bet · G401LU20 · 1980-12-31 00:00:00 — I motion 1980/81:517 av BonnieBernström m. fl. (fp) yrkas att som sin mening ger regeringen lillkänna vad i motionen anförts om en ny namnlag. I motion 1980/81:518 av () och RolfSellgren (fp) yrkas att antar följande Lag om ändring i namnlagen (1963:521) Härigenom föreskrivs atl 23-24 88 namnlagen (1963:521) skall erhållaföljande ändrade lydelse: Barn skall, om det lever, givas förnamn inom sex månaderefter födelsen. Har förnamn givits annorledes änvid dop inom skall namnet före utgången av nämnda lid anmälashos pastor. Barn skall, om det lever, ges förnamn som inom sexmånader/ra« födelsen skall anmälas hos pastorsämbetet. Sådan anmälan får avseetl eller flera förnamn. Förnamn förvärvas genoin anmälningen. Har förnamn givits vid dop inom , görsanmälan enligt första stycket av dopförräilaren.. Äger dop eller motsvarande religiös förrättning rum efterdel förnamn givits enligt 23 §, må därvid givas ytterligare förnamn. Sådanlnamn skall, om det ej givits vid dop inom , anmälas hos pastor. Efter ansökan hos må ock eljest, om särskildaskäl äro därdll. den som förvärvat för- Den som har förvärvat förnamn får genoin anmälan hospastorsämbetet förvärva ytterligare förnamn. Bestämmelsen i 23 § andra styckethar därvid motsvarande tiUämpning. Har tillägg av förnamn skett enligtförsta stycket, får ytterligare förnamn förvärvas efter ansökan hos namn- 1 1980/81. LU1980/81:20 2 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse namn erhålla ytterligare sådant myndigheten, nårsärskilda skäl där- Denna lag träder i kraft . Namnlagen (1963:521) reglerar såvälfamiljerättsliga som administrativa förvärv av släktnamn. Namnlagen (NL)innehåller också reglerom skydd för släktnamn och om förlust av släktnamn.Vidare meddelas i lagen bestämmelser om förvärv av förnamn. Slutligen gesregler för förfarandet i mål och ärenden angående släktnamn eller förnamn.Vissa tillämpningsföreskrifter har meddelats i en särskild förordning,namnförordningen (1963:528). Namnlagen har sedan sin tillkomst undergått endastvissa smärre ändringar och då i samband med ändringar ifamiljerättslagsliftningen. Grunddragen är således desamma som vid lagenslillkomst. Namnlagen innehåller tre avdelningar: en första omsläktnamn (1-22 SS), en andra om förnamn (23-26 88) och en tredje omförfarandet i mål och ärenden enligt lagen (273 88). Namnärenden handläggs avpatent- och registreringsverket. Ändring av namn sker dock i vissa fallautomatiskt eller efter anmälan hos pastor. 1 namnärende som handläggs avpalentverkel utgår särskild avgift med . Familjerätlsliga förvärv av släktnamn I fråga om makars släktnamn ärhuvudregeln att en kvinna som gifter sig får mannens släktnamn genom vigseln.Hon kan emellertid behålla det släktnamn hon hade som ogift eller också annatsläktnamn som tillkom henne vid äktenskapets ingående. Hon skall då göraanmälan därom före vigseln till pastor i den församling där hon är kyrkobokfördeller lill vigselförrättaren. Är fråga om släktnamn som hon hade som ogifträcker det med anmälan. I annat fall måste hon inhämtapatentverkets tillstånd: för sådant krävs särskilda skäl. Har hustru behållit sitt tidigare släktnamn, får hon senareunder äktenskapet genom anmälan hos pastor anta mannens släktnamn. Hustru, som har förvärvat mannens släktnamn, får framfördetta som tilläggsnamn bära det släktnamn hon hade som ogift men inte annatsläktnamn. Har hon behållit sitt släktnamn som ogift eller ett släktnamn somhon förvärvat genom tidigare äktenskap, får hon framför detta som tilläggsnamnbära mannens släktnamn. Samma rätt lill tilläggsnamn har hon efter äktenskapetsupplösning genom mannens död eller genom skilsmässa. LU1980/81:20 3 När hustru genom vigseln ellergenom anmälan under äktenskapet förvärvat mannens släktnamn är hon, så längeäktenskapet består, förhindrad att enbart genom anmälan återta släktnamn sorntidigare tillkom henne. Har hon glömt att före vigseln göra anmälan om alt honvill behålla sitt namn eller ångrar hon sitt förvärv av mannens släktnamn, harhon dock rätt att efter prövning av patentverket återförvärva ett släktnamn somhon har burit. Efter äktenskapets upplösning får hustru, som förvärvatmannens släktnamn, genom anmälan hos pastor återta det släktnamn hon hade somogift. Mannens släktnamn påverkas ej av äktenskap. Vill makarnasom gemensamt namn ha kvinnans släktnamn, får kvinnan enligt de ovan redovisadereglerna göra anmälan om atl hon vill behålla namnet och mannen göra ansökan omatt få anta hennes släktnamn. För bifall till sådan ansökan krävs synnerligaskäl. Makar som har samma släktnamn får endast gemensamt ansöka om nyttsläktnamn. Hustru får dock som nämnts ensam efter prövning av patentverketåterta ett släktnamn som hon tidigare burit. Namnlagens regler om barns släktnamn har anpassats till deår 1976 genomförda ändringarna i bördsreglerna i . Termerna barni äktenskap, äktenskaplig börd och barn utom äktenskap har således tagits bortur lagstiftningen. Begreppet legitimation finns inte heller längre iföräldrabalken. Med legitimation avsågs den förändring som inträdde i barnetsrältsliga status i och med att ogifta föräldrar gifte sig med varandra ochbarnet därmed fick äktenskaplig börd. I det följande behålls emellertid termenlegitimation såsom mera praktiskt hanterlig än de omskrivningar som annarsmåste göras. Enligt 1 8 NL förvärvar barn till gifta föräldrar vidfödelsen faderns släktnamn. Barn till ogifta föräldrar förvärvar vid födelsenmoderns släktnamn. Detsamma gäller barn som föds i ett bestående äktenskap menför vilket en annan man än maken har erkänt faderskapet före födelsen. Medmoderns släktnamn avses del släktnamn modern bär vid barnets födelse. När ettbarns föräldrar ingår äktenskap med varandra efter barnets födelse-legitimation - förvärvar barnet därvid, om det är , fadernssläktnamn automatiskt. Har barnet vid legitimationen fyllt , får det antafaderns släktnamn genom anmälan hos pastor. Detta gäller dock inte barn somgift sig och bär mannens släktnamn. Barn, som vid födelsen eller genom legitimation harförvärvat faderns släktnamn, får efter viss prövning anta moderns släktnamn somogift. För barn gäller sålunda, att rätlen skall ha funnitnamnbytet vara förenligt med barnets bästa. För barn som fyllt skallpatentverket ge sitt tillstånd till namnbytet. För sådant tillstånd krävssärskilda skäl. Barn som vid födelsen har förvärvat moderns släktnamn ägergenom anmälan hos pastor anta faderns släktnamn. 1* 1980/81. LU1980/81:20 4 Om domstol upphäver den legalafaderskapspresumtionen, förlorar barnet mannens släktnamn, om modern har annatsläktnamn; barnet förvärvar i stället moderns släktnamn. För barn till ogiftaföräldrar, som antagit faderns släktnamn, gäller, när domstol förklarar ettfaderskapserkännande sakna verkan eller ändrar eller undanröjer en faderskapsdom,att barnet kan gå namnet förlustigt på talan av mannen. Domstolen får dock pågrund av synnerliga skäl tillåta barnet att behålla mannens släktnamn. Namnlagen innehåller vidare särskilda bestämmelser omsläktnanm för adoptivbarn, styvbarn och fosterbarn. Enligt NL skall barn, om det lever,ges förnamn efter födelsen. Denna namngivning förutsätts kunnaske vid dop eller motsvarande religiös förrättning eller också helt formlöst.Förnamn skall anmälas hos pastorsämbetet. Har förnamn givits annorledes än viddop inom skall anmälan till pastorsämbetet göras inomsexmånadersfristen. Har namngivningen skett vid dop inom behöveranmälan inte göras av barnets företrädare. Det åligger nämligen dopförräilarenenligt folkbokföringskungörelsen (1967:495) att underrätta pastorsämbetet omdop i ordning. Beträffande tillägg av förnarnn gäller att den som harförvärvat förnamn kan erhålla ytterligare förnamn vid dop eller motsvarandereligiös förrättning. Sker namngivningen vid dop inom behövsingen särskild anmälan till pastorsämbetet. Görs tillägget däremot vid dopeller motsvarande religiös ceremoni inom annat samfund än skalldet tillagda namnet anmälas hos pastorsämbetet. Förnamn kan också tilläggasefter ansökan hos patentverket, om särskilda skäl därtill föreligger. NL innehåller också bestämmelser om ändring av förnamn.Enligt dessa regler kan den som redan har förnamn efter ansökan hospatentverket erhålla annat förnamn i stället eller också vinna förklaring althan ej längre skall bära visst förnamn, allt under förutsättning att synnerligaskäl föreligger. Det innebär alt etl eller flera förnamn kan bytas ut (Karinmot , mot ), stavningen ändras (från tillGustaf), ordningsföljden mellan flera namn ändras (från Per tillIvar Per ) eller också att ett eller flera namn stryks. I NLuppställs vidar-e vissa krav på förnamnels form. Reglerna om tillägg och ändring av förnamn har i denpraktiska tillämpningen medfört vissa problem sorn bl.a. sammanhänger med adoptionerav utländska barn och n-\ed invandringen. När det gäller tillägg av förnamn förutländska adoptivbarn har sålunda i många fall endast vägen via ansökan lillpatentverket stått öppen, eftersom barnet redan varit döpt vid ankomsten tillSverige. Detsamma gäller fall då adoptivföräldrarna av olika skäl inte velat döpa barnel eller låta det genomgå någonmotsvarande religiös ceremoni. Kravet på synnerliga skäl vid ändring av förnamnhar vidare visat sig för strängt, när invandrare önskar försvenska eller annarsändra sina Namnlagsulredningen lillkallades år1972 efter en framställning från (LU 1971:18, rskr 1971:261) för attgöra en översyn av namnlagen. Utredningen slutförde sitt uppdrag genomavlämnande av betänkandet (SOU 1979:25) Nya namnregler. Betänkandets tyngdpunkt ligger i de familjerättsliganamnförvärven. I denna del läggs fram förslag till helt nya regler om makarssläktnamn, om barns släktnamn samt om mellannamn för makar och barn. Även ifråga om de administrativa namnförvärven föreslås ändringar. Bestämmelserna ornförnamn har huvudsakligen blivit föremål för en teknisk översyn. Slutligenföreslås nya internationelllrättsliga regler i syfte atl vidga möjligheternaför utlänningar i att förvärva släktnamn och förnamn enligt svensk lag. I fråga om makars .släktnamn är utgångspunkten iförslaget, att vardera maken behåller sitt släktnamn under äktenskapet.Namngetnenskap kan vinnas genom en enkel anmälan hos pastorsämbetet. Sådananmälan kan göras före äktenskapets ingående eller senare under äktenskapet. Ennyhet är att såväl kvinnans som mannens släktnamn kan väljas som gemensamtnamn. Formellt vinns namngemenskapen genom att den ena av makarna förvärvar denandres släktnamn. Görs anmälan före äktenskapet, sker namnförvärvet genom vigseln. Make, som förvärvat andra makens släktnamn, får utaninskränkning behålla namnet efter äktenskapets upplösning. Han får även, om haningår nytt äktenskap, behålla namnet i det nya äktenskapet. Däremot får namnetej förvärvas av maken i det nya äktenskapet. Namngemenskap kan alltså inte avsenamn som make förvärvat på grund av tidigare äktenskap. Har make förvärvat andra makens släktnamn får han,närhelst han vill, utan vidare genom anmälan hos pastorsämbetet återta tidigaresläktnamn. Detta kan ske både under äktenskapet och efter dess upplösning. Skerdet under äktenskapet kan andra maken genom anmälan anta samma namn. På delsättet kan makarna byta från den enas till den andras namn som gemensamt, underförutsättning att namnet inte har förvärvats på grund av fidigare äktenskap. De nya reglerna om makars släktnamn föranleder, attbestämmelsen om att makar som har samma släktnamn endast gemensamt kan förvärvanytt släktnamn upphävs. Såvitt gäller ogifta sammanboende har utredningen, främstpå grund av svårigheterna att klart avgränsa den kategori som kan komma ifråga, funnit LU1980/81:20 6 sig inle böra föreslå någon särreglering som möjliggörnamngemenskap. De får liksom vända sig till patentverket med ansökanom att den ene får förvärva den andres släktnamn. Bestämmelserna om barns släktnamn är i förslaget desammaför alla barn oavsett orn föräldrarna är gifta eller ej. Har barnets föräldrargemensamt släktnamn, förvärvar barnet vid födelsen det namnet. Har föräldrarnaskilda släktnamn, förvärvar barnet vid födelsen det av namnen som anmäls hospastorsämbetet. För det fall atl sådan anmälan inte har gjorts inom sex månaderefter barnets födelse, innehåller förslaget en hjälpregel. Denna innebär att barnetskall anses ha vid födelsen förvärvat moderns släktnamn. Barnet får förvärva faderns eller moderns släktnamn,oavsett om detta förvärvats på grund av tidigare äktenskap eller inte. I det fall att den ena av föräldrarna har förvärvat denandres släktnamn eller att endera eller bägge har släktnamn som förvärvats pågrund av tidigare äktenskap, får barnet genom anmälan i stället förvärva detsläktnamn fadern eller modern hade som ogift. I det senare fallet får sådananmälan göras redan i samband med barnets födelse. För barnet finns således stora valmöjligheter. Dessaföreligger inte bara vid födelsen utan består allt framgent. Sedan barnet vidfödelsen förvärvat något av de släktnamn som sagts, får barnet sålunda utanvidare genom anmälan byta till annat släktnamn som barnet ägt förvärva enligtdet anförda. Anmälan orn släktnamn görs för underårigt barn av dessvårdnadshavare. Är endast den ena av föräldrarna vårdnadshavare, får han göraanmälan för barnet utan samtycke från den andra av föräldrarna. En nyhet iförslaget är att, när barn fyllt , anmälan för barnet inte får göras utanbarnets eget samtycke. gällande krav på domstols förklaring i fråga om vissanamnförvärv, alt förvärvet är förenligt med barnets bästa, utgår i förslaget. Förslaget innehåller liksom gällande lag särskildabestämmelser för adoptivbarn och fosterbarn. En nyhet i förslaget är mellannamn. Del motsvarar dennuvarande lagens tilläggsnamn för hustru. Beteckningen har ändrats tillmellannamn med hänsyn till att namnet liksom enligt gällande lag får bäras föresläktnamnet. Mellannamnet är av annan karaktär än släktnamnet. Det är rentpersonligt och kan inte föras vidare till make eller barn. Del förvärvas inte,del "bärs". Förslagetinnehåller regler om mellannamn för både make och barn. För makar gäller att, om de har gemensamt släktnamn, denav makarna som har antagit den andra makens släktnamn får bära sitt egetsläktnamn från tiden före äktenskapet som mellannamn. Detta gäller bådesläktnamn som han hade som ogift och släktnamn som han förvärvat på grund avtidigare äktenskap. Har makarna under äktenskapet behållit var och en sitt LU1980/81:20 7 släktnamn, får endera av dem rned den andres samiycke bäraden andres släktnamn som mellannamn. Rätten atl bära mellannamn är begränsadsålunda, att endast den ena av makarna får bära mellannanni. I fall då makarnahar behållit var och en sitt släktnamn får de gemensamt bestämma vem av dem somskall bära mellannamn. Rätt till mellannamn tillkommer också efterlevande makeoch frånskild make. Har äktenskapet upplösts genom skilsmässa och har makarnabehållit var och en sitt släktnamn krävs för frånskild makes rätt att börjabära mellannamn den andra makens samtycke. Mellannamn får anmälas hospastorsämbetet för anteckning i kyrkobok. Barn, vars föräldrar har skilda släktnamn, får sommellannamn bära det av namnen som det inle har förvärvat som släktnamn. Den somär gift får välja mellan att bära mellannamn enligt reglerna för makar och attbära mellannamn enligl reglerna för barn. Mellannamn för barn får liksommellannamn för make anmälas hos pastorsämbetet för anteckning i kyrkobok. I fråga om förnamn innebär förslaget huvudsakligen enteknisk bearbetning av bestämmelserna. Försök görs till en renare terminologi.Genom förslaget klarläggs att förnamn alltid förvärvas genom anmälan ellerefter ansökan. Från förvärv på ettdera sättet är att skilja förnamnsgivning,som kan ske vid dop eller annan religiös förrättning eller på annat sätt, l.ex.helt formlöst. Förslaget innebär lättnader i möjligheterna att, sedan förnamnen gång förvärvats, förvärva ytterligare förnamn eller ändra förnamn. Bl.a. fårtillägg av ett eller flera förnamn ske genom anmälan hos pastorsämbetet.Ytterligare tillägg kräver dock tillstånd av patentverket. Vidare får ändringav ordningsföljden mellan två eller flera förnamn, så att tilltalsnamnet kommerförst, ske genom anmälan hos pastorsämbetet. Detsamma gäller ändring avstavningen av förnamn, under förutsättning att inte namnets uttal ändras. Den nya internationelllrättsliga regleringen är avbegränsat slag, i det att den innehåller endast bestämmelser om tillämpning avsvensk lag på utlänningar här i . Vissa grupper av utlänningar behandlas särskilt. Detgäller utländska medborgare som har adopterats av svenska medborgare, statslösapersoner och politiska flyktingar. Dessa jämställs med svensk medborgare vidtillämpning av namnlagen, statslös person dock under vissa villkor. I fråga ornandra utlänningar ställs särskilda krav. Slutligen innehåller betänkandet nya förfaranderegler.Bl.a. föreslås vissa ändringar i fråga om avgiften i namnärenden, som syftartill att förbilliga förfarandet för sökanden. Betänkandet har remissbehandlats och har fått ett blandatmottagande av remissinstanserna. Förslaget övervägs f.n. inomjustitiedepartementet. Tidpunkten för framläggandet av en proposition på grundvalav utredningens förslag härunder innevarande blivit föremål för enfråga av LU1980/81:20 8 () till justitieministern. Densistnämnde besvarade frågan och framhöll då bl.a. attförslaget har visat sig vara kontroversiellt i flera avseenden och rör känsligafrågor, som har betydelse för många människor. Härtill kom enligtjustitieministern att ämnesområdet är tekniskt komplicerat. Justitieministern hänvisade vidare till attlagstiftningsarbete pågick i och att man från svensk sida haft överläggningari ärendet rned berörda departement i Daniv.ark och med hänsyn tillönskemålet om en nordisk enhetlighet. Justititeministern ansåg att utvecklingeni övriga nordiska länder borde följas, innan vi i tar slutligställning. På grund av de anförda omständigheterna kunde justitieministern intege något bestämt besked om när en proposition kan framläggas. I motion 517 begärs att förslagtill en ny namnlag föreläggs samt att i övrigt gerregeringen till känna vad som anförs i motionen. Lagförslaget bör enliglmotionärerna utformas från följande nio utgångspunkter. Sammanboendemed gemensamma barn bör jämställas med makar i namnhänseende. Personer somsammanbor under äktenskapsliknande former men som inte har barn, bör, omsärskilda skäl föreligger, kunna förvärva den andres släktnamn på samma vis sommakar. När föräldrarnahar olika namn bör huvudregeln vara att barnet förvärvar det släktnamn vidfödelsen som föräldrarna anmäler till pastorsexpeditionen . Om föräldrarnahar gemensamt namn bör barnet få del gemensamma släktnamnet. Modernssläktnamn skall gälla som hjälpregel när barn förvärvarsläktnamn vid födelsen. Huvudregeln börvara att äkta makar eller därmed jämställda anmäler namnändringar tillpastorsexpedifionen i samband med äktenskapets ingående. Samiycke skall finnas från bådaföräldrarna vid förvärv av nytt släktnamn för barn . Om oenighetuppslår eller andra skäl föreligger bör domstol avgöra saken med utgångspunkt ibarnets bästa. Mellannamn skall kunna bäras avbåda makarna. Tillägg och enklare ändringar avförnamn bör få göras genom anmälan en gång. Avslutningsvis framhåller motionärerna attnamnlagsutredningen ansett sig kunna godta vidgade möjligheter lill byte avsläktnamn på grund av alt personnumren numera tillgodoser det allmännasintresse av identifieringsmöjligheter. Enligt motionärerna är det emellertidangeläget att personnum- LU1980/81:20 9 ren inte ersätter den personkontinuitet som namn ikombination med personnumren utgör med hänsyn till risken för fel iADB-behandlingen. Vidare påpekas att en personlig kontakt och service frånmyndigheterna bör bestå i att man förvaltar personnamnskännedom. Dendecentraliserade myndighetsverksamheten har dessutom som grundfilosofipersonkännedom. I vardagligt tal är det enligt motionärerna inte heller någonsom talar om en person med personnummer i stället för namn. I motion 518 tas upp samma fråga om tillägg av förnamn somi motion 517 (punkt 9). Motionärerna framhåller atl föräldrar som adopterar ettutländskt barn kan ge det ytterligare förnamn om de låter döpa barnet. Deföräldrar däremot som inte låter döpa barnet - antingen det beror på attvederbörande har en baptislisk dopsyn eller av annan anledning inte reflekterarpå dop -måste i motsvarande situation gå in till palentverkel. ange särskildaskäl och betala en avgift, f.n. . Motionärerna ser saken sorn en religionsfrihetsfråga ochframhåller vikten av att en ändring sker. I motionen hänvisas till attnamnlagsutred-ningens betänkande innehåller ett förslag som tillgodoserönskemålet och framhåller att den bästa lösningen är om nya narnnregler kanantas under /81. Skulle någon proposition inte föreläggasriksdagen förordar motionärerna att de aktuella bestämmelserna omedelbartändras i enlighet med namnlagsulredningens förslag. I betänkandet behandlas två motioner om ändringar inamnlagen. Vår nuvarande namnlag trädde 1964 och har sedansin tillkomst undergått endast smärre ändringar. I namnlagen regleras makarsoch barns förvärv av släktnamn samt administrativa förvärv av släktnamn. Lageninnehåller också regler om bl. a. förvärv av förnamn. Efter en framställning från tillkallades år 1972namnlagsutredningen för att göra en översyn av lagen. Utredningen avlämnade år1979 betänkandet (SOU 1979:25) Nya namnregler. Betänkandet är efter remissbehandlingföremål för överväganden inom . Betänkandets tyngdpunkt ligger i de familjerätlsliganamnförvärven. I denna del läggs fram förslag till helt nya regler om makarssläktnamn, om barns släktnamn samt om mellannamn för makar och barn. Även ifråga om de administrativa namnförvärven föreslås ändringar. Bestämmelserna omförnamn har huvudsakligen blivit föremål för en teknisk översyn. Slutligenföreslås nya internationelllrättsliga regler i syfte att vidga möjligheternaför utlänningar i att förvärva släktnamn och förnamn enligt svensk lag. I mofion 1980/81:517 begärs att förslag till en ny namnlagsnarast föreläggs samt alt i övrigt ger regeringen tillkänna vad som anförs i motionen. Lagförslaget bör enligt motionärerna utformas från nio LU1980/81:20 10 utgångspunkter, som närmare redovisas ovan på s. 8. Motionärerna framhåller också betydelsen av att införandetav nya namnregler inle leder till en ökad användning av personnummer i olikasammanhang. I motion 1980/81:518 yrkas alt skall vidta sådanändring av namnlagen att tillägg av förnamn kan ske på ett smidigare ochbilligare sätt än f n. Enligt utskottets mening är namnlagen i många avseendenföråldrad. Utskottet delar därför motionärernas uppfattning om att det ärangeläget att nya namnregler kommer till stånd. Utskottet vill såledesunderstryka vikten av att regeringen förelägger förslag fillerforderlig lagstiftning på grundval av utredningens betänkande och desynpunkter som framkommit vid remissbehandlingen av belänkandet. mening bör däremot inte nu göra några uttalanden angåendeden närmare utformningen av nya namnregler, eftersom regeringens ställningstagandei frågorna inte bör föregripas. Inte heller anser utskottet del befogat atl iavvaktan på en samlad reform av namnreglerna genomföra en sådan ändring avbestämmelserna om förnamn som förespråkas i motion 518. Vad utskottet anfört om framläggande av förslag till nyanamnregler bör ges regeringen till känna. att med anledning avmotionerna 1980/81:517 och 1980/81:518 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört angående framläggande av förslag till nya namnregler. Närvarande: (), (),(), ()*. (), (),()*, (), (), (),(), (), (), ()* och ()*. * Ej närvarande vid betänkandets justering.