bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Åtgärder av det slagettorde f. ö. inle bara leda till djupgående förändringar av näringslivet utanockså till förändringar av annat slag som inle är godtagbara i ett demokratisktsamhälle. Utskottet tar bestämt avstånd från åtgärder som kan få sådanaeffekter. Avdet anförda följer att samhällets ansträngningar att bemästra den ekonomiskakriminaliteten måste präglas av balans och omdöme när det gäller åtgärder avdet slag som har berörts i det föregående. Vad nu sagts riktar uppmärksamhetenpå angelägenheten av att, såsom vid all annan brottslighet, också sökaundanröja de bakomliggande orsakerna till den ekonomiska kriminaliteten. Enåtgärd i sådan riktning kan vara att söka åstadkomma förändringar av skatte-och avgiftssystemet och av uttaget av sådana bördor, så att beskattningenupplevs som rimlig av de skattskyldiga. Denbedömning av de olika motionsspörsmålen som utskottet gör i del följande skallses inte bara mot bakgmnd av de åtgärder som redan har vidtagits eller som ärförestående utan också mot bakgrund av vad utskottet har uttalat om hurlångtgående åtgärder som lämpligen kan vidtas med hänsyn till andra vitalasamhällsintressen. Övervägandeni de enskilda motionsfrågorna Frågor rörande valutakontrollen berörs i motion1120 och motion 1577.1 den förstnämnda motionen begärs att valutakontrollenomedelbart förbättras samt att valutakommittén ges i uppdrag att föreslåsådana ändringar i valutalagstiftningen som möjliggör en mera effektivbekämpning av den ekonomiska brottsligheten på området. I motion 1577förespråkas skärpta åtgärder mot kapitalflykt ur landet. Denvalutakontroll som förekommer i sker framför allt genomvalutaregleringen. Den författningsmässiga grundvalen för valutaregleringenutgörs av valutalagen (1939:350). Denna är en fullmaklslag och ger regeringenrätt att under vissa förutsättningar utfärda i lagen angivna 5 Riksdagen1980/81. JuU 1980/81:21 66 Regeringens föreskrifter på området finns i valutaförordningen(1959: 264). Genomvalutaregleringen är det möjligt atl i penningpolidskt syfte påverkavalutaströmmarna lill och från ullandel. Regleringen omfattar huvudsakligensådana transaktioner som saknar direkt samband med utrikeshandeln. Vittgående undantaghar nämligen främst gjorts för likvider på normala betalningsvillkor videxport och import av varor och tjänster. De valutareglerande föreskrifternagäller därmed väsentligen s.k. kapitaltransaktioner, dvs. betalningar i sambandmed investeringar och personliga kapitalöverföringar. Valutaregleringenoch valutalagsdftningen är f.n. föremål för översyn av valutakommittén (E1977:03). Enligt sina direktiv har kommittén bl. a. att utreda frågan hur manpå etl effektivare sätt skall förebygga och beivra överträdelser ochkringgående av valutaregleringen ulan att därmed åstadkomma nämnvärdastörningar av del stora antalet legala betalningstransaktioner. Valutatransaktionerav olika slag torde spela en inte obetydlig roll vid ekonomisk kriminalitet.Enligt utskottets mening är det därför angeläget att valutabrottslighetenförebyggs och beivras. Såsom finansutskottet påpekar är dock dennabrottslighet även med mycket stora kontrollinsatser svår att upptäcka. a. med att man vid kontrollen måste ta hänsyn till atl denlegala valutatrafiken inte onödigtvis försvåras. Närdet gäller den i motion 1120 berörda frågan om de valutavårdande myndigheternaskontrollåtgärder vill utskottet särskilt peka på vikten av att berördamyndigheter samordnar sina insatser på området. Lika vikdgt är enligtutskottets mening att åstadkomma ett förstärkt och fördjupat samarbete mellanmyndigheterna. Hithörande frågor omfattas av regeringens uppdrag till BRÅ attgranska bestämmelserna om informationsutbyte och anmälningsskyldighet mellanmyndigheterna samt att föreslå erforderliga lagsdftningsåtgärder. anför får det förutsättas att regeringen ochriks-banksfullmäkdge i avvaktan på resultaten av pågående utredningsarbeteföljer utvecklingen och lar de initiativ som kan visa sig nödvändiga såvälbeträffande omedelbara resursförstärkningar m. m. som när det gäller författningsarbetet.Något initiativ från sida är därför inle påkallat, ochjustideutskottet avstyrker därför bifall till motionerna i denna del. mening ingår det, såsom också finansutskottet finner, ivalutakommitléns uppdrag att överväga de frågor rörande valutakontrollen somberörs i motion 1120. Det är därför inte heller påkallat att såsom förespråkasi motionen meddela ändrade direktiv till kommittén. Utskottetavstyrker bifall till motionerna 1120 och 1577 i nu berörda delar. JuU 1980/81:21 67 KontroUavföretag som får statligt stöd I motion 1120 begärs åtgärder i syfte atl förbättrasamhällets insyn i och kontroll av företag som får län eller bidrag frånstaten. Detstatliga stödet i form av lån eller bidrag till företag har ökat kraftigt undersenare år. Etl stort antal stödformer har tillkommit som stödbeloppenhar blivit större. Statligt stöd kan utgå som ett led i regional-ellerarbetsmarknadspolitiken. Även av induslripolidska och andra skäl kan stöd utgå. Reglerom statligt stöd till företag finns i flera olika författningar. Här kan nämnasförordningen (1979:632) om regionalpoliliskt stöd, vari ges regler omlokaliseringsstöd, och förordningen (1978:507) om industrigarantilån m. m. olika bidrags- och läneförfattningarna finns föreskrifter om uppföljning ochkontroll. mening är del angeläget med en sådan kontroll av hur företåganvänder ekonomiskt stöd som de får av staten att därigenom kan uppdagas ellerpå annat sätt motverkas missbruk av del statliga stödet. är delgivetvis också viktigt alt staten med positiva insatser bidrar till altändamålet med siödet uppnås. Närdet gäller frågan om med vilka medel staten skall kunna göra kontrollen meraeffektiv pekar näringsutskottet och arbetsmarknadsutskottet på de förefintligamöjligheterna att förknippa det ekonomiska stödet med olika villkor. Dessavillkor kan avse sådana åtgärder som förespråkas i motion 1120, dvs. altstaten utser representant i stödförelagels styrelse eller revisor förförelaget. Något behov av lagändring i delta syfte med anledning av motion 1120föreligger alltså enligt justilieulskotlels mening inte. Ettsätt att ytterligare förbättra kontrollen av stödföretagen är enligt vadarbetsmarknadsutskottet framhåller att de kontrollerande myndigheterna avdelarytterligare resurser för förelagskontrollen. ansluter sigtill denna uppfattning och utgår från att regeringen och berörda myndigheteruppmärksammar hithörande frågor och tar till vara de möjligheter som finns attåstadkomma en verksam och förstärkt kontroll. I likhet med näringsutskottet ocharbetsmarknadsutskottet anser jusdtieutskottet att motion 1120 inte påkallarnågon framställning i saken till regeringen. Utskottet avstyrker bifalltill motion 1120 i här behandlad del. I motion 1120 förespråkas atl företagsrevisorergenerellt bör utses av opartiska organ samt att deras uppgifter utvidgas tillatt omfatta hur företaget har skött sina förpliktelser mot det allmänna.Enligt motionärerna bör hithörande frågor utredas. Iåtskillig lagstiftning på associationsrättens område finns regler om revisionav etl företags eller en organisations ekonomiska förvaltning saml omobligatorisk medverkan av en eller flera revisorer. JuU 1980/81:21 68 normaltomfatta granskning såväl av rörelsens räkenskaper som av företagsledningensförvaltning. Lagstadgad skyldighet atl ha revisor åvilar f. n. i huvudsakföretag som drivs i aktiebolagsform, ekonomiska föreningar samt bank- ochförsäkringsrörelser. Fr.o.m. den utsträcks skyldigheten alt harevisor även till vissa handelsbolag, ideella föreningar som driver rörelse ochenskilda företagare. Enligtgällande ordning utses revisor av företagets beslutande organ. 1 vissa slag avföretag, nämligen bank- och försäkringsrörelser, skall finnas offentligarevisorer utsedda av bankinspektionen resp. försäkringsinspektionen. Revisornskall vara fristående i förhållande till del företag han reviderar. Hans kontrollfunktionär riktad mot företagsledningen. Han skall därvid inte bara bevaka ägarnasintressen utan ocksä övervaka att regler lill skydd för borgenärer,aktieköpande allmänhet och anställda iakttas samt alt samhällets intressen inteåsidosätts. Fråganom företagsrevisorernas ställning och verksamhet har tid efter annan behandlatsav , senast i samband med att en ny handelsbolagslag och ändringar ibl. a. aktiebolagslagen beslutades (LU 1980/81:4). Idet lagstiftningsärendet behandlade lagutskottet en motion om atl revisorskulle utses av en opartisk instans. a. atl vissaprincipiella invändningar kan riktas mol all revisorn, framför allt ifåmansbolag, i praktiken utses av dem som han skall granska. Å andra sidan måste,framhöll lagutskottet, beaktas att hittillsvarande ordning inte inneburit någramera betydande nackdelar när det gäller revisorernas möjligheter att opartisktgranska företagen. pekade vidare på att det kan vara svårt atthitta tillfredsställande alternativa former för utseende av företagsrevisorer.Lagutskottet avstyrkte i sitt av godkända betänkande bifall tillmotionen. Idet nu berörda lagstiftningsärendet om ny handelsbolagslag m. m. beslutadesändringar i bl. a. aktiebolagslagen avseende revisorernas uppgifter.Ändringarna, som träder i kraft den , innebär all revisorn skall hauppgifisskyldighel inte såsom f.n. endast i förhållande dll bolagsstämman utanockså lill medrevisorer, särskild granskare, ny revisor och, vid konkurs,konkursförvaltaren. Ilagstiftningsärendet behandlades också en modon, vari föreslogs en översyn avfrågan om bl. a. revisionens omfattning saml om förutsättningarna för enlångtgående upplysningsplikt gentemot del allmänna. Vid behandlingen avmodonen anförde lagutskottet alt revisorns skyldigheter och befogenheter attkontrollera ett företags verksamhet redan är myckel stora och alt den i ärendettillstyrkta utvidgningen av revisors uppgifisskyldighel också bidrar till enökad öppenhet i dessa sammanhang. Sammantaget fann lagutskottet att någonallmän översyn av företagsrevisionens innebörd och inriktning inte varerforderlig. I förevarande ärendeuttalar lagutskottet med hänvisning lill sina nyss JuU 1980/81:21 69 nämndaställningstaganden att önskemålen i motion 1120 inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. delar denna uppfattning och avstyrkerdärför bifall till modonen i nu berörd del. 1 modon 1120 förespråkas en utvidgning av ansvaretför juridiska personers skulder. En liknande begäran framförs i motion 1864. 1den motionen begärs också en höjning av aktiebolagens aktiekapital. Ettutmärkande drag för verksamhet som bedrivs i aktiebolagsform är att ansvaretför skulder som uppkommer i verksamheten drabbar bolaget som sådant och attdelägarna svarar endast med sitt insatskapital. Reglerna innebär med andra ordatt borgenärerna är hänvisade till att söka få betalning för sina fordringar urbolagets tillgångar och inte kan vända sig mot de enskilda delägarna vare sigdessa är fysiska eller juridiska personer. Till skydd för borgenärernasintresse har uppställts ett omfattande regelsystem för att trygga att enbolagsförmögenhet verkligen skapas vid bolagets bildande och att detta bundnakapital inte sedan försvinner under bolagets verksamhet. Det anförda gäller ihuvudsak också ekonomiska föreningar och dess medlemmar. Frånprincipen om delägarnas eller medlemmarnas ansvarsfrihet har i lagstiftningengjorts vissa avsteg (ansvarsgenombrott) för bl. a. sådana fall dålikvidationsskyldighet underlåts eller då bolaget eller föreningen på visstsätt har tillfogats skada av ledningen. Ansvarför en juridisk persons skulder kan också uppkomma lill följd av andra bl. Den som i egenskap av företrädare för enjuridisk person har verkställt skatteavdrag men uppsåtligen eller av grovoaktsamhet har underlåtit att betala innehållna belopp i rätt tid och ordningkan sålunda bli betalningsskyldig solidariskt med den juridiska personen. Enmotsvarande ordning gäller enligt särskilda författningar när mervärdeskattinte inbetalas samt, fr. o. m. , när arbetsgivaravgifter inteinlevereras i rätt tid och ordning. Närdet gäller enmans- och fämansföretag har i rättspraxis vissa ytterligare,delvis långtgående undantag gjorts från principen om delägares och medlemmarsansvarsfrihet för aktiebolags och ekonomiska föreningars förpliktelser. aktiekapital skall uppgå till . gällde ett minimikapital av . För bolag sombildats innan gränsen för minimikapitalet höjdes gäller särskilda bestämmelsertill utgången av . Enhöjning av aktiekapitalets storiek föreslogs i ett betänkande (SOU 1978:66) omandelsbolag. För denna nya bolagsform för mindre förelag föreslogs ettandelskapital av . föreslogs att den undre gränsen föraktiekapitalet höjdes till . På grund av remisskritik JuU 1980/81:21 70 motförslagen har regeringen beslutat att inte lägga fram någon proposition pågrundval av betänkandet (prop. 1979/80: 143 med förslag lill ny lagstiftningom handelsbolag m. Isamband med lagstiftningsärendet om den nya handelsbolagslagen och ändringarnai bl. a. aktiebolagslagen behandlade lagutskottet också frågan om höjning avaktiekapitalets storiek (LU 1980/81:4). a. att detkunde vara motiverat att höja den undre gränsen för aktiekapitalet relativtkraftigt vid en anpassning av aktiebolagslagens regler till verksamheten i destörsta aktiebolagen och införandet av särskilda regler för mindre företag.Lagutskotlel förutsatte att regeringen vid en ny prövning av frågan om olikaregler för de största och de mindre bolagen också skulle överväga frågan om enhöjning av aktiekapitalet; någon åtgärd från sida behövdes därförinle. Fråganom aktiekapitalets storlek behandlas i en promemoria från BRÅ. Enhgtpromemorian kan det ifrågasättas om man inle, med hänsyn till den snabbapenningvärdeförändringen, bör övergå till en ordning enligl vilken åtminstoneminimikapitalet anknyts lill index. Chefen för haruttalat sig mot en sådan ordning (prop. 1980/81; 146). Vidbedömningen av motionsspörsmålel om ansvarsgenombrotl måste enligt utskottetsmening beaktas att ordningen med begränsning av ansvar för skuld för delägarnaeller medlemmarna är en grundläggande princip i aktiebolagsrätten ochföreningsrätten och utgör en förutsättning för den industriella och merkantilautvecklingen i vårt land. Gällande regler om ansvarsgenombrotl jämte denutveckling som skett i rättspraxis ger enligt utskottets uppfattning möjlighetall ålägga den som har ett bestämmande inflytande över en juridisk personansvar för den juridiska personens skulder i sådana fall då fordringsägarnasintressen klart och illojalt har satts åsido. 1 likhet med vad lagutskottetanför anser justitieutskottet att man inte utan starka skäl bör urholkaprincipen om ansvarsfrihet ytterligare. Såsom lagutskottet anför har sådanastarka skäl inte visals föreligga. Närdet sedan gäller frågan om aktiekapitalets storlek uttalar lagutskottet - medhänvisning till sina redovisade ställningstaganden - all önskemålen häromi motion 1864 inte bör föranleda någon åtgärd. Justitieutskottetdelar denna uppfattning. Medhänvisning till det anförda avstyrker justitieutskottet motionerna 1120 och1864 i de delar som behandlats i detta avsnitt. Yrkanden om åtgärder för att motverka förekomstenav grå arbetskraft upptas i motion 1120 och motion 1577. 1 motion 1120 begärshärvidlag att förslag till lagstiftning på grundval av departementspromemorian(Ds Fi 1976:4) Ansvar för skatt vid entreprenad m. m. framläggs. Meduttrycket grå arbetskraft torde försl och främst avses sådana grupper avarbetstagare som anlitas med hjälp av en förmedlare eller mellan- JuU 1980/81:21 71 hand.Till begreppet grå arbetskraft torde också hänföras personer som ensammaanlitas för ett uppdrag under förhållanden som kan medföra alt en tjänste-eller rörelseinkomst undanhålls från beskattning. Del gäller här bl. a.personer som åtar sig uppdrag som bisyssla eller i egenskap av s. k.enmansföretagare. Reglersom syftar till alt bl. a. motverka förekomsten av grå arbetskraft finns ilagen (1935:113) med vissa bestämmelser om arbetsförmedling. Enligt den lagenär det straffbart såväl att hyra ut arbetskraft som all engagera på sådant sättförmedlad arbetskraft i en viss verksamhet. Möjligheter att motverkaanvändningen av grå arbetskraft ges också i lagen (1976:580) om medbestämmandei arbetslivet (facklig vetoräll m. Förslagtill lagsdftning om särskilt uppdragsgivaransvar för skatt m. m. lades fram idepartementspromemorian (Ds Fi 1976:4) Ansvar för skall vid entreprenad m. m.Den föreslagna lagstiftningen avsägs bli tillämplig i fall då en näringsidkareuppdragit åt någon som inte är anställd hos honom att för hans räkning utföraarbete i hans rörelse. Mot bakgrund av den kritik mol förslaget som framfördesvid remissbehandlingen av promemorian lades ett nytt förslag i ämnet fram idepartementspromemorian (Ds B 1980:10) Den grå arbetskraften ochskattekontrollen. Förslaget i denna promemoria syftar till atl försvåraulnylljandel av grå arbetskraft inom sådana områden där problemen är särskiltbesvärande med avseende pä skatteundandragande och illojal konkurrens för deseriösa företagarna. mening är del angelägel atl söka komma lill rätta med de problem somden grå arbetskraften utgör. Företeelsen leder lill mänga olyckligakonsekvenser för både samhället och enskilda; skatter och avgifter undandrasdet allmänna, seriösa företag råkar i en försämrad konkur-renssituadon, densociala tryggheten för arbetslagarna eftersatts m.m. anför har problemet med den grå arbetskraften inlekunnat lösas genom den lagstiftning som finns på området; också åtgärder påskattesidan är nödvändiga. Somnyss har sagts har förslag till lagstiftning på skatterättens område som syftartill att motverka förekomsten av grå arbetskraft lagts fram i tvådepartementspromemorior. Ett förslag i ämnel avses bli förelagt i år.Med hänsyn härtill anser utskottet i likhet med arbetsmarknadsutskottet attdet inte finns skäl för alt nu vidta någon åtgärd på grund av deaktuella motionsyrkandena. Utskottetavstyrker således bifall lill motionerna 1120 och 1577 i nu berörd del. I motion 1120 förespråkas en utredning av frågan omalt införa näringsförbud även i andra fall än vid konkursmissbruk. ISverige gäller att all näringsverksamhet är fri för svenska medborgare ochsvenska juridiska personer, om inte annat är föreskrivet. JuU 1980/81:21 72 områdenfinns emellertid begränsningar i näringsfriheten. En sådan begränsning utgörsav det näringsförbud varom bestämmelser finns i konkurslagen (1921:225). Enligtkonkurslagen gäller sedan gammalt den huvudregeln atl en person som är försalti konkurs inte får idka rörelse varmed följer bokföringsskyldighet.Bestämmelsen är straffsanklionerad. Genomförra året beslutade ändringar i konkurslagen har som ett led i kampen mot denekonomiska brottsligheten införts nya regler om näringsförbud i samband medkonkurs. Vid sidan av del gällande generella förbudet mot näringsverksamhetunder konkurs finns sålunda fr.o. m. regler om ett meralångtgående näringsförbud som förutsätter prövning i det enskilda fallet. Sådantnäringsförbud kan meddelas att gälla inle bara under konkursen utan också underen viss lid, i regel högst . Frågaom näringsförbud enligt de nya reglerna prövas av allmän domstol på talan avåklagare. Förutsättningen för näringsförbud är bl.a. atl konkursgäldenären harförfarit grovt otillbörligt mol sina borgenärer eller på annat sätt har grovtåsidosatt vad som ålegat honom i hans näringsverksamhet. Förbud kan ocksåmeddelas den som intagit ledande ställning i ett företag som försätts ikonkurs, om han förfarit pä motsvarande sätt. Den som har meddelatsnäringsförbud får i princip inte driva näringsverksamhet som medförbokföringspliki. Han får inte heller utöva ledning eller förvaltning av ettföretag. Den som bryter mot ett meddelat näringsförbud kan dömas till fängelsei högst . Frågorrörande näringsförbud har, såsom berörs i motion 1120, i olika sammanhangaktualiserats inom konsumenlområdel. Sålunda har förslag i ämnet tagits upp ikonsumentverkels rapport 1977:5 Konsumentskydd vid bilreparationer, varidiskuteras lämpliga åtgärder för atl förbättra konsumentskyddet vidbilreparalioner. 1 rapporten förordas ett syslem beslående av bl. a. tillsynoch kontroll samt, vid uppenbara missförhållanden, näringsförbud. Saken berörsockså 1979 framlagda belänkandel (SOU 1979:36) Konsumentljänstlag, sominnehåller förslag lill regler om bl. a. reparations- och servicearbeten. 1belänkandel förordas atl en särskild utredning kommer lill stånd om införandeav ett näringsförbudsinstitut inte bara på konsumenlområdel utan även på andranäringsområden. Betänkandet har remissbehandlats och övervägs f. n. inomjustitiedepartementet. Fråganom att införa någon form av näringsförbud berörs också i betänkandet (SOU1979: 76) Ny hemförsäljningslag. 1 belänkandel, som ägnas åt frågor om öppetköp saml hem- och telefonförsäljning, diskuteras också frågan om eventuellanäringsförbud. Vidbedömningen av motionsspörsmålel bör enligt utskottets mening beaktas av de nyareglerna i konkurslagen om etl utvidgat näringsförbud trädde i kraft så sentsom . Utskottet anser i likhet med JuU1980/81:21 73 näringsutskottet att större erfarenheter av dettanäringsförbudsinstitut än som f. n. finns måste avvaktas innan man lar uppfrågan om näringsförbud som en mera allmänt förekommande reaktion frånsamhället sida gentemot ekonomisk brottslighet. När ett antal ingripanden mednäringsförbud enligt konkurslagen har skett och förbuden har varit i kraft enlid kommer del enligt utskottets mening att finnas underlag för en bedömning avden nya sanktionsformens för- och nackdelar. Först därefter kan det finnasanledning att överväga frågan om en utvidgning av sanktionen näringsförbud. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifalltill motion 1120 i här behandlad del. I motion 1120 begärs enundersökning av möjligheterna all införa elableringskontroll i branscher medstor ekonomisk brottslighet. Önskemål av liknande innebörd tas också upp imotionerna 1864.237, 1098 och 1577. 1 motion 1098 förespråkas också attbranschregister upprättas för sådana branscher där missbruk av den friaetableringsrätlen är mest utbrett. Såsom har sagts under föregående avsnitt råder i vårt landi princip fri etableringsrätt. Denna näringsfrihet gäller emellertid inle ulanbegränsningar. De inskränkningar i rätten att etablera företag som råder ärbetingade av bl. a. ordnings-, säkerhets-, hälsovårds- ocharbetarskyddshänsyn. Begränsningarna kan vara av sådant slag attnäringsverksamheten är förbehållen staten, t. ex. vid tillverkning ochförsäljning av rusdrycker. På vissa områden förekommer ett frivilligtauktorisationsförfarande genom myndighet eller annat organ, t. ex. beträffanderevisorer och fastighetsmäklare. I andra fall åter krävs tillstånd av enmyndighet för utövande av näringsverksamhet. Tillståndskravel kan varaförestavat av behovet av samhällelig kontroll eller av intresset av att skapagarantier för att verksamheten bedrivs på ett ekonomiskt tillförlitligt sätt.Som exempel på verksamhetsområden där elableringskontroll föreskrivs kan nämnasbank-och försäkringsväsendet, kommunikationsväsendet saml inkasso- och kreditupplysningsverksamheten. Frågor om etableringskonlroll har vid flera dllfällenunder senare år behandlats av i samband med motioner i ämnet. Vidbehandling av en motion om etableringskonlroll i syfte att motverkaden ekonomiska brottsligheten erinrade näringsutskottet bl. a. om den betydelsedet har för den ekonomiska utvecklingen att näringslivet fortlöpande fårtillskott av nya företag. Olika slags missförhållanden i förelagens verksamhetmotverkas enligt näringsutskottet genom bl. a. konkurs- och skattelagstiftningen.Näringsutskottet avstyrkte mot den angivna bakgrunden yrkandet om en allmänetahieringskontroll. följde utskottet (NU 1979/80:53). I ett senareärende som gällde motionsyrkanden om etableringskonlroll inom hotell- ochrestaurangbranschen och för städbolag av- JuU 1980/81:21 74 styrktesockså yrkandena av näringsutskoltet. Även yrkanden om inrättande av särskildabranschregister för bl.