bet · G401TU17 · 1980-12-31 00:00:00 — om anslag till Sjöfartm. 1980/81:100) 1.Anslagen till verksamhet. Regeringens förslag i proposition1980/81:100 bilaga 9 () under avsnitt E Sjöfart,punkterna E 1E 5, till medelsanvisning för /82 innebär atttill Farledsverksamhet, exkl. isbrytning anvisas ett förslagsanslag på311995000 kr. (punkt E l,s. atttill Isbrytning anvisas ett förslagsanslag på . (punkt E 2, s.41-42), atttill Fartygsverksamhet anvisas ett förslagsanslag pä . (punkt E 3,s. atttill Sjöfartsmateriel m. m. anvisas ett reservationsanslag pä . (punkt E 4, s. 43-45), atttill Övrig verksamhet anvisas ett förslagsanslag på . (punktE5,s.45-46). Regeringen har vidare (s.43-45) föreslagit attsjöfartsverket lämnas det beställningsbemyndigande gällande leveranser avsjöfartsmateriel som har förordats i propositionen. I motion 1980/81:459 av och (båda c) yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts beträffande bemanningen av Vinga i samband medutbyggnaden av en trafikledningscentral vid Majnabbe i innerhamn. Imotion 1980/81; 982 av m. fl. (vpk) yrkas 1. att hos regeringenhemställer om förslag som innebär att fartyg som för flagg som av ITF listatssom bekvämlighetsflagg ej skall tillåtas anlöpa svensk hamn, såvida intefartyget har slutit avtal med ITF eller av ITF godkänt nationellt förbund och iövrigt uppfyller de krav som ställs på utrustning, bemanning etc. för att fäföra skandinavisk eller annan etablerad flagg, 2. att uttalar attstatliga och kommunala myndigheter och bolag ej bör anlitabekvämlighetsflaggade fartyg för transporter. 1 1980/81. Imotion 1980/81; 996 av m. fl. (s) yrkas 1. attriksdagen hos regeringen anhåller att åtgärder vidtas för att säker ställa dygnet-runt-bemanning vid Kullens fyrplats med statlig myndighet som huvudman, 2. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande riktlinjer för den framtida bemanningen av fyrplatser. I motion 1980/81:998 av m. (vpk) yrkas att hos regeringen hemställer om förslag tillupprustning av sjöfartslederna till Mälarhamnar. I motion 1980/81: 1000 av m.fl. (vpk)yrkas, såvitt nu är ifråga (yrkandena 1 -9 och 11-12), att beslutar 1. attbegära av regeringen att ett sjöfartspolitiskt program utarbetas i enlighet med innehållet i motionen, 2. att hos regeringen begäraförslag till skapande av ett statligt rederi, 3. att hos regeringen begäraförslag till statlig leasingverksamhet i enlighet med vad som anförs imotionen, 4. att uttala att näringenanpassas till UNCTAD-koden 40-40-20, bl.a. genom bilaterala avtal medråvaruproducerande och progressiva , 5. att hos regeringen begäraförslag syftande till att utveckla kust- och inrikessjöfarten med statligrederiverksamhet, 6. att uttala att lagen motutflaggning av fartyg skall bibehållas med den förstärkningen att dispensericke får medges, 7. att uttala attsjöfartsforskningen bör bedrivas i enlighet med vad som anförs i motionen, 8. att hos regeringen begäraförslag om transportstöd innefattande sjötransporter för att stimulerakustsjöfarten, 9. att uttala att bemanningen avisbrytare skall vara civil, 11. att uttala att praktikplatserinte bör subventioneras av staten, 12. att uttala attsubventioneringen av fadedsvaruavgifter m. m. inte bör begränsas tilltransocean linjefart. 1 motion 1980/81; 1350 av m. (s) yrkas att beslutar att som sin mening ge regeringen till kännavad i motionen anförts om indragning av lotsplatser och lotsuppassningsställen. I motion 1980/81: 1486 av (båda vpk) yrkas med hänvisning till vad i motion[1980/81:1485] har anförts 1.att hos regeringen hemställer om en samordnad industriplanering sominnebär att handelsflottan bevaras och utvecklas genom en aktiv statligrederiverksamhet, 2. att hos regeringen hemställer omsamordnad industriplanering som innebär att inrikessjöfarten byggs upp ochutvecklas. I motion 1980/81; 1892 av m.fl. (s)yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 2), och med hänvisning till vad i motion[1980/81: 1890] har anförts att beslutar att hos regeringen begärainitiativ för att förstärka sysselsättningen och näringslivetsutvecklingsmöjligheter i genom att hamn får statsmakternasstöd för att bevara och yttedigare befästa sin roll som centralhamn närdet gäller trafik. verksamhet är uppdelad på treprogram: Farledsverksamhet, Fartygsverksamhet och Övrig verksamhet. Medel tillprogrammet Farledsverksamhel anvisas över två anslag. Farledsverksamhet, exkl.isbrytning resp. Isbrytning. Härigenom ges möjlighet att särredovisa den ickeavgiftsfmansierade isbrytningen i förhällande till de avgiftsfinansie-radeverksamhetsgrenarna inom programmet Farledsverksamhet. De övriga programmenmotsvaras av anslag med samma benämning som programmen. För verketsinvesteringar anvisas medel över anslaget Sjöfartsmateriel m.m. Sjöfartsverkethar i sin anslagsframställning beräknat brutlokostna-dema, exkl. investeringar,till 527,5 milj. kr. för nästa budgetär. Efter avdrag för intäkter och bidragfrån andra huvudtitlar motsvarar det elt anslagsbehov av 502,4 milj. kr. eller78,8 milj, kr. mer än vad som anvisats för innevarande budgetår. Regeringenföreslär att anslagen för nästa budgetår, exkl. investeringar, tas upp medsammanlagt 497,6 milj. kr. Härav avser 312,0 milj. kr. isbrytning, 154,0 milj. kr. Isbrytning, 27,7 milj. kr. Fartygsverksamhetoch 3,9 milj. kr. Efter samråd med chefen förjordbruksdepartementet har bidraget från tionde huvudtiteln beräknats tillsammanlagt 21,0 milj. kr., varav 1,1 milj. kr. för att täcka underskottet iFalsterbokanalen. I bidrag från fjärde huvudtiteln har föredragandedepartementschefen efter samråd med chefen för försvarsdepartementet beräknatett bidrag om 3,2 milj. kr. för den militära sjökartläggningen. Sjöfartsverkethar träffat en principöverenskommelse med hamn som omfattar såvälfrågan om en trafikcentral som lotsningen i . Enligt överenskommelsen,som skall gälla , skall hamnen bekosta uppbyggnaden och driften avcentralen samt anställa erforderlig personal. skall bidra tillinvesteringar med ett engångsbelopp och ärligen bidra till underhålls- ochdriftkostnaderna exkl. kapital- kostnader.Den särskilda hamnlotsningen i övertas av sjöfartsverket.Föredraganden menar att tillkomsten av trafikcentralen får stor betydelse förfarledssäkerheten och framkomligheten i . Av de begärda medlen förFarledsverksamhet har 7,6 milj. kr. beräknats för bidrag till hamnsinvesteringar i trafikcentralen och 2,3 milj. kr. för bidrag till driften av trafikcentralenoch för hamnlotsningen. Utskottetkan för sin del godta såväl regeringens anslagsberäkningar för sjöfartsverketsverksamhet, exkl. investeringar, som den föreslagna inriktningen av dennaverksamhet. Utskottet som redan tidigare ställt sig bakom inrättandet av entrafikcentral i har inget att invända mot den principöverenskommelsesom har träffat med hamn. 1 likhet med föredragandenanser utskottet att trafikcentralen kommer att fä stor betydelse försjösäkerheten. räknar i sin anslagsframställningmed en medelsförbrukning för investeringar om 190,2 milj. kr. Enligt föredraganden kan investeringsramen begränsas till 51,4 milj.kr., varav 41 milj. kr. Belastningen på anslagetberäknas till 34 milj. kr. Beträffande isbrytarflottan framhålls atttillräckligt undedag saknas för att kunna ta ställning till en modernisering.Föredraganden kan inte heller mot bakgrund av det statsfinansiella lägettillstyrka verkets förslag att nyanskaffa ett fartyg som ersättare fördistriktsfartygen och . Vidare föreslås all verket på samma sättsom ges ett beställningsbemyndigande pä högst 5 milj. kr. förleveranser av sjöfartsmateriel under /84. Utskottettillstyrker den föreslagna investeringsramen liksom anslagsberäkningen.Utskottet godtar vidare att lämnas det av föredraganden begärdabeställningsbemyndigandet. 1 motion 1980/81:459 (c) framhålls att det ärangeläget att redan nu klart hävdar att en avbemanning av Vingalotsplats är oacceptabel från såväl sjösäkerhets- som miljösynpunkt. 1motion 1980/81:996 (s) yrkas att åtgärder vidtas för att säkerställadygnet-runt-bemanning vid Kullens fyrplats med statlig myndighet som huvudmansamt att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts imotionen beträffande riktlinjer för den framtida bemanningen av fyrplatser. Imotion 1980/81: 1350 (s) begärs att skall vidhålla sitt tidigareställningstagande att någon indragning av lotsplatser eller lotsuppassningsställeninte bör ske utan att beretts tillfälle att ta ställning härtill. Utskottethar uttalat sig om bemanningen av lots- och fyrplatser.Redan i samband med att riksdag behandlade frågan om nya riktlinjerför lots- och fyrväsendets organisation (prop. 1970:119, SU 1970:143, rskr1970:347) framhöll dåvarande statsutskottet aU de organisationsfrågorsom uppkom inte enbart fick bedömas från företagsekonomiska synpunkter.Sålunda borde även beaktas allmänt samhällsekonomiska ochlokaliseringspolitiska grunder, varvid hänsyn tas till övrig verksamhetavseende kust- och havsövervakningen. Ibetänkandet /79:18 underströk utskottet att någon indragning avlotsplatser eller lotsuppassningsställen inte bör ske utan att riksdagenberetts tillfälle att ta ställning till frågan om organisation.I samma betänkande framhålls att det rimligen måste ligga inom sjöfartsverketsbefogenhet att anpassa bemanningen vid lotsplatserna till behovet. Ibetänkandet /79; 11 underströk utskottet att vid behandlingen av frågorom avbemanning av fyrplatser särskild hänsyn borde tas till sysselsättnings-och regionalpolitiska aspekter. Vidare utgör havsövervakningen i vad gällerfiskezoner och säkerheten ur försvarssynpunkt sådana faktorer som borde vägasin. Hänsyn borde också tas till den positiva effekt för sjöräddningsväsendetsom bemanningen av fyrar utgör. Även frågor som rör anställningsförhållandenför den personal som är anställd vid fyrplatser borde få en frånpersonalsynpunkt acceptabel lösning. Ibetänkandet /80:11 framhöll utskottet att behov alltjämt kvarstår avatt skapa fastare former för den fortsatta handläggningen av frågor omavbemanning av fyrplatser. Utskottet hänvisade till det förslag som utredningen(Kn 1979; 05) om tillsyn av kusterna lagt fram (TAK). I utredningen lämnasförslag till ett system för handläggning och beslut i bemanningsfrågor. Någonytterligare avbemanning borde enligt utskottet inte ske förrän regeringensförslag i anledning av TAK;s betänkande förelagts . Det förutsatteslikaledes att regeringen i sammanhanget uppmärksammar frågan omhuvudmannaskapet för de fyrplatser som framgent skall vara bemannade. tidigare anfört om indragning av lotsplatser och lotsuppassningsställengäller alltjämt. Utskottet har dessutom vid en rad tillfällen gjort uttalandensom enligt utskottets mening för att beslut om bemanningen på fyrplatsergrundas på ingående samhällsekonomiska bedömningar och föregås av ettomfattande samrådsförfarande med berörda myndigheter. Utskottet vill i dettasammanhang understryka betydelsen av att huvudmannaskap och kostnadsansvarklart läggs fast för de fyrplatser som skall hållas bemannade. Medhänvisning till vad som anförts anser utskottet att motionerna inte börföranleda någon åtgärd. Beträffandede sista fyrarna i automatiseringsprogrammet, Sydostbrotten, ochHolmögadd har ett samrådsförfarande i enlighet med TAK;s förslag genomförts.Sjöfartsverket har i en skrivelse till regeringen redovisat att något intresseinte finns för en fortsatt bemanning vid Sydostbrotten. Fyren har därföravbemannats fr.o.m. årsskiftet 1980-1981. Beträffande fyrarna Holmögadd ochÖrskär har dock enligt vad som redovisas i budgetpropositionen fleramyndigheter uttalat ett intresse för fortsatt bemanning,och några har även förklarat sig beredda att bidra ekonomiskt. Utskottet utgårfrån att en fortsatt bemanning av Holmögadd och kan möjliggöras. I motion 1980/81:1000 (partimotion, vpk) yrkas attregeringen skall utarbeta ett långsiktigt sjöfartspolitiskt program medsamhällsekonomiska, sysselsättningspolitiska och försörjningsberedskapsmässigamålsättningar som grund. Riksdagenbeslutade om nya riktlinjer för sjöfartspolitiken (prop.1979/80; 166, /80:30, rskr 1979/80:412). Därvid antogs bl. a. ettlångsiktigt sjöfartspolitiskt program. Målet för den statliga sjöfartspolitikenangavs vara att skapa förutsättningar för att landets utrikeshandel kanutföras på ett effektivt sätt till lägsta samhällsekonomiska kostnader.Förutsättningar borde skapas för att trygga landets transport-försörjning ipolitiska och ekonomiska krissituationer, och sjöfartens möjligheter att som konkurrenskraftigexportnäring stärka betalningsbalans borde tas till vara. Utskottetsom alltjämt anser att det sjöfartspolitiska program som antogs avriksdagen utgör en god grund för samhällets strävan att åstadkomma enkonkurrenskraftig svensk sjöfartsnäring avstyrker motionen i denna del. I motion 1980/81:1000 (partimotion, vpk) framhållsvidare att etl statligt rederi bör skapas och att skäl talar för att ett sådantrederi skall kunna bedriva leasingverksamhet med svenskregistrerade fartyg. Imotion 1980/81: 1486 (vpk) yrkas att handelsflottan bevaras och utvecklasgenom en aktiv statlig rederiverksamhet. Vidsin behandling av den sjöfartspolitiska propositionen anförde utskottet attdet är av stor betydelse för all den svenska sjöfartsnäringen skall kunnautvecklas i sunda former att konkurrensen inie snedvrids genom att statenengagerar sig som rederiägare. Utskottet delade vidare kommunikationsministernsbedömning att den sjöfartspolitiska utredningens förslag om ett statligt leasingföretagkunde medföra att de marknadsmässiga, kommersiella och tekniska bedömningarsom bör göras i samband med investeringar i fartyg kunde förlora i vikt vid deenskilda rederierna, som staten tvingades göra de nödvändigabedömningarna. Förslaget om att inrätta ett statligt leasingföretag avvisades. Utskottetsom vidhåller sin tidigare uppfattning avstyrker således motionerna i dessadelar. I motion 1980/81; 1000 (partimotion, vpk) yrkas attregeringen utarbetar förslag som syftar till att utveckla kust- ochinrikessjöfarten med statlig rederiverksamhet och all regeringen utarbetarförslag om transportstöd innefattande sjötransporter för att stimulerakustsjöfarten. I motion 1980/81:998 (vpk) framhålls att efterupprustningen av Mälarie-den från och in till Västerås-Köpingtrafiken på har ökat betydligt. har dock kommit vid sidan avdenna utveckling. Hamnarna i , och har enligt motionärernafått förfalla. De kräver därför att hos regeringen hemställer omförslag till upprustning av sjöfartslederna till Mälarhamnar. Imotion 1980/81; 1486 (vpk) yrkas aU inrikessjöfarten byggs upp och utvecklas.Enligt motionärerna finns det en rad starka skäl som talar för en sådansatsning. Energi kan sparas, miljön kan förbättras, fraktkostnaderna kanminskas, näringslivet skulle stimuleras och nya jobb skulle skapas åt såvälsjöfolk som landanställda. Ibetänkandet /80; 26 framhöll utskottet att en större del än f n. av detsamlade transportarbetet lämpligen kunde ske till sjöss. Den länga kusten medkanalförbindelser till insjöhamnar och det väl utbyggda hamnsystemet borde iförening med en effektiv kustsjöfartsnäring kunna utnyttjas bättre. Olikasamverkansformer mellan kustsjöfart och landtransportmedel borde också gä attutveckla. De fördelar som sjöfarten har från energisynpunkt och när det gällermiljö- och olycksaspekter talade också enligt utskottet för att kustsjöfarten iframtiden borde kunna utföra en störte transportuppgift än f n. I sammanhangetnoterade utskottet med tillfredsställelse att en särskild utredare skulletillkallas för att kladägga sjöfartens roll i trafikpolitiken. Sähar numera också skett. Utredaren (1980:03) skall i första hand inrikta sinaundersökningar mot den del av sjöfartsnäringen som i trafik längs våra kusteroch inre vattenleder helt eller delvis arbetar i konkurrens med de inhemskalandtransportmedlen. Utredaren skall vidare samråda med transportrådet som fåtti uppdrag att undersöka transportstödets effektivitet samt vilken inverkandetta stöd har på konkurrensförhållandet mellan olika transportmedel. Med dettasom utgångspunkt skall transportrådet utreda behov och förutsättningar förinförandet av ett särskilt transportstöd angående sjölransporteral gods. Medhänvisning till direktivens innehåll bör kunna förväntas att utredningenkommer att leda fram till förslag som kan bidra till att öka kustsjöfartensbetydelse. I avvaktan på utredningens resultat och den fortsalla beredningen avdessa avstyrker utskottet motionerna såvitt nu är i fråga. I motion 1980/81: 1000 (partimotion, vpk) yrkas attsjöfartsnäringen anpassas till UNCTA -koden 40-40-20, bl.a. genom bilateralaavtal med råvaruproducerande och progressiva samt att lagen motutflaggning av fartyg skall bibehållas med den förstärkningen att dispenserinte får medges. Utskottettog ställning till de frågor som aktualiserats i motionen i samband medberedningen av den sjöfartspolitiska propositionen. Beträffande UNCTAD-kodenansåg utskottet i likhet med kommunikationsmi- TU1980/81:17 8 nistern att borde ansluta sig på samma villkor somEG-länderna. Genom en sådan anslutning godtas frän svensk sida attu-landsrederier inom linjekonferenser får sig tillförsäkrat en viss andel avkonferenslasterna. Det underströks att detta inte får tolkas som ett allmäntgodtagande av lastuppdelningsprincipen. borde fortfarande verka för attlastuppdelningen begränsas så att cross-trade-intressena inte ytterligareskadas. Framför allt måste alla försök alt införa lastuppdelning i tank- ochbulkfarten med kraft avvisas, framhöll utskottet. Lagen om tillstånd till överlåtelse av fartyg (1977:494)föreskriver att svenskt registreringspliktigl skepp eller andel däri inte fåröverlåtas utan tillstånd av regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer, om skeppet genom övedåtelse upphör att vara svenskt. Fråga omtillstånd till överlåtelse av fartyg prövas av kommerskollegium i samråd medriksbanken. Det sjöfartspolitiska beslutet innebar bl. a. att riksdagenbeslutade att lagen skulle förlängas alt gälla t.o.m. utgången av år 1983.Utskottet konstaterade därvid att lagen och den samrädsordning som gäller vidtillämpningen fungerat tillfredsställande och att en förlängning av giltighetstidenför lagen skulle medföra att de stödåtgärder som aktualiserades kundeutvärderas innan en eventuell ny lag utformades. Utskottet som inte funnit anledning att ändra uppfattningi de berörda frågorna avstyrker således motionen i dessa delar. I motion 1980/81:982 (vpk)framhålls aU det svåraste problemet som drabbat sjöfarten ärutfiaggningsproblernatiken. Det föreslås därför att regeringen skall utarbetaförslag som innebär att fartyg som för flagg som av () listals som bekvämlighetsflagg ej skall tillåtasanlöpa svensk hamn såvida inte fartyget har slutit avtal med ITF eller av ITFgodkänt nationellt förbund och i övrigt uppfyller de krav som ställs påutrustning, bemanning etc. för att få föra skandinavisk eller annan etableradflagg. Det yrkas vidare i motionen att uttalar att statliga och kommunalamyndigheter och bolag ej bör anlita bekvämlighetsfiaggade fartyg förtransporter. I betänkandet /80:26 konstaterade utskottet attbekvämlighetsflaggen utgör ett ovälkommet inslag i världssjöfarten, i frågasåväl om sjösäkerhet och sociala förhållanden som från konkurrenssynpunkt.Sverige borde därför fortsätta att verka för en internationell enighet om attundanröja skadeverkningarna av bekvämlighetsflotlornas verksamhet och, om dettavisar sig vara den enda möjligheten, pä sikt avveckla bekvämlighetsregistren. internationella åtaganden gör det i principomöjligt, såsom krävs i motionen, alt hindra etl fartyg frän att anlita svenskhamn bara med hänvisning till att fartyget för en viss flagg. Det är dockangeläget att noga övervaka aft fartygen uppfyller överenskomna normer tillskydd för sjösäkerhet, de ombordanställda och havsmiljö. därförsjöfartsverket prioritera inspektioner av fartyg som kan bedömas ha bristfälligstandard. Beträffandeyrkandet i motionen att statliga och kommunala myndigheter ej bör anlitabekvämlighetsflaggade fartyg för transporter uttalade utskottet i betänkandetTU 1979/80; 26 att ett totalförbud skulle strida mot internationellaåtaganden och dessutom kunde fördyra och i ett krisläge försvära för landetsenergiförsörjning nödvändig tillförsel av oljeprodukter. Utskottet framhöllockså att kravet i upphandlingskungörelsen (1973:600) att affärsmässighet skalliakttas vid upphandling innebär att hänsyn också måste tas till transportenskvalitet. Det måste därför kunna förutsättas att statlig myndighet förvissarsig om att fartyg som man avser att befrakta inte brister i säkerhet ellerstandard och att inte rederier anlitas som undandrar sig sitt socialaarbetsgivaransvar. Utskottetvidhåller sina tidigare ställningstaganden i dessa frågor. Med hänvisninghärtill och till vad som i övrigt anförts avstyrks motionen. I motion 180/81; 1000 (partimotion, vpk) framhållsvidare att forskningen inte enbart bör inriktas på sjöfartsteknikensutveckling, att bemanningen av isbrytare skall vara civil, att praktikplatserinte bör subventioneras av staten och att subventionering avfarledsvaruavgifter m.m. inte bör begränsas till linjefart. mening spelar forskningen en betydelsefull roll när det gällermöjligheterna att utveckla den svenska handelsflottan och stärka dessinternationella konkurrenskraft. Det sjöfartspolitiska beslutet innebar att densamlade sjöfartsforskningen tillfördes 3,5 milj. kr., varav 3 milj. kr. avsågteknisk forskning och 0,5 milj. kr. Utskottet,som fortfarande anser att de förstärkta forskningsinsatserna, som sålunda inteenbart avser teknisk forskning, är väl ägnade att främja näringens utvecklingoch förnyelse, avstyrker motionen i denna del. sjöfartspolitiska propositionen redovisades en rad skäl till varförbemanningen på isbrytare inte borde vara civil. Den avgörande faktorn enligtpropositionen var det statsfmansiella läget. Den samlade merkostnaden för enövergång till civil bemanning av isbrytare och sjömätningsfartyg skulle årligenuppgå till minst 50 milj. kr. Utskottet som delade föredragandens uppfattninganser att skälen alltjämt äger sin giltighet och avstyrker därför motionen idenna del. Ibetänkandet /80; 26 konstaterade utskottet att nyrekryteringen tillsjömansyrket måste underlättas för att bemanningsbehoven ombord på svenskafartyg långsiktigt skall kunna tillgodoses. Utskottet ställde sig därför bakomförslaget i den sjöfartspolitiska propositionen om ett ekonomiskt bidrag påsammanlagt 20 milj. kr. till rederierna för praktik som äger rum under tidenden 1 juH 1980-30 september 1982. Utskottet som inte funnit anledning attfrångå sin uppfattning i frågan avstyrker motionen i denna del. I den sjöfartspolitiska propositionen betonadesbetydelsen för svenskt näringsliv av direkttrafik över svenskahamnar. Det föreslogs därför att direktgående Hnjetrafik översvenska hamnar skulle befrias frän fyr- och fadedsvaruavgifter. Förslagetsyftade till att i fråga om direkttrafik ge svenska hamnar möjlighet attkonkurrera på lika villkor med kontinenthamnarna. Utskottet som vidbehandlingen av propositionen ställde sig bakom förslaget har inte ändratuppfattning i frågan och avstyrker därför motionen i denna del. I motion 1980/81:1892 (s) yrkas att hamnfår statsmakternas stöd för att bevara och yttedigare befästa sin roll somNordens centralhamn när det gäller trafik. Föredragandenuttalade i den sjöfartspolitiska propositionen, med instämmande frånutskottet, att hamn traditionellt har varit en viktig förbindelselänki det svenska varuutbytet och att det är samhällsekonomiskt mycketfördelaktigt om de transoceana direktanlöpen i kan behållas. Förslagetfrän den sjöfartspolitiska utredningen om statiigt delägarskap i hamnoch stuveri avvisades dock med hänvisning till att konkurrensneutralitetenmellan hamnarna skulle sättas ur spel. Som utskottet redan nämnt har emellertidåtgärder vidtagits som är ägnade att stärka hamns ställning. Direktgåendetransocean linjetrafik över svensk hamn har befriats från fyr- ochfadedsvaruavgifter. Detta är en åtgärd som främst kommer hamn tillgodo.