bet · G401SoU26 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:26 om flyttning av fosterbarn m. m. I motion 1980/81:305 av EricRejdnell (fp) och () föreslås att hos regeringenhemställer att utredningen om barnens rätt i tilläggsdirektiv ges uppdraget attpröva fosterföräldrars rättsliga ställning på sätt som anförts i motionen. I motion 1980/81:927 av MärtaFredrikson m. fl. (c) hemställs att hos regeringen begär attutredningen om barnens rätt genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att utredafrågan om barns rättsliga ställning vid ändring av fosterhemsplacering. I motion 1980/81:536 av MargitSandéhn m. fl. (s) hemställs att hos regeringen begär en översyn avgällande bestämmelser vid placering av invandrarbarn i fosterhem. I mofionerna 1980/81:305 och1980/81:927 tar man upp den situationen att ett barn flyttas från ett fosterhemtill ett annat på initiativ av den som placerat barnet där.Mofionärerna pekar bl. a. på att det enligt nuvarande lagstiftning inte finnsnägon möjlighet att föra talan mot ett sådant beslut. 1 motionerna förordas attutredningen om barnens rätt skall ta upp frågan om barnets ochfosterföräldrarnas rättsliga skydd i sådana situationer. Enligt 35 § första stycket barnavärdslagen (BvL) skall densom omhändertagits för samhällsvård erhålla god vård och fostran och denutbildning som hans personliga förutsättningar och övriga omständigheterpåkallar. Det åligger enligt 39 § att noggrant följa denomhändertagnes utveckling och uppmärksamma om kraven i 35 § är uppfyllda. Omså erfordras skall nämnden bereda den omhändertagne ny placering i samma ellerannan vårdform. Några närmare villkor för att nämnden skall få flytta ettför samhällsvård upptaget barn har inte uppställts i lagen. JO har emellertiduttalat (JO:s ämbetsberättelse 1977/78 s. 215) att ett eventuellt byte avfosterhem bör stå i överensstämmelse med kraven på att barnet skall få god vårdoch fostran. 1 1980/81. SoU1980/81:26 2 Nämndens beslut om flyttning av ettomhändertaget barn kan f. n. inte överklagas. Socialtjänstlagen (SoL) och lagen med särskildabestämmelser om värd av unga (LVU) träder i kraft . Placeringav barn i annat hem än det egna - vård i familjehem - kan ske antingen enligtSoL, dvs. med samtycke av de berörda, eller enligt LVU, dvs. efter ett beslutav länsrätten. 1 båda fallen är det socialnämnden som har ansvaret för barnetsvård och placering. När vården anordnas enligt SoL måste nämnden emellertid avnaturliga skäl ta hänsyn till de biologiska föräldrarnas åsikt och ävenbarnets, om det fyllt . Dessa kan ju annars återkalla sitt samtycke fillvården. När vården anordnas enligt LVU är det socialnämnden ensam som beslutarom var barnet skall vistas . I LVU har det dock införts enmöjlighet att anföra besvär över beslut om var vården av barnet skall inledaseller om att barnet skall flyttas från det hem där det vistas.Besvärsberättigad är barnets vårdnadshavare samt barnet självt om det fyllt 15år. De personer hos vilka barnet varit placerat får således inte heller enligtden nya lagstiftningen någon rätt att anföra besvär över beslut om flyttning avbarnet. Vad gäller eventuell talerätt för barn kan nämnas att utskottetvid sin behandling av socialtjänstlagen (SoU 1979/80:44) uttalade följande. Enligt utskottets mening måstedärför övervägas att införa en ordning som ger barnet en starkareställning i mål enligt LVU. Vilken utformning detta system bör ha kanemellertid inte bedömas utan närmare utredning. Som framhållits i propositionenär dessa frågor redan föremål för behandling av utredningen om barnens rätt.Utskottet anser därför i likhet med propositionen att utredningens förslag idenna del mäste avvaktas. Utskottet förutsätter att utredningen kommer attbehandla dessa frågor med skyndsamhet. 1 sammanhanget bör ävenuppmärksammas reglerna i 50 § barnavårdslagen och i 21 kap. ,vilka båda reglerar en vårdnadshavares möjlighet att i vissa fall flytta ellerhämta sitt barn. Enligt dessa bestämmelser kan vårdnadshavaren förvägras attgenomföra en flyttning eller hämtning om det föreligger risk som ej är ringaför skada på barnets kroppsliga eller själsliga hälsa. En mot 50 § barnavårdslagen svarande regel har införtsäven i SoL (28 §). Vid behandlingen av denna frågaanförde utskottet bl. a. följande (SoU 1979/80:44 s. 78). Bestämmelsen motsvarar i huvudsaknuvarande 50 § barnavårdslagen. Detta lagrum häri praxis tillämpats ganskarestriktivt. Utformningen med ett skaderekvisit innebär att man har begränsademöjligheter att pröva sådana frågor utgående från barnets bästa. mening hade det kunnat övervägas att nu omformulera bestämmelsen såatt den gav ett klarare uttryck för att barnets önskemål och behov måstetillmätas större betydelse än som varit fallet. Enligt vad utskotteterfarit kommer emellertid hithörande frågor att behandlas av utredningen (Ju1977:08) om barnens rätt. I avvaktan på utredningens överväganden anserutskottet att några mera SoU1980/81:26 3 genomgripande förändringar av nuvarande bestämmelser intebör komma i fråga. Den omständigheten att paragrafen är uppbyggd eftermönster av en fidigare bestämmelse i samma ämne innebär emellertid inte attavsikten är att kodifiera en äldre praxis som präglats av en annan tids syn påbarns rättigheter och behov. Utskottet vill sålunda i anslutning tillpropositionens uttalanden i frågan (del A s. 541) betona att bestämmelsensyftar till att bevaka barnets bästa. Vårdnadshavarens intresse av att fåbestämma över barnets vistelseort måste vika när det kommer i strid med vad somär bäst för barnet. Utöver vad som anförs i propositionen vill utskottet ocksåpeka på den risk för skador på barnet som separationer generellt innebär.Upprepade flyttningar eller flyttningar som sker när barnethunnit få starka band till det hem där det vistas bör sålunda inte godtas utantungt vägande skäl. Barns behov av trygga relafioner och levnadsförhållandenbör i största möjliga utsträckning bli avgörande vid bedömningen av dessafrågor. Av det anförda framgår att fråganom bättre rättsligt skydd för barnet vid byte av fosterhem eller familjehemredan har uppmärksammats och får förutsättas komma att bli behandlad avutredningen om barnens rätt. Utskottet har under hand fått bekräftat attutredningen har för avsikt att ta upp därmed sammanhängande problem. vill utskottet peka på att det - till skillnadfrån vad som gäller beträffande av vårdnadshavaren beslutad flyttning - i såvälbarnavårdslagen som socialtjänsfiagstiftningen saknas bestämmelser som kantjäna som ledning vid en socialnämnds bedömning av om ett av nämnden omhändertagetbarn bör omplaceras från ett fosterhem till ett annat. Utskottet delar dock denav JO fidigare uttalade uppfattningen - visserligen grundad på barnavårdslagen- att nämnden därvid måste anses bunden av sin allmänna skyldighet att sörjaför att barnet får god vård. Att flytta ett barn på godtyckliga grunder ärgivetvis inte förenligt med vare sig barnavårdslagen eller den nyasocialtjänstlagstiftningen. Utskottet vill också erinra om attsocialberedningen i sina direktiv fått i uppdrag att fortsätta översynen av desärskilda bestämmelserna om vård av unga. Som utskottet tidigare berört kan det ifrågasättas omnuvarande bestämmelser om flyttning av barn ger tillräckligt klart uttryck åtgrundsatsen att barnets bästa bör vara avgörande för bedömningen av hithörandefrågor, oavsett om det är vårdnadshavaren eller socialnämnden som inifierarflyttning av barnet. Utskottet förutsätter dock att utredningen om barnens rättkommer att mera generellt överväga behovet av ändrade regler med hänsyn tillbarnets behov av skydd i alla sådana situationer. Därvid kommer ävenfosterföräldrarnas roll att belysas. Med hänvisning till det anförda anserutskottet att mofionerna 1980/81:305 och 1980/81:927 inte påkallar någonriksdagens åtgärd. SoU1980/81:26 4 I motion 1980/81:536 av MargitSandéhn m. fl. (s) framhålls att invandrarbarn oftast placeras i svenskafosterhem och att detta ger upphov till stora sociala problem såväl underplaceringen som vid återgång till det biologiska hemmet. Placering bör i förstahand ske i hem av barnets egen nationalitet. Motionärerna anser att det krävsinsatser från kommunernas sida för att få fram familjehem blandinvandrarfamiljer och för att utbilda personal med invandrarbakgrund. behandlade en likartad motiondär samma motionärer yrkade att en parlamentarisk beredning skulle tillsättas isyfte att utarbeta regler vid placering av invandrarbarn i fosterhem. Yttrandenöver motionen inhämtades från , statens invandrarverk och . Utskottet, som beslutade avstyrkamotionen, anförde bl. (SoU 1979/ 80:4 s. 4-6). Frågan om fosterhemsplacering av invandrarbarn bör ses motbakgrund av att den svenska barnavårdslagsfiftningen i vissa hänseenden kanvara svår att tillämpa konsekvent i fråga om barn från olika invandrargrupper.Socialarbetare är ofta osäkra om sin roll i förhållande fillinvandrarfamiljerna. Man kan t. ex. tveka om hur man skall reagera införbarnuppfostringsmetoder som man i brukar bedöma som hårda eller päannat sätt mindre lämpliga men som allmänt accepteras inom den aktuellainvandrargruppen. Det kan också vara svårt att diskutera sådana frågor medinvandrare som har annorlunda kulturell bakgrund och synsätt. Därtill kommeratt språksvårigheter kan finnas. Av de yttranden utskottet inhämtat framgåratt socialarbetarnas osäkerhet kommer till synes också i handläggningen avenskilda ärenden och ibland leder till att man i fråga om barn fråninvandrarfamiljer tvekar för länge om i vad mån det finns skäl för åtgärder ochäven om val av åtgärder. Resultatet kan bli att familjens situation komplicerasytterligare och att det slutligen inte återstår andra alternativ än att placerabarnet utom hemmet. Underlåtenhet att ingripa kan dessutom medföra attbarnet får svårigheter som ställer särskilda krav på ett tilltänkt fosterhem,något som ytterligare försvårar anskaffandet av ett lämpligt hem. Det är således viktigt att allmänt förbättra förståelsenmellan invandrarna och svenska myndigheter, i förevarande sammanhang främst denkommunala socialvården. Många invandrare behöver i dessa avseenden informafionbl. a. om hur man i ser på frågor om barns rättigheter och behov.Socialarbetarna behöver å sin sida djupare insikt i de särskilda problem somkan drabba invandrarfamiljer och deras barn. Det behövs också informafion omolika nationaliteters och gruppers uppfattning om barn och barnuppfostran ochom konsekvenserna i vissa fall av att ett barn skiljs från sin familj ochsläkt. De olika synpunkter som bör beaktas vid fosterhemsplacering avinvandrarbarn behöver också behandlas. Utskottet vill i detta sammanhang understryka att mansjälvfallet måste fillämpa samma principiella kriterier för åtgärder enligtbarnavårdslagen när det gäller invandrarbarn som när det gäller svenska barn.Hänsyn till invandrarnas särart mäste visserligen beaktas i det socialaarbetet, lika väl som på andra områden. Om olika uppfattningar gör sig gällandebör man SoU1980/81:26 5 sålunda i första hand söka nå resultat genom personligtsamtal och genom att lämna saklig information om svenska förhållanden och omden svenska synen på uppfostringsmetoder som t. ex. aga. En sådan mjuktillämpning får dock inte leda till att det grundläggande skydd sombarnavårdslagstiftningen är avsedd att ge urholkas i fråga om invandrarbarnen.Den osäkerhet som många socialarbetare känner i förhållande till invandrarna äringet godtagbart skäl för att ingripa mindre beslutsamt när det gäller atthjälpa barn från invandrarfamiljer. Man måste i stället försöka komma tillrätta med osäkerheten som sådan. Förbättrad information till socialarbetarna ärdärför nödvändig. Vad gäller den särskilda frågan om fosterhemsplaceringarav invandrarbarn bör man enligt utskottets uppfattning i första hand strävaefter att öka medvetenheten om och förståelsen för den vikfiga roll barnensspråkliga och kulturella bakgrund spelar och om att man bör undvika att brytasådana för barnets utveckling viktiga samband. Detta gäller givetvis i särskilthög grad vid mera tillfälliga eller kortvariga placeringar. Det är å andrasidan inte alltid möjligt att finna fosterhem som uppfyller såväl dessa kravsom de övriga krav man måste uppställa. Som framhållits av remissinstansernamåste dessutom fosterhemmen ofta vara kvalificerade nog att tillgodose ocksåandra viktiga behov hos barnet. Särskilt om barnet har mera djupgående problemkan det vara svårt att över huvud taget finna ett fillräckligt kvalificeratfosterhem. Att under sådana omständigheter uppställa krav på placering hosbarnets landsmän förefaller utskottet orealistiskt. En sådan princip kan ledafill att omhändertagna invandrarbarn och invandrarungdomar blir ytterligaresvårplacerade och därigenom i än större utsträckning måste kvarstanna i olikaformer av insfitufioner. En sådan utveckling ter sig mycket olycklig. Somsocialstyrelsen framhåller kan ett krav på att fosterhemmet måste vara avbarnets egen nationalitet också alltför mycket begränsa urvalet av fosterhem.Resultatet kan sålunda bli att man för invandrarbarnens del ser sig tvingad attgodta fosterhem som inte skulle ha godkänts för placering av svenska barn. Ensådan skillnad i behandlingen av barn från olika etniska grupper är integodtagbar. Den enda framkomliga vägen synes därför vara att genom aktivinformafion göra svenska socialarbetare mera medvetna om vikten av att barninte berövas kontakten med sitt språk och sin kultur och om att man vid valet avfosterhem bör ta hänsyn till sådana faktorer. Utskottet kan således inteansluta sig fill motionärernas förslag att en parlamentarisk utredning skall fåi uppdrag att utarbeta särskilda regler för placering av invandrarbarn. Vid behandling avpropositionen om var frågan om invandrarbarn i fosterhem ocksåaktuell (SoU 1979/80:44 s. 77). Utskottet erinrade då om vad som anförts i detovannämnda betänkandet och fillade vidare följande. Dessa uttalanden ligger väl i linjemed socialtjänstreformens helhetssyn och krav på individuellt och flexibeltutformade insatser. Utskottet avvisar således tanken på särskilda reglerrörande invandrarbarn. Det är å andra sidan självklart att barnets språk ochkultur måste tillmätas stor betydelse vid valet av fosterhem. Som framgår avutskottets överväganden ovan kan emellertid dessa faktorer inte generellttillmätas större vikt än andra behov hos barnet. Insatserna måste således ävenbeträffande invandrarbarnen utformas efter en helhetsbedömning i varje enskiltfall. SoU1980/81:26 6 Inför genomförandet av den nyasociallagstiftningen har tillsatt en arbetsgrupp som utarbetarallmänna råd rörande lagstiftningens tillämpning. Enligt vad utskottet inhämtatkommer denna grupp att i sitt arbete också beakta de behov av råd rörandehandläggningen av invandrar-ärenden som föreligger. Utskottet har vidare inhämtat att ochinvandrarverket tillsammans utarbetat ett studiematerial som skall stimulerarekryteringen av fosterföräldrar som är invandrare. I skriften tas bl. a. uppinvandrarbarnens behov av att få behålla sitt språk och sin kultur även vid enplacering utom det biologiska hemmet. Förutom en svensk version översättsmaterialet också till finska, serbokroatiska, grekiska, polska, turkiska ochspanska. Distribufio-nen av den översatta versionen skall ske med hjälp avinvandrarorganisafio-nerna. I flera kommuner pågår försök med att förbättrarekryteringen av fosterhem för invandrarbarn. Som exempel kan nämnas attStockholms socialförvaltnings familjevårdssektion haft enfosterhemsinspektör avdelad för arbetet med fosterhemsplaceringar avinvandrarbarn. Arbetet med rekrytering av fosterhem sker dels genom annonser i invandrarfidningar,dels genom kontakter med invandrarföreningarna. Resultaten av verksamheten harvarit positiva och visar att det finns möjligheter att hitta lösningar på dettaområde. Utskottet har ingen anledning att inta en annanståndpunkt då det gäller placering i fosterhem av invandrarbarn, än den somredovisats i de två ovan nämnda betänkandena. Utskottet vill dessutom hänvisatill det arbete som inletts för att förbättra rekryteringen av familjehem iinvandrarfamiljer. Någon åtgärd från sida är därför inte påkallad.Motion 1980/81:536 avstyrks således. 1. beträffande frågan om tilläggsdirektiv till utredningen om barnens rätt attriksdagen avslår motionerna 1980/81:305 och 1980/81:927, 2. beträffande frågan om översyn avgällande bestämmelser vid placering av invandrarbarn i fosterhem attriksdagen avslår motion 1980/81:536. SoU 1980/81:26 7 Närvarande:Göran (), (), (), ()*, ()*, (), (), (), Kersfi ()*, (), Sfig Alftin (s), (), (), ()* och ()*. *Ej närvarande vid betänkandets justering.