bet · G401TU8 · 1980-12-31 00:00:00 — Det ökade passagerarunderlaget för pendeltågen kräveren utbyggnad av kapaciteten som är svår att lösa utan ytterligare två spår. Utskottet finner i likhet med motionärerna det redovisadeprojektet vara intressant. Regeringen bör tillkalla en utredningsman, som i samarbetemed berörda parter snabbt tar fram ett beslutsunderlag, så att beslut kanfattas . Vad utskottet härom anfört, vilket innebär etttillstyrkande av yrkandet 4 i mofion 1980/81:113 (partimotion, s), bör avriksdagen ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffandejärnvägsförbindelse mellan och , m. m. attriksdagen med bifall till motion 1980/81:113 (s) yrkande 4 som sin mening gerregeringen fill känna vad utskottet härom anfört, (6.2) Verksamheten på och flygplatser(mom. 4) dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 11 börjar med "konstaterar" ochpå s. 13 slutar med "flygplatser." bort ha följande lydelse: TU1980/81:8 22 Flygbullerproblemen vid Brommaflygplats är av gammalt datum. Redan när jetflygplanet 1958-1959började trafikera , blev störningarna så stora all man beslöt flytta deninternationella flygtrafiken från till . Därmed upphörde vid dentidpunkten all jettrafik på . introducerades DC 9:an på i avstyrkte trafiken med hänsyn till bullerstörningarnaoch 1968 beslöt regeringen - med motivet att trafik med DC 9:an från Brommaflygplats skulle innebära risk för allvarliga sanitära olägenheter för omgivningen- att SAS:s reguljära inrikestrafik skulle överflyttas till . Ånyoupphörde därmed all jetirafik på . Är 1972 introducerades F-28. För den gavs tillståndatt trafikera med ett klart uttalande om atttrafiken vid successivt skulle avvecklas och vara borta senast1978. har alltså länge inneburit stora problem från miljösynpunkt,främst beträffande flygbullret. kommuns miljövårdande myndighet har bedömtbullret från flygverksamheten som en sanitär olägenhet för kommunensinnevånare. Stöd för denna bedömning har erhållits från iStockholms län, , övriga kommuner runt samt myndigheter påriksplanet, som har att i sin verksamhet bevaka hälso- och miljövårdsfrågor,såsom planverket, och . Frågan om har prövats enligtmiljöskyddslagen av , landets högstamiljövårdande organ. Nämnden har därvid fattat beslut som innebär att tillståndlämnas enligt miljöskyddslagen att i enlighet med särskilda villkor drivaBromma flygplats. Villkoren innebär bl. a. att trafiken med F-28 skall upphörasenast vid utgången av samt att de plan som fr. o.m. denna tidpunkttrafikerar skall ha lägre ljudemission än F-28. Såsom påtalats i motion 1979/80:1737 (s, c, fp) har desanitära olägenheterna vid ökat i omfattning och utgör enpåfrestning för tiotusentals personer i de områden som berörs av trafikflygetsverksamhet. Till delta kommer obehagen med avgaserna från flyget och desäkerhetsrisker som är förknippade med en allt intensivare verksamhet påBromma. Utskottet ställer sig därför bakom önskemålen altflygtrafiken på med F-28 upphör. De tidpunkter som i ett flertal omgångar fastställts föratt den mest bullrande flygverksamheten skulle vara avvecklad på har avolika skäl ej kunnat hållas från flygföretagets ochluftfartsmyndigheternas sida. En förändring kan nu tidigast ske hösten 1982.Regeringens förslag innebär en fortsall förhalning av frågan.Regeringsförslaget innebär inte heller någon slutlig lösning, utan miljö- ochbullerolägenheterna med F-28 på förlängs ytterligare . Utskottetvill i anslutning härtill erinra om all - beträffande miljöfrågor somhar stor betydelse för de boende på en ort - det tidigare rått allmän enighetom att kommunens uppfattning skall väga mycket tungt. Detta synsätt kom filluttryck bl. a. när kommunerna enligt § 136 A i byggnadslagen gavs vetorätt isamband med etablering av miljöstörande industri. Ett belysande exempel påvilket känsligt läge har ur miljösynpunkt är att miljö- ochhälsovårdsnämnden beslöt att flygtrafik på inteskulle kunna få förekomma från den 1 juli 1975.Luftfartsverket accepterade detta beslut och beslöt hålla flygplatsen stängdnattelid. Det förtjänar också all påpekas att samma årluftfartsverket förklarade sig berett att pröva frågan om en förlängning avtillståndet att flyga F-28 pä längst fill . Detär emellertid inte endast bullret som är ett problem när det gäller Bromma.Under vintern och våren har omfattande mätningar av luftföroreningar vidflygplatsen genomförts av miljö- och hälsovårdsförvaltning.Resultaten av dessa mätningar visar att flygverksamheten med F-28 även medförstora luftföroreningsproblem runt . Den utredningen ger alltsåytterligare tyngd åt kraven på att trafiken med F-28 på flygplatsavvecklas möjligt. Enviktig faktor när del gäller att bedöma flygbullrel från F-28-planen på Brommaär antalet flygrörelser. har antaletflygrörelser mångdubblats. De har i ökat från ca 6 850år 1975 till 32 1979. uppskattas antalet flygrörelsermed F-28 uppgå till ca 34 000. Trotsde konstaterade stora och växande miljö- och bullerolägenheterna med F-28 påBromma innebär regeringens förslag en ytterligare förlängning och attF-28-planen eventuellt försvinner först . skall Linjeflygvidta åtgärder på kort sikt som bl. a. dämpar bullret med minst och minskar avgasutsläppen. Den sålundaaviserade bullerdämpningen bör självklart las tillvara eftersom denminskar miljö- och bullerproblemen på samtliga inrikesflygplatser somtrafikeras med F-28. Närdet gäller just är del dock inte säkert att dennabullerdämpning kommer att betyda att bullernivån totalt sett minskar.Pilotföreningen har nämligen krävt alt av säkerhetsskäl skall förändra dets. Då skulle man förlora minst lika mycket som manvinner genom de aviserade bullerdämpande åtgärderna. Enligt uppgift kommerpilotföreningen att fillsammans med genomföra en förändring avstartproceduren, som innebär att stigningen går långsammare upp tillcut-backhöjden . Om detta förfarande fastställs kommer det attinnebära en väsentlig försämring av bullersituationen i samband med starter. 65dBA-kurvan kommer då troligen att flyttas ut från flygplatsen ochantalet gravt störda ökar därmed avsevärt. Enligt propositionen skallefter (ev. ) de TU1980/81:8 24 flygplan som trafikerar vara minst ca tystareän nuvarande F-28. har i pressmeddelande imars 1980 redovisat att "tystare plan" som kan trafikera hartagits fram. Detta synes inte vara helt korrekt. De nya plan som avses tordevara kommande eller modifierade flygplatstyper som aldrig flugits och för vilkai de flesta fall, definitivt tillverkningsbeslut ej synes ha fattats. Proposifionens krav - att Fokkertrafiken skall vara bortasenast - synes alltså inte kunna uppfyllas. Det skulle ocksåvara mycket oekonomiskt för att byta ut hela sin F-28-flotta på engång. Det torde snarare vara realistiskt att räkna med ett successivt byte avplan . Utskottet vill vidare erinra om att luftfartsinspektionenanser att fortsatt trafik med F-28 på efter den 30 juni 1981kan medges endast om vissa åtgärder av flygsäkerhetskaraktär vidtas. FrånSvensk pilotförenings sida har hävdats att de förslag som redovisas ipropositionen till tillfälliga investeringar i skulle ge en flygplats"väl under ett flygsäkerhetsmässigt lågvattenmärke". Föreningen sägersig inte längre vara beredd att ta det ansvar det innebär att operera på Brommaunder nuvarande förhållanden och kommer därför att diskutera ett åtgärdsprogramför förbättrad flygsäkerhet. anser att nuvarande kräveromedelbara åtgärder för att hålla sig över den minimistandard som kanaccepteras för en bas-inrikesflygplats. I ett längre tidsperspektiv krävsenligt föreningen åtgärder baserade på (SOU 1977:34). Dethandlar då om långsiktiga investeringar av en helt annan storleksordning än de som anges i propositionen. De för speciella förhållandena leder sammantagettill att den enda realistiska lösningen om man skall behålla är att genomföra förslag. Ingreppen i områdetskulle då bli så omfattande alt det skulle motsvara anläggandet av en helt nyflygplats. torde f. ö. ha nått sinkapacitetsgräns. Det finns alltså ringa expansionsmöjligheter. Urflygledningssynpunkt är också en problematisk flygplats med en blandningav olika typer av flygplan som ställer olika krav. På blir trafiken merhomogen än på genom att blandningen mellan allmänflyg och trafikflyg undviks.Det är f. ö. av anförda skäl tveksamt om inrikesflyget över huvud taget kanutvecklas med som bas. Däremot bör t. v. bibehållas som flygplats medhänsyn till allmänflygets behov och kravet på reservflygplats iStockholmsområdet. Mot bakgrund bl. a. av det anförda finner utskottet altjeltrafiken, på möjligt bör flyttas till , dock senastunder . Vad utskottet sålunda anfört innebär ett bifall tillberörda yrkanden i motion 1979/80:1737 (s, c, fp) och mofion 1980/81:113(partimofion, s) yrkande 1 i denna del och 2. TU1980/81:8 25 dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 15 börjar med "Utskottet finner" och på s. 17slutar med "investeringar härför." bort ha följande lydelse: En helt annan bild än propositionens avkostnadsjämförelsen mellan på och på anges i ensammanfattande kostnadskalkyl baserad på av luftfartsverket gjorda utredningar(dispositions- och utbyggnadsplan , luftfartsverkels skrivelse tillregeringen ) samt uppgifter från Linjeflygs internutredning(SALUT). Denna kalkyl har ställts till utskottets förfogande av . Enligt denna är Brommaalternativet både på kort och lång siktklart sämre ur ekonomiska synpunkter än Arlandaalternativet. De här båda beräkningarna, kommunikationsministernsberäkning i propositionen och pilotföreningens beräkning kan sägas varaytterlighetsalternativ, där propositionens siffror gör det fördelaktigast attvälja Bromma-alternativet medan piloternas alternativ ger ett klart försteg förArlanda. Således har exempelvis i propositionen Arlandaalternativet belastatsmed 330 milj. kr. för en tredje bana. Dessa kostnader är borttagna i pilotföreningensalternativ eftersom man räknar med att denna tredje bana behövs tidigast efterår 2000. Å andra sidan ingår i pilotföreningens kalkyl för BrommaalternativetLinjeflygs investeringar för utbyte av Fokker-floltan. Den slutsats utskottet drar av bl. a detta är att det intefinns något som tyder på att det skulle vara dyrare att flytta till änatt vara kvar på . En viktig utgångspunkt är dock att är en gammalnedsliten flygplats som - vilket pilotföreningen särskilt har framhållit - ärklart undermålig ur säkerhetssynpunkt. En total upprustning krävs vid fortsattanvändning. Det är i delta sammanhang av betydelse all avtalet mellan statenoch löper ut . Det har frånkommunens sida gjorts klart att någon förlängning av upplåtelseavtalet inte kanpåräknas. å andra sidan är en modern flygplats där betydandeinvesteringar har gjorts i flygsäkerhet. Framför allt ger dockArlandaalternativet en bättre handlingsfrihet. Dispositionsmöjligheterna påArlanda är mycket stora. Såsom i motion 1980/81:113 (partimotion, s) erinras om harluftfartsverket, och i skrivelse gemensamt anmältall investeringar för ca 70 milj.kr. i prisläge behövs i detnuvarande inrikesområdet på för att LIN:s trafik skall kunnasamlokaliseras där med SAS:s trafik hösten 1982.1 likhet med vad som anförs ipropositionen vad gäller de där förordade säkerhetsinvesteringarna på Brommatorde kostnaderna för dessa åtgärder till stor del falla på kommande budgetår.Det torde ankomma på regeringen alt så snart del erfordras återkomma tillriksdagen med begäran om de investeringsmedel som är oundgängligen nödvändigaför om- och nybyggnader på . Var härom anförts innebär ett avstyrkande avpropositionens förslag i denna del och ett tillstyrkande av motion 1980/81:113(partimotion, s) yrkandena 5 och 6. TU1980/81:8 26 dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 17 börjar med "Som förut" och på s. 18 slutar med"så sker." bort ha följande lydelse: Av det anförda följer att behovet av de i propositionenangivna säkerhetsinvesteringarna på om 20 milj. kr.bortfaller. Något ianspråktagande härför under innevarande budgetår av medelanvisade under flygplaisanslagel erfordras inte heller. Utskottet avstyrkerdärför propositionen i denna del. dels att utskottels hemställan under 4 bort ha följandelydelse: a. medavslag på proposition 1980/81:30 i denna del och motion 1979/80:1873 (m), med anledning av motion 1979/80:1351 (s) och med bifall till motionerna 1979/80:1737 (s, c, fp) och 1980/81:113 (s) yrkande 1 i denna del, 2,5 och 6 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört beträffande de av föredragande departementschefen förordade riktlinjerna för verksamheten vid och flygplatser, m. m., b. medbifall till motion 1980/81:113 (s) yrkande 1 i denna del, avslår det i propositionen framlagda förslaget om omdisponer ing av tidigare anvisade medel för /81 under anslaget Flygplatser m. m., (6.2.2) Fortsatt inrikesflyg påBromma (mom. 5) Reservanterna anser dels att det stycke av utskottetsyttrande på s. 17 som börjar med "Utskottet finner" och slutar med"utan åtgärd." bort ha följande lydelse: Det är enligt utskottets mening klart att den befinfiigaterminalen på har begränsade utvecklingsmöjligheter som terminalför den samlade inrikes passagerartrafiken och måste betraktas som enprovisorisk lösning. Regeringen bör därför i enlighet med yrkandet 7 i motion1980/81:113 (partimotion, s) ge luftfartsverket i uppdrag att omedelbartpåbörja programarbetet för en sådan permanent anläggning. nu anfört bör av ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 5 bort ha följandelydelse: 5. beträffande program för detframtida inrikesområdet på Arlan da attriksdagen med bifall till motion 1980/81:113 (s) yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet härom anfört. TU1980/81:8 27 5. i vad avser motiveringen för utskottets yrkande beträffande (6.3) Utredning av inrikesflygets roll i trafikpolitiken, m. m.(mom. dels att den del av utskottetsyttrande på s. 17 som börjar med "Utskottet kan" och slutar med"fill känna." bort ha följande lydelse. I propositionen uttalas oro för att en utflyttning avLIN:s verksamhet till skall skapa stora svårigheter för inrikesflyget.Del finns enligt utskottet inget skäl att anta att en flyttning fill avLinjeflygs nuvarande verksamhet mera påtagligt skulle påverkapassagerarutveckling-en. Inte heller finns det skäl att anta attlågprissatsningen skulle äventyras. I själva verket innebär en flyttning tillArlanda att underlaget för inrikesflyget breddas genom att kommun ochandra tätorter norr om får en betydligt bättre tillgång till helainrikesflyget. Detta kan vidare fidtabellanpassas bättre. Dessutom ges direktanknytning fill utrikesflyget. Trafikunderlaget kan alltså förväntas öka påAdanda. Vad kostnaderna i övrigt beträffar torde för luftfartsverkets delkostnaderna på och kunna bedömas som likvärdiga. Utskottet ansersålunda att det inte finns någon saklig grund för påståendet att vissaflygplatser i landsorten skulle vara nedläggningshotade. Utskottet menar attdet i själva verket förhåller sig tvärtom. lägger enligt utskottetsmening sådana hämningar på flygutvecklingen att det är tveksamt ominrikesflyget med placering därstädes kan fortsätta att utvecklas. Det trafikpolitiska beslutet innebar ocksåenligt utskottets uppfattning att inrikesflygets roll i kollekfivtrafiken måstebeaktas. Som mofionärerna framhållit bör lågprisflyget bli en realitet förmänniskor i olika delar av landet. Därför måste trafiken tryggas på deflygplatser där den nu upprätthålls.Inrikesflyget synes vara alltförStockholmscentrerat. Det framstår som angeläget att inrikesflyget ges en sådanstruktur att flygets möjligheter bättre tillvaratas i det samladetrafikarbetet. Det trafikpolitiska beslutet innebar vidare attsamhällsekonomiska hänsyn av t. ex. regionalpolitisk karaktär skall tas. Detbetyder för inrikesflyget enligt utskottets uppfattning att kostnaderna förflygverksamheten (inkl. flyttningen till Adanda) skall fördelas på ett sådantsätt alt trafiken på de små flygplatserna inte äventyras. Utskottet anser mot denna bakgrund att en särskildutredning bör tillsättas om hur inrikesflyget skall utvecklas. Denna utredningbör med utgångspunkt i vad motionärerna anfört belysa inrikesflygets roll itrafikpolitiken. Utgångspunkten bör vara att trafiken på de skildainrikesflygplatserna även i fortsättningen tryggas. härom anfört bör av ges regeringen till känna. TU1980/81:8 28 1980/81:3 y över proposition 1980/81:30 om och Arlandaflygplatser m. m. har den 13 november1980 beslutat hos jordbruksutskottet anhålla om yttrande överproposition 1980/81:30 om och flygplatser m. m. jämte motioner.' anser sig inte böra ta ställning tillde i ärendet väckta frågorna från trafikpolitisk synpunkt. Utskottet begränsarsitt yttrande fill att avse ärendets miljöskyddsaspekter. Miljöskyddslagen (1969:387) innehåller bestämmelser fillskydd mot olika slags miljöstörningar i form av vatten- och luftförorening,buller, skakningar, ljus eller annat, dock endast om störningen ej är av helttillfällig beskaffenhet. Lagens tillämpningsområde är begränsat fill miljöstörningsom uppstår vid användningen av fast egendom. På grund härav ligger utanförtillämpningsområdet t. ex. luftföroreningar och bullerstörningar från motorfordon.Däremot omfattar lagstiftningen sådana störningar från fastatrafikanläggningar, såsom flygplatser, vägar och järnvägar. För anläggande av flygplats eller ändring i användningenav sådan trafikanläggning gäller inte miljöskyddslagens regler om obligatoriskför-prövningsskyldighet. Vid miljöskyddslagens tillkomst hänvisades till attfasta trafikanläggningar prövas i särskild ordning, varvid även anläggningensstörande inverkan på omgivningen beaktas. Miljövårdsintresset borde därvidkunna tillgodoses genom samråd på ett tidigt stadium. Med hänsyn härtill krävsf. n. inte tillståndsplikt enligt miljöskyddslagen i nu förevarande fall. Inteheller kan man med stöd av miljöskyddslagen utverka förbud mot att entrafikanläggning utnyttjas för avsett ändamål. Däremot kan man ingripa genomåläggande om skäliga skyddsåtgärder eller inskränkningar i den störandeverksamheten på samma sätt som i fråga om andra anläggningar. Möjlighet attsöka tillstånd enligt miljöskyddslagens regler står emellertid öppen även närdet gäller fasta trafikanläggningar. I nuförevarande ärende har luftfartsverket först genom sin ansökan 1978 och därefter i sina 1979 hosregeringen anförda besvär över koncessionsnämndens beslut utnyttjat nyssnämnda rätt att få sin verksamhet prövad enligt miljöskydds lagen. Regeringen har vid sin prövning funnit att flygtrafiken påBromma flygplats ger upphov till oacceptabla bullerstörningar och andraolägenheter för ett stort antal människor kring flygplatsen. nämnden anser dock regeringen att under vissavillkor även i fortsättningen kan användas för sitt nuvarande ändamål somtrafikflygplats för huvudsakligen inrikes linjefart och för allmänflyg. Då dehelt övervägande bullerstörningarna orsakas av jetflygplanen och då främst avLlN:s flotta av F-28, anser regeringen att trafiken med dennaflygplanstyp måste upphöra. Regeringen bedömer del dock inte möjligtatt från teknisk och ekonomisk synpunkt avveckla Fokkertrafiken på inomav koncessionsnämnden angiven fidsram eller vid utgången av juni nästa år.Enligt regeringens mening bör Fokkertrafiken upphöra , dock senast den30 . Regeringen kräver att de flygplan som skall trafikera Brommaefter denna tidpunkt skall ha en bullernivå, som ligger minst ca underFokkerplanets bullernivå. För att om möjligt tidigarelägga avvecklingen avFokkertrafiken har regeringen uppdragit åt luftfartsverket att undersöka vilkatekniska och ekonomiska förutsättningar som finns att senast den 1 juli 1984upphöra med denna trafik. Dessutom har regeringen som ytterligare villkorföreskrivit bl. a. att sådana åtgärder skall vidtas att F-28 vid 1981års utgång skall vara minst tystare än f. n. samt att åtgärder vidtas föratt minska utsläppen av oförbrända kolväten från F-28. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse attregeringens beslut sammantaget innebär, inte bara att väsentligamiljöförbättringar bör kunna åstadkommas för området kring ,utan även att påfordrade minskningar i bullernivå och avgasutsläpp också börbidra fill att förbättra miljösituationen vid andra flygplatser i landet. Utskottet vill understryka att regeringen i egenskap avhögsta prövningsinstans fattat sitt beslut i fråga om tillstånd fillverksamheten vid utifrån miljöskyddslagens bestämmelser.Beslutet kan grundlagsenligt inte överprövas av . Frän miljömässigsynpunkt är koncessionsärendet sålunda avgjort och föranleder därför somsådant inte något ytterligare uttalande från utskottets sida. Rent allmänt vill utskottet dock framhålla att utskottetdelar uppfattningen att den nuvarande flygtrafiken på ger upphov tillbl. a. oacceptabla bullerstörningar. Utskottet ställer sig därför bakomönskemålen om att flygtrafiken på med F-28 upphör. Ilikhet med regeringen anser utskottet alt alla rimliga möjligheter måste tasfill vara för att fidigarelägga avvecklingen av ifrågavarande trafik.Luftfartsverkets undersökning om möjligheterna härför skall enligtregeringsbeslutet redovisas eller senast den 1 oktober1981. Regeringen har då möjlighet att besluta om en eventuell fidigareläggningav Fokkerplanets avveckling på . Utskottet noterar alt kommunikationsministern iproposition 1980/81:30 framhåller att ett beslut omfortsalt trafik på förutsätter att kan lämna bindande garantier förbyte av sin flygplansflolta, t, ex. i form av elt leveransavial, till flygplansom uppfyller TU1980/81:8 30 regeringens långsiktiga miljökrav. Utskottet vill för sindel ansluta sig till föredragandens uttalanden i nämnda avseende. Som anförs ipropositionen måste vid avvägningen mellan olika intressen de miljömässigaskälen väga tungt i nu förevarande fall. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att frågor ombuller och andra miljöstörningar från trafik vid upprepade tillfällen prövatsav . Det har därvid från sida understrukits attbullerstörningar ofta kan utgöra mycket allvarliga miljöproblem, särskiltpåtagliga för dem som bor eller vistas invid större vägar och flygplatser.Utskottet har därför ansett att särskild uppmärksamhet borde ägnas åt deproblem från planeringssynpunkl som kan uppstå i samband med anläggandet avstörre flygplatser eller vid senare gjorda omdisposifioner av deras användningi förhållande till befintliga eller planerade områden för bostadsbebyggelse m,m. I enlighet med det sagda anförde utskottet i ett betänkande övervissa mofioner i ämnet att utskottet bl. a. funnit starka skäl föreligga atttillståndsplikt enligt miljöskyddslagen införs beträffande anläggande avflygplatser och vägar som kan medföra miljöstörningar av väsentlig betydelse(JoU 1974:45). Enligt utskottets mening hade erfarenheterna av dittillsvarandeprövningsförfarande i fråga om berörda trafikanläggningar alltmera klartutvisat att detta inte gav samma garanfier för att miljöskyddets krav blirfillgodosedda som tillståndsprövning enligt miljöskyddslagen. Det påpekades isammanhanget att den granskning som f. n. sker i första hand innebär enplanering från exploateringssynpunkt och att den vidare i huvudsak är begränsadtill förhållandena inom de fasfigheter som avstår mark för anläggningen.Utskottet framhöll att anläggandet av vägar och flygplatser ofta medförbetydande ingrepp i landskapet och att användningen av dem i regel vållaromfattande miljöstörningar. Prövningen borde därför sättas in på ett så fidigtstadium som möjligt. Det betonades att möjligheten att ingripa i efterhand oftatorde komma att visa sig illusorisk, bl. a. därför att ifrågavarandeanläggningar regelmässigt drar så betydande kostnader att inskränkningar iutnyttjandet av dem framstår som ekonomiskt oförsvarliga. Desto angelägnarevar det då att en förprövning skedde. beslöt i enlighet med betänkandet (rskr1974:405). De problem som aktualiserats genom nyssnämnda riksdagsbeslutövervägs f. n. av miljöskyddsutredningen, som tillsatts med uppgift bl. a. attgöra en allmän översyn av miljöskyddslagstiftningen.