bet · G401LU23 · 1980-12-31 00:00:00 — Enligt vad utskottet erfarit överväger man f n. inomregeringskansliet hur hithörande frågor skall lösas. Utskottet utgår frän atldessa överväganden, liksom de pågående förhandlingarna om hur överflyttandetav personal frän länsstyrelserna till kronofogdemyndigheterna bör ordnas,slutförs i sådan tid före del kommande all RSV och LU 1980/81:23 10 kronofogdemyndigheternahinner fullborda del planeringsarbete som UB:s ikraftträdande nödvändiggör. Sammanfattningsvisanser ulskotlel alt förslaget fill UB framstår som ändamålsenligt och värt altgenomföras. Utskottet godtar därför huvuddragen av den nya lagstiftningen. Iföljande avsnitt kommer utskottet att ta upp de frågor som på olika sättaktualiserats under ärendets behandling. Utskottet vill redan nu förutskickaatt utskottet därvid kommer att föreslå vissa ändringar av lagförslaget, varavnågra av mer principiell betydelse. Härutöver kommer utskottet alt uttala sigangående tillämpningen m. m. av de nya reglerna. I övrigt tillstyrker utskollelall propositionen bifalls. Utskottet tar i detta avsnitt upp frågor ominnebörden av de nya bestämmelserna om upplysningsplikt. Vidare behandlarutskottet möjligheten all företa s. k. bostadsförrättningar, vilket spörsmåltagits upp i motionerna 894 och 898. ULinnehåller inte några uttryckliga bestämmelser om skyldighet förutmätningsmannen att undersöka huruvida gäldenären har utmätningsbaratillgångar. En sådan skyldighet anses ändock åvila utmätningsmannen. UL saknarvidare direkta bestämmelser om hur utmätningsmannen skall gå till väga för attkunna konstatera huruvida gäldenären har utmätningsbar egendom. De närmareförutsättningarna för att etl mål får avslutas utan atl utmätning har skettanges inte heller. I praktiken anses del emellertid sedan gammall atl etlutsökningsmåi, som inle är begränsat lill alt avse utmätning i viss egendom(lön, överskjutande preliminär skall etc.) utan gäller gäldenärens egendom iallmänhet, inle kan avslutas med bevis om att gäldenären har befunnits saknautmätningsbara tillgångar utan atl förrättning hållits i gäldenärens bostad.Detta innebår atl förrättning alltid hålls i gäldenärens bostad, om inteegendom har kunnat tas i anspråk på annat håll (prop. s. 408). Atlulmätningsförrättning av t. ex. lösöre hålls på den plats där egendomen finnsär också nödvändigt för att de i 73-75 S8 UL föreskrivna åtgärderna medavseende på lösöret skall kunna vidtas (uppteckning, värdering, förseglingetc). Den redovisade ordningen tillämpas även om förrättning har ägtrum hos gäldenären i annat mål ulan atl ge resultat och även omutmätningsmannen i förväg är på del klara med all utmätningsbar egendom saknas.Om gäldenären eller annan inte är hemma, när förrältningsmannen inställer sig,anses denne ha rätt och skyldighet atl la sig in i bostaden med hjälp avportvakt eller låssmed eller på annat sätt. De s. k. låssmedsförrällningarnahar blivit ett vanligt inslag i kronofogdemyndigheternas verksamhet i framförallt storstäderna. Kravetpå förrättning i gäldenärens bostad skall ses mot bakgrund av atl gäldenärenenligt gällande rätt inte är skyldig att lämna utmätningsmannen upplysningar omvilka tillgångar han har. En upplysningsskyldighet inträder försl när försöktill utmätning har misslyckats och utkrävs då vid LU 1980/81:23 11 domstolenligt lagen om utmätningsed. Gäldenären kan förhålla sig helt passiv vidsjälva utmätningsförrättningen och kan t. o. m. lämna vilseledande uppgifterlill utmätningsmannen ulan all i allmänhet riskera någon påföljd. Enförrättning i bostaden kan därför vara utmätningsmannens enda möjlighet att fåen uppfattning om huruvida utmätningsbar egendom finns att tillgå. Däremothar tredje man enligt en bestämmelse i 73 S första stycket UL en viss begränsadupplysningsskyldighet. Vid utmätning av fordran eller rättighet är nämligen denfrån vilken fordringen eller rättigheten skall utgå skyldig atl efter anmaningupplysa utmätningsmannen om fordringens eller rättighetens innehåll. Omanmaningen inle eflerkoms kan överexekutor efter anmälan av utmätningsmannenförelägga tredje mannen vite samt utdöma vitet. Inu berörda avseenden innehåller UB etl par nyheter av stor principiellbetydelse. Principen om kronofogdemyndighetens undersökningsplikt slås fast i 4kap. 9 8 UB. skall i den utsträckning som påkallas avansökningens innehåll, gäldenärens förhållanden och övriga omständigheterundersöka huruvida gäldenären har utmätningsbar egendom. Vidare åläggs, sominledningsvis berörs, såväl gäldenären som tredje man upplysningspliktbeträffande gäldenärens fillgångar. Enligt 4 kap. 14 8 UB är gäldenären sålundaskyldig att lämna de uppgifter om sina tillgångar som behövs i målet.Gäldenären kan åläggas av kronofogdemyndigheten atl inge en förteckning över sinatillgångar samt atl på heder och samvete skriftligen bekräfta riktigheten av deuppgifter om tillgångarna som han har lämnat i förteckningen eller vid sådanlförhör som avses i 2 kap. 10 8 UB. Upplysningsskyldigheten för tredje manvidgas något (4 kap. 15 8 UB) och innefattar en skyldighet för denne att uppgehuruvida gäldenären har något mellanhavande med honom av ekonomisk natur somkan vara av betydelse för bedömningen i vad mån gäldenären har utmätningsbaregendom. Tredje man skall också ange den närmare beskaffenheten avmellanhavandet. Utskottetdelar uppfattningen att UB bör innehålla en bestämmelse om undersökningspliktför kronofogdemyndigheten och ansluter sig till vad departementschefen iproposifionen (s. 378 f.) anför i fråga om undersökningsskyldighetensomfattning i skilda fall. Kronofogdemyndighetenär i sin verksamhet i stor utsträckning hänvisad lill upplysningar som frånolika håll kan erhållas om gäldenärens tillgångar, i första hand frångäldenären själv. Det måste enligt utskollets mening därför anses som enallvariig nackdel med den nuvarande lagstiftningen att en utmätningsgäldenär -i andra fall än då utmätningsed påkallas - inte är skyldig att lämnaupplysningar om sina tillgångar. Del står i mindre god överensstämmelse med enmodern syn på förhållandet mellan samhället och den enskilde atl gäldenären iell utmätningsmål kan förtiga tillgångar och t. o. m. ostraffat lämna oriktigauppgifter om vad han äger. Som utskottet redan framhållit i avsnittet Allmännasynpunkter ser ulskoi- LU 1980/81:23 12 tetdärför med tillfredsställelse alt bestämmelser om upplysningsplikt förgäldenären nu införs i exekutionsrätten. I likhet med departementschefen anserutskottet vidare all upplysningsplikten för tredje man bör vidgas något.Utskottet har ingen invändning mol den utformning berörda bestämmelser fått iUB. Föreskriftenom tredje mans upplysningsskyldighel lar främst sikte på sådana utomståendepersoner som har ekonomiska mellanhavanden av privalrätlslig natur medgäldenären, exempelvis banker och försäkringsbolag. Även gäldenären närslåendepersoner omfattas av upplysningsplikten (prop. s. 416). Frågan är emellertid omäven statliga och kommunala myndigheter kan ha ställning som tredje man ochföljaktligen omfattas av om upplysningsskyldighel. Spörsmåletberörs inle närmare i propositionen men har aktualiserats i brottsförebygganderådets promemoria (BRÅ PM 1980:4) Informafionsutbyle mellan myndigheter. 1 promemorian har uttalats alt del uppenbart förhåller sig så altäven myndigheter kan omfattas av bestämmelser om upplysningsskyldighel. Utskottetvill för sin del framhålla atl det understundom torde förekomma att etträttsförhållande av ekonomisk betydelse för gäldenären föreligger mellan denneoch en myndighet, exempelvis en försäkringskassa eller en förvaltning.Det finns enligt utskottets mening inte någon anledning att i delta sammanhangbehandla myndigheter principiellt annorlunda än t. ex. banker ochförsäkringsbolag. En myndighet bör alltså i vissa situationer anses intaställning som tredje man och omfattas av upplys-ntngsskyldigheten enligt 4 kap.15 8 UB. I den mån kronofogdemyndigheterna önskar få del av sekretesskyddatmaterial blir den nya sekretesslagen (1980:100) tillämplig. Sekretesslagengäller uttryckligen även myndigheter emellan. Enligt generalklausulen i 14 kap.3 8 första stycket sekretesslagen skall frågan om utlämnande av en uppgift frånen myndighet till en annan i allmänhet avgöras efter en inlresseavvägning.Enligt 14 kap. 1 8 hindrar sekretessen dock inle att sekretesskyddad uppgiftlämnas fill annan myndighet, om - såsom i förevarande fall -uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Utskottetgår härefter över till frågan om i vilken utsträckning ulmäl-ningsförrätlningari gäldenärens bostad bör äga rum enligt UB. Förslagenom undersökningsskyldighet för kronofogdemyndigheten och om upplysningspliktför gäldenären och tredje man bygger bl. a. på tanken atl uppgifter omutmätningsbara tillgångar i första hand skall inhämtas från gäldenären ochgenom kontroll av tillgängliga register m.m. I propositionen framhålls atlsystemet med förrättningar i gäldenärens bostad har många olägenheter (s. 408).De rxifinmässiga bostadsförrältningarna bör därför enligl departementschefenupphöra. Förrättning i gäldenärens bostad bör, liksom förrättning på annanplats där egendom finns, i princip hållas endast när anledning föreligger attdär finns egendom som kan LU 1980/81:23 13 utmätas.I UB har inte tagits in några uttryckliga bestämmelser om i vilken utsträckningupplysningar bör inhämtas frän gäldenären genom förhör m. m. respektiveförrättning hållas i gäldenärens bostad. Sådana regler bör enligldepartementschefen kunna meddelas i verkslällighetsföreskrifter till UB och iform av anvisningar från RSV. Däremot har utrymmet för låssmedsförrätiningar begränsatsgenom en bestämmelse i 2 kap. 17 8 UB. Enligt lagrummet får förrältningsmanneninle bereda sig tillträde fill bostad i innehavarens frånvaro i andra fall ändå innehavaren underrättats om tiden för förtältningen och kan antas hålla sigundan eller då eljest särskilda skäl föreligger. Imotionerna 894 (s) och 898 (fp) aktualiseras frågan om i vilken utsträckningbosladsförrättningar bör förekomma i fortsättningen. Imotion 894 uttalar mofionärerna sill slöd för tanken på atl de rutinmässigabostadsförrältningarna bör överges som de framhåller atlkronofogdarnas fällverksamhet är av stor betydelse, särskilt i storsladsdistrikten.Motionärerna pekar bl. a. på all del, inle minst i sådana distrikt, finnspersoner som satt i system att undkomma varje åtgärd från kronofogdemyndigheternassida. Beträffande denna grupp av gäldenärer bör någon inskränkning i hembesökeninte komma i fråga. Även om utmätningsbar egendom inle påträffas kanbosladsförrättningen ge viktiga upplysningar om gäldenärens levnadsstandard ochhans förmögenhetsförhållanden, upplysningar som kan vidarebefordras t. ex. tillskallemyndigheterna. Mofionärerna anser atl bör uttala sig för ensådan tillämpning av atl valet av arbetsmetoder i största möjligaulslräckning kan göras lokall med hänsyn till de förhållanden som råder påorten i fråga (yrkande 4). Enliglmotionärerna i motion 898 kan det inle betvivlas all den exekutivaverksamhetens effektivitet är beroende av kronofogdemyndigheternas möjlighet aUföreta bostadsförrällningar. Redan hotet om all en sådan förrättning kan bliaktuell föranleder, fortsätter motionärerna, etl stort antal gäldenärer atlbetala. Förrättningar i bostad får enligl motionärerna inte vara ettsjälvändamål. Erfarenheterna hos kronofogdemyndigheterna tyder emellertid påatt det skulle komma atl bli närmast förödande för indrivningsresultatel och påsikt för den allmänna belalningsmoralen om propositionens i huvudsak avvisandehållning till hembesök skulle bli vägledande. Mofionärerna önskar ett uttalandefrån sida om atl fältverksamhet genom hembesök även i fortsättningenskall vara en accepterad metod i den exekutiva verksamheten. inledningsvis anfört i detta avsnitt förekommer det atl bosladsförrättningarrutinmässigt görs i syfte alt ge utmätningsmannen ett underiag för avskrivningav målet, trots atl del måste framstå som uppenbart att gäldenären saknarutmätningsbara fillgångar. Av UB framgår inte hur kronofogdemyndigheten skallgå lill väga för att undersökningsplikten skall anses vara fullgjord. UB angerexempelvis inle i vilken LU 1980/81:23 14 utsträckningbosladsförrättningar bör ske för atl ett utmätningsmål skall kunna avslutas.Det är enligt utskottets mening av vikt atl kronofogdemyndigheten inteanvänder sig av sädana indrivningsålgärder som i del enskilda fallet kanväntas bli resullatlösa. Detta gäller i viss utsträckning beträffandebostadsförrältningarna. Om kronofogdemyndigheten exempelvis i samband med etttidigare utmälningsförsök i gäldenärens bostad kunnat konstatera allutmätningsbar egendom saknas framstår en ny förräUning i bostaden inom någramånader därefter i allmänhet som meningslös. En bostadsförrätlning kan vidare knappastanses som ändamålsenlig i fall då kronofogdemyndigheten genom registerslagningeller på annat vis fått klart för sig att gäldenären lever under knappaekonomiska förhållanden, l.ex. uppbär socialhjälp eller bor på ungkarlshotell.Enligl ulskollels uppfattning bör bostadsförrättningar i allmänhet inteförekomma i nu beskrivna och jämförbara fall. Fråganär om det härutöver finns anledning alt mera generellt minska utrymmet förbostadsförtätlningar. Erfarenheternavisar att bostadsförrättningar i de flesta fall inte ger något resultat, bl. a.beroende på beneficiereglernas utformning och pä all mera värdefullt lösöreofta är köpt på avbetalning med förbehåll om återtaganderätt för säljaren,vilket gör egendomen oåtkomlig för gäldenärens övriga borgenärer. Det kan medhänsyn härtill med vissl fog göras gällande alt det är slöseri medkronofogdemyndigheternas resurser att ha en stor del av den handläggandepersonalen sysselsatt i fältverksamhet. De stora målbalanserna hos flertaletmyndigheter gör det också väsendigt att resurserna utnyttjas på effektivastmöjliga sätt. Det är vidare uppenbart atl kronofogdemyndigheternas möjligheteralt skaffa sig insyn i gäldenärernas ekonomi förbättras i takt med alt dessamyndigheter erhåller tillgång till ohka register, vilket naturligtvis är ägnatatt minska behovet av förrättningar på fältet. Utskollel kommer i ett följandeavsnitt atl ställa sig positivt till alt kronofogdemyndigheterna erhåller ökademöjligheter att använda sig av register som förs av andra myndigheter. mening kan man emellertid inte bortse från den omständigheten atlredan utsättandet av en förrättning i gäldenärens bostad ofta medför attbetalning sker. Bostadsförrältningarna bidrar således lill atl en godbetalningsmoral upprätthålls i samhället. i harinför utskottet hävdat bl. a. all en ordning som innebär allbosladsförtältningar endast ifrågakommer sedan andra utvägar(regisler-slagning, förhör) misslyckats skulle komma all gynna gäldenärer somsett till att deras tillgångar inte finns registrerade samt missgynna löntagareoch pensionärer, som lättare kan bli föremål för löneexekulion. Systemet skullehärigenom enligl denna myndighet också lätt kunna ge incitament till ökadekonomisk brottslighet. Utskollel anser för sin del all dessa farhågor inte ärogrundade. vill utskottet framhålla att behovet av denna lyp avförrättningar torde variera från distrikt till distrikt och antagligen LU 1980/81:23 15 varastörst i storsladsdistrikten. Den eftersträvade effekten med ell utsättande aven bostadsförrättning bör enligl utskottels mening vidare i allmänhet lika välkunna uppnås genom atl gäldenären underrättas om all kronofogdemyndighetenavser att komplettera utredningen i ärendet genom ett besök i gäldenärensbostad. nu anfört leder utskottet till slutsatsen atl några särskilda villkorinte bör uppställas för att bostadsförrättningar skall få tillgripas, frånsettvad som enligt 2 kap. 17 8 UB gäller i fråga om låssmedsförrätiningar. Det fårankomma på vatje kronofogdemyndighet att med utgångspunkt i de lokalaförhållandena och mot bakgrund av egna erfarenheter från fall lill fall bedömaom ett besök i gäldenärens bostad, eventuellt i kombination med en förrättning,är befogat eller om det skall räcka med förhör m. m. Ett förfarande därbostadsförrätlning och förhör smidigt kompletterar varandra och där det enaförfaringssättet inte utesluter det andra torde enligt utskottets mening oftage de bästa förulsällningarna för en effektiv indrivningsverksamhel. Utskottetvill understryka, att för att ett ärende skall kunna avslutas, del i allmänhetinle är tillräckligt med all enbart bostadsförrätlning görs. Utskottetsställningslagande innebär alt mofionerna 894 (yrkande 4) och 898 i alltväsentligt fillgodoses. Frågan om kronofogdemyndigheternas tillgång tillregislerinformafion tas upp i motion 894 (s). I motionen framhålls all ettväsentligt inslag i UB är förskjutningen av tyngdpunkten i arbetet frånförrättningar i gäldenärens bostad fill undersökningar genom register ochinformation direki från gäldenären. Denna förändring anges i motionen bli arbetsbesparandeunder förutsällning all myndigheten lätt har tillgång fill information i olikaregister om gäldenärens ekonomiska förhållanden. Kronofogdemyndigheterna börenligl motionärernas mening få tillgång till exempelvis centralaskalleregistrel, fasfighetsregisler, bostadsbidragsregisler och försäkringskassansregister, antingen direkt via egen terminal eller på annat sätt. 1 mofionenanförs vidare atl del är angelägel all kronofogdemyndigheterna får vetskap omgäldenärens tillgångar i banker. För att den erforderliga informationen skallnå kronofogdemyndigheterna fordras investeringar i bl. a. dalaterminaler hosdessa myndigheter. Även författningsändringar kan komma att krävas. Regeringenbör enligt motionärerna snabbt vidta de åtgärder som är nödvändiga för atlkronofogdemyndigheternas informationsbehov skall tillgodoses. Vad som anförtsanser mofionärerna bör ges regeringen till känna (yrkande 3). beredning av ärendet har från skilda håll framhållits altkronofogdemyndigheternas indrivningsverksamhet inte blir tillräckligt effektivom inle möjligheterna alt få tillgång till de olika registren förbättras. SåvälRSV som kronofogdemyndigheten i Slockholm har understrukit all LU 1980/81:23 16 dettasärskilt gäller i fråga om del centrala skalleregistrel. RSV och Kronofogdeföreningenhar anfört att del är nödvändigt atl REX-systemet införs i hela landet. Utskottet får för sin delanföra följande. Närdet gäller utmälningsförfarandel bygger UB bl. a. på tanken atlkronofogdemyndigheternas verksamhet för alt söka efter utmätningsbar egendom istörre utsträckning än skall kunna genomföras "vidskrivbordet". Ett förverkligande av denna tanke kräver att kronofogdemyndigheternahar möjlighet alt få uppgifter om gäldenärens fillgångar även på andra sätt änfrån gäldenären och tredje man. Uppgifterufifrån om gäldenärerna kommer f n. kronofogdemyndigheterna fill del i förstahand genom de olika handlingar som ligger lill grund för verkställighet, l.ex.resllängder, saköreslängder och domar. Dessa handlingar innehåller dock iallmiinhel inle några uppgifter om gäldenärens fillgångar. Vidare inhämtasredan i dag i viss utsträckning uppgifter ur olika register hos andramyndigheter. a. kan nämnas att kronofogdemyndigheten i sedannågra år har telexanslutning fill trafiksä-kerhetsverkels bilregister i Örebro.Ibland är de uppgifter kronofogdemyndigheterna önskar få del avsekretessbelagda, vilket kan förhindra eller försvåra ett utlämnande. uppgifterna i det centrala skatteregistret och i de länsvis fördaregionala skatteregislren (4 § skatleregis-terlagen [1980:343]). F.n. förfogarendast RSV, och de lokala skattemyndigheterna över uppgifterna iskatleregistrel. Enligtvad utskottet inhämtat kommer kronofogdemyndigheterna att få tillgångtill del register över utbetalda bostadsbidrag som förs av Kommun Data AB.Registret innehåller vissa personuppgifter om den som söker bostadsbidrag ochom dennes sammanboende saml uppgifter om barn, hyresutgifler, beräknad ochlaxerad inkomst saml utgående bostadsbidrag. Avstor betydelse för kronofogdemyndigheternas verksamhet är uppgifterna iförsäkringskassornas register. Beträffande försäkringskassornasuppgiftsskyldighet gäller förutom de allmänna bestämmelserna i 14 kap. 1 och3 88 sekretesslagen - förordningen (1980:995) om skyldighet för de allmännaförsäkringskassorna atl lämna uppgifter till andra myndigheter. Enligt 3 Sskall på begäran lämna uppgifter om enskildas adress,ekonomiska förhållanden och den lidsperiod en utgiven ersättning avser tillvissa angivna myndigheter, bl. a. kronofogdemyndigheten, om uppgifterna behövsi ärenden där. RSV har i skrivelse till regeringen föreslagit attuppgiflsskyldigheten enligt förordningen skall utsträckas till att avse ävenvissa andra uppgifter, främst uppgifter om arbetsgivarens namn och adress.Uppgifter härom är för kronofogdemyndigheternas vidkommande av särskild betydelsenär del gäller atl bedöma huruvida löneutmätning skall kunna äga rum ellerinte. Skrivelsen behandlas f. n. i . LU 1980/81:23 17 När det gäller det centrala skatteregistret börframhållas alt utmätningsmannen redan nu har möjlighet att infordragäldenärens deklaration från den lokala skattemyndigheten och härigenom få delav de uppgifter som utgör underlag för skatteregistrel. Förfarandet äremellertid lids- och resurskrävande. Utskottet vill i delta sammanhang erinraom att det redan vid tillkomsten av skalteregisterlagen ställdes i utsikt attäven kronofogdemyndigheterna skulle kunna få tillgång lilluppgifterna i de olika skatteregislren i den mån det behövdes för indrivningsverksamhelen(prop. 1979/80:146 s. 26). Enligt vad utskottet erfarit pågår f n. överläggningarmellan regeringen (budgetdepärtementet) och RSV i frågan. Vadangår det i motionen framförda önskemålet alt kronofogdemyndigheterna fårtillgång till information om gäldenärens banktillgångar vill utskottet erinraom all den upplysningsplikt som åläggs tredje man enligl 4 kap. 15 8 UB justavser banker saml i filiämpliga delar även annan inrättning som har ekonomiskamellanhavanden med allmänheten, t. ex. försäkringsbolag (prop. s. 416 f.) ochmyndigheter (se ovan s. 12). Utmätning bryter alltså banksekretessen. Flertaletbanker torde ha centrala register över kunder som har tillgodohavanden ibanken, varior kronofogdemyndigheternas informationsbehov i detta avseendelätt torde kunna tillgodoses. Sedanett antal år pågår vidare i vissa län försöksverksamhet med ell ADB-baseratredovisningssystem för exekutionsväsendet, . F. n. omfattar systemetsamfiiga kronofogdemyndigheter i , , samtGöteborgs och län. utsträcks systemet fill att omfattaäven . REX-systemet innebär - fullt utbyggt - att det kommer altfinnas en riksomfattande dalabank med information om gäldenärerna och derasskulder. Samfiiga kronofogdemyndigheter skall ha direkt åtkomst till deregistrerade uppgifterna med hjälp av bildskärmsterminaler. harmyndigheternas tillgång lill dala i del centrala registret begränsats tillgäldenärer i del egna länet. RSV ansvarar som centralmyndighet för uppläggandeav ADB-program m.m. REX-systemet utvärderas f n. av utredningen (Kn 1980:02) omredovisningssystemet för exekutionsväsendet (REX-ulredningen), som har attutreda frågan om hur ett ADB-syslem för exekutionsväsendet bör utformas.Utredningen skall härvid beakta bl. a. frågan om hur den enskilda integritetenbör säkerställas inom ramen för ett sådant system. Detbör tilläggas alt tagit ställning till ett yrkande i ensocialdemokratisk partimotion vari begärts en översyn och samordning av deolika register som är av intresse för kronofogdemyndigheternas del (motion1980/81: 1462). Översynen skulle syfta lill att registren på ett bättre sättskulle kunna användas i kampen mot skatte- och avgiftsfuskel. godkända betänkande CU 1980/81:24 förutsatte civilutskottet attförslag om ytteriigare utbyggnad av ADB inom exekutionsväsendet 2 Riksdagen1980/81. LU 1980/81:23 18 skullekomma att lämnas så snart arbete avslutats. var del av stor vikt alt den pågående försöksverksamheten påområdet avlöses av en mer varaktig och utbyggd lösning. Civilutskollel fann delvara önskvärt alt förslag i frågan föreläggs .