bet · G401JoU36 · 1980-12-31 00:00:00 — När det gäller berördaminskningar av subventionerna i fräga vill utskottet vidare erinra om attriksdagen då regeringens planer presenterades för i likhet medutskottet inte hade något att invända mot regeringens aviserade åtgärderhärvidlag (se JoU 1980/81:10 och JoU 1980/81:26). I sistnämnda betänkande, somavsåg proposition 1980/81: 118 om ekonomisk-politiska åtgärder och som avgavsså sent som , fann utskottet dock anledning fästauppmärksamheten på att produktionsutvecklingen inom värt jordbmk under senareår naturligtvis gradvis anpassats till ett avsättningsutrymme därlivsmedelssubventionerna spelar en ej obetydlig roll. Utskottet utgick därförfrån att man från regeringens och berörda myndigheters sida med uppmärksamhetföljde utvecklingen och noggrant beaktade följderna för såväl producenter somkonsumenter av vidtagna och förordade minskningar avlivsmedelssubventioneringen. I enlighet med vad här anförts föreslår utskottet attriksdagen lämnar motion 2196 utan vidare åtgärd i här berörda delar (yrkandenaI och 2). Enligt motion 2196, yrkande 3, börlivsmedelssubventionerna differentieras med hänsyn till näringsmässigakvaliteter hos livsmedlen och bör också kunna omfatta produkter utanförjordbruksområdet såsom fisk, grönsaker och fmkt. Önskemål om omfördelning avlivsmedelssubventionerna i syfte att främja konsumtion av näringsriktig kostframförs också i de vid början väckta motionerna 384 och 1747.Näringsfysiologiska synpunkter ligger även bakom kravet i motion 1366 pååtgärder i syfte att minska sockerkonsumtionen. framhållit ankommer det på regeringen att besluta JoU1980/81:36 12 om livsmedelssubventionernas utformning. Såvitt gällerkonkreta åtgärder i syfte att medverka till en övergång till bättre kostvanorhar bl. a. och livsmedelsverket ett grundläggande ansvar. Detkan i sammanhanget erinras om den kampanj för förbättrade kost- och motionsvanorsom bedrivs under ledning av isamarbete med livsmedelsverket och . 1 fråga om sockerhalten ivåra livsmedel följer livsmedelsverket noggrant utvecklingen pä området. Utskottet vill emellertid erinra om att utskottet vidupprepade tillfällen ställt sig positivt till motionsvis framförda synpunktertill förmån för bättre kostvanor m.m. (se bl.a. JoU 1978/79:36 och 1979/80:47).I dessa sammanhang har utskottet funnit det uppenbart att det behövs enkostupplysning från samhällets sida gentemot konsumenterna som är fri frånkommersiella inslag och som präglas av allsidighet. Utskottet har ocksåunderstrukit nödvändigheten av att man söker bredda vårt vetande om kostvanorhos olika befolkningsgrupper genom successiva kostundersökningar. På utskottetsförslag uttalade sig så sent som för en meraallsidig redovisning av resultaten av pågående överväganden rörandelivsmedelssubventionernas effekter på konsumtionsinriktningen m.m. I detta sammanhang bör vidare erinras om de uttalanden somgjordes i samband med riksdagsbeslut om nya riktlinjer förjordbrukspolitiken. Därvid påpekades bl. a. att en viss påverkan avkostvattorna kunde ske genom avvägningen av livsmedelssubventionerna. Även fränregeringens sida framhölls att näringseffekterna borde beaktas vidsubventionernas fastställande. Utskottet framhöll i anslutning till behandlademotioner i ämnet det värdefulla i att kost- och näringsfrågor liksom sambandetmellan kostvanor och hälsotillstånd ägnades ökad uppmärksamhet från berördamyndigheters och samhällsorgans sida. Det var enligt utskottets mening särskiltangeläget att man inom ramen för de fortsatta övervägandena i detta ämnebeaktade vilka medel som kunde användas för att styra konsumtionen med hänsyntill bl. a. kost- och näringsaspekter. Det framstod därvid som naturligt att enhögre grad av samstämmighet eftersträvades mellan de olika statliga insatser somdirekt eller indirekt påverkade konsumtion och produktion avjordbruksprodukter. De uttalanden som utskottet tidigare gjort i hithörandefrågor gäller självfallet alltjämt. En viktig uppgift i de fortsatta strävandena mot bättrekostvanor har givetvis den av regeringen tillsatta beredningen förlivsmedels- och näringsfrågor, livsmedelsberedningen. Beredningen är ettrådgivande och informerande organ åt regeringen. Till beredningen, därjordbruksministern är ordförande, är knutna företrädare för bl. a. berördamyndigheter, producenterna, livsmedelsindustrin och konsumenterna samtnäringsfysio- JoU 1980/81:36 13 I beredningen behandlas frågor som berör hela livsmedels- ochnäringsområdet, från råvara till färdig produkt och konsumtion.Livsmedelssubventionerna har också berörts i beredningen. Avsikten medberedningens arbete är att regeringen därigenom skall få ett bredare underlagför sina ställningstaganden inom livsmedelspolitiken, däribland vilka medel somkan användas för att styra konsumtionen med hänsyn till bl. a. kost- ochnäringsaspekter. Isin egenskap av rådgivande och informerande beredningsorgan åt regeringenarbetar livsmedelsberedningen förhållandevis informellt. Beredningen fattarsålunda inga direkta beslut i behandlade frågor och utfärdar inte heller någranärmare utformade direktiv eller råd i kost- och näringsfrågor. För riksdagensöverväganden i vad gäller frågor i hithörande ämne skulle det emellertidotvivelaktigt vara av stort värde om en redovisning av de rön och synpunktersom kommer fram vid beredningens arbete genom regeringens försorg på lämpligtsätt delges , antingen i anslutning till den årligabudgetpresentationen eller annorledes. här anfört med anledning av motion 2196 yrkande 3 samt motionerna384,1366 och 1747 bör som sin mening ge regeringen till känna. Imotion 2196 anförs att det i ett land som är skillnad på jordbmk ochjordbruk och även skillnad på bönder och bönder. Därför kan ett jordbmksstödsom utgår via produktpriserna verka mycket olika. Jordbmkets möjligheterskiftar också med var jordbmket finns i landet. Denna effekt är man beredd atttill viss del kompensera genom särskilt stöd till jordbmket i norra mindre jordbrukaren och den hårt skuldsatte jordbrukaren är man beredd attbistå i betydligt mindre utsträckning. Enligt motionärerna bör hosregeringen hemställa om en överarbetning av stödet till jordbmket, medbibehållande av gällande jordbrukspolitiska mål och med sådan inriktning attstödet i ökad utsträckning skall vara riktat till de jordbmkare som bästbehöver stödet. Utskottetvill framhålla att de särskilda låginkomstsatsningar som görs bl. a. syftar tillatt inkomstmålet skall uppnås för så stora grupper jordbrukare som möjligt. Ensträvan är därvid att nå en ökad utjämning av inkomsterna mellan olikajordbrukarkategorier. Likaså utgår det särskilda stödet till jordbmket i norraSverige för att kompensera de högre produktionskostnader som där föreligger. Närdet gäller de skuldsatta jordbmkare som drabbats särskilt hårt av den senaretidens räntehöjningar vill utskottet erinra om de möjligheter till särskilträntestöd som infördes i samband med förra årets regeringsbeslut om regleringav priserna på jordbmkets produkter. Enligt detta beslut har jordbmksnämndenunder innevarande budgetår från prisregleringsanslagets anslagspost tilllåginkomstsatsning m.m. inom jordbruket ställt 40 milj. kr. till lantbruksstyrelsensförfogande för tillfälligt räntestöd till jordbruksföretag samt föradministration härav. Som fömt nämnts förordas i Kartong:S. 13, rad 18 Står: 1363 Rättat till: 1366 JoU 1980/81:36 14 nuföreliggande proposition att ett belopp utöver nu utgående 40 milj. kr.tillförs jordbmket för räntestöd till särskilt skuldsatta jordbmkare även förnästa regleringsår. Andraåtgärder som prövats i syfte att underlätta situationen för de av de senasteårens räntehöjningar särskilt drabbade jordbmkarna är bl. a. saneringslån,ackordsuppgörelser i förening med eftergift av garantilån i vissa fall samtkoncentrerade rådgivningsinsatser med särskild inriktning på här ifrågavarandejordbmksföretag. Utskottetvill i förevarande sammanhang även erinra om att utskottet i betänkandet JoU1980/81: 34 över vissa motioner om jordbmkets rationalisering uttalatsig för att man från regeringens sida överväger vissa ytterligare åtgärder somett led i strävandena att komma till rätta med ifrågavarande jordbmkaresutsatta situation. Medhänsyn till vad utskottet nu anfört finner utskottet det inte erforderligt mednågon ytterligare åtgärd från sida med anledning av motion 2196yrkande 4. Proposifionenhar i de delar den ej berörts i det föregående inte gett utskottet anledningtill erinran eller särskilt uttalande. Särskildafrågor om prispolitik m.m. Utskottet behandlar i detta avsnitt några underallmänna motionstiden väckta motioner med viss anknytning tillprispolitiken på jordbrukets område och närliggande ämnen. I motion 471 förs fram vissa förslag i syfte attöka exporten av livsmedel. Motionärerna erinrar om att regelmässigtexporterar spannmål, en viss del som rent överskott och en del som s.k.utbytesexport. Likaså exporteras fläsk och nötkött. Enligt motionärernas meningborde staten agera så att exporten även kunde ske i form av förädlade varor,vilket skulle få positiva effekter på exportinkomsterna samt påsysselsättningen inom jordbmket och dess förädlingsindustri.Jordbmksprisregleringen bör utformas så att den stimulerar till aktivaexportsatsningar. Utskottetvill erinra om att gällande jordbmkspolitiska riktlinjer innebär att den bmkningsvärda åkerjorden bör utnyttjas för jordbruksproduktion, vilket betyder ettbibehållande av ungefär nuvarande åkerareal. Den freds-tida mjölkproduktionenbör upprätthållas vid en nivå som ungefärligen motsvarar konsumtionsbehovet avmjölk och mjölkprodukter. För övriga animalieprodukter bör eftersträvas attbalans i stort sett uppnås mellan produktion och avsättningsutrymme inomlandet. Det överskott som uppkommer till följd av målsättningen i fråga omåkerarealen bör i första hand utgöras av spannmål. Det kan ifrågasättas om inteett förverkligande av motionärernas förslag skulle kräva en förändring avproduktionsmålet. Nuvarande mål har utformats med hänsyn till kraven på en godlivsmedelsberedskap, den internationella livsmedelssituationen, regional- JoU 1980/81:36 15 politiskaoch samhällsekonomiska hänsyn samt miljövårdsskäl. En förändring avproduktionsmålet kräver ingående överväganden. Naturligtvis är utskottetposifivt inställt till att den svenska exporten av livsmedel kan öka, särskilti vad avser sådana produkter som kan betraktas som svenska specialiteter. Påinitiativ av har en särskild arbetsgrupp bildats föratt diskutera förutsättningarna för svensk export av livsmedelsindustriprodukter.Enligt vad utskottet erfarit torde det också kunnaväntas förslag från gmppen om vissa åtgärder i nu angivet syfte. Medhänvisning till det anförda föreslår utskottet att lämnar motion 471utan vidare åtgärd. I motion 1764 tas upp vissa frågor rörandekonsumentintressets inflytande vid jordbruksprisöverläggningarna, m.m. Bl. a.aktualiserar motionärerna det av revisorer framförda förslaget(förs. 1979/80; 17) om en utredning angående möjligheterna att tillämpa en ökadmålstyrning av jordbruksprisregleringen och bättre möjligheter att stämma avjordbruksöverenskommelsen mot faktiskt utfall. Vidare kräver motionärerna atten utökning sker av representationen för allmänintresset i jordbruksnämndensstyrelse och att en utredning görs om konsumentdelegationens ställning,sammansättning och resurser. Utskottetvill erinra om att dessa frågor tidigare under innevarande prövats avriksdagen i samband med behandlingen av nyssnämnda förslag från riksdagensrevisorer (1980/81; 6). Revisorernasgranskning omfattade i huvudsak jordbruksprisregleringen som medel för attuppnå det inkomstmål som uppställts inom ramen för gällande jordbmkspolitiskariktlinjer. Med stöd av granskningen framförde revisorerna bl.a. önskemål om enutredning angående möjligheterna att tillämpa ökad målstyrning avjordbruksprisregleringen och bättre möjligheter att stämma avjordbruksöverenskommelserna mot faktiskt utfall. Revisorerna framhöll isammanhanget aft avsaknaden av specifika mätt på ekonomisk och social standardför jordbrukare fn. a. ett konkret angivande av målet förjordbrukarnas inkomster och standard. Möjligheterna att öka målstyrningen berorbl. a. på om det visar sig möjligt att få fram användbara mått i nyssnämndaavseende. Revisorerna förutsatte att konsekvenserna av ett införande avpreciserade inkomstmål skulle beaktas vid den av revisorerna föreslagnaundersökningen. Deterinrades i sammanhanget frän utskottets sida om att är 1977, dånuvarande jordbrukspolitiska riktlinjer fastställdes, ansåg att det inte fannsanledning att precisera inkomstmålet genom att ange vilka grupper som bordejämföras och hur jämförelsen borde tillgå. Det framhölls att det gällde att tahänsyn till såväl ekonomisk som social standard, varför det var svårt att göraexakta mätningar. Det underströks vidare att prissättningen för jordbruketsprodukter borde ske med hänsynstagande till alla de faktorer som kunde habetydelse i sammanhanget. JoU 1980/81:36 16 Utskottet fann för sin del inte att tillräckligaskäl förebragts för att frångå jordbrukspolitiska beslut, såvitt avsåginkomstmålets fastställande. Någon närmare precisering än vad som då gjordesfann utskottet således inte motiverad. Däremot ansåg utskottet det givetvisangeläget att det material som läggs till grund för prisöverläggningarna ger såuttömmande och klarläggande uppgifter som möjligt i vad avser lönsamhets- ochinkomstförhållandena m.m. för olika jordbrukargrupper. Avsikten med pågåendeundersökningar inom lantbruksekonomiska samarbetsnämnden och utredningen omkapitalförändringamas inverkan på lantbrukarnas inkomstförhållanden var ocksäatt för framtiden skapa ett bättre underlag i angivna hänseenden. Medhänsyn till det anförda ville utskottet inte påkalla någon riksdagensytteriigare åtgärd med anledning av revisorers förslag. Beträffandeutökningen av jordbruksnämndens styrelse med en representant för allmänintresseterinrade utskottet om att hade haft förevarande fråga uppe tillprövning såväl i anslutning till behandlingen av prop. 1977/78: 19 om nyariktlinjer för jordbrukspolitiken, m. m. som senare (JoU 1977/78:10, 1977/78;13 och 1978/79: 37). fann i nämnda sammanhang motionsyrkandenmotsvarande det då föreliggande inte böra föranleda någon särskild riksdagensåtgärd. Beträffande den närmare motiveringen för beslut hänvisadestill betänkandet JoU 1977/78; 10 i berörda del, vari bl. a. framhållits attjordbruksnämndens styrelse borde ha en allsidig sammansättning. Lika viktigtvar emellertid att balans mellan olika partsintressen förelåg. En utökning avantalet ledamöter med företrädare för allmänintresset skulle rubba den balanssom dittills hade förelegat och dessutom försvåra nämndens praktiskaarbetsmöjligheter. Nägra sådana omständigheter som talade för att riksdagenskulle inta ändrad ståndpunkt i här berörda spörsmål hade enligt utskottetsmening inte förebragts. Närdet gäller kravet pä utredning om konsumentdelegationens ställning,sammansättning och resurser fäste utskottet uppmärksamheten pä att motsvarandeyrkande hade prövats av utan attföranleda någon särskild åtgärd (JoU 1977/ 78:10, 1977/78: 13 och1978/79: 37). De skäl som anförts mot en utvidgning av jordbruksnämndensstyrelse hade ansetts böra analogt gälla framförda förslag om utbyggnad ochförstärkning av den till nämnden knutna konsumentdelegationen. I vad gälldefrågan om förstärkning av konsumentdelegationens utredningsresurser hade bl.a. erinrats om att delegationen hade jordbmksnämndens resurser till sittförfogande för de kompletterande analyser etc, som kan efterfrågas. Det hadeockså påpekats att delegationens egna utredningsresurser under regleringsåret1977/78 erhållit viss förstärkning. Utskottetfann inte anledning för att ändra sitt tidigare ställningstagandetill frågan om utredning av konsumentdelegationens ställning m.m. JoU1980/81:36 17 Utskottet får med hänvisning tillvad nu anförts hemställa att lämnar motion 1764 utan bifall. 1 motion 1372 erinras om att det sedan slutet av1930-talet sker en förädling av sojabönor i vårt land. F. n. finns enligtmotionen tre godkända sorter i den svenska rikssortlistan, som dock odlas imycket begränsad omfattning. Enligt motionärerna vore det önskvärt om vi här ilandet kunde få till stånd en viss fältmässig odling. Det främsta hindret fören automatisk utveckling är emellertid det gap som råder mellanvärldsmarknadspriset på sojabönor och det pris som de svenska odlarna kräverför att fä en intäkt som ligger i nivå med övriga grödor. I motionen yrkas påstöd av statsmedel till en inhemsk odling av sojabönor, som i inledningsskedetlämpligen kunde omfatta 50 ha. Utskottet vill nämna att en kontinuerlig forskning bedrivsi vårt land för att förädla fram lämpliga sojabönsorter. Bidrag till dennaförädlingsverksamhet har tidigare under en följd av är anvisats överstatsbudgeten. har medel till verksamheten anvisats frän dentill lantbruksstyrelsen knutna växtförädlingsnämnden, som för innevarande budgetårhar anslagit . för fortsatt forskning på området. Ytterligare överväganden torde krävas innan man närmarekan bedöma förutsättningarna för en mera fältmässig odling av sojabönor i vårtland. Utskottet finner för sin del inte tillräckliga skäl att nu påkalla någonytterligare åtgärd från sida med anledning av motion 1372. behandlade ett av regeringen framlagtförslag om styrning av slaktsvinsproduktionens uppbyggnad (prop. 1979/80: 162,JoU 1979/80:47 och 49, rskr 1979/80:413). 1 proposition 1979/80: 162 redovisades dels ett inomjordbruksnämnden utarbetat förslag till system för styrning avfläskproduktionen, dels ett inom LRF utarbetat förslag i samma ämne, vilketframlagts av Lantbrukarnas förhandlingsdelegation. Det förra systemet byggdepä differentierade avgifter och det senare på differentierade pristillägg.Enligt propositionen var skillnaden mellan systemen av enbart teknisk natur.Båda systemen kunde därför användas för att uppnå de avsedda syftena. Jordbruksministern ansåg för egen del att ett system meddifferentierade pristillägg var att föredra som medel när det gällde att uppnåde uppsatta målen. De belopp som stod till förfogande för pristillägg pä fläskborde därför fördelas så att de mindre producenterna erhöll ett högrepristillägg än de större producenterna. Det var enligt jordbruksministern angeläget att skillnadenmellan det högsta och det lägsta pristillägget bestämdes så att syftet medriksdagens beslut uppnåddes, som bl. a. var att effektivt begränsa de störreföretagens utbyggnad. Enligt vad uttalat borde differentieringengöras trappstegsformad. Om så bedömdes mera lämpligt borde dock enligt propositioneni ett inledningsskede kunna tillämpas endast en gräns. Gränsen kunde därvidlämpligen sättas vid leverans av 2000 slaktsvin . JoU 1980/81:36 18 Gradenav differentiering och pristilläggsskalan i övrigt borde efter hand bestämmasmed hänsyn till rådande läge. Om tillgängliga pristilläggsmedel inte räckte,borde avgift kunna tas ut. Jordbruksministern framhöll att den möjlighet somsedan länge förelåg att ta ut slaktdjursavgift för att finansiera bl. Jordbruksministernförordade mot bakgrund av bl. a. kostnaderna för export att differentieradepristillägg i fortsättningen tillämpades när pristryckande överskott råder föratt åstadkomma den avsedda styrningen av svinproduktionen. Detborde enligt propositionen ankomma på statens jordbruksnämnd att medutgångspunkt i de förordade riktlinjerna och efter överiäggning med nämndenskonsumentdelegation och Lantbrukarnas förhandlingsdelegation fastställadifferentierade pristillägg och besluta om de regler som skulle gälla härför.Dessa borde tillämpas fr. o. m. . Utskottetfann inte anledning att frångå det i propositionen förordade systemet förstyrning av fläskproduktionen och avstyrkte en i sammanhanget väckt motion,vari yrkats att borde anta det av jordbruksnämnden utarbetadeförslaget till styrning av fläskproduktionen. Motionärerna anhöll vidare attriksdagen slog fast att ett system med differentierade avgifter endast skallfå användas då av nämnden konstaterat pristryckande överskott föreligger.Utskottet erinrade i anslutning härtill om att det i propositionen förordadesystemet med differentierade pristillägg var avsett att tillämpas endast närpristryckande överskott råder. Det förutsattes att jordbmksnämnden efteröverläggningar med nämndens konsumentdelegation och Lantbrukarnas förhandlingsdelegationskulle besluta om de närmare regler som skulle gälla. Regeringen gav i regleringsbrev den 19 juni 1980jordbruksnämnden i uppdrag att, med utgångspunkt i de av beslutaderiktlinjerna för styrning av slaktsvinsproduktionens utbyggnad och efteröverläggningar med nämndens konsumentdelegation och Lantbrukarnasförhandlingsdelegation, fastställa differentierade pristillägg på fläsk ochbesluta om de regler som skulle gälla härför fr. o. m. den . Somanges i proposition 1980/81:190, s. 10, har jordbruksnämnden anmält att den isamförstånd med Lantbrukarnas förhandlingsdelegation och konsumentdelegationenbeslutat införa differentierat pristillägg på fläsk fr.o.m. den 1 januari 1981.Tillägget utgår f.n. med . per levererat slaktsvin vid årsleveranser upptill 2500 slaktsvin. Imotion 1763 hemställs att uttalar sig för att ett av statensjordbruksnämnd konstaterat pristryckande överskott skall föreligga för attdifferentierade pristillägg skall tillämpas. Enligt motionärerna krävs ettförtydligande av förra årets riksdagsbeslut i nu angivet avseende. Utskottetvill med anledning av motionen hänvisa till sitt uttalande i betänkandet 1979/80:47 att systemet med differentierade pristillägg på JoU 1980/81:36 19 fläskär avsett att tillämpas endast när pristryckande överskott föreligger. Somförut nämnts fömtsattes att jordbruksnämnden efter överläggningar medLantbmkarnas förhandlingsdelegation och konsumentdelegationen skulle besluta omde regler som avsågs gälla fr.o.m. , alltså även i fråga omnär pristryckande överskott skulle anses råda. Någon annan tolkning avriksdagens beslut är utskottet inte berett att ställa sig bakom. Utskottetfömtsätter att regeringen och berörda myndigheter och organisafioner beaktarvad här anförts utan något särskilt påpekande från sida. Med detanförda bör motion 1763 kunna anses besvarad. I tre fristående motioner diskuteras olägenheternafrån djurskydds- och konsumentsynpunkt med en högt driven rationalisering inomanimalieproduktionen. Enligtmotion 271 måste ekologiskt tänkande ligga bakom även animalieproduktionen. djurfabrikerna karaktäriseras av att produktionen ryckts ur sitt direktabiologiska sammanhang och blivit ekologifientlig. Genom att okritiskt tillämpaindustriella metoder i en biologisk produktion har man enligt motionärerna nåtten hög produktivitet och därmed en jämförelsevis låg produktionskostnad.Nackdelarna med produktionsformen i djurfabrikerna är dock så stora att deeliminerar fördelarna. Anhopningen av hårt drivna djur och den selektiva avelngör att denna typ av produktion ifrågasätts utifrån rent etisk synpunkt.Regelmässigt given antibiotika i fodret för att öka djurens tillväxt ochförhoppningsvis motverka sjukdomar ifrågasätts i motionen. En annan nackdel ärenligt motionärerna att "djurfabrikema" drar till sig en produktionsom rätteligen borde integreras i det svenska jordbruket. De passar inte hellerin i svensk livsmedelsberedskap om landet blir avspärrat. Enligt motionärernabör nya djurfabriker inte få byggas i . Befintliga djurfabriker bör påsikt avvecklas. Imotion 319 anförs att massmedicineringen av antibiotika i de svenskadjurstallarna utgör en växande risk. Mediciner som är viktiga för människankan göras verkningslösa därför att bakterier blir resistenta mot medicinen.Motionärerna påpekar att flera stickprov tas av slaktdjur för att kontrolleraom de innehåller antibiotika. De ifrågasätter dock värdet av dessa prov dåslaktkropparna hinner passera slakteriet och gå vidare ut i handeln innanresultatet av antibiotikaprovet är färdigt.