bet · G401JoU13 · 1980-12-31 00:00:00 — om godkännande av en konvention om långvägagränsöverskridande luftföroreningar, m.m., (prop. 1980/81:31) I proposition 1980/81:31 harregeringen () föreslagit att godkänna enkonvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar. Konventionenundertecknades av 33 stater vid ett miljöministermöte inom FN;s ekonomiskakommission för (ECE) . Enligt konventionen åtar sig defördragsslutande staterna att begränsa och så långt möjligt gradvis minska ochförhindra spridning av luftföroreningar. Konventionen innebär ocksä att ettomfattande informationsutbyte och forskningssamarbete skall utvecklas när detgäller bl. a. åtgärder för att minska utsläpp av svavelföreningar och andraluftföroreningar. I detta sammanhang har utskottet behandlat dels den med anledning av propositionen väckta motionen1980/81: 119 av m. fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar godkänna konventionen om långväga gränsöverskridandeluftföroreningar, 2. att riksdagenbeslutar uttala att skall dels verka för att konventionen snarastskall komma i kraft, dels för alt konkreta åtgärdsprogram upprättas ochgenomförs mot luftföroreningarna inom de länder som undertecknat konventionen, dels deunder allmänna motionstiden väckta motionerna 1979/80: 168 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att den förut beslutade sänkningen avsvavelhalten i tjock eldningsolja till en procent i läntidigareläggs till är 1981, 1979/80:434 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att bör görastill försöksområde för ett pilotprojekt i miljövärdande syfte. 1979/80:694 av tredje vice talmannen () vari yrkas att begär att regeringen inbjuder representanter frånindustriländerna i till studiebesök och informationskonferenser idrabbade områden i exempelvis västra . 1979/80:941 av och (båda fp)vari yrkas att 1 1980/81. JoU1980/81:13 2 1. anhåller att regeringen etappviseller i ett sammanhang tidigarelägger övergängen till lågsvavliga tunga eldningsoljor i återstående delar av riket. 2. hos regeringenanhåller om förslag till lagstiftning rörande mer effektiva styrmedel förinsatser mot svavelhaltiga rökgasutsläpp, däribland förslag till ändradlagstiftning om avgift pä svavelhaltigt bränsle, i enlighet med vad som anförtsi motionen. 3. som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande inventering avsvavelutsläpp och åtgärdsprogram för rökgasrening eller övergång till andraenergikällor i värmeverk. 4. som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande en femärsplan förutvidgad kalkning av sjöar. 1979/80:1379 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen hos regeringen hemställer om utredningar och förslag som på sävälkort som lång sikt löser de problem med försurning av våra vattendrag och vårjordbruksmark som påtalats i motionen. 1979/80: 1385 av (vpk) vari yrkas attriksdagen hemställer hos regeringen 1. attskyndsamt låta undersöka de särskilda miljöproblemen i , 2. att i samarbete med naturvårdsenheten i Blekingeutarbeta ett åt gärdsprogram och för framlägga förslag till medelsanvisning för programmets genomförande, 1979/80: 1387 av och (bådac) vari yrkas att hos regeringen begär att eldningsolja med högresvavelhall än en viktprocent ej fär förbrännas i från ochmed den , 1979/80: 1544 av m. fl. (vpk) vari yrkas,såvitt nu är i fräga, (yrkande I d) att hos regeringen begär förslagom åtgärder så att svavelhalten i eldningsolja kan sänkas till 0,3-0,. 1979/80: 1760 av m.fl. (s) vari yrkas, såvittnu är i fråga, (yrkandena 6 och 7) att beslutar 6. att hosregeringen begära dels en redovisning av industrins svavelutsläpp åren1976-1979. dels en plan över de åtgärder regeringen ämnar vidta för att 1976års riksdagsbeslut orn en halvering av industrins svavelutsläpp skallgenomföras. 7. att hosregeringen begära en plan över de bilaterala kontakter regeringen, medanledning av hemställan vid 1976/, ämnar ta för attuppnå överenskommelser med andra länder om minskade svavelutsläpp. Utskottet har i samband medbehandlingen av detta ärende informerats om en ny metod för restaurering avförsurade sjöar som utarbetats av limnologiska institutionen vid Lundsuniversitet i samarbete med Copcos forskningslaboratorier. JoU1980/81:13 3 I propositionen anförsinledningsvis att belastningen på miljön av de stora utsläppen av försurandeämnen från olika verksamheter är ett av de allvarligaste miljöproblemen.Huvudorsaken till försurningen är den svaveldioxid som släpps ut i luften vidförbränning av olja och kol samt vid olika industriella processer. F. n. släppsomkring 60 milj. ton svaveldioxid ut i varav svarar föromkring I %. Av det försurande nedfallet i beräknas härrörafrån utländska källor. Åven kväveföreningar utgör en väsentlig och troligenökande andel av det sura nedfallet. Den ökade barrskogsplanteringen samtanvändningen av sura gödselmedel har vidare diskuterats som bidragande orsakertill den försurning som sker vid sidan av den naturliga utlakningen. Miljöeffekterna av den ökade försurningen visar sig främsti att markens och vattnens kemiska balans rubbas, vilket leder till att växteroch djur påverkas. Genom försurning hämmas den biologiska aktiviteten, vilketbl. a. beror pä att tillgången på växtnäringsämnen minskar. Med tilltagandeförsurning reduceras antalet organisiner i ekosystemen. I en starkt försuradsjö saknas t. ex. fiskar, och djur- och växtvärlden i övrigt är tydligtförändrad. Enligt propositionen kan man numera räkna med att i ca 20000sjöar i samband med snösmältningen får sä låga pH-värden från vattenytan ochner att den biologiska produktionen störs. Denna del avsjöarna omfattar strandzonen som är den viktigaste från biologisk synpunkt.Även vissa rinnande vatten är starkt påverkade av försurningen. Inom områden nära större utsläpp kan märkas direkta skadorpä vegetationen i form av minskad tillväxt eller i svära fall att vegetationendör. En ökning av markens syraförräd leder vidare till utlakning av t. ex.aluminium och vissa tungmetaller, vilket i sin tur medför förorening av yt-och grundvatten. I vissa delar av landet har konstaterats att dricksvattnetskvalitet försämrats till följd av sådan utlakning. Efter en inledande sammanfattning av föroreningsproblemeni lämnas i propositionen en redovisning av dels de nationella svenskaåtgärder som vidtagits för att motverka negativa effekter av svavelutsläpp,dels det internationella samarbete som förevarit och som bl. a. lett fram tillden nu ifrågavarande konventionen. Utskottet, som delvis kommer att beröradessa ämnen i samband med den följande behandlingen av fristående motioner, harinte anledning att här närmare kommentera nämnda avsnitt i propositionen. Vad beträffar konventionens huvudsakliga innehåll ochtillämpning kan nämnas följande; Konventionens grundläggande åtagande finns i artikel 2 somsäger att "de avtalsslutande parterna ... skall bemöda sig om alt begränsaoch så JoU1980/81:13 4 långt möjligt gradvis minska och förhindraluftföroreningar, innefattande långväga gränsöverskridandeluftföroreningar". För att uppnå detta skall parterna, enligt artikel 6,"använda bästa tillgängliga teknik, som är ekonomiskt möjlig". Inomramen för konventionen skall parterna vidare gemensamt "utarbetariktlinjer och strategier som kan användas som medel i bekämpningen av utsläppav luftförorenande ämnen" (artikel 3). På begäran skall vidarekonsultationer äga rum mellan parter som planerar eller genomför åtgärder somkan ge ett betydande tillskott till långväga gränsöverskridandeluftföroreningar och parter som berörs av dessa föroreningar (artikel 5). I övrigt innehåller konventionen artiklar om bl.a.informationsutbyte och forskningssamarbete, om administrativa frågor samt omikraftträdandet av konventionen. Enligt artikel 16 träder den i kraft 90 dagarefter det att 24 anslutningar uppnätts. De stater som undertecknat konventionenhar emellertid i en separat, av miljöministermöte enhälligt antagenresolution, förbundit sig att inleda en provisorisktillämpning av konventionen och all i möjligaste män uppfylla de förpliktelsersom konventionen ålägger dem i avvaktan på dess ikraftträdande. ECE skallställa nödvändiga sekretariatsresurser till förfogande för arbetet. Utandröjsmål skall signatärstaterna samordna riktlinjer och strategier för attminska och förebygga långväga gränsöverskridande luftföroreningar samt gehögsta prioritet ät färdigställande av ett dokument som redovisar varje statsåtgärder för bekämpning av luftförorening förorsakad av svavelföreningar. I motion 1980/81: 119 yrkas altriksdagen dels godkänner konventionen i fråga, dels uttalar att skallverka för att konventionen skall träda i kraft och att konkretaåtgärdsprogram upprättas och genomförs mot luftföroreningarna inom de ländersom undertecknat konventionen. Utskottet anser i likhet medföredragande departementschefen att effekterna av utsläppen av försurandeämnen frän olika verksamheter hör till våra allvarligaste miljöproblem. Det ärdäriör nödvändigt att statsmakterna pä alla områden kraftfullt verkar för attbegränsa de negativa effekterna av svavelutsläpp. De reformer som genomförts ifråga om bl. a. begränsning av svavelhalten i eldningsolja och som närmareredovisas i del följande spelar givelvis en viktig roll i delta sammanhang.Eftersom huvuddelen av de försurande ämnen som drabbar vårt land -uppskattningsvis - härrör från utländska källor kan emellertidproblemet inte lösas enbart genom nationella svenska åtgärder. Utskottet harockså framhållit det angelägna i att det på detinternationella planet skapas förståelse för behovet av en begränsning avsvavelutsläppen. a. angivna bakgrund hälsar utskottet den föreliggandekonventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar med tillfredsställelseoch tillstyrker alt godkänner densamma. JoU1980/81:13 5 motion 1980/81:119 framförda bifallsyrkandet tillpropositionen kräver ingen särskild åtgärd frän sida. I anslutning till yrkande 2 i nämnda motion vill utskottetframhålla att man - som ocksä framgår av propositionen - frän regeringens sidaär medveten om vikten av del uppföljningsarbete som återstår för attkonventionens tämligen allmänt formulerade åtaganden skall kunna ge praktiska resultat.Föredraganden anför härvidlag bl. a. att konventionen endast genom etteffektivt uppföljningsarbete torde komma att leda till någon större minskningav del svavelnedfall i som härrör frän andra källor. I sammanhangetpåpekas alt en provisorisk tillämpning av konventionen redan inletts bl. a.genom tillskapandet av ett interimistiskt verkställande organ (lEB). Sverigedeltar aktivt i arbetet inom lEB och de expertgrupper som arbetar med olikadelar av problemen. Det kan enligt utskottets mening förutsättas att de imotionen åsyftade insatserna frän svensk sida kommer till stånd utan någotsärskilt uttalande härom. Motionsyrkandet bör inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Utskottet har funnit lämpligt att idetta sammanhang behandla ett antal under allmänna motionstiden väcktamotioner rörande svavelutsläppens miljöeffekter m. m. En gemensam utgångspunkt för samtliga motioner är att manbetraktar den fortgående försurningen av mark och vatten som ett mycketallvarligt miljöproblem. Mot den bakgrunden framläggs förslag som bl. a.omfattar ytterligare insatser i fråga om svavelhalten i eldningsolja samtstyrmedel för en övergång till mera miljövänliga energikällor. Vidare krävsintensifierade insatser på forsknings- och försöksområdet, bl. a. i fråga omkalkning av sjöar och vattendrag. Ocksä samarbetet och informationsverksamhetenpå det internationella planet berörs i några motioner. Förslag rörande svavelhalten i eldningsolja framläggs ifyra motioner. I motion 1979/80; 1544 yrkande I d föresläs en generell sänkningav svavelhalten till . I motion 1979/80:941, yrkande I,föresläs att regeringen etappvis eller i ett sammanhang tidigarelägger denbeslutade övergången till lågsvavliga oljor i de delar av landet där beslutetännu ej trätt i kraft. Enligt motionerna 1979/80: 168 och 1979/80: 1387 bördenna övergång, såvitt avser , tidigareläggas från den Ioktober 1984 till den . Utskoftet erinrar om att regeringenmed stöd av riksdagsbeslut i ämnet (prop. 1976/77:3, JoU 1976/77:4)successivt infört förbud i olika delar av landet mot förbränning av bl. a. tungeldningsolja med högre svavelhalt än en viktprocent, om förbränningen medföratt svavelföreningar släpps ut i luften i en mängd som motsvarar mer än 0,svavel per megajoule bränsle (SFS 1976:1055, 1979:672). JoU1980/81:13 6 Fr.o.m. den 1oktober 1981 tillförs , , och . Ienlighet med ett riksdagsuttalande (JoU 1978/79:34) kommer förbudetatt fr.o.m. den omfatta återstående län, dvs. Gotlands.Västernorrlands, , och . Den tidsplan som här redovisats bygger således päuttalanden i samband med 1976 och riksdagsbeslut. Målsättningen förstatsmakternas beslut i hithörande frågor har varit att svavelutsläppen framtill är 1985 skall ha minskat till den nivå som gällde i början av 1950-talet.Åven om beslutet i sig inte hindrar en något högre ambitionsnivå när det gällerövergången till lägsvavlig olja vill utskottet framhålla att ett tillgodoseendeav motionärernas önskemål härvidlag kan fä praktiska och ekonomiskakonsekvenser som bl. a. sammanhänger med nuvarande möjligheter att lagra ochdistribuera olja i olika delar av landet. Enligt vad utskottet ertarit kräveren övergång till lägre svavelhalt ej obetydliga investeringar i t. ex. hanterings-och lagringsutrustningen för eldningsolja. Utskottet vill å andra sidan betonaatt de hälso- och miljöskäl som anförts i motionerna 1979/ 80: 168, 1979/80:941och 1979/80: 1387 talar till förmån för en förkortad tidsplan i nu åsyftathänseende. Förekomsten av försurningskänsliga områden även i landets norradelar och koncentrationen av industriföretag med stora svavelutsläpp till vissaområden i t. ex. har härvidlag särskilt beaktats avutskottet. Enligt lagen (1976: 1054) om svavelhaltigt bränsle ankommer detemellertid på regeringen att besluta i hithörande frågor. Utskottet vill försin del förorda att regeringen noggrant prövar förutsättningarna för entidigarelagd övergäng till lägsvavlig olja, i första hand såvitt avser de delarav landet där övergången enligt nu gällande beslut skall ske den 1 oktober1984. Vad utskottet anfört med anledning av motionerna 1979/80: 168 och1979/80: 1387 samt mofion 1979/ 80; 941 yrkande som sin meningge regeringen till känna. Enligt motion 1979/80: 1544 yrkande I d bör svavelhalten ieldningsolja, främst av miljöskäl, sänkas till 0,3-0,. Utskottet villmed anledning av detta motionsyrkande - dock utan att nu slå fast något visstprocenttal - understryka det angelägna i att alla möjligheter tillvaratas att iett längre tidsperspektiv åstadkomma en mera långtgående sänkning avsvavelhalten i eldningsolja än den som följer av nu gällande målsättning.Motionen bör i förevarande del kunna anses besvarad med vad utskottet anfört.Det av utskottet förordade tillkännagivandet rörande en snabbare övergångtill lägsvavlig eldningsolja kan också anses delvis överensstämma med syftetbakom motionsyrkandet. I några motionsyrkanden berörsfrågor som närmast har samband med de industriella utsläppen resp. utsläppenfrån större värmeverk. I motion 1979/80:941 (yrkandena 2 och 3) hemställs omlagförslag rörande styrmedel, exempelvis i form av avgifter på svavelhaltigtbränsle, för insatser mot JoU1980/81:13 7 Vidare bör enligt motionenstörre källor till svavelföroreningar inventeras och ett åtgärdsprogramupprättas för rökgasrening eller övergång till andra värmekällor än olja. Imotion 1979/ 80; 1760 yrkande 6 begärs en redovisning av industrinssvavelutsläpp åren 19761979 samt en plan över de åtgärder regeringen ämnarvidta för att riksdagsbeslut om en halvering av industrinssvavelutsläpp skall genomföras. Utskottet vill nämna att enmålsättning enligt riksdagsbeslut var att svavelutsläppen frånindustriella processer skulle begränsas kraftigt. Dåvarande utsläppsmängd, ca200000 ton . borde enligt propositionen 1976/77:3 halveras fram till år1985. Av gjorda beräkningar ger vid handen att detta målkommer att näs med god marginal. Utsläppsmängden har sålunda beräknats till85000 ton . a. angivna bakgrund finner utskottet inte anledningatt nu från regeringens sida begära en ätgärdsplan av det slag som anges imotion 1979/ 80: 1760. Vad beträffar det i samma motion framförda yrkandet omen redovisning av industrins svavelutsläpp vill utskottet nämna att naturvårdsverketf. n. genomför en kartläggning av industrins processutsläpp, vilken kommer attredovisas under är 1981. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att syftetmed yrkande 6 i motion 1979/80: 1760 får anses tillgodosett och attmotionsyrkandet därför inte bör föranleda någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. Nyssnämnda kartläggning av industrins processutsläpp bör iviss utsträckning kunna tillgodose också syftet med motion 1979/80:941 yrkande3. Utskottet vill i anslutning till denna motion tillägga att naturvårdsverketmed jämna mellanrum inventerar även svavelutsläpp i samband med förbränning aveldningsolja m.m. F. n. pågår en sådan undersökning beträffande 1979 årseldningssäsong. När det gäller åtgärder för rökgasrening vill utskottethänvisa till det forsknings- och utvecklingsarbete som pågår såväl utomlandssom i värt land, med syfte att förbättra tekniken för att begränsaluftföroreningar vid oljeförbränning. Inom landet lämnar bl, a. styrelsen förteknisk utveckling (SFU) stöd till utveckling av filter och metoder förbegränsning av emissioner i rökgaser. Frän statsmakternas sida har i olikasammanhang understrukits värdet av denna verksamhet. Frågan om styrmedel för att minska svavelhaltigarökgasutsläpp och främja övergången till andra energikällor än fossila bränsleninrymmer såväl miljöpolitiska som energipolitiska aspekter. Utskottet vill isammanhanget fästa uppmärksamheten på att regeringen framlagt en proposition(1980/81:49) om stöd för åtgärder att ersätta olja. m. m. Stödverksamhetenföreslås finansierad genom en avgift pä oljeprodukter. De ökade inkomsternatillförs en fond. JoU1980/81:13 8 ca 500 milj. kr. stå fill förfogande för verksamheten.Enligt propositionen skall stödet minska oljeberoendet och inriktas på enteknik som baseras på varaktiga, helst inhemska och förnybara energikällor medminsta möjliga miljöpåverkan. Propositionen kommer att behandlas avnäringsutskottet. Grundtankarna bakom det redovisade regeringsförslaget överensstämmerenligt utskottets mening med syftet bakom de i motion 1979/ 80:941 framfördayrkandena. Strävandena att minska utsläppen av svaveldioxid har somutskottet antytt ett nära samband med energipolitiken i stort. Importenoch förbränningen av fossila bränslen utgör en allvariig ekonomisk belastningför landet, och en minskning av främst oljeberoendet är ett av huvudmålen förenergipolitiken. Utskottet konstaterar att minskade svavelutsläpp är ett målsom allmänt sett stämmer väl överens med de ekonomisk-politiska ochenergipolitiska strävandena att reducera värt lands oljeberoende. Utöveråtgärder för att minska oljeförbrukningen krävs naturligtvis även andraåtgärder för att fä till stånd en fortsalt minskning av svavelutsläppen. Isamband med t.ex. kolhantering måste också kraven på begränsning avsvavelutsläppen beaktas vid sidan om rent energipolitiska överväganden. Utskottet förutsätter att regeringen underinnevarande kommer att lägga fram förslag till riktlinjer för energipolitiken.Eftersom svavelföroreningarna är en av de viktigare frågorna inom miljö- ochenergipolitiken innebär detta att får anledning altbehandla försurningsfrågan i dess energipolitiska sammanhang. De förslag ombl.a. miljöavgifter på svavelhaltiga bränslen samt åtgärdsprogram för övergängtill andra energikällor som framförs i motion 1979/80:941 bör lämpligen prövasi ett större sammanhang. Med hänsyn till vad här har anförts finner utskottet attmotion 1979/ 80:941, yrkandena 2 och 3, inte bör föranleda någonåtgärd eller något uttalande från sida. Den pågående försöksverksamhetenmed kalkning av .sjöar och vattendrag berörs i motion 1979/80:941 yrkande 4och i motion 1979/80: 1379. Enligt förstnämnda motion bör en kraftig utbyggnadav verksamheten ske . Man hemställer därför om en femärsplanför utvidgad kalkning av sjöar. Motion 1979/80: 1379 innehåller en rad exempelpå åtgärder, bl. a. i fråga om kalkning, som bör vidtas för att motverkaförsurningen. Motionen utmynnar i ett yrkande om utredning och förslag som påsäväl kort som lång sikt löser de problem med försurning av våra vattendrag ochvår jordbruksmark som påtalas i motionen. Utskottet erinrar om att statsbidrag till kalkning avsjöar och vattendrag utgår frän och med /77. Bidraget, somursprungligen uppgick till 10 milj. kr., höjdes fr.o.m. innevarande budgetårtill 15 milj. kr. En utförlig redogörelse för den hittillsvarandeförsöksverksamheten lämnades i prop. 1979/80:100 (bil. 13 s. 154 f). JoU1980/81:13 9 och avsåg att senast denI presentera en samlad redovisning av försöksverksamheten och förslagtill fortsatt verksamhet. Utskottet vill framhålla att trots de insatser somgjorts har försurningsproblemen ändå fått en sådan omfattning att speciellaåtgärder krävs för en höjning av pH-värdet i många sjöar. a. måstekalkning eller andra restaureringsåtgärder äga rum i betydande utsträckning. Enansenlig del av de svenska sjöarna är antingen redan svårt skadad eller sä passpåverkad att allvarliga skador kan inträffa inom några fä år. Denförhållandevis begränsade kalkning som ägt rum är otillräcklig om denbetraktas mot bakgrund av antalet sjöar som hotas av allvarliga skador. Inteminst med hänsyn till den statsfinansiella situationen bör övervägas någonform av avgiftssystem för att bidra till finansieringen av såväl forskning somdirekta praktiska åtgärder mot försurningseffekterna. Med hänsyn till att en samlad redovisning avhittillsvarande kalkning samt förslag till fortsatt verksamhet kommeratt framläggas finner dock utskottet att något uttalande från sidaom verksamhetens omfattning och inriktning nu inte är påkallat. I övrigt vill utskottet i detta sammanhang nämna attnaturvårdsverket f n. satsar ca 4 milj. kr. pä forskning rörandeförsurningseffekterna. Detta uppges vara det största insatsområdet inommiljövärdsforsk-ningen. Svenska forskningsinsatser samordnas kontinuerligt medmotsvarande arbete i andra länder, t, ex. , och . Enligt uppgiftmotsvarar detta en total forskningsinsats om ca 70 milj. kr. 1 samband med behandlingen av förevarande ärende harutskottet anordnat en hearing angående en ny metod, contracidmetoden. förrestaurering av försurade sjöar. Metoden, som i första hand är avsedd förbehandling av försurade humösa sjöar, har utarbetats av limnologiskainstitutionen vid i samarbete med Copcosforskningslaboratorier. Den innebär i korthet att man genom harvning av sjönsbottenskikt tillsätter en sodalösning i det översta sedimentskiktet. Härigenomframkallas en kemisk process som ökar den biologiska aktiviteten. Ettpilotprojekt genomförs f. n. i i . Utskottet finner med hänsyn bl. a. till här redovisadverksamhet alt motion 1979/80:941 yrkande 4 och motion 1979/80: 1379 intepåkallar någon särskild åtgärd frän sida. I två motioner, 1979/80:434 och1979/80: 1385, krävs särskilda insatser på miljövårdsområdet i län.Yrkandena motiveras bl. a. med alt försurningsproblemen drabbat Blekingesärskilt hårt. En mycket stor del av länets sjöar är hotade. Försurningen harenligt motionärerna gäll så långt att tungmetaller börjat utlösas frånmarklagren, vilket utgör ett allvarligt hot mot t. ex. grundvattnet. Motionernautmynnar i yrkanden som innebär att regeringen bör ta initiativ till att länetblir föremål för särskilda undersökningar av dessa miljöproblem. Enligt motion1979/80:434 kan JoU1980/81:13 10 detta lämpligen ske genom alt görs tillförsöksoinråde för ett pilotprojekt i miljövårdande syfte.