön avträtts av till det svenska kungahuset sorn en gärd av tillgivenhet samt att kungen var villig att använda de 24 miljonerna till att betala statsskuld. I gengäld skulle förbinda sig att utbetala en årlig ränta på till och hans arvingar i all framtid. (När myntreformen genomfördes ändrades summan till .) Propositionen gick igenom, vilket alltså är anledning till att än förser kungahuset med s. k. Guadeloupemedel. Enligt vår uppfattning innehöll denna märkliga affär (som timade ) så många konstiga inslag och frågetecken, att av regeringen bör begära en utredning om Guadelouperäntan fortsättningsvis skall utgå. Hur kan en skuld - om än aldrig så kunglig - fortsätta att betalas utan att någonsin bli avskriven? På vilka rättsliga grunder kan kungahuset stödja sig för att betrakta pengarna som sina? Hur kan ett beslut - med dåtidens hårt skiktade klassamhälle och bristande demokrati - bli bestämmande ? Med stöd av ovanstående föreslår vi att hos regeringen hemställer om en utredning som undersöker kungahusets lagliga rätt till den s. k. Guadelouperäntan. () () () ()