bet · G401SoU13 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:13 om vissa frågor rörande dricksvatten I motion 1978/79:1442 av BertilFiskesjö (c) och () hemställs om att beslutaratt hos regeringen begära en översyn av bestämmelserna om tillåtna halter avtungmetaller i dricksvatten samt att gränsvärden införs för högsta tillåtnahalt av koppar i enlighet med vad som angetts i motionen. Motionenhar överflyttats från jordbruksutskottet till socialutskottet. I motion 1979/80:1660 av () hemställs att hos regeringen begär en skyndsam översyn av nugällande bedömningsgrunder och analysförfarande av konsumtionsvatten och isamband därmed prövar frågan om införande av obligatoriskt vägledandebiotester. Imotion 1979/80:856 av . (vpk) föreslås att hos regeringen hemställer om lagförslag avinnebörd att vederbörlig statlig myndighet kan ålägga landets kommuner attföranstalta om kontroll av konsumenternas dricksvatten i vad gäller förekomstenav asbestfibrer och vid förekomst av sådana vidta de åtgärder som kan ansesnödvändiga till förebyggande av ohälsa. Nuvarande kontrollsystem och pågående-itredningsarbete m.m. Hälsovårdsstadgan (1958:663)innehåller grundläggande bestämmelser Om vattenförsörjning ochvattenundersökning. Där anges krav på konsumtionsvattnets kvalitet och gesföreskrifter för den offentliga vattenkontrollen. I stadgan finns ocksåbestämmelser om åtgärder för att undvika vattenförorening och andra sanitäraproblem. Livsmedelslagen (1971:511) innehåller Också vissa bestämmelser omvattenkvalitet. Huvudansvaret för vattenkontrollen enligthälsovårdsstadgan åvilar centralt . Som centraltillsynsmyndighet över den allmänna hälsovården har att följautvecklingen på vattenhygienens område och att initiera lagstiftningsåtgärderoch annan reglering som befinns erforderlig samt att till ledning förhälsovårdsnämnderna efter samråd med övriga berörda myndigheter meddela råd ochanvisningar. Det åligger hälsovårdsnämnderna att utföra stickprovskontrolleroch att övervaka efterlevnaden av hälsovårdsstadgan m. fl. förordningar inomvattenkontrollens område. Undersökningav vatten regleras genom bestämmelserna i 32-36 §§ 1 1980/81. SoU1980/81:13 2 De undersökningar som föreskrivs ärfysikalisk-kemiska och bakteriologiska sådana. Centrallaboratoriefunktionen inom den offentligavattenkontrollen utövas i vad gäller bakteriologiska undersökningar av statensbakteriologiska laboratorium och i vad gäller fysikalisk-kemiska undersökningarav statens miljömedicinska laboratorium (SML), som tillkom i årgenom ombildning av omgivningshygieniska avdelningen vid . (HSU) som haft i uppdrag attgöra en allmän översyn av hälsovårdsstadgan har 1978 framlagdabetänkande (SOU 1978:44) Kommunalt hälsoskydd bl. a. behandlat lagstiftningensom rör konsumtionsvatténkontrollen. HSU föreslår att den framtida kontrollenskall ske enligt följande. Egenkontroll,varvid protokoll med undersökningsresultat efter anfordran sänds till miljö-och hälsoskyddsnämnd. Offentligstickprovskontroll utförd av miljö- och hälsoskyddsnämnd vid både vattenverkoch i distributionsnät. Undersökning avprov enligt punkt 2 vid godkänt laboratorium. Föreskrifterutfärdas rörande tillsatser till och främmande ämnen i konsumtionsvatten. Kostnaderna förden offentliga stickprovskontrollen ersätts av huvudmannen för eller ägaren avvattenverket m. m. HSU tar inte ställning till om lagstiftningenskall inrymmas i hälsoskyddslagstiftningen eller i livsmedelslagen. Frågan omvilken myndighet som skall ha den centrala tillsynsskyldigheten och tilläggasnormgivningskompetens har som en följd av detta lämnats öppen. HSU ansåg attställningstagandet därvidlag borde anstå till dess attorganisationstillhörigheten för den Omgivningshygieniska avdelningen vidstatens naturvårdsverk (OHA) avgjorts och utredningen 76 framlagt sittbetänkande. Utredningen 76 tillsattes för att utreda frågan om denregionala laboratorieverksamheten inom livsmedelshygien, veterinärmedicinsk diagnostik,miljövård och närbelägna områden. framlade utredningen sitt betänkande(SOU 1979:3) Regional laboratorieverksamhet. I detta förordas att den centralatillsynen över konsumtionsvatténkontrollen överförs till statenslivsmedelsverk. LAB 76 delar HSU:s uppfattning om det sätt på vilketvattenkontrollen i fortsättningen bör ske. LAB 76 erinrar om att föreskrifter om fillsatser till ochfrämmande ämnen i livsmedel redan föreligger i form av statens livsmedelsverkskungörelse om livsmedelstillsatser resp. om främmande ämnen i livsmedel och attdet därför bör övervägas om inte motsvarande bestämmelser rörande såväldricksvatten (kranvatten) som vatten i allmän rörledning (vattenverksvatten)hör hemma i nämnda kungörelse. LAB 76 föreslår att reglerna omkonsumtionsvatténkontrollen bryts ut ur hälsovårdsstadgan och överförs tilllivsmedelslagen. SoU1980/81:13 3 De båda betänkandena är efterremissbehandling föremål för beredning i social- och jordbruksdepartementen. 1 interpellation 1979/80:118 avIvar () till jordbruksministern har följande frågor ställts. Hur bedömerjordbruksministern möjlighetenatt utan hälsoriskeräven fortsättningsvis nyttjaasbestcementrör för transport av dricksvatten? Om det i daginte finns tillräcklig kunskap för att göra en säker bedömning, vilka åtgärderavser jordbruksministern då att vidtaga för att få fram ett fullgottbeslutsunderlag? Jordbruksministern svarade den 7 februari1980 bl. a. följande (prot. 1979/80:80). Kommunerna är själva ansvariga förvattenförsörjningen. Praktiskt taget alla landets kommunala vatten- ochavloppsverk är anslutna till ().Föreningen har meddelat att man har tagit upp problematiken med asbestcementrörpå sitt program och att man kommer att avsätta medel för närmare undersökningarav sådana rör i bl. a. de avseenden som interpellationen avser. De bedÖTiningar som görs av berörda myndigheter innebärsåledes att risker från hälsosynpunkt att använda asbestcementrör i Halmstadknappast torde föreligga, under förutsättning att man vidtar deförsiktighetsmått som kommunen själv angett. Enligt min uppfattning är detemellertid nödvändigt att berörda myndigheter följer frågan med uppmärksamhetockså i fortsättningen. Jag räknar med att tillsammans medlivsmedelsverket, och Svenska vatten- och avloppsverksföreningenkommer att ta upp frågan om särskilda råd och anvisningar för driften avvattenförsörjningsanläggningar där asbestcementrör används. Jag vill också idetta sammanhang nämna att arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat detaljeradeanvisningar, som bl. a. gäller nyinstallation av asbestcementrör. Svenska vatten- ochavloppsverksföreningen och har yttrat sig övermotionerna. anförinledningsvis att motionerna berör angelägna delproblem, när det gällersamhällets ansvar på vattenförsörjningsområdet, redogör för pågåendelagstiftningsarbete och översyn av organisationer som sysslar medvattenkontroll och framhåller därefter att det är nödvändigt att se motionernai ett större sammanhang. Beträffande de kontrollmetoder som används f. n. anförnaturvårdsverket följande. 1* 1980/81. SoU1980/81:13 4 Den nuvarande kontrollen avkommunalt dricksvatten kan kort sägas gå ut pä att en gång ta prov påvattnet när det lämnar vattenverket och analysera det efter vissa metoder ochbedömningsnormer. Analysens syfte är huvudsakligen att bedöma vattnetssammansättning med hänsyn till dess praktiska användbarhet och att finnakemiska indikatorer pä avloppsförorening främst med hänsyn till risken förbakterier. Av ämnen som kan tänkas ha negativa hälsoeffekter ingår i denföreskrivna analysen endast nitrat och fluorid. Inget krav föreligger på analysav koppar, tungmetaller, asbest eller av någon specifik organisk förening.Några rekommenderade analysmetoder för dessa ämnen finns inte heller. Den ärligakontrollen av vattnet på ovanstående sätt kan givetvis inte ensam garantera attkonsumenterna får ett tillfredsställande vatten, särskilt inte som man vet attkvaliteten hos råvattnet inte bara när det gäller ytvatten kan variera starkt. Beträffande de i motionernaupptagna problemen anför vidare. Motionärerna har som gemensamnämnare ett problem som försummats helt, nämligenkvalitetsförsämringar som kan inträffa under vattnets distribution inomledningsnätet vilket ofta kan ha en längd av flera mil. För konsumenten är detgivetvis avgörande vilken kvalitet som vattnet har när det kommer ut ur hanskran, men gällande lagstiftning har inte ansetts ge underlag för kravpå kontroll av vattnets kvalitet hos konsumenten. Denna kan sägas bero på trefaktorer: råvattnets kvalitet, behandlingen på vattenverket ochkvalitetsförsämringar under distributionen, t. ex. genom bakterieväxt ellerutlösning av ämnen från ledningsnätet. Inget av dessa områden omfattas avlagstiftningen varför officiella råd och anvisningar saknas i stort settfullständigt. Beträffande bedömningsnormer anför verket. Motionärerna pekar också på ettstarkt behov av en omarbetning och utvidgning av gällande bedömningsnormer fördricksvatten. Verket vill starkt understryka detta behov. Viktigare än attfastställa fixa gränsvärden för ett stort antal ämnen som eventuellt kanförekomma i omgivningen inklusive dricksvatten, är dock att samla detvetenskapliga underlaget från olika institutioner för hur bedömningen skallske, s. k. kvalitetskriterier. Dessa bör omfatta naturlig förekomst, risk förpåverkan, analysmetoder, hälsoeffekter och rekommendationer för hurföroreningar skall undvikas resp. avlägsnas. Arbetet måste ske i nära samarbetemellan en rad experter med sakkunskap inom områdena naturliga vattens kemi ochbiologi, vattenreningsteknik, distributionsteknik, analytisk kemi,mikrobiologi, epidemiologi och toxikologi. I det verksamhetsprogram, som utarbetas medanledning av att ofngivningshygieniska avdelningen ombildas till statensmiljömedicinska laboratorium har utarbetandet av kriteriadokument förtotalmiljön givits hög prioritet. Bland dessa märks studier av fenol ochklorfenoler, polyar-omatiska kolväten, arsenik och koppar. Beträffande kopparskall särskilt uppmärksammas det eventuella sambandet med barndiarréer. Beträffande asbest har omgivningshygieniska avdelningennyligen analyserat fiberhalten i ett antal vattenprov från tre orter därrisken för fiberutlösning ansågs större än normalt. Endast i ett fall varfiberhalten signifikant förhöjd. Inom verket pågår nu utarbetandet av enrapport i frågan SoU1980/81:13 5 om asbest i dricksvatten. Motion 1979/80:1660 av berör slutligen behovetav obligatoriska vägledande biotester för att på ett enklare sätt kunnaupptäcka om det finns skadliga ämnen i vattnet. Verket kan instämma i principmen ställer sig tveksamt till om det beskrivna löktestet uppfyller kraven närdet gäller dricksvatten. Lök och människa är till sin biologiska funktionstarkt olika. Risken med löktest kan vara dels obefogad oro i dét fall därlöken är avsevärt känsligare dels att ämnen, för vilka människan är känsligare,inte upptäcks. Andra biologiska tester för tänkbara mutagena substanserutarbetas inom den omgivningshygieniska avdelningen. förordar dock attde problem som tagits upp i motionerna inte blir föremål för särskildaanvisningar utan löses inom ramen för pågående lagstiftningsarbete. har anfört attdess ansvarsområde i fråga om vatteninstallationer omfattar den del sombefinner sig inom fastighet och att verkets föreskrifter 1980 har skärpts bl.a. beträffande blykoncentration. Man framhåller också att förslaget utarbetatsi samarbete med och att därvid inga gränsvärden för kopparansetts nödvändiga. Beträffande asbestproblemen framhålls att asbestcementrörsedan dert icke längre godtas som material i vatteninstallationer.Verket säger slutligen att frågan om vilka analyser som används för att avgöraom vatten är tjänligt som dricksvatten är en fråga för . framhålleratt enligt dess uppfattning grunderna för bedömning av dricksvattnets kvaliteti enlighet med svensk förvaltningspraxis fortlöpande bör prövas av denstatliga myndighet som utövar den centrala tillsynen över dricksvattnet.Beträffande asbestfrågan hänvisar förbundet till jordbruksministerns svar påinterpellation 1979/80:118 och till en hos Svenska vatten- ochavloppsverksföreningen pågående undersökning. anför beträffandefrågan om gränsvärde för kopparhalten bl. a. att styrelsen uppdragit åt OHA(numera SML) att utreda verkningarna av förhöjda kopparhalter i vatten och attresultatet av detta utredningsuppdrag får utvisa om ett hygieniskt gränsvärdebör fastställas. Styrelsen uttalar att motionens förslag redan tillämpas ochatt ytterligare åtgärder därför ej är nödvändiga. Beträffande asbestfrågan sägsatt styrelsen hemställt hos OHA (numera SML) om utredning av eventuellahälsoeffekter av asbestfibrer i konsumtionsvatten och att styrelsen medutgångspunkt i det beslutsunderlag som OHA tar fram kommer att ta ställningfill ett eventuellt hygieniskt gränsvärde. Styrelsen anser att behov avlagstiftning inte föreligger då de former som gällande lagstiftning gettarbetet fungerar väl. Beträffande s. k. bio-tester ingårdessa ej som föreskrivna undersökningsmetoder i nu gällande meddelanden fördricksvatten enligt hälsovårdsstad- SoU1980/81:13 6 Ett införande av bio-tester skulle dock kunna bidratill att påvisa skadliga föreningar i dricksvatten. Utvecklingsarbete med dennatyp av testmetod pågår/följs vid de båda centrallaboratorierna. Ytterligare utvecklingsarbete kommer att krävas för attkomma fram till lämpliga metoder för biotester som kan användas i denrutinmässiga övervakningen av dricksvattenkvaliteten. För att dessa test/er/skall kunna utnyttjas i rutinmässig vattenkontroll krävs ökad kännedom om vadde olika biotesten indikerar. anser därför att resultatet avfortsatt utvecklingsarbete bör avvaktas innan någon viss typ av test förordasför användning i stor skala. - En fortlöpandeöversyn av bedömningsgrunder och analysrutiner för konsumtionsvatten sker iSverige inom såväl det mikrobiologiska som det fysikalisk-kemiska området. - Möjlighet tillanalys av de flesta vattenburna sjukdomsalstrande mikroorganismerna finns iSverige. - OmbildandetavOHA till SML kommer att medföra ökade möjligheter att ta fram/förmedlakunskaper om fysikalisk-kemiska faktorer som kan påverkadricksvattenkvaliteten. - Även fortsättningsvis bör dockden grundläggande principen vara att dricksvatten ej skall förorenas och att tillsynsarbetet skall inriktas pä att undvika/avlägsna eventuella föroreningar i vattnet. - Styrelsen föreslår atthemställan i motionerna 1978/79:1442 och 1979/ 80:856 avslås. Vidare föreslås att den i motionen 1979/80:1660 begärda översynen av nu gällande bedömningsgrunder och analysförfarande av konsumtionsvatten far anstå till dess att beslut fattats om reglering av vattenkontrollen. Införande av mikrobiologiska toxicitetstester samt mutagenicitetstester av vatten bör dock - oavsett utgången av beslut om reglering - övervägas. Svenska vatten- ochavloppsverksföreningen (VAV) anför bl. a. följande. Frågor sammanhängande medtillsatser till dricksvattnet för att förändra dess kvalitet i samband medrenvattenproduktionen. t. ex. fluoridering, liksom högsta tillåtna värden avolika ämnen sammanhängande med råvattnets kvalitet eller förändringar idistributionsnätet för renvatten, t. ex. utlösning av asbestfiber, hardiskuterats . Tillkomsten av nya kemiska ämnen i vår miljöunderstryker betydelsen av att dessa frågor bevakas och att erforderligaåtgärder vidtas. Forsknings- och utvecklingsarbetet inom området har undersenare tid vidgats, t. ex. genom arbetet vid ,. Här bör också nämnas det arbete somNaturvårdsverket utför genom omgivningshygieniska avdelningen ochproduktkontrollnämnden liksom att verkets forskningsnämnd tagit uppdricksvattenfrågorna som ett angeläget forskningsområde. VAV sammanställer enrapport om asbest i dricksvatten. I stort sett är dricksvattenkvaliteten i landet god. FörVAV framstår det som viktigast att det administrativa ansvaret fördricksvatten samlas under ett departement och under en myndighet. Föreningenansluter sig härvid till den rekommendation som framlagts i betänkandet LAB 76. SoU1980/81:13 7 De enskilda motionerna behöverenligt VAV inte föranleda någon omedelbar åtgärd. Det bör bli den nyamyndighetens sak att ta itu med de aktualiserade problemen. anförbeträffande motionen rörande gränsvärden för koppar att verket anser det varabefogat att kartlägga halten av koppar i dricksvatten, vilka faktorer sompåverkar utlösning av koppar samt att genom utredning och fortsatta kliniskaundersökningar utreda om det finns ett samband mellan hög kopparhalt i vattenoch förekomsten av vissa sjukdomstillstånd. Beträffande motionen som rör asbest i vattenledningsröranser livsmedelsverket att förekomsten av asbest bör undersökas men att dettabör föregås av en pilotundersökning för att få nödvändig erfarenhet avundersökningsmetoden. Beträffande motionen om bedömning av dricksvattenkvalitetanför verket att det - om ansvaret för dricksvattenkontroll överförs tilllivsmedelsverket -vore lämpligt att i anslutning till denna ändring se över nugällande analysförfarande och bedömningsgrunder för konsumfionsvatten. Vad gäller införande av obligatoriskt vägledande biotesterför dricksvatten anser verket att enkla, pålitliga och relevanta tester somlämpar sig för användning i rutinkontroll måste först noggrant utprövas innansådana biotester kan göras obligatoriska. I de tre motioner som behandlas idetta betänkande tas upp vissa frågor som avser kvaliteten på dricksvatten. av motionerna påtalas behovet av översyn av bedömningsgrunderna vidvattenanalyser och komplettering av analysmetoderna. I en annan av motionernabehandlas främst nödvändigheten av att åtgärder vidtas då det gällerförekomsten av koppar i dricksvatten medan det i den tredje motionen föreslåsåtgärder med anledning av förekomsten av asbest i vatten. Innan utskottet tarupp förslagen till närmare överväganden lämnas en något utförligare redovisningför motionerna. I mofion 1979/80:1660 erinras om att vatten enligthälsovårdsstadgan betraktas som tjänligt om inte halten av vissa kemiska ämnenoch föreningar överskrider gränsvärden som anges i författningen. På samma sättbedöms vatten ur bakteriologisk synpunkt. De gränsvärden som gäller,, anförmoUonären, är emellertid bestämda långt innan den kemiska industrin börjadeexpandera på allvar. Motionären anser att ett behov av revideradebedömningsnormer finns. Motionären anför vidare att det naturligtvis är omöjligtatt rutinundersökningar av vatten skulle kunna omfatta alla de tusentalskemiska substanser och syntetiska ämnen som förekommer i vår miljö men anseratt det står helt SoU1980/81:13 8 klart att raden av ämnen som bör medtas vid rutinmässigavattenanalyser bör utökas. Mofionären anför också att man bör överväga attinföra någon form av biotest som kombineras med kemisk-fysikaliskavattenanalyser. I motion 1978/79:1442 anförs att den ökade uppmärksamhetenpä miljöriskerna i det moderna samhället medfört bl. a. att man blivit merallmänt medveten om att tungmetaller kan ge allvarliga skador på levandeorganismer och att detta lett till ätt man för en del tungmetaller fastställtbestämda gränsvärden för tillåtna mängder i dricksvatten men att så inte skettbeträffande koppar. En översyn av bestämmelserna om tillåtna halter avtungmetaller i dricksvatten bör göras. Med hänsyn till de risker för akutakopparförgiftningar som enligt motionärerna uppenbarligen finns och med hänsyntill att man inte känner till effekten av en långvarig exposition av vissa lågakopparhalter anser motionärerna det också nödvändigt att gränsvärden införs ochatt hälsovårdsnämnderna åläggs att utföra kontinuerliga kontroller. I mofion 1979/80:856 framhålls att man under en lång fidanvänt asbestbetong i bl. a. för rör. Dessa rör har bl. a. använts fördricksvattenledningar. Asbest är förbjudet då det visat sig vara ett förmänniskan synnerligen vådligt ämne. Att asbestdamm är mycket skadligt attinandas är enligt motionärerna klart belagt medan dét däremot inte är lika välbelagt om asbest utgör hälsorisk också vid nedsväljning. Det har visat sigatt asbestfibrer vid lägre pH-värden kan frigöras från rören. Motionärernaanser det därför önskvärt att landets kommuner åläggs göra en inventering avsitt rörnät för att utröna om det består av asbeströr. Dricksvattnet måstesamtidigt kontrolleras, och om det visar sig att vattnet innehållerasbestfibrer måste myndigheterna överväga vilka åtgärder som kan ansesnödvändiga för att förebygga ohälsa. Som en följd av att det under de senaste årtiondenatillkommit många nya kemiska ämnen, som används inom industrin, och med hänsyntill att vi nu har större kännedom om skadeverkningarna av tidigare användaämnen och material framstår det enligt utskottets mening som angeläget att debedömningsgrunder och analysmetoder som tillämpas beträffandevattenkontrollen ses över. Flera av remissinstanserna har uttalat att de anser enöversyn nödvändig och har förordat att en sådan sker i anslutning till pågåendelagstiftningsarbete. Dricksvattenkontrollen styrs av bestämmelser ihälsovårdsstadgan. Dessa har varit föremål för översyn av hälsovårdsstadgeutredningen.1 betänkande (SOU 1978:44) Kommunalt hälsoskydd har utredningen föreslagit attvattenkontrollen skall ske både som egenkontroll -dvs. huvudmannen för ettvattenverk svarar själv för uttagande av prov - och som offentlig stickprovskontrollutförd av miljö- och hälsoskyddsnämnd. Vidare har föreslagits att kontrollenskall omfatta såväl leveransställe, dvs. vattenverk eller motsvarandeanläggning, som distributionsnät. Föreskrifter rörande fillsatser till SoU 1980/81:13 9 ochfrämmande ämnen i konsumtionsvatthet föresläs också utfärdas! I betänkande (SOU1979:3) Regional laboratorieverksamhet som avgivits av utredningen 76 harföreslagits att reglerna om konsumtionsvatten bryts ut ur hälsovårdsstadgan ochöverförs till livsmedelslagen. Denna utredning delar den uppfattning som förtsfram av hälsovårdsstadgeutredningen om det sätt på vilket vattenkontrollenskall ske. Ettgenomförande av de förslag som i enlighet med det anförda föreliggerbeträffande vattenkontrollen skulle enligt utskottets mening innebära att vifår en utvidgad kontroll på området jämfört med vad som gäller. Enligt vadutskottet inhämtat bereds frågan om vattenkontrollen f. n. i regeringskansliet.Med hänsyn härtill anser utskottet det inte påkallat med någon riksdagensåtgärd i här aktuellt avseende och avstyrker därför motionerna 1978/79:1442 och1979/80:1660 i de delar dessa avser översyn av bedömningsgrunder ochanalysmetoder rörande dricksvatten. Vadgäller frågan om införande av obligatoriska biotester som tas upp i mofion1979/80:1660 framkommer i remissvaren att utvecklingsarbete med denna typ avtestmetod pågår eller följs vid de båda centrallaboratorierna, statensbakteriologiska laboratorium (SBL) och statens miljömedicinska laboratorium(SML). Av remissvaren att döma finns ännu inte tillförlitliga tester. Utskottetanser sig därför inte kunna förorda att föreskrifter om obligatoriska testerutfärdas. Utskottet avstyrker därför mofion 1979/ 80:1660 i denna del. Avremissvaren framgår också att problemen rörande koppar och asbest är föremålför uppmärksamhet. Vid SML pågår utredning om verkningarna av förhöjdakopparhalter i vatten. anför i sitt remissvar att resultatet avdetta utredningsuppdrag får utvisa om ett hygieniskt gränsvärde för koppar idricksvatten bör fastställas. Någon åtgärd med anledning av motion 1978/79:1442 imotsvarande del är därför enligt utskottetsmening inte påkallad. Dådet gäller asbest i dricksvatten framgår av statens naturvårdsverks ochsocialstyrelsens yttranden att arbete pågår som syftar till att klarläggahälsoeffekterna av asbestfibrer i konsumtionsvatten. uttalaratt styrelsen med utgångspunkt i det beslutsunderlag som tas fram av SML kommeratt ta ställning fill frågan om fastställande av ett hygieniskt gränsvärde förasbest i dricksvatten. Med hänsyn härtill och med beaktande av de övervägandensom enligt vad ovan sagts pågår inom rörandedricksvattenkontrollen anser utskottet att inte någon åtgärd ärpåkallad med anledning av motion 1979/80:856. 1. beträffande bedömningen av dricksvattens kvalitetm.