bet · G401JoU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Syftet med förslaget är enligtutredningen att ge allmänheten, sammanslutningar samt kommunala och statligamyndigheter möjlighet att på ett tidigt stadium sätta sig in i verkningarna aven planerad miljöfarlig verksamhet och kunna påverka verksamhetens lokaliseringoch utformning från miljösynpunkt. Jordbmksministem framhåller bl. a. att deföreslagna åtgärderna för samråd bör vara ägnade att öka förståelsen mellanpartema och att de i många fall även torde medföra den fördelen för företagarenatt själva prövningsförfarandet går snabbare. Samrådsförfarandet får dockenligt proposifionen inte bli ett självändamål och tillämpas slentrianmässigt.I vad mån åtgärder för samråd skall vidtas får bedömas från fall till fall.Ytterst bör det, enligt propositionen, ankomma på den myndighet som senareskall pröva tillståndsfrågan att avgöra om erforderligt samråd har ägt mm. Utskottetanser de föreslagna reglerna ägnade att ge sakägare, myndigheter och allmänhetmöjligheter till ökat inflytande vid prövningen av miljöfarlig verksamhet.Informations- och samrådsskyldigheten är således JoU 1980/81:21 25 enviktig del i ett reformerat prövningssystem enligt ML. Utskottet tillstyrkerlagförslaget i denna del och ansluter sig till propositionens uttalandenangående tillämpningen av stadgandet i fråga. Likaså tillstyrker utskottet förslagenatt företagaren i tillståndsansökningen skall redogöra för vilkasamrådsåtgärder som vidtagits samt att tillståndsmyndigheten får befogenhetatt förelägga sökanden att vid vite avhjälpa eventuella brister härvidlag. För att beslutsunderlaget i förprövningsärendenskall bli bättre och mera fullständigt än f. n. föreslås vissa kompletteringarav om vad en ansökan om tillstånd skall innehålla. Förslagetinnebär i huvudsak att sökanden redan i ansökan skall lämna en beskrivning avarten och omfattningen av de stömingar som den aktuella verksamheten kan medföra(miljöeffektbeskrivning). Sökanden skall vara skyldig att i ansökningen ocksålämna förslag till de skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått som behövs föratt förebygga eller avhjälpa olägenheter av verksamheten (13 § 2-3). Enligtpropositionen är det bl. a. viktigt att avfallsfrågorna blir belysta i enmiljöeffektbeskrivning. Därigenom får prövningsmyndighe-tema bättre möjligheterän f. n. att meddela föreskrifter om hanteringen av främst det miljöfarligaavfallet. Enligtmotion 1980/81:1954 kan det vara värdefullt att följa en formaliserad mtin ifråga om beskrivningen av miljöeffekter vilken bl. a. medför bättre möjligheteratt jämföra med liknande projekt. Detta gäller inte minst för verksamheter därrisk för allvarligt haveri kan föreligga. Motionen utmynnar i denna del i ettyrkande (yrkande 4 a) om bestämmelser som innebär att sökanden i etttillståndsärende i vissa fall skall kunna avkrävas en formaliserad beskrivningav de tänkbara miljöeffekterna av en miljöfarlig verksamhet, inbegripet denmaximala skadeeffekten vid ett haveri. Jordbmksministemanför i denna fråga bl. a. att den i propositionen förordade lösningen på ettenklare sätt kommer att tillgodose allmänhetens intressen än om ettobligatoriskt system med formaliserade miljöeffektbeskrivningar efteramerikanskt mönster skulle genomföras. Utskottetkan för sin del inte finna att det av motionärema förordade systemet skulleinnebära några fördelar i nu åsyftat hänseende jämfört med regeringens förslag.Sistnämnda förslag innebär bl. a. att prövningsmyndigheten med hänsyn tillomständighetema i vaije enskilt fall avgör hur pass omfattandemiljöeffektbeskrivningen m. m. bör vara. Enligt utskottets mening bör denförordade lösningen på ett enklare och smidigare sätt tillgodose intresset aven öppen och för allmänheten lättförståelig redovisning av miljökonsekvensernaav en planerad verksamhet. Utskottet tillstyrker regeringens förslag i förevarandedel och avstyrker motion 1980/ 81:1954 yrkande 4 a. JoU 1980/81:21 26 1 syfte att mildra olägenheterna av långahandläggningstider i tillståndsärenden föreslås ändringar i ML i två avseenden.Det ena innebär att det nuvarande förbudet för koncessionsnämnden att inledaprövningsförfarande enligt ML med regeringens prövning enligt 136 a§ byggnadslagen (1947:385) eller lagen (1978:160) om vissa rörledningar tasbort. 1 stället föreslås att tillståndsfrågan inte får slutgiltigt avgörasinnan regeringens prövning skett. Imotion 1980/81:1954 anförs att systemet med prövning först enligt 136 a §byggnadslagen och därefter enligt ML kan medföra olägenheter för de kommunersom överväger att tillämpa den kommunala vetorätten enligt förstnämnda lag.Genom att prövningen enligt ML kommer senare har kommunen enligt motionen intetillräckligt beslutsunderlag i det första skedet såvitt avser miljöeffekterna.Man bör därför, anser motionärerna, överväga om inte vetorätten borde införas iML i stället för i byggnadslagen. Förslag härom framförs i yrkande 3 imotionen. Utskottetbiträder för sin del regeringens förslag till ändrad lydelse av 9 § andrastycket vilket ger möjligheter till en bättre samordning av handläggningen avett ärende i regeringen resp. koncessionsnämnden. Som i propositionen anförsbör koncessionsnämnden kontinuerligt hålla sig underrättad om läget iregeringsärendet så att handläggningen i miljöskyddsärendet kan anpassas tilldetta. Motionäremaspåstående om bristande beslutsunderlag i fråga om miljöeffekterna när denkommunala vetorätten aktualiseras överensstämmer enligt utskottets bedömninginte med det förfaringssätt som tillämpas i hithörande ärenden. När ett lokaliseringsärendeanhängiggörs enligt 136 a § byggnadslagen infordrar nämligen regeringenregelmässigt yttrande från koncessionsnämnden. Syftet med koncessionsnämndensmedverkan vid beredningen av ärendet i regeringen är, som framgår av förarbetenatill hithörande bestämmelser (se bl. a. prop. 2 s. 364 f.), attden skall ge en allsidig belysning av miljöskyddsaspekterna. Det kan ske bl. a.genom att koncessionsnämnden håller sammanträde på den plats som är aktuell ilokaliseringsärendet. Genom den av utskottet tillstyrkta ändringen av 9 §ML har möjlighetema till samordning i lokaliserings- och miljöskyddsärendetökat ytterligare. Några olägenheter för kommunerna av det slag motionärernaåsyftar kan inte anses föreligga. Med hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet yrkande 3 i mofion 1980/81:1954. Det andra förslaget som syftar till att motverkaolägenheter av långa handläggningsfider innebär att tillståndsmyndigheten undervissa fömtsättningar får lämna igångsättningsmedgivande innan frågan omtillstånd avgjorts (21 a §). Sådant medgivande får dock enligt propositionenbara lämnas i undantagsfall, då det är uppenbart att tillstånd till denaktuella JoU 1980/81:21 27 anläggningenkonuner att lämnas. Utskottet biträder förslaget och fömtsät-ter i likhet medjordbmksministem att tillämpningen av bestämmelserna omigångsättningsmedgivande blir restriktiv. I ett tillståndsbeslut enligt ML läggs intresseavvägningenfast mellan bl. a. företagar- och miljöskyddsintressena. Företagsekonomiskaskäl talar för att ett tillståndsbeslut blir gällande . Däremottalar miljö-skyddsskäl för att ett beslut skall kunna ändras så snartförhållandena föranleder det. £)enna intressekonflikt har i ML lösts påföljande sätt. Etttillstånd gäller i princip . Det kan återkallas bara om villkorsom har meddelats i beslutet har blivit åsidosatta. Även om själva tillståndetatt driva viss miljöfarlig verksamhet således i allmänhet inte kan återkallas,är det möjligt att i miljöskyddets intresse företa en omprövning avverksamheten då har förflutit sedan tillståndsbeslutet vann laga kraft.Då får nämligen koncessionsnämnden på talan av föreskriva nyaeller strängare villkor för verksamheten efter vad som är skäligt (24 § ML).Men också kan en omprövning ske av villkoren förverksamheten, om förhållandena har ändrats väsenfligt eller om verksamheten gerupphov till betydande olägenheter som inte fömtsågs när tillståndet lämnades(24 och 25 §§ ML). Påtillståndshavarens ansökan kan koncessionsnämnden upphäva eller mildra ettvillkor, bl. a. om det är uppenbart att det inte behövs eller är strängare ännödvändigt (27 §). Propositionenomfattar i denna del några förslag som innebär att möjligheterna tillomprövning av villkor i skärpande riktning före tioårsperiodens utgång ökar. Avmotivuttalandena framgår emellertid att det i stor utsträckning rör sig om ettförtydligande av lagtexten som härigenom bringas i större överensstämmelse medden rättstillämpning som utvecklats sedan ML trädde i kraft. Enligt24 § andra stycket lagförslaget får nya eller strängare villkor förverksamheten föreskrivas efter vad som är skäligt om förhållandena iomgivningen har ändrats väsentligt eller om användningen av ny process-ellerreningsteknik skulle medföra en väsentlig förbättring firån miljöskyddssynpunkt.Jordbmksministem anför i anslutning härtill bl. a. följande: Med hänsyn till att utvecklingen på olika områden isamhället går snabbt konuner de förhållanden som i olika avseenden förelåg närett tillståndsbeslut meddelades att kunna ändras på avgörande punkter under entioårsperiod. Ett tillståndsbeslut får enligt min mening inte innebära en rättatt fortsätta att förorena miljön också sedan teknikens utveckling har gjortdet möjligt att i väsentlig utsträckning eliminera störningen från entillståndsgiven verksamhet. Det är därför enligt min mening angeläget att bestämmelsernaförtydligas så att det klart framgår att också en utveckling på teknikensonvåde under vissa fömtsättningar kan ligga till gmnd för en ompröv- JoU 1980/81:21 28 ning.Jag vill betona att möjligheten att ompröva villkoren i sådana fall bör kunnakomma till användning bara när en betydande minskning av störningen från enverksamhet kan uppnås genom tillämpningen av ny teknik beträffandereningsfonner eller produktionsmetoder. Avsikten är alltså inte att varje nyteknisk lösning som kommer fram inom en industribranschskall kunna aktualisera en omprövning av gällande villkor för industrier inombranschen. Som en fömtsättning för omprövning på gmnd av den tekniskautvecklingen bör därför i lagen anges att en övergång till ny process- ellerreningsteknik skall medföra en väsentlig förbättring från miljöskyddssynpunkt.Vid den skälighetsbedömning som skall ske i det enskilda omprövningsfalletmåste givetvis också stor vikt fåstas vid kostnaderna för övergången till dennya tekniken och till den tid som behövs för övergången. Med den tillämpningsom jag nu har förordat för ifrågavarande omprövningsregel behöver man enligtmin bedömning inte fmkta att skäliga krav från industrins sida påplaneringsutrymme och säkerhet för investeringar inte kan tillgodoses. Jag villframhålla att också företagen har rätt att påkalla sådana ändringar i villkorensom möjliggör tillämpning av ny teknik som ger lägre kostnader. Enligt motion 1980/81:1951 innebär den föreslagnaändringen av 24 § ML en försvagning av koncessionsbeslutens rättskraft som äroacceptabel från rättssäkerhetssynpunkt. Motionärema, som yrkar avslag påpropositionen i denna del, framhåller att företagen givetvis - oberoende avden ifrågasatta lagändringen - kommer att tillgodogöra sig den tekniska utvecklingenpå lämpligt sätt. Någon förbättring från miljöskyddssynpunkt torde därfo.enligt motionen inte uppnås som motsvarar den försänuade rättssäkerheten förindustrin. Enligt utskottets mening bör det klargöras attockså en utveckling på teknikens område kan läggas till gmnd för omprövning iskärpande riktning. Mot bakgmnd av den praxis som utvecklats kan förslagetinte anses innebära någon nänuvärd försämring av tillståndshavarensrättssäkerhet. Av de ovan redovisade motivuttalandena framgår f. ö. att skälighänsyn alltid måste tas till företagens intressen när en omprövning avförevarande slag aktualiseras. Det kan vidare påpekas att företagen för sin delkan påkalla sådana ändringar i villkoren som möjliggör en mindre kostnadskrävandeteknik. Med hänsyn till det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslagi denna del och avstyrker motion 1980/81:1951. Utskottetbiträder även i övrigt regeringens förslag rörande fömtsättningarna för enomprövning av villkor i skärpande riktning (23 och 29 §§). Ändringen av 23 §innebär att ett tillstånd, då tillståndshavaren åsidosatt gällande villkor,inte som endast skall kunna återkallas utan också att nya eller strängare villkorskall kunna föreskrivas. Detföreslagna tillägget i 29 § skall enligt specialmotiveringen (s. 76) ses somett förtydligande som är motiverat av praktiska skäl. 1 den nya lydelsenstadgas att koncessionsnämnden i samband med förlängning av den för igångsättningav viss verksamhet fastställda tiden får ompröva de i JoU 1980/81:21 29 tillståndsbeslutetfastställda villkoren i skärpande riktning. Eftersom nämnden alltid kan tvingafram en omprövning genom att avslå en begäran om förlängning torde enligtpropositionen bestämmelsen inte innebära någon ändring av gällande rätt. Iproposifionen föreslås vidare att den praxis som utvecklats vid koncessionsnämndenatt meddela tidsbegränsade tillstånd bör lagfästas genom en justering av 18 §.Utskottet har ingen invändning häremot. Enligt propositionen har koncessionsnämnden fästuppmärksamheten på att ML saknar bestämmelser om giltighetstiden för villkorsom har föreskrivits vid en omprövning. Jordbmksministern delar nämndens uppfattningatt detta förhållande kan komma att medföra praktiska olägenheter och att detdärför bör klargöras under vilka fömtsättningar en förnyad omprövning kan ske.Lagen föreslås därför kompletterad med en regel som innebär attomprövningsbeslut likställs med ett tillståndsbeslut. Därigenom far förnyadomprövning av villkor normalt inte ske förrän har förflutit från det attett omprövningsbeslut vann laga kraft (29 a § lagförslaget). Utskottetansluter sig i princip till regeringens bedömning att ML bör kompletteras meden formell regel rörande omprövningsbesluts rättskraft. Enligt den föreslagna29 a § ges omprövningsbeslut samma verkan som fillståndsbeslut. Dennabestämmelse, som enligt vad som anförs i specialmotiveringen avser att geföretagaren skäligt skydd mot en ny omprövning i skärpande riktning, innebärbl. a. att förnyad omprövning av villkor normalt inte får ske förrän harförflutit från det att ett omprövningsbeslut vann laga kraft. Företioårstidens utgång kan emellertid en förnyad omprövning i skärpande riktningske under sådana speciella förhållanden som anges i 23 §, 24 § andra stycket,25 § eller 29 § andra stycket. Sedanordföranden i i skrivelse till utskottetframfört vissa erinringar mot den reglering av omprövningsbeslutsrättsverkningar som har föreslagits i propositionen har utskottet anordnat enhearing med nämndens ordförande samt företrädare för jordbmksdepartementet ochnaturvårdsverket. Därvid har framkommit att bestämmelsen i 29 a § ilagförslaget i vissa fall skulle kunna föranleda problem. Det gällerhuvudsakligen fall i vilka koncessionsnämnden på tillståndshavarens begäran harupphävt eller mildrat villkor i tillståndsbeslut enligt 27 § ML. Sådana fallär ganska vanliga. handlades 60 ärenden av detta slag ikoncessionsnämnden, medan omprövning i skärpande riktning inte förekom i någotfall. Sådan omprövning som enligt 24 § första stycket ML kan ske efterdet att tillståndsbeslutet vann laga kraft kommer att bli alltvanligare. Såväl som koncessionsnämnden fömtsätter att sådanomprövning i flertalet fall bör omfatta alla verkningar av den miljöfarligaverksamheten och således JoU 1980/81:21 30 ommöjligt gälla samtliga tillståndsvillkor. Eftersom villkor ibland har närasamband med varandra, skulle en mera allsidig omprövning kunna försvåras omett visst villkor inte fick ändras när denna omprövning sker. mening torde den föreslagna 29 a § inte utgöra något hinder förkoncessionsnämnden att tidsbegränsa giltigheten av nya eller ändrade villkornär detta är påkallat från miljöskyddssynpunkt. En sådan begränsning bör kunnaske med stöd av lagens tillåtlighetsregler i samma utsträckning som gällervid tillståndsbesluts meddelande. a. med hänsyn till det säu på vilketansökningar enligt 27 § handläggs i koncessionsnämnden synes dock av praktiskaskäl inte möjligt att helt undanröja olägenheterna av den föreslagnaregleringen genom en ordning som innebär att nämnden i vaije enskilt ärendeprövar frågan om en tidsbegränsning av villkor som har ändrats. Utskottet anserför sin del en lämpligare lösning vara att det generelh öppnades möjlighet attompröva nu aktuella beslut före tioårsperiodens utgång i samband med denfidigare nämnda samlade omprövningen av villkoren för verksamheten. Vidställningstagandet till denna fråga måste givetvis även tillståndshavarensintresse beaktas. I 27 §-fallen sker omprövningen fill förmån förtillståndshavaren. Omprövningsbeslutet innebär regelmässigt en ekonomiskfördel för honom jämfört med den situation som skulle ha rått om ändring avvillkoren inte hade skett. Att i dessa fall medge att omprövning i skärpanderiktning får ske före tioårsperiodens utgång kan enligt utskottets mening inteanses obilligt mot tillståndshavaren, eftersom han fidigare fått en förmån,oftast på miljöskyddsintressets bekostnad. Ilikhet med vad som föreskrivits för bl. a. omprövning enligt 24 § förstastycket bör anges att omprövning i nu åsyftade fall får ske efter vad som ärskäligt. Härav följer att det även vid sådan omprövning bör ske enskälig-hetsavvägning mellan allmänna och enskilda intressen. Medstöd av det anförda föreslår utskottet att det genom ett andra stycke görs etttillägg till 29 a § av innebörd att omprövningsbeslut som har meddelats enligt27 § bör kunna omprövas redan innan har förflutit från det beslutet vannlaga kraft. Tillägget föreslås få följande lydelse: "prövar frågor som avses i 24 § första eller tredje stycket,får nämnden efter vad som är skäligt ompröva beslut varigenom villkor harupphävts eller mildrats enligt 27 §, även inte har förflufit från detbeslutet vann laga kraft." Utskottethar inte funnit att den förordade ändringen är av så ingripande beskaffenhetatt yttrande av lagrådet behöver inhämtas. Ett av koncessionsnämnden meddelat fillståndsbeslutenligt ML kan överklagas till regeringen av sökanden eller sakägare. Enligtgmndläggan-de principer på förvaltningsrättens område anses fysisk ellerjuridisk person kunna i egenskap av sakägare överklaga ett beslut endast underfornt- JoU 1980/81:21 31 sättningatt beslutet angår personen i fråga och att det gått honom emot. Som sakägareanses den som kan tillfogas skada eller utsättas för annan olägenhet genom denmiljöfarliga verksamhet som avses i ett tillståndsbeslut. För att ta till varaallmänna intressen får överklaga ett tillståndsbeslut. Besluti dispensärenden kan enligt gällande ordning över huvud taget inte överklagas.Detsamma gäller i princip också länsstyrelsemas beslut om råd och anvisningari anmälningsärenden. Desakliga ändringar "som i fråga om besvärsmöjligheterna vidtagits ipropositionen föranleds bl. a. av förslagen att dispensprövningen tas bort ochatt tillsynsuppgifter kan överlåtas på hälsovårdsnämnderna (48 §). Den huvudsakligainnebörden av förslaget är att beslut i tillstånds- och fillsynsfrågoröverklagas hos regeringen, dock att besvär över hälsovårdsnämndenstillsynsbeslut i första hand prövas av . Naturvårdsverketsbesvärsrätt skall inte längre begränsas av att bara allmänna intressen fårtillvaratas. Vidare föreslås en utvidgning av besvärsrätten till att omfattakommuner och vissa lokala arbetstagarorganisationer, oavsett om dessa berörssåsom sakägare av det överklagade beslutet. Med uttrycket lokalarbetstagarorganisation förstås enligt propositionen en sådan sammanslutningav arbetstagare som skulle vara part i en lokal förhandling med denarbetsgivare som är aktuell i sammanhanget enligt lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet. Den kommunala besvärsrätten blir inte begränsadtill beslut som rör en miljöfarlig verksamhet, lokaliserad till kommunens egetområde. Den avgörande förutsättningen för att besvärsrätt skall föreligga är omkommunens yttre miljö kan bli utsatt för stömingar från den aktuellaverksamheten eller om den på annat sätt berör ett miljöskyddsintresse hoskommunmedlemmarna. I tre mofioner, nämligen 1980/81:1952 (yrkande 2),1980/81:1954 (yrkande 5 delvis) och 1980/81: 1955 berörs frågan om besvärsrättför vissa ideella organisationer. Enligt den förstnämnda motionen företräds miljöintressenofta av ideella föreningar som på ett energiskt och initierat sätt kanaliserarmänniskors oro och ansvar för miljön. Svårigheterna att avgöra vilka föreningarsom skall ha besvärsrätt bör inte leda till att dessa föreningar blir utansådan rätt. En något så när restriktiv uppräkning av de föreningar som bör fåbesvärsrätt skulle enligt motionen kunna läggas till gmnd för en reform iavsedd riktning. Sedan kunde utvecklingen visa om kretsen borde vidgas. Imotion 1980/81:1954 ges exempel på sammanslutningar som borde ges möjlighet attöverklaga beslut enligt ML. a. framhålls det betänkliga i att hyresgästeroch sammanslutningar av hyresgäster ställs utan besvärsrätt när kanske villaägarei samma område har denna rätt. Det är också enligt motionen viktigt att se tillatt organisationer som har särskilt intresse av att bevaka allemansrätten fårbesvärsrätt. I motion 1980/81:1955konstateras att ett miljöskyddsärende på lång sikt JoU 1980/81:21 32 berörinte bara dem som vid tiden för ärendets handläggning betraktas som sakägare.Enligt motionen kan fall tänkas inträffa där enskilda sakägare eller berördakommuner avstår från att låta starka eUer långsiktiga miljövårdsintressenkomma till uttryck och avstår från att utnyttja sin besvärsrätt. Det voredärför värdefullt om talerätten omfattade även lokala organisationer somvaraktigt verkar för miljövårdsintressen. Motionären anser att naturresurs- ochmiljökommittén bör med förtur utreda formema för allmänhetens inflytande imiljöskyddsärenden, varvid frågan om besvärsrätt för allmänheten genom deideella miljövårdsorganisationema bör ägnas särskild uppmärksamhet. Utskottet anser i likhet med vad jordbmksministemanfört att ideella föreningar och andra organisationer på miljöskyddets ochnaturvårdens område utför ett betydelsefullt arbete. Det är viktigt att ta tillvara dessa organisationers erfarenheter i miljövårdsarbetet. När det gällertillståndsprövningen av miljöfarlig verksamhet sker detta i många fall genomatt organisationer som har medlemmar som berörs av sådan verksamhet gestillfålle att lägga fram sina synpunkter inför prövningsmyndigheten. Allmäntsett gäller att möjlighetema att öva inflytande på innehållet i beslut enligtML är större ju fidigare man kommer fill tals i saken. Med det av utskottettillstyrkta informations- och samrådsförfarandet kommer således möjlighetemaför organisationerna att öva inflytande på beslutsprocessen imiljöskyddsärenden att förbättras. har besvärsrätt för ideella organisationersom sådana inte ansetts föreligga, men i den praxis som tillämpas avregeringen tillåts en ideell organisation att som ombud föra talan försakägare. De ideella organisationerna ges därmed möjligheter att få sinasynpunkter beaktade i prövningsförfarandet. Utskottet vill i sammanhangeterinra om det uppdrag som naturresurs- och miljökommittén har fått att se överformema för ett vidgat inflytande för allmänheten över beslut som rör derasmiljö. I likhet med jordbmksministem är utskottet inte berett att tillstyrkaatt man på ML:s område gör avsteg från allmänna förvaltningsrättsligaprinciper genom att låta de ideella organisationema över lag få en självständigbesvärsrätt. Inte heller är det lämpligt att tillerkänna vissa utvaldaorganisationer sådan rätt. Motangivna bakgmnd tillstyrker utskottet regeringens förslag rörande besvärsrättenm.m. och avstyrker motionema 1980/81:1952 och 1980/ 81:1954 i motsvarande del. mening bör det ankomma på naturresurs- och miljökommittén att görade nödvändiga prioriteringarna såvitt avser frågor som faller inom kommitténsuppdrag. Utskottet finner därför inte anledning att förorda någotriksdagsuttalande med den i motion 1980/81:1955 angivna innebörden.