bet · G401KU25 · 1980-12-31 00:00:00 — Stöd dll bokutgivning utgår i form av arkersättning,särskilt stödbelopp, projektstöd, produkdonsstöd och lagerstöd samt tillutgivning av litteratur på invandrar- och minoritetsspråk i form av projektbidragoch särskilt produkdonsstöd. 3 § Fråga om stöd till bokutgivning prövas av statenskulturråd. Fråga om kreditgaranti för förlagsverksamhet prövas avstatens industriverk, om inte annat är särskilt föreskrivet. 23 § Kreditgaranti kan lämnas för .att stödjamindre förlag och för att göra det möjHgt att etablera nya förlag. Garand får inte beviljas, om sökanden kan erbjuda sådansäkerhet att lån bör kunna ges av enskild kreditinrättning enligt vedertagnabankmässiga grunder. 24 § Kreditgaranti får beviljas endast för lån somgenom regelbundna avbetalningar skall betalas åter inom viss dd, högst do år från första lyftningsdagen. Garantin får endast avse lån i bankaktiebolag, sparbank eller annan kreditinrättning som statens industriverk godkänner som långivare. Garantilånet får avse högst av lånebehovet. Omsynnerliga skäl föreHgger, får garantilånet efter beslut av regeringen avsehela lånebehovet. Regeringen beslutar i fråga om garantiåtagande som medföratt staten för en och samma låntagare ikläder sig ansvar för belopp . 25 § Staten ansvarar för utestående garandlånendast om långivaren kan visa att han har gjort vad som skäligen bör ankomma på honom för att driva in sin fordran. KU 1980/81:25 440 26 § Vid beviljandet av kreditgaranti skall beaktas dels behovet av attfrämja tillkomsten av ohka förlagstyper och etablering av regionala förlag,dels behovet av att underlätta bokutgivning på eget förlag dllsjälvkostnadspris och att förbättra de språkliga minoriteternas villkor iförlagshänseende. 27 § I ärende om kreditgaranti skall statens industriverk samråda medstatens kulturråd. Isamband med beslut om kreditgaranti föreskrivs de särskilda villkor som medhänsyn till ändamålet med garantin och i övrigt behövs. 28 § I fråga om kreditgaranti enligt denna förordning skall i övrigtbestämmelserna om lånegaranti i 10 och 15 §§, 19 § första och andra styckena,20 och 21 §§ samt 22 § första och andra styckena kungörelsen (1960:372) omstatligt kreditstöd till hemslöjd, hantverk och småindustri tillämpas. Vad därsägs om företagareförening gäller därvid i stället statens industriverk. 29 § Under garantilåns löpdd får statens industriverk biträda sådanändring av villkor för lånet som saknar väsentlig betydelse för statensbetalningsans- 30 § Mot beslut av i ärende om stöd till bokutgivningoch mot beslut av statens industriverk i ärende om kreditgaranti får talan inteföras. 31 § Stöd enligt denna förordning utgår inte för bokdtel som har erhållitstathgt stöd i annan ordning. får dockmedge undantag från denna bestämmelse. 32 §Närmare föreskrifter för verkställigheten av denna förordning medde las av . I fråga om kreditgaranti meddelas föreskrifterna dock av statens industriverk. KU1980/81:25 441 PM angående regeringens handläggning av ärenden rörandevapenexport till Enligt kungörelsen (1949:614)angående förbud mot utförsel från riket av krigsmateriel (Omtryckt 1972:202,ändrad 1974:127 och 1978:626) får krigsmateriel inte utan tillstånd utförastill utrikes ort. Utförseltillstånd kan i särskilda fall meddelas av chefen förhandelsdepartementet. Om ärendet gäller utförsel i större omfattning ellereljest är av större vikt skal! frågan underställas regeringen. Vad som är attbetrakta som krigsmateriel anges i bilaga till kungörelsen. De nu gällande riktlinjerna för svensk vapenexport antogsav 1971 (prop. 1971:146, FöU 1971:21). Rikthnjerna dllåter inteexport dll stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, stat som ärinvecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikteller stat som har inre väpnade oroligheter. Vid tillämpningen av dessa regler bör man - likaså enligtrikdinjerna -skilja mellan materiel av utpräglat defensiv karaktär ochkrigsmateriel i övrigt. Som exempel på defensiva vapen anger riktlinjernakustartilleri- och luftvärnsmateriel. Till stat som befinner sig i väpnadkonflikt får inget slags krigsmateriel exporteras. I övriga fall kan exporttillåtas av sådant materiel som inte kan utnyttjas för att påverka denföreliggande krissituationen. Enligt uppgifter, lämnade av dendåvarande handelsministern vid en frågedebatt i den 18december 1978 (riksdagsprot. 1978/79:57), exporterade under åren1959-1962 luftvärnsartilleri till . 1968 gav dåvarandehandelsministern tillstånd till leverans av reservdelar tillluftvärnsartilleriet. Vidare beviljade regeringen exportlicensför reservdelar till luftvärnsartilleri. beviljade regeringenytterligare en licens avseende export av luftvärnsmateriel. Även harviss export av krigsmateriel till ägt rum. rutiner m. m. vid handläggning avärenden om vapenexporttillstånd Som ett led i granskningen harutskottet hört expeditionsrättschefen i . Avdennes uppgifter har framgått bl. a. följande: Ärenden omutförseltillstånd för krigsmateriel bereds av krigsmaterielin- KU 1980/81:25 442 Antalet utförselårenden var ca 1 500varav 100 var regeringsärenden. De sistnämnda representerade avexportens totala värde. I regeringsärenden inhämtas regelmässigt yttrande frånutrikesdepartementet, ibland också från industri- eller försvarsdepartementet.Det förekommer också att utrikesnämnden hörs i vapenexportärenden. När det ärfråga om export till andra än de nordiska länderna eller neutrala europeiskastater tar exportföretaget som regel underhandskontakt med krigsmaterielinspektören.Efter det att i de flesta fall yttrande inhämtats från ,föredras ärendet för handelsministern, som i mera svårbedömda ärenden tar uppfrågan under hand i regeringen. För det fall att underhandskontakten leder tillett positivt svar klargörs för exportören att ställningstagandet gällerdagsläget. Detta kan ha betydelse eftersom det ofta förflyter mellanunderhandsförfrågningen och tidpunkten för exporten. De bedömningar som görsinom eller av regeringen grundar sig alltid på deriktlinjer som antog . I dessa ges t. ex. luftvärnskanoner somexempel på defensiv materiel, dock beroende på i vilket sammanhang de skallanvändas. baserar vid beredningen sitt politiskaställningstagande på den utrikespolitiska bedömning som görs inomutrikesdepartementet. Med hänsyn fill att företagen i stor utsträckninganvänder sig av systemet med underhandsförfrågningar är det mycket ovanligtmed avslagsbeslut i vapenexportärenden. Beträffande Östra Timor-frågansläge 1978 anförde dåvarande handelsministern vid den i det föregående omnämndafrågedebatten följande: Som medlem av togSverige ställning mot den väpnade aktion varmed Indonesiensökte annektera den fidigare portugisiska kolonin . harsedan dessa stött de FN-resolutioner som hävdat rätt tillsjälvbestämmande och krävt tillbakadragande av styrkor frånområdet. Såsom anges i utrikesutskottets betänkande 1978/79:13 har utvecklingenmot ett allt fastare inlemmande av i emellertid intestått att hejda. Stödet i FN för resolutionerna om har efter handminskat. Vid årets generalförsamling röstade endast en dryg tredjedel avmedlemmarna, varibland , för resolutionen. , ochASEAN-länderna har uttryckligen erkänt den indonesiska överhögheten över ÖstraTimor. Motstridiga uppgifter föreligger om den faktiskasituafionen på . Motståndsrörelsen Fretilin, som leds frånMogambique, hävdar att rörelsen har en betydande kontroll över territoriet.Andra uppgifter tyder på att Östra Timors befolkningscentra helt behärskas avindonesierna som också skulle ha den administrativa kontrollen över landet isina händer. Varken den svenska eller någon annan regering erkänner ÖstraTimor som en stat. Situationen kan därför inte karakteriseras som en väpnadkonflikt mellan stater. Den nuvarandeinställning till angavs i en svensk röstförklaring i anslutningtill FN:s resolution om . Röstförklaringen äråtergiven på följande sätt i s. k. avseende bl.a. generalförsamlings trettiofemte ordinarie möte den 16september 1980-16 januari 1981: I en svensk röstförklaring i utskottetframhöll förste ambassadsekreterare att , som alltidvärnat om principen om självbestämmanderätten, höll fast vid sin uppfattningatt genom sin invasion av och sin vägran attgenomföra FN:s resolutioner hade brufit mot denna princip. Emellertid hadesvenska regeringen gjort bedömningen, att det förelåg en defactosituation på , till vilket det inte fanns något realisdsktalternadv, och att humanitära överväganden borde komma i första hand. Densenare utvecklingen bekräftade denna slutsats. Den hade vidupprepade dllfällen betonat att det var av yttersta vikt att humanitärt biståndomgående nådde Östra Timors nödlidande folk. Den stödde de fortsatta internationellahjälpansträngningarna på ön, vilkas genomförande förutsatte samarbete med demyndigheter som fakdskt kontrollerade området. Den hadebidragit till och skulle fortsätta bidra dll ansträngningarna att bistå ÖstraTimors befolkning. Den förväntade sig att alla berörda parter skulle samarbetafullt ut vid genomförandet och utvidgningen av de pågående biståndsoperadonernatill förmån för Östra Timors folk, som var ett oskyldigt offer för politiskrivalitet och en förvanskad avkolonialiserings-process. Befolkningens välfärdinnefattade såväl säkerställandet av dess kulturarv som en lösning avflykdngproblemet, innebärande att befolkningen garanterades fri in- och utresatill ön liksom rätten dll familjeåterförening. Mot bakgrund av den ovan givnabedömningen av den situation som rådde på ön hade den svenskadelegationen avstått vid omröstningen på den föreliggande resolutionen om ÖstraTimor. dllkallade regeringenUllsten en utredning med uppgift att företa en översyn av riktlinjerna försvensk krigsmaterielexport (Dir. 1979:93). Utredningen, som arbetar under förreutrikesministern ordförandeskap, tillkom efter en framställningfrån (UU 1978/79:25, rskr 226). Kommidéns närmare uppgifter framgårav bifogade utdrag av direktiven (bil. Kommittén beräknas slutföra sittarbete . KU 1980/81:25 444 Frågan om svensk vapenexport till bl. a. Indonesienhar diskuterats i , t. ex. ,prot. 1978/79:57 s. 18, , prot. 1978/79:57 s. 18 den 3november 1980, prot. 1980/81:15 s. 19 samt , prot. 1980/81:91 s.24. Östra Timor-frågan diskuterades i (prot. 1980/81:61 s. 5). 445 KU 1980/81:25 Utdrag ur krigsmaterielexportutredningens direktiv(1979:93) Kommittén bör kartlägga ochöverväga de frågor som utrikesutskottet riktar uppmärksamheten på i sittbetänkande. Sålunda bör kommittén inledningsvis systematiskt gå igenom deerfarenheter som har vunnits vid tillämpningen av riktlinjer ochkartlägga förekommande problem. På grundval härav bör kommittén föreslå deförbättringar och preciseringar av riktlinjerna som kan vara möjliga. Bland de problem som skall tas upp är de som hänför sigtill uppkomsten av oroligheter och förtryck i köparländer, till definitioner avbegrepp som "inre väpnade oroligheter" och "defensiv"materiel och till gränsdragningen mellan civil och militär materiel. Den modernisering och precisering av riktlinjerna förtillståndsprövning som gjordes motiverades bl. a. av internationellapolitiska förändringar som tillkomsten av nya stater och av utvecklingen moten delvis ny typ av konflikter. En ytterligare motivering var att merpreciserade rikdinjer var angelägna för att underlätta för dekrigsmaterielexporterande företagen att planera och bedöma om exporttillstånd idet enskilda fallet kan påräknas. Sedan dessa riktlinjer tillkom har denpolitiska frigörelseprocess som ledde till uppkomsten av nya stater fortsatt,ofta under väpnade konflikter. Även i länder som på ett tidigare stadiumfrigjort sig från kolonialt beroende har inre spänningar lett till stora ochinte sällan mycket snabba polifiska förändringar. Bedömningar av den aktuellasituationen och av utvecklingstendenserna i ett land till vilketkrigsmaterielexport aktualiseras är i många fall mycket svåra att göra trotsansträngningar att öka informationsunderlaget. Situationer relaterade tillbegreppet "inre väpnade oroligheter" fillhör de svårarebedömningsfallen. Den vapentekniska utvecklingen har lett till attgränsdragningen mellan civil och militär materiel blivit alltmer komplicerad.Också frågan om vad som är att anse som defensiv materiel vållar svårighetertrots den restriktivitet som indikeras i riktlinjernas formulering"materiel av utpräglat defensiv karaktär" och den efterföljandeexemplifieringen "kustartilleri och luftvärnsmateriel". Ibedömningsfrågor av detta slag måste ofta också andra kriterier än materielensblotta beskaffenhet vägas in. Det blir i hög grad en fråga om prövning frånfall till fall och där också den miljö i vilken materielen skall användas måstebedömas. Frågan om gränsdragningen mellan civil och militärmateriel vill jag beröra något närmare. Vad som skall anses vara krigsmaterielfastställs av regeringen och anges som nämnts i särskild bilaga tillkungörelsen 1949:614. En sådan förteckning över krigsmateriel kan aldrig görashelt fullständig och entydig. Den tekniska utvecklingen har också lett till attavgränsningen blivit alltmer komplicerad. Problemen hänför sig särskilt tillelektronisk materiel. Vare sig denna är militär eller civil består den numeratill stor del av samma grundenheter. Det är användningsområdet och i vissa fallprogrammeringen som får bestämma om materielen skall anses som krigsmaterieleller inte. Vid tolkningen av förteckningen uppstår åtskilligatveksamma fall. I sådana fall brukar krigsmaterielinspektören lämna besked omen vara skall anses som krigsmateriel eller inte. En huvudregel vid sådanaavgöranden har varit att en materielsort som är av sådan karaktär ellerkonstruktion att den i huvudsak har civil användning inte skall hänföras tillkrigsmateriel. KU 1980/81:25 446 exempel på sådan materiel som inte bedöms vara krigsmateriel kan nämnas: - radarmateriel för övervakning av luft- ochvattenområden (sådan materiel har civil användning bl. a. i flygledningssystem) - radioutrustning för kommunikation, så länge deninte är integrerad i ett stridslednings- eller eldledningssystem - terränggående fordon så länge de inte försetts mednågon installation för vapen. Kommittén bör närmare belysa de här berördagränsdragningsfrågorna. I detta sammanhang bör också diskuteras i vad mån detär befogat att betrakta övnings- och utbildningsanordningar som krigsmateriel. Enytterligare fråga som kommittén bör överväga gäller licenstillverkning avsvensk materiel i andra länder. Den frågan behandlades, som utrikesutskottetpåpekar, av krigsmaterielutredning, som inte fann anledning till någonskärpning av lagsdftningen. Kommittén bör emellertid på nytt granska de regleroch rutiner som gäller beträffande denna licenstillverkning och pröva i vad månförsäljningen av tillverkningsrättigheter kan och bör underställas kontroll avsamma slag som krigsmaterielexporten. Detbör vara kommittén obetaget att utöver vad jag här har anfört behandla frågorsom i sammanhanget kan vara av betydelse för analyser och slutsatser. I likhetmed utrikesutskottet anser jag dock att frågan om ett särskilt parlamentarisktorgan för vapenexporten inte skall behandlas av kommittén. KU1980/81:25 447 Granskningsarbetets omfattning och inriktning ............... ..... 1 Översiktligredovisning av regeringsprotokollens innehåll m.m 3 Parlamentarismenoch regeringens beslutsformer ..... 4 Remisser tilllagrådet ............................................... ..... 6 a) propositionsavlämnandet............................................. ..... 7 b) regeringens tillämpning av 3 kap. 2§ tredje stycket RO .... 8 Utgivningen avSvensk författningssamling ............. ..... 9 Regeringensutövning av normgivningsmakten ....... ... 13 Möjlighetentill resning m. m. i ärende som avgjorts av regeringen 15 Interpellationeroch frågor ....................................... ... 19 Arbetsmarknadskonflikten1980 - några frågor ........ 23 Regeringensbehandling av skrivelser ... 26 Regeringenshandläggning av vissa planfrågor ....... 28 Ändrade reglerför basbeloppet ................................ 52 Handläggningenav stödet till (Ncb) 54 Dispens enligtden s. k. Sydafrikalagen .................... 60 Regeringenshandläggning av vissa varvsfrågor ........ 63 Internationellastudentfonden i .................. 66 a) Vissa frågor rörande energipolitiken - ang. avtal mellan och 68 b) Regeringens handläggning med stödav den s. k. terroristlagstiftningen 70 c) Regeringenshandläggning av ansökan om statlig kreditgaranti till BoCavefors Klassiker och ........................... .. 71 d) Regeringens handläggningav ärenden rörande vapenexport till .................................................................. 71 KU1980/81:25 448 Regeringsärenden1979 och 1980 ............................ .. 94 PM ang.remisser till lagrådet...................................... .. 96 PM ang.propositionsavlämnandet till ........ 106 Regeringenstillämpning av 3 kap. 2 § tredje stycket RO 114 Förteckningöver författningar i SFS som utkommit från trycket senare ån två veckorföre ikraftträdandet 118 PM betr.regeringens utövning av normgivningsmakten 120 regeringsbeslut m.m........ 136 PM ang.interpellationer och frågor .......................... 146 PM ang.regeringens behandling av skrivelser 177 PM ang.regeringens hänsynstagande till den fysiska riksplaneringen vid beslut ombyggnadsplaner för fritidsbebyggelse ...................................................... 179 PM ang.regeringens beslut i fråga om fastställelse av förslag till ändring avstadsplan för kv. m. m.. 216 PM ang.regeringens handläggning av besvär i fråga om dllstånd till byggnadsföretag påBrevik 1:25 i kommun ...................................................................... 211 Några data iTELUB-ärendet - utfrågningar inför utskottet m. m................................................................................... 218 Förteckningöver ett antal lagar och förordningar i vilka förekommer hänvisning tillreglerna om basbeloppet i lagen (1962:381) om allmän försäkring .................... 389 Pressmeddelandenrörande Ncb ................................ 394 PM ang.regeringens handläggning av varvsfrågor med anledning avriksdagens beslut.......................................................... 398 PM ang. vissafrågor rörande energipolitiken - ang. avtal mellan och 417 PM ang.utbildningsminister handläggning av ansökan om statligkreditgaranti till och ............................................ 435 PM ang.regeringens handläggning av ärenden rörande vapenexport till 441 GOTAB 66953 Slockholm 1981