bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — 1 denna rapport uttalas att vad gäller etableringskonlrolli form av obligatorisk auktorisalion sä bör restriktivitet iakttagas. Man menaralt de områden där sådan kan komma i fråga väsentligen är sädana där dylikaåtgärder bedöms erforderiiga lill säkerställande av liv. hälsa, säkerhet ochpersonlig integritet samt större ekonomiska värden. I första hand menar mandock all mjukare syslem bör tillgripas. Som exempel på sådana nämner manresegaranlilagen pä sällskapsreseomrädet. BRÅ delar uppfattningen atl viss restriktivitet böriakttas vad gäller elableringskontroll i form av obligatorisk auktorisalioneller dllsländsgiv-ning. Vid övervägande av sådana åtgärder är inte endastbrottsförebyggande synpunkter av betydelse. Konsumentintressena och denäringsfri-helsrällsliga synpunkterna måste ocksä beaktas. BRÅ utesluter inleatl elableringskontroll kan behövas i vissas branscher men menar all fråganmåste prövas från fall till fall. Samhällelig kontroll över kredilströmmarna BRÄ är av den uppfattningen all demånga olika kredilformer, t. ex. via privatbankirer, säljarreverser ochkontokort, som vuxit fram vid sidan av del traditionellakreditväsendet kan utgöra en grogrund för ekonomisk brollslighel. Fränbrottsförebyggande synpunkt framstår del därför som angeläget att detta områdenärmare regleras. Vad gäller straffrättsliga åtgärder kan nämnas atl såvälDanmark och som infört ändringar i ockerregleringen molbakgrund av likartade erfarenheter beträffande kreditmarknaden. Slraffskärpningar för arbetarskydds- ochmiljöskyddsbroll 1 BRÅ-promemoriorna (1978:7)Åtalsprövning vid vållande till kroppsskada m. m. och (1979:6) Kriminaliseringav föroreningar av miljön, m. m. har förslag lagts fram om en strängare syn päarbetarskydds- och miljöskyddsbrott. Den förra promemorian har numera lettlill proposition medan den senare är föremål för remissbehandling tillsammansmed en promemoria utarbetad i . Behovet av åtgärder är dock enligl BRÅ:s uppfattningdärmed inle uttömt. BRÄ vill här hänvisa lill vad rådet anförde i siftremissvar på miljöskyddsulredningens belänkande (SOU 1978:80) Bättre miljöskydd1. Efter atl ha hänvisat till BRÅ PM 1979:6, som bilades yttrandet sades: JuU1980/81:21 121 bör emellertid enligt BRÅen mer omfattande översyn av vissa lagmm i 13 kap. BrB ske för att i BrBåstadkomma ett tillfredsställande skydd för miljöskyddsintressen. Ett fortsatt sådanl utredningsarbete bör enligt BRÄresultera i atl straffbestämmelserna till skydd för miljön på lång sikt får enannan utformning än vad f n. är fallet. Allvarligare angrepp mol miljön bör iframliden beivras enligt BrB. För mindre allvarliga angrepp mot miljön i formav överträdelser av föreskrifter, förbud eller villkor, som salts upp lillskydd för miljön, bör del finnas kvar straffbestämmelser i . Ohörsamhet molmyndigheter och föreskrifter bör betraktas som straffvärl när det gäller ett såviktigt område som miljöskyddet. Eventuellt kan dessa straffbestämmelserkompletteras med administrativa sanktioner. Förutsättningen är emellertid attavgifterna schabloniseras och anpassas lill ett konkret avgiftsunderlag.Avgifterna måste utformas så alt de kan användas regelmässigt. De lindrigasteöverträdelserna kan undantas från straff genom en regel om att ansvar ej skallutdömas för ringa broll. Till vad som rådet då anförde villBRÄ nu tillägga all ett utredningsarbete av det angivna slaget självfalletinle kan begränsas lill BrB och miljöskyddslagen utan alt straff- ochsanktionssystemel för hela miljöområdet måste övervägas. I utredningsarbetettorde lämpligen också, förutom problem med den yttre miljön, ingå all behandlasanktionssystemel beträffande arbetarskydd och den inre miljön i övrigt. BRÄ har till justitiedepartementetavgivit bilagda' remissvar på departementspromemoriorna Ds Ju 1978:5 och DS Ju1979: 10. BRÄ fick i uppdragav regeringen atl inom ramen för översynen av lagstiftningen mol denorganiserade och den ekonomiska brottsligheten se över bestämmelserna ominformationsutbyte och anmälningsskyldighet mellan myndigheterna saml föreslåerforderiiga lagstiftningsåtgärder samt utarbeta förslag till bestämmelser somkompletterar den nya sekretesslagen avseende sekretessen mellan myndigheternapå del aktuella området. - Arbetet pågår. Organisatoriska åtgärder för atl förslärka polisensinsatser BRÅ instämmer självfallet iyrkandets allmänna syfte men anser sig inle i förevarande sammanhang kunna laställning lill i vad mån och vilka åtgärder som skulle kunna vara befogade. a) Slraffregler för skyldighet alt registreranäringsverksamhet, moms-skatteplikt m. m. ' Här utesluten. JuU 1980/81:21 122 Del är ett väl känt faktum att systematiskaunderlåtenheter att göra föreskrivna registreringar ofta utgör förberedelsertill eller led i omfattande ekonomiska oegentligheter. Effektiva, snabba ochsäkra registreringssystem utgör därför viktiga brottspreventiva faktorer.Detta torde förutsätta att även effektiva sanktionssyslem finns. BRÅ vill härsärskilt peka på del ytterligt vanliga förhållandet atl nya företag ej kommerin med någon nyanmälan för erhållande av preliminär arbetsgivaravgift. Enbidragande orsak torde vara atl del inte existerar några sanklionsbestämmelserför detta. Väl så viktigt är dock också atl se över registreringsförfarandena.Enligt BRÅ:s uppfattning talar exempelvis såväl effektivitetsskäl som hänsynlill de registreringsskyldiga för atl registrering för mervärdeskatt, källskattoch arbetsgivaravgift bör samordnas (Jfr prop. 1979/80: 146 s. 36 0. För denna fråga hänvisas lill vad BRÅ ovan anfört ianknytning lill punkt 9 i motion 1979/80: 1120. c) Förberedelselill konkursbroltslighei BRÅ förmodar alt modonärerna här i första handsyftar på reglerna om bokföringsbrotl och försvårande av skattekontroll. Inomramen för översynen av lagstiftning mot organiserad och ekonomisk brottslighethos BRÅ pågår f. n. arbete på ändringar i denna reglering i den riktningmotionärerna avser. d) Höjningav aktiebolagens aktiekapital (minimikapital) I fråga om aktiekapitalets storlek vill BRÅ citeravad som anförs i BRÅ PM 1980:1 s. 116. En fråga som bör las upp lill prövning i lämpligtsammanhang är aktiekapitalets storlek. beslöt om höjningav lägsta tillåtna aktiekapital . Höjningen träder ikraft den såvitt avser bolag som bildats . 50000kr motsvarade 6,6 basbelopp. motsvarade 50000 krendast 3.7 basbelopp eller penningvärde. För allmotsvara penningvärde borde minimikapitalet nu vara drygt91000 kr. Man måste räkna med all vid utgången av inle kommeratt utgöra en tillräcklig ersättning för aktieägarnas personliga betalningsansvarför atl förebygga att aktiebolagsformen utnyttjas för ekonomisk kriminalitet. Medhänsyn till den snabba penningvärdeförändringen kan ifrågasättas om man inteborde övergå lill en ordning där aktiekapitalet eller åtminstoneminimikapitalet indexeras genom anknytning lill basbelopp eller liknande (jfr10 kap. 3§ andra stycket). Därigenom skulle man sannolikt också påskynda enutveckling mot en mer inflationsanpassad redovisning och en ökad konsolideringav aktiebolagen. En reform av antytt slag borde enligt arbetsgruppens meningkombineras med ett borttagande av nominella be- JuU 1980/81:21 123 loppetpå aktiebreven och förenklade rutiner för höjning och sänkning avaktiekapitalet. Därigenom skulle del registrerade aktiekapitalet kunna bh enbättre och mera aktuell mätare på bolagets ekonomiska ställning än f. n. e)Ansvarsgenombrott för styrelseledamöter/ägare i fåmansbolag För denna fråga hänvisas till vad BRÅ ovan anfört ianknytning till punkt 6 i motion 1979/80:1120. Den ekonomiska brottsligheten har livligtuppmärksammats under det senaste årtiondet. Åtskilliga åtgärder har vidtagitsför att motverka denna brottslighet. Bankinspektionen får erinra om delomfattande lagstiftningsarbete som ägt rum. En viktig roll har här spelats avbrottsförebyggande rådet. För bankinspektionen har det varit en självklaruppgift alt i mån av befogenhet motverka företeelser med anknytning tillekonomisk brottslighet som den mött i sin verksamhet. Imotionerna framföres en rad förslag, uppslag och synpunker med syfte attförbättra skyddet mot ekonomisk brottslighet. Dessa ligger lill större delenutanför bankinspektionens verksamhetsområde. Del är huvudsakligen två frågor,i vilka inspektionen kan redovisa erfarenheter. Denena gäller valutakontrollen. Denna kontroll ankommer på riksbanken.Inspektionen kommer emellertid på olika sätt i beröring med fall därvalutabrott kan misstänkas. En lyp av fall är då enskild person eller företagolovligen utfört pengar från landet och detta framskymtat vid undersökning hosbank eller annat företag som står under inspektionens tillsyn. 1 sådana fallunderrättar inspektionen . Inspektionen har självvidtagit åtgärder. Mestadels har emellertid efter samråd med riksbankenbeslutats att inspektionens iakttagelser skall överlämnas lill föreventuell vidare åtgärd. Fall av denna lyp uppmärksammades främst under deförsta åren av 1970-talel men synes sedan ha blivit mera sällsynta. Denandra huvudtypen sammanhänger med den starkt intensifierade kontroll avbankernas arbitrageavdelningar som bankinspektionen bedrivit . Dennakontroll föranleddes av talrika rapporter om stora oegendigheter i utländskabankers arbilragehandel. Dessa bestod främst i att valutahandlama på otillåtetsätt spekulerade för bankens räkning. Även i har några sådana fallförekommit, dock ulan de katastrofala följder för banken som pä sina hällinträffat i utlandet. Dylika oegentligheter kan utgöra ett allvarligt hot motbankernas säkerhet men kan också innefatta valutabrott. Inspektionen hålleralllid fortlöpande informerad om sådana fall. De motåtgärder sominspektionen företagit har dllkommit efter samråd med . En livligsamverkan med fortgår ständigt på delta område. Till det sagda kan fogasnågra allmänna reflexioner. Del är angeläget atl JuU1980/81:21 124 valulabrott förebygges och beivras. Sådana broll äremellertid, hur stora kontrollinsatser som än göres, svåra att upptäcka. Vidkontrollen måste nämligen hänsyn las till den legitima valulalraflken, som intefår otillbörli-gen försvåras. Särskilda svårigheter möter all upptäcka olovligvalutaul-försel genom enskilda personer, som medför valuta på resa, använderposlen osv. Å andra sidan synes erfarenheten visa. att de sålunda olovligautförda beloppen, ehum betydande i enskilda fall, är ringa i jämförelse med denlegala valulaulförseln. Det andra område som berör bankinspektionens verksamhet ärkreditströmmarna. I motion 1979/80:1120 uttalas önskemål om en bättre samhälleligkontroll över kreditströmmarna samt om ökat samhällsinflylande i bankerna. Dessa önskemål är huvudsakligen av politisk natur, och delankommer inte på bankinspektionen atl i den delen uttala sig över motionen. 1denna framhålles emellertid, all det finns anledning anta atl banker ibland harmedverkat lill spekulationsaffärer med fasligheter. Inspektionen får medanledning härav anföra följande. 1 bankernas kreditprövning ingår regelmässigt all granskadel av lånesökanden angivna ändamålet med en sökt kredit. Bankinspektionengranskar vid sin tillsyn av bankernas kreditgivning all beviljade krediter gårlill ändamål som är godtagbara från samhällelig synpunkt och sålunda fören-hgamed en sund utveckling av bankens rörelse. Därvid har inspektionen i etl stortantal fall reagerat mol krediter som synts tillgodose spekulativa syften avolika slag. Så har också och kanske i särskild grad varit fallet med kreditertill spekulationsaffärer med fastigheter. Inspektionen uppmärksammade dennafråga särskilt, sedan oroande uppgifter framkommit om den spekulativa handelmed hyresfastigheter som motverkas genom lagen (1975: 1132) om förvärvav hyresfastighet m. m. Men inspektionens ingripanden har inte begränsats lillspekulation i hyresfastigheter utan har även gällt t.ex affärsfastigheler. Omsådana ingripanden och om de principer som inspektionen anser böra gälla harbankledningarna fält kännedom genom upprepade meddelanden i den serie ombankeliska frågor som inspektionen utfärdar. Hithörande frågor uppmärksammassedan mitten av regelbundet vid inspektionens kreditundersökningar. () har tidigareyttrat sig över de utredningsförslag och departementspromemorior somaktualiseras i motionerna (kopior av remissvaren bifogas enligl förteckningbilaga I.' Vidare har RSV den 20 mars 1980yttrat sig till skalteulskotlel över del i motionen 1104 framförda förslaget omen särskild skatleflyklskommission. (Yttrandet biläggs i kopia.)' ' Här uteslutna. JuU1980/81:21 125 Del samarbete som påbörjatsenligt riktlinjerna i promemorian Samordnad verksamhet mol den ekonomiska ochden organiserade brottsligheten (PM ) bör avvaktas innan ytterligareåtgärder vidtas. Inom har tillsatts ettsamverkansorgan och en kontaklmannagrupp mellan de berörda myndigheterna. Rikspolisstyrelsenhar tillsatt särskilda utredningsgrupper ute i landet och har tillförts 16 nyatjänster för ändamålet. 1 detta sammanhang vill RSV påpeka alt de insatser,som del utbyggda samarbetet och arbetsuppgifterna i samband med omfattandeskallebrollsulredningar medför för verkels revisionssektion, hitdlls löstsgenom att den löpande revisionsverksamheten minskats. torde vissresursförstärkning bli aktuell även för RSV:s vidkommande. Som framgår av RSV:s bifogade remissyttranden har verkettidigare framhållit värdet av en allmän skatteflyktsklausul liksom behovet avåtgärder för atl komma lill rätta med s. k. grå arbetskraft. Del är angelägetatl åtgärder vidtas för alt stävja systemet med sådan arbetskraft.Under de som gäll sedan departementspromemorian i frågan lämnadeshar omfattningen av systemet med grå arbetskraft ökat enligl vad som kunnatkonstateras i kontrollverksamheten. Åtgärder bör vidtas för alt seriösaarbetsgivare skall kunna konkurrera pä lika villkor. Företagsrevisorns roll har varit föremål för översyn avbrottsförebyggande rådet (BRÅ), vars promemoria Revisors roll remissbehandlatsså sent som , varför någon förnyad utredning för tillfället synessakna aktualitet. En överträdelse av bestämmelserlill skydd för miljön kan i många fall medföra en vinst eller uteblivnakostnader för den i vars verksamhet överträdelsen begås. Med hänsyn härtill kankategorin ekonomisk brottslighet anses omfatta även en stor del avbrottsligheten på miljövårdsområdet. har uppmärksamheten i allt störreutsträckning riklats på brottsligheten på miljövårdsområdet och på behovet aveffektiva sanktioner på delta område. a. har miljöskyddsutredningen i sittbetänkande "Bättre miljöskydd I" (SOU 1978:80) föreslagit införandeav ett avgiftssystem vid överträdelser av vissa regler i miljöskyddslagen(1969:387) samt höjning av straffmaximum enligt lagen från ett till två årsfängelse. I yttrande över belänkandet (kopia bifogas)' har naturvårdsverkettillstyrkt dessa förslag men föreslagit införande av en särskildregel om åtalspreskription försl . Efter remissbehandling avbetänkandet torde detta f. n. ligga lill grund för arbete på en proposition iämnel. ' Här utesluten. JuU 1980/81:21 126 Frågan om strängare påföljder för broll påmiljövårdsområdet har vidare tagits upp av brottsförebyggande rådet (BRÅ). Inomramen för BRÅ:s översyn av lagstiftningen mot organiserad och ekonomiskbrottslighet har utarbetats en PM angående kriminalisering av föroreningar avmiljön, m.m. (PM 1979:6). Denna PM har härefter kompletterats med en PM1980-02-11 inom . Förslagen i dessa PM innebär att 13 kap.brottsbalken (BrB) skulle kompletteras med nya brottstyper för sådana fall därnågon förorenar mark, vatten eller luft pä allvarligt sätt. Härvid skulle mantillvarata den relativa strängheten i BrB-broltens straffskalor och utnyttjadet förhållandet all BrB:s bestämmelser anses ha en högre moralbildande effektän motsvarande bestämmelser i specialstraffrätten. Naturvårdsverkettorde i blivande remissyttrande över de aktuella promemoriorna komma att ihuvudsak tillstyrka bifall lill förslagen om de nya brottstyperna i 13 kap.BrB. Iförevarande sammanhang kan också konstaleras alt överväganden som i väsentligaavseenden svarar mot de som redovisas i motionerna torde ligga bakom delregeringsförslag om ny lagstiftning mot vattenförorening från fartyg somnyligen remitterats till lagrådet. Sammanfattningsviskan således konstateras atl åtgärder pä miljövårdsområdet f. n. förbereds somi avsevärd mån svarar mol de här aktuella motionsförslagen. har i sillyttrande endast hänvisat dll tidigare avgivna yttranden över betänkandet (SOU1978:80) Bättre miljöskydd I, betänkandet (Ds Ju 1978:5) Företagsböter Enkarlläggande undersökning av korporativt ansvar och departementspromemorian (DsJu 1979:10) Företagsböter Förslag lill lagtexter och över brottsförebygganderådets promemoria (1979:6) Kriminalisering av föroreningar av miljön, m. m. ochdepartementspromemorian (Dnr 358-80). De avgivna yttrandena medtas dock inte idenna remissammanställning. Beträffande först förslaget om en utredning omföretagsrevisorernas uppgifter och ställning gäller atl frågor omföretagsrevision och revisorer varit föremål för ett betydandeintresse. Inte minst har delta intresse kommit lill uttryck i riksdagen.Kollegiet har avgivit yttrande i frågan till lagutskottet (bifogas).' Intressethar manifesterat sig också i andra sammanhang varvid kanske främst bör nämnasden promemoria -"Revisors verksamhet" (PM 1978:2) - som framlagts avbrottsförebyggande rådet som etl led i dettas översyn av lagstiftningen molorganiserad och ekonomisk brottslighet (kollegiets yttrande över promemorianbifogas).' På lagstiftningens område har också vissa åtgärder vidtagits,främst 'Yttrandet är här uteslutet. JuU 1980/81:21 127 såatt förslag nu föreligger om införande av krav på revision i flera företag ochföretagsformer än f n. (jfr prop. 1979/80: 143 och 144). allmänna debatten om förelagsrevisionen har intresset under senare tidfrämst inriktats på möjligheten att effektivare utnyttja revisionsfunktionensom etl medel för alt motverka ekonomisk brottslighet. Bakom denna inriktningtorde ligga dels en allmän föreställning om atl revisorn med den kännedom hanhar - eller förmodas ha - om de förelag där han är verksam närmastdefinilionsmässigl måste kunna utnyttjas bättre i detta sammanhang, delsuppfattningen att medan intressenlkretsen kring företagen förskjutits kraftigtoch nya problem i samband med utövande av näringsverksamhet dllkommit har dettainte sin motsvarighet i en utveckling av revisionens syfte, inriktning ochpraktiska genomförande. atl gå in i en närmnare diskussion härom villkollegiet gärna säga alt denna verklighetsuppfattning enligt kollegiets meninginte saknar grund. Omföretagsrevisionen således visats stort intresse i den allmänna debatten ärdel frapperande hur litet konkret som framkommit av del ibland ganska livligameningsutbytet. Detta gäller också den ovannämnda , vars förslagmåste karaktäriseras som ganska konventionellt och utgörande endast ett förstasteg mot det åsyftade effektivare utnyttjandet av revisionsfunktionen i detsammanhang som de nu föreliggande motionerna berör. Attså litet kommit fram ur det stora intresset är i och för sig inget att förundrasig över - det rör sig här om ett myckel svåröverskådligt och mångfasetteratområde. Skall emellertid nägol av praktiskt värde komma fram ur det storaintresset måste diskussionen föras ner pä en konkret nivå och försök göras attspecificera de ytteriigare insatser som revisorn eventuellt kan göra. Kanexempelvis revisorn åläggas ett ansvar för kontrollen av att källskatter drasoch inlevereras i rätt tid? Hur skall i så fall brister härvidlag åtgärdas ochrapporteras? Hur skall revisorns ansvar formuleras? Vad får ett sådanl ansvarför revisorn för konsekvenser pä revisionen i övrigt? Idetta sammanhang förtjänar nämnas alt kollegiet i syfte att bidra till alldebatten kan föras på etl mera konkret plan uppdragit ål enutomstående utredare att i debattpromemorians form försöka specificera ettantal områden till vilka revisorns uppgifter eventuellt kan vidgas i syfte atttillvarata revisionsfunktionen effektivare i del avseende som här är aktuellt. Vadså gäller yrkandet i motionen 1120 alt en utredning dllsätls har kollegiet föregen del all förståelse för att i en situation där både synen på företagetsintressentkrets förskjutits och nya problem i samband med näringsutövningaktualiserats frågan väcks om revisionsfunktionen tillvaratas såeffektivt som möjligt. I och för sig anser kollegiet att området är såsammansatt och svåröverskådligt atl del är önskvärt atl man går fram stegvisoch alt varje förändring som vidtas är grundad i en nära kännedom JuU 1980/81:21 128 omförhållandena på området. Kollegiet har därför i flera sammanhang hävdat allkollegiet borde tilldelas resurser för all driva på en kontinuerlig utvecklingmed hänsynslagande bl. a. lill de intressen som här är aktuella. Detta haremellertid inle lett till någon resursförstärkning. Om inle erforderiigtresursdllskoll erhälles inom nära framlid vill kollegiet inte motsätta sig enallmän översyn i annan ordning av förelagsrevisionens syfte och inriktning medsärskilt beaktande av den problemalik som föreslaval motionärernas yrkande. Kollegietfinner ingen anledning atl i delta sammanhang la upp en mera allmän diskussionom företagsrevisionens syfte och inriktning eller atl kommentera de mycketkortfattade propåer som framförs i motionen. Dock vill kollegiet med anledningav vad som sägs om förvaltningsrevision redan i detta sammanhang utfärda enbestämd varning för en utveckling mol en förvaltningsrevision med inriktning påmer eller mindre allmänna effektivitets- och lämplighelsbedömningar. Värdet aven sådan revision skulle med all säkerhet bli - och upplevas som - ytterligtbegränsat och inte minst skulle en utveckling dithän riskera alt undergrävaförtroendet för den traditionella redovisnings- och förvaltningsrevisionenssaklighet och stringens. Vadså gäller frågan om näringsförbud har i en proposition föreslagits allmöjlighet skall finnas alt i samband med konkurs meddela sådant förbud atlgälla i högst fem är. I motionen 1120 föresläs en utredning av möjligheternaatl införa näringsförbud som sanktion även i andra fall än vid konkursmissbruk.1 sitt yttrande över del utredningsförslag som legal lill grund för ovannämndaproposition anförde kollegiet bl. a. att kollegiet inte var övertygat om attetl system med näringsförbud skulle komma all bli helt verkningsfullt och atldel torde kunna användas endast i ett begränsat antal fall. Mot bakgrund häravanser kollegiet det rimligt, att man under en lid prövar del nu föreslagnasystemet med näringsförbud i samband med konkurs, innan det övervägs atlytterligare utvidga tillämpningen av denna sanktionsform. Vidareföreslås i motionen 1120 alt förutsättningarna undersöks all införaetableringskonlroll i branscher eller näringsgrenar där skallebrolls-lighel ochannan ekonomisk brottslighet har särskilt stor utbredning. Kollegietkonstaterar atl del i princip råder näringsfrihet här i landet. Denna äremellertid - av olika skäl - inskränkt i ett flertal olika hänseenden. Sålundagäller som förutsättning för bedrivande av ell flertal näringar krav påtillstånd, auktorisalion, ställande av säkerhet e.d. Från kollegiets egetverksamhetsområde kan nämnas auktorisalion och godkännande av revisorer,näringstillstånd för utlänningar, ställande av säkerhet för sällskapsresearrangörer.Del finns ingen anledning all anta all nya behov av ingrepp i näringsfrihetenej skulle uppkomma. Självfallet kan ifrågakomma alt företa sådana även i syfteall bekämpa ekonomisk brottslighet. Däremot synes det tveksamt all därvidutpeka ell kontrollinstrument som l.ex. JuU 1980/81:21 129 elableringskontrollsom särskilt lämpligt eller effektivt. Del rimliga angreppssättet måste varaatl försl noggrant kartlägga de missförhållanden man vill ingripa mot ochdärefter - mol bakgrund av den därvid erhållna kunskapen välja de medel somframstår som effektiva och lämpliga. Självfallet kan därvid etableringskontrolli någon form aktualiseras men det finns ingen anledning all på förhand utpekadenna form av ingrepp som mera lämpad än andra.