bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Kollegiet ställer sig därförnågot tveksamt lill en särskild undersökning av institutet etableringskontroll. Allmännasynpunkter på frågan om åtgärder mol den ekonomiska brollslighelen De erfarenheter som har gjorts på senare lid, intebara inom ulan även inom andra beskallningsmyndigheler, tyder på atlinternationella varulransakdoner i allt större utsträckning utnyttjas förotillåtna valu-laöverföringar och kringgående av skatter. Detta sker exempelvisgenom över- eller underfaktureringar av import- eller exportvaror eller genomin-och utförsel av försändelser som uppges ha mycket höga värden men som inleinnehåller annat än makulatur eller värdelösa varor. Förell land som med en ökande grad av internationalisering avföretagandel, relativt stor frihet i vad avser valuta- och varulransaktionersaml en hög andel för utrikeshandeln i ekonomin är möjligheterna begränsadealt utöva en effektiv kontroll mol sådan ekonomisk brottslighet variutrikeshandeln ingår som etl led i verksamheten. Styrelsens bedömning äremellerdd alt den kvalificerade kontrollen i allt högre grad måste inriktas moloegentligheter i utrikeshandeln då dessa ingår som moment i en vidareverksamhet som kan betecknas som ekonomisk brottslighet och har därför vidtagitsådana åtgärder som stått lill buds inom ramen för tillgängliga resurser. Granskningenav tulldeklarationer och lulltaxeringsarbelel i övrigt inrymmer moment ibekämpningen av den typ av ekonomisk brottslighet som här avses. Inte minstviktiga är härvid konlrollbesöken hos importörerna, varvid redovisning ochbokföring mer ingående kan granskas i vad avser importen. En handledning förkontrollbesök har utarbetats och börjat användas i det praktiskakontrollarbetet. Inriktningen och genomförandel av konlrollbesök har härigenomunderiällats och förulsätlningarna ökats för att kontrollen skall kunnafördjupas. Härigenom har förbättrade möjligheter skapats för en kontroll av denkommersiella införseln. har kontrollbesöken fått högre prioritet itullverkets kontrollverksamhet. Närdet gäller granskningen av tulldeklarationer har bestämmelser fastställts sominnebär all kontrollen förskjuls mol större imporlsändningar och sådana som iövrigt innebär de största riskerna för fel i fiskaliskt eller annat hänseende.Kontorspersonal fattar i vissa fall tulllaxeringsbeslul. 9 1980/81. JuU1980/81:21 130 Den frigjorda kvalificerade arbetskraften inriktas pä enförstärkning av varukonlrollen och på en ytterligare intensifiering avkonlrollbesöken hos importörerna. Enligl gällande bestämmelser skall fakturakopia överlämnaslill tullmyndighet när värdet av en importsändning överstiger 5000 kr.Fakturorna förvaras hos lokal myndighet tillsammans med andraförlullningshand-lingar. Med hjälp av ADB framställs enföretagsanpassad importstatistik vilket innebär all statistiken är ordnad såalt imporlsänd-ningarna under viss lidsperiod finns samlade för varje enskildimportör. Materialet överförs pä mikrokort. Avsikten är all motsvarande systemskall införas avseende exporten. Materialet har visat sig vara myckel värdefullti interna kontroll och bedöms i hög grad kunna förbättrakontrollerna hos andra beskallningsmyndigheler. "avlyfl-ningen" av mervärdeskatt vid export. Genom ändring avvalulalaglagsliftningen har vissa vidgade möjligheter skapats för eneffektivare kontroll av valutabeslämmelsernas efterlevnad. harhärigenom fält i huvudsak samma kontrollmöjligheter i fråga om valuta som ifråga om varor. 1 yttrandet över förslag härom av fullmäktige i riksbankenanförde styrelsen bl. a. följande. Framställningen från fullmäktigesyftar till kontroll av reglerna om valu-taulförsel. Kontroll av valulainnehavvid utgående trafik synes för all ge önskvärd effekt kräva noggrann visilalionav fordon och resande liknande den som utföres för eflersökning av narkotika.Sådan kontroll ulföres endast om tillförlitliga informationererhållits om någon förestående olovlig valutaulförsel. Sedan ell antal år haren fruktbärande samverkan i berörda hänseende varit etablerad mellanriksbankens och generallullslyrelsens enheter för kontrollverksamhet. Annan valutakontroll vid utförsel - l.ex. kontroll avsiickprovsmässig karaktär har av skilda anledningar ej kunnat företas annatän i mycket begränsad omfattning. Av olika skäl måste kontroll avden inkommande trafiken prioriteras. I motsats lill vad som gäller vid importär varor sålunda i regel ej avgiflsbelagda vid utförseln och endast etl fätalvaruslag är underkastade utförselförbud. Del är därför naturligt att tillgängligpersonal koncentrerar sig på den ingående trafiken i syfte all förhindra altavgifter undandrages och att varor införes i strid mol förbud. De tekniskaförutsättningarna för genomförande av stickprovsvis verkställd valutakontrollvid utförsel är dessutom i många fall mindre tillfredsställande. Särskildakonlrollanordningar saknas sålunda i regel för den utgående trafiken och deanordningar som finns för den inkommande trafiken är inle användbara vidkontroll av den utgående trafiken. Del rödgröna tullfiltersyslemel ärexempelvis utformat för kontroll av den inkommande resandeslrömmen. På grundhärav kan utförandet av kontroll av den utgående trafiken leda lill svårapraktiska problem. Undantag härifrån gäller i fråga om resande med järnväg därtullkontrollen sker ombord på tåget. Den knappa tillgången på personal tillåteri allmänhet inle JuU 1980/81:21 131 helleratt kontroll sker av såväl inkommande som utgående trafik. Sammanfallerankomsttiden för inkommande trafik med avgångstiden för utgående trafik måstetullverket som ovan nämnts i första hand kontrollera den inkommande trafiken. Generallullslyrelsenhar i princip inte något alt erinra mol all får i uppgift ochdäremot svarande befogenheter - att sdckprovsvis kontrollera in- och utförselnav valuta under förutsättning alt frekvensen av kontrollen får bestämmas avstyrelsen efter en avvägning med hänsyn lill angelägenhelsgraden hos de olikakontrolluppgifter som ankommer på . Behovet av valutakonti-oll måstesåledes vägas mol bl. a. del behov av insatser som krävs för förhindrande avsärskilt farlig smuggling, främst narkotikasmuggling. Den kontroll som syftartill alt förhindra nar-kodkasmugglingen måste i dagens läge enligl styrelsensmening prioriteras framför andra övervakningsuppgifler. Detta innebär allstickprovsvisa valutakontroller skulle komma att anordnas endast i mycket glesomfattning. En sådan kontrollverksamhet skulle förmodligen ge en viss, om änbegränsad preventiv effekt. ha en större frekvens av stickproven än nu sagts, måste fåökade personalresurser härför. För atl fä en märkbar ökning av uppläcksriskenoch den preventiva effekten torde del vara nödvändigt atl vid varje störreutreseplats ständigt ha minst en tjänsteman i tjänst för kontroll av utresandesvalutainnehav. Delta skulle kräva en personalökning i en storleksordning avminst 50 bevakningstjänstemän. Oegentligheter på valutaområdet som har anknytninglill en ekonomisk brottslighet av större omfattning eller mer regelbunden artkan inte annat än slumpmässigt avslöjas genom en förstärkt gränskontroll.Åtgärder måste enligl styrelsens uppfattning sältas in på annat sätt, varvidett förstärkt samarbete mellan olika myndigheter i första hand kommer iblickpunkten. På förslag av tillsattes är1974 en arbetsgrupp med representanter för generallullslyrelsen ochriksskatteverket. Gruppen hade i uppgift all undersöka möjligheterna lillsamverkan mellan myndigheterna för atl uppnå en effektivare kontroll av bl. Generallullslyrelsenföreslog sedermera i en skrivelse till regeringen som utformats i samråd medriksskatteverket och statens pris- och kartellnämnd att tullagen skulleändras så all man kunde föreskriva all importörer och exportörer blir skyldigaall ange organisationsnummer/personnummer i import- resp. exporlanmälan.Styrelsen föreslog också alt etl utbyte av viss information skulle kunna skemellan styrelsen, och statens pris- och karlellnämnd ulanhinder av sekretessbestämmelserna och alt styrelsen får tillstånd enligldatalagen alt utöka registret över hemtagare och kreditimportörer för alt deltaskall kunna användas i informationsöverföringen. Efter riksdagsbehandling under våren 1980antogs generallullslyrelsens förslag i allt väsentligt. Eninformationsöverföring kan l. v. dock göras endast mellanbeskallningsmyndigheler. JuU1980/81:21 132 ning framstår del som en brist alt en fullständig ochregelbunden informationsöverföring f. n. ej kan göras till ochkommerskolle-giel (i senare fallet för licenskontroll ochdumpingundersökningar). mer regelbundet samarbete med polis-, åklagar- ochskattemyndigheter har igångsatts . Tulltaxeringspersonalingår i samarbetsgrupper på länsnivå, där information ges om aktuella aktionerinom de enskilda myndigheterna och där samråd äger rum då del gällerbekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. Någon mer regelbunden överföringav information har ännu ej kunnat äga rum av sekretesskäl. Sedan möjligheterlill en informationsöverföring mellan beskallningsmyndigheler skapats genomsärskild lagstiftning väntas samarbetet leda till atl tullmyndigheterna kaneffektivisera den egna kontrollen, som samhällets totala insatser motden ekonomiska brottsligheten kan bli mer verkningsfulla. Sedan samarbetet med andra beskallningsmyndigheler harintensifierats och tullmyndigheterna härigenom fått uppmärksamheten merinriktad på samhällets totala skattekontroll har etl antal misstänkta fall avoegentligheter på exempelvis valutaområdet och del direkta skatteområdetkunnat noteras av tullmyndigheterna. Det praktiska gransknings- och kontrollarbetethar sålunda i viss ulslräckning kunnat verifiera vad styrelsen framförde ianslagsframställningen /81. nämligen att de internationellavarulransaktionerna i allt större utsträckning utnyttjas för otillåtna valutaöverföringaroch kringgående av skaller. Eftersom dessa typer av brott är svåra atl kommalill rätta med kräver de stora personalinsatser för kontroll och beivrande.Resurserna har emellertid skurits ner , vilket i stora delargäll ut över den kvalificerade kontrollen. Tullmyndigheternas medverkan i dentotala skattekontrollen kommer vid en ytterligare nedskärning av dentulllaxerande personalen att bli av begränsad omfattning jämfört med vad somförutsattes när ett vidgat samarbete med andra skattemyndigheter aktualiseradesför ell antal är sedan. Enligt styrelsens bedömning är detta olyckligt. Delårliga värdet av importen och exporten uppgår till cirka 125 miljarder krvardera, vilket är en mycket betydande andel av bruttonationalprodukten.Tullverkets resurser när det gäller egentlig kontroll av utrikeshandeln bör sessom en del av del totala resursbehovet inom skatteområdet. Del är angeläget altde förstärkningar som sker på polis-, åklagar- och skalleområdel för altintensifiera bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten följs upp även ifråga om tullverkels resurser för egentlig kontroll av utrikeshandeln. Näring.sfrihetsoinbudsinannen (NO) Vad försl gäller förslaget ometableringskontroll vill NO erinra om alt det just var ett inom den enskildahandeln pä 1930- och 1940-lalet brett tillämpat system med enskildnyelableringskonlroll som föranledde lillsäl- JuU1980/81:21 133 landet av den utredning, , varsbelänkande (SOU 1951:27) föranledde tillkomsten av lagen om motverkande i vissafall av konkurrensbegränsning inom näringslivet (KBL). Frän förarbetena lill denna lag är särskilt alt märka alldepartementschefen i proposition 1953/103 som ligger lill grund för KBLframhöll bl. (s. 212) alt det för en accept från det allmännas sida av etlenskilt nyetable-ringskonirollsyslem borde krävas atl nyelableringsregleringenmedförde en sådan rationalisering inom branschen, all distributionskostnadernasänktes och att en väsentlig del av rationaliseringsvinsten kom konsumenternalill godo. De vid tiden för KBL:s ikraftträdande tillämpade enskildanyelableringskontrollsyslemen upphävdes förhållandevis omgående efter lagenstillkomst. KBL har lill syfte all främja en frän allmän synpunktönskvärd konkurrens inom näringslivet. En fri etableringsrätt får anses varaen grundläggande förutsättning för uppnåendet av detta syfte. Inskränkning ietableringsrätlen bör därior enligt NO:s mening begränsas uteslutande lillsädana verksamhetsområden där hänsyn lill liv, hälsa och säkerhet nödvändiggören etableringskontroll, dä företrädesvis utövad av offentlig myndighet. Medhänsyn härtill måste NO ta avstånd från de i motionerna framförda önskemålen omutredning av och förslag lill införande av etableringskontroll inom sädanaområden av näringslivet som är särskilt utsatta för ekonomisk brottslighet. Somytteriigare skäl för detta ställningstagande vill NO framhålla alt del kanförutsättas atl det sannolikt endast är ell förhållandevis begränsat antalföretagare inom resp. branscher som gör sig skyldiga lill sådanl missbruk i sinnäringsulövning, som faller inom begreppet ekonomisk brottslighet. Kostnadernaför det allmänna alt upprätta och vidmakthålla en administrativ apparat företableringskonlroll måste ofrånkomligen bli höga. En viss tungroddhel tordeheller inle kunna undvikas. En förhandsprövning av en persons personligaförutsättningar garanterar dessutom inte någon personlig laglydnad förframtiden. Skulle förutom en allmän prövning av den etableringssökandespersonliga och ekonomiska förutsättningar även inkluderas ett hänsynstagandetill behovet av etable-ringen, vilket inle är alldeles olänkbart av hänsyn lillexempelvis vid tillfället rådande sysselsättningsförhållanden inom branschen,har man tagit steget tillbaka till den situation, som rådde före KBL:slillkomst. Från denna lid vet man all etableringskontroll gav god möjlighettill prissamverkan mellan de etablerade företagen och atl slmklurulvecklingeninom etableringskontrollerade branscher bromsades med därav följande lägreeffektivitet, allt effekter som får anses vara till skada för samhället ochkonsumenterna. Det kan tillfogas all det enligt ofta justär nyetablerade företag som introducerat från de traditionella förelagenavvikande marknadsförings- och/eller dislributionsmetoder, som medverkat lillde för konsumenterna gynnsamma konkurrensförhållanden som föreligger inom etl JuU1980/81:21 134 flertal branscher och som ger konsumenterna möjlighet tillköpval med beaktande av varierande pris. kvalitet och service. Del förhållandet atl jag bestämt tar avsteg från tanken päalt införa branschomfatlande elableringskonlrollsystem såsom ell medel för atlmotverka den ekonomiska brottsligheten innebär inle alt jag anser all samhälletskall underiäla alt ingripa häremot. Tvärtom är det angeläget alt verka för attföretagare fullgör sina skyldigheter mot samhället och sin personal samt sinamotparter i affärsuppgörelser. Detta främjar konkurrens på lika villkor.Samhällets åtgärder bör emellertid enligt min uppfattning inriktas direkt molde företag/företagare som ej iakttar ett samhällssolidariskl beleende ulanmissbrukar den fria etableringsrätlen. Samhället har redan tagit ell steg idenna riktning genom del i proposition 1979/80:83 framlagda förslaget omnäringsförbud i samband med konkurs som f. n. behandlas av riksdag ochsom innebär införande av regler i konkurslagen om näringsförbud mot företagare,som missbrukar konkursinslitulel. De nya reglerna förutsätts träda i kraft1980-07-01. NO tillstyrker förslaget i motion 1120 atl man utredermöjligheterna att tillämpa ett liknande förbudssystem mot sådanaföretag/företagare som på annat sätt än genom konkurs konsekvent gör sigskyldiga lill sådanl missbruk i sin näringsulövning som är till uppenbar skadaför samhället, företagels personal eller dess borgenä- KO instämmer inledningsvis i vadsom sägs i motionen 1120 om de negativa effekterna av den ekonomiska brottsligheten.Denna drabbar inte bara samhället genom minskade skatteinkomster och ellundergrävande av samhällsmoralen. Medborgarna gör också direkta ekonomiskaförluster hl. a. som konsumenter i förhällande till oseriösa näringsidkare.Samhället måste ges ökade resurser all bekämpa sådan verksamhet. all gå in pä innebörden av begreppet ekonomiskbrottslighet vill KO ändå framhålla atl åtgärder av de slag som nämns imotionerna kan vara påkallade även i situationer då egentliga brottsligahandlingar inle föreligger. KO syftar då närmast på olika fall av illojalt ochi övrigt från samhällssynpunkt icke önskvärt handlande av näringsidkare. Somjämförelse kan nämnas förslaget om konkurs och rätten all idka näring, prop.1979/80:83. Enligl detta förslag kan näringsförbud meddelas den som upprepadegånger har förekommit i konkurs, om han i näringsverksamhet som har föregåttkonkurserna har åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare ochnäringsförbud är påkallat av särskilda skäl. Konsumentverkel/KO har många exempel från sin verksamhetpå hur näringsidkare i stor utsträckning åsidosätter civilrätlsliga ochnäringsrätlsliga regler. Det rör sig om mindre grupper av oseriösanäringsidkare som medvetet sätter sig över lagstiftningen. Delta innebär storaproblem från JuU1980/81:21 135 Tillämpningen av vikliga lagregler lillskydd för konsumenterna försväras och konkurrensförhällandena kan komma altpåverkas till nackdel för seriösa näringsidkare. Förhållandena finns inom de flesta branscher' i störreeller mindre utsträckning. Som exempel pä branscher där problemen är särskiltstora kan nämnas bilreparalioner och andra konsumenttjänster,byggnadsenlrepre-nader samt i samband med hemförsäljning. Storieken avproblemet kan bl. a. mätas i antalet anmälningar till konsumentverkel/KO ochantalet reklamationer saml ärenden i allmänna reklamalionsnämnden. KO vill erinra om att förslag framställts i flerasammanhang om att frågan om näringsförbud skall utredas inom konsumentomiädel.FörsLagen skall här något beröras. I rapporten redovisas arbetet i enarbetsgrupp där . KO, statens (). ().Pelroleumhandelns Riksförbund (). ,samt Molor"organisalionernasSamarbelsdelega-lion deltagit. Arbetsgruppen konstaterar inledningsvis all allvarligamissförhållanden inom bilreparadonsbranschen föreligger. 1 rapporten diskuteraslämpliga åtgärder för all förbättra konsumentskyddet vid bilreparationer.Arbetsgruppen finner all etl syslem med statlig auktorisalion av reparationsverkstädernakan föra med sig fler nackdelar än fördelar för konsumenterna. Mol dennabakgrund förordas i stället ett system bestående av tillsyn, registrering avverksläder, garantiplikl. försäkringsplikt, kontroll samt. vid uppenbaramissförhållanden, näringsförbud. Förbud all vara verksam inom fordonsverksladsbranschenskall fä tillgripas endast vid särskilt kvalificerade fall. Sädana fall är I) att någon driver fordonsverkstadulan alt åla sig garantiansvar eller att teckna och vidmakthålla försäkring påsätt som föresläs gälla enligt nya lagen, 2) alt vid fordonsverkstad utfördaarbeten vid upprepade tillfällen befunnits vara felaktigt, bristfälligt ellerosakkunnigt utförda eller 3) atl verksamheten vid fordonsverkstaden eljestutövas på ell frän konsumentsynpunkt uppenbart otillbörligt sätt. Förbud enligt förslaget bör gälla eller t. v. ochavser förbud atl driva fordonsverkslad eller atl i ledande ställning varaverksam i sådan rörelse. Enligt förslaget skall pröva frågan omnäringsförbud. Del skall ankomma på KO all i föra sådantalan. Om KO i visst fall beslutar atl ej göra sådan ansökan bör sammanslutningav näringsidkare, konsumenter eller löntagare få göra ansökan om förbud. JuU1980/81:21 136 Rapporten redovisar arbetet i enarbetsgrupp under ledning av och med representanter förstatens industriverk, , saml svenskahandelskammareförbundet. Gruppens arbete syftade till alt mol bakgrund av denkonsumenlpoli-liska utvecklingen bedöma i vilken utsträckning och i vilken formauktorisalion av näringsidkare bör användas som medel all förbättra konsumenternassituation. 1 rapporten sägs om obligatorisk auktorisalion bl. "Enligt arbetsgruppens mening saknas skäl all frångå den iSverige härskande synen på obligatorisk auktorisalion. Restriktivitetbör alltså iakttagas med införande härav. De områden där obligatoriskauktorisalion dock kan komma ifråga synes - som redan antytts - väsentligenvara sådana där dylika åtgärder bedöms erforderliga för säkerställande avtrygghet lill liv, hälsa, säkerhet och personlig integritet saml störreekonomiska värden för den enskilde." Som etl allernaliv till obligatorisk auktorisalion nämnerarbetsgruppen bl. a. förslaget om näringsförbud för vissa särskilt misskölsammanäringsidkare i enlighet med den ovan nämnda rapporten om konsumentskydd vidbilreparalioner. Förslag lill konsumentljänstlag (SOU 1979:36) Utredningen berör frågan omnäringsförbud i flera sammanhang, se bl. a. s. 128 och 205 f 1 sinsammanfallning (s. 31), säger utredningen: "I förslå hand bör man pröva ominle andra syslem, ulan inslag av etableringskonlroll, kan ge konsumenternatillräckligt skydd. Den mindre grupp av oseriösa näringsidkare som finns ävenpä tjänsternas område, utgör dock etl konsumentproblem som det gäller alt kommalill rätta med. Detta är viktigt inte minst för alt säkerställa allkonsumenltjänstlagen slår igenom på fältet. Åtgärderna bör riktas direkt molde näringsidkare som missbrukar näringsfriheten. Utredningen förordar därförall frågan om ell näringsförbud skall utredas särskilt. En sådan utredning bördock inle begränsas lill förbud mol näringsidkare som åsidosätterkonsumenltjänstlagen eller annan konsumentskyddslagsliflning. Övervägande skältalar för alt möjligheten all meddela näringsförbud mol uppenbart oseriösa näringsidkareutreds generellt." Förslag till ny hemförsäljningslag (SOU 1979:76) 1 sill särskilda yttrandeframhåller experten : "Del är allmänt känt att i åtskilligabranscher förekommit ett mindre antal oseriösa näringsidkare som orsakar storaproblem. Problemen visar sig främst i branscher där det ställs förhållandevissmå krav på kapitalinsatser och specialkunnande hos näringsidkaren.Hemförsäljning är en säljform som ofta kan JuU 1980/81:21 137 bedrivasulan större kapitalinsatser och av näringsidkare med kontoret på fickan.... Möjligheten att förbjuda näringsidkare att fortsätta sin verk samhet i form av hemförsäljning skulle innebära ett effektivt instrument alt komma till rätta med uppenbara missförhållanden. Mot bakgrund av de skärpta regler för hemförsäljning som kommittén föreslår, framstår beho vet av atl effektivt kunna ingripa mot näringsidkare som åsidosätter dessa regler som än mer angeläget. Mot denna bakgrund och med hänsyn till de speciella förhållanden som gäller vid hemförsäljning borde kommittén närmare ha övervägt näringsförbud som påföljd samt reglerna för sådana förbud." Isill remissyttrande över betänkandet har anslutit sig tillexperten valds yttrande om näringsförbud. De synpunkter som ovan redovisats har fortfarandegiltighet. KO anser det därför angeläget atl frågan om näringsförbud utreds. Förbudhör kunna meddelas näringsidkare som genom grova och upprepade förfarandenagerat otillböriigt mol konsumenterna. Som exempel pä sådana förfaranden kannämnas att näringsidkare vid upprepade tillfällen åsidosatt förbud somutfärdals enligt marknadsföringslagen och avlalsvill-korslagen. Samma bör gällanäringsidkare som vid upprepade tillfällen vägrat följa rekommendationerutfärdade av allmänna reklamalionsnämnden. Somytterligare exempel på otillbörligt agerande mot konsumenter kan nämnas allnäringsidkare vid upprepade tillfällen salufört fariiga eller oanvändbaraprodukter eller utfört arbeten som befunnits vara felaktigt, bristfälligteller osakkunnigt utförda. Självfalletär otillbörligt uppträdande gentemot konsumenterna bara ett av flera skäl förregler om näringsförbud. Många näringsidkare bedriver sin rörelse påskatlekredit i skydd av det långsamma taxeringsförfarandet och den utdragnaskatleprocessen. Under vissa förutsättningar borde ingripanden mot dessa iform av näringsförbud kunna ske på etl tidigt stadium och i de fallen medverkatill att genomföra en välbehövlig sanering. Samma gäller näringsidkare somkonsekvent åsidosätter regler i exempelvis arbetsrättslig lagstiftning och iarbelsmiljölagstiftningen.