bet · G401JoU16 · 1980-12-31 00:00:00 — om åtgärder mot frilevande vildsvin m. m. (prop.1980/81:82) 1 proposifion 1980/81:82 harregeringen (jordbmksdepartementet) föreslagit att 1. anta ett inom jordbmksdepartementet upprättat förslagtill lag om ändring i lagen (1938:274) om rätt till jakt, 2. godkänna vad i propositionen förordats i fråga omförekomsten av frilevande vildsvin i landet och om ersättning för skador orsakade av dessa. 1 propositionen föreslås att åtgärder vidtas för attbegränsa antalet frilevande vildsvin som finns i landet. Någon total utrotningav djuren bör inte ske. I föreslås en mindre vildsvinsstam fåfinnas kvar. och bör få i uppdrag att noga följadenna stams utveckling efter samråd med jägarorganisationerna och företrädareför lantbmket. Förslaget föranleder en ändring i lagen (1938:274) om rätt tilljakt. Lagförslaget är av följande lydelse: Lag om ändring i lagen (1938:274) öm rätt till jakt Härigenom föreskrivs att 24 § 3mom. lagen (1938:274) om rätt till jakt skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 24 §' 3 mom. Beträffande område, där stam av Beträffandeområden, där det vildkanin eller vildmink/m/iÉ-j, får finnsstammar av vildkanin, vild regeringen eller myndighet som re- minkeller vildsvin, får regeringen geringen bestämmer förordna att eller denmyndighet som regeringen jakt efter sådant djur skall genom bestämmerbesluta om jakt efter därtill av myndigheten särskilt ut- djurenför att söka utrota eller sedda Jägare bedrivas för att söka minskastammarna. Om det fattus utrota stammen. Förordnas om dy-' beslutom sådan jakt, får myndig- //'A: jakt, äger myndigheten//7///cö/ö- hetenbesluta om de undantag från reskriva de undantag från bestäm- bestämmelsernai denna lag som melserna i denna lag som behövas behövs förjaktens ändamålsenliga ' Senaste lydelse 1975: 175. 1 1980/81. JoU1980/81:16 2 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse för jaktens ändamålsenliga bedri- bedrivande. Myndigheten bestämmer mer om jakten efter åtagande av även hurdet skall förfaras med djur Jakträttsinnehavaren skall bedrivas som dödas ellerfångas vid jakten. genom hans försorg eller av särskilt Myndigheten bestämmer även hur det skall förfaras med djur som dödaseller fångas vid jakten. Denna lag träder i kraft tvä veckorefter den dag då lagen enligt uppgift på den har utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. I motion 1980/81:1005 av PärGranstedt (c) yrkas att bifaller proposition 1980/81:82 utom i vadavser förslaget om att en frilevande vildsvinsstam skall bibehållas iStockholms län. I motion1980/81:1359 av i m. fl. (m) yrkas 1. aU antalet djur ingående i försöksverksamheten inte fårvara mer än ca 50 djur, 2. attförsöksperiodens längd skall vara , 3. att ersättningför skador inte skall reduceras av någon form av självrisk. I mofion 1980/81:1360 av m.fl. (fp, m,vpk) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om utrotning av vildsvin i . I motion 1980/81: 1382 av () yrkas attriksdagen måtte besluta uttala sig för att de nu frilevande vildsvinen måtteutrotas. I motion 1980/81: 1384 av och (båda c) yrkas att i anledning av proposition1980/81:82 beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som imotionen anförts om lokala avskjutningsplaner, ersättning för vildsvinsskadoroch uppföljning av försöksverksamheten med frilevande vildsvinsstam. I mofion 1980/81:1775 av () yrkas attriksdagen beslutar uttala sig för 1. aftundersökningen med vildsvinsområde bör bedrivas under en fid av , 2. att två områdeni bör bli försöksområden för vildsvin, nämligen inom ochStockholms län. Vildsvinet har urspmngligentillhört vår fauna men har inte funnits här i landet i någon större omfattningsedan 1700-talet. Som en följd av bl. a. rymningar från vilthägn finns f. n. iSverige drygt ett hundratal frilevande JoU 1980/81:16 3 vildsvin.Djuren finns i större eller mindre grupper i flera län i landet. Det störstabeståndet häller till i och där antalet djurberäknas uppgå till ett sjuttiotal. Beståndet är huvudsakligen lokaliserat tillområdet Mörkö-Tullgarn och till angränsande marker i de tvä länen. Dessavildsvin förökar sig och sprider sig inom länen. Antalet frilevande vildsvin ilandet i övrigt torde inte överstiga 50 djur. Från harrapporterats ett bestånd på mellan 15 och 20 djur och från ettbestånd på omkring fem djur. 1 nägra andra län finns spridda, enstaka djur. Denår 1977 tillsatta jakt- och viltvårdsberedningen (Jo 1977:04) har i mars 1980avlämnat delbetänkandet (SOU 1980:11) Vildsvin i . I betänkandet harberedningen tagit ställning till frågan om vildsvinens fortsatta förekomst ilandet och därvid beaktat bl. a. riskerna med svinen som smittkälla ochriskerna för skador på olika jordbruksgrödor. Beredningen har kommit tillslutsatsen att en viss vildsvinsstam bör kunna accepteras om den hålls undernoggrann kontroll. Som skäl anför beredningen att varken förväntade skador påjordbmksgrödor eller riskerna för sjukdomsspridning är av den omfattningen attett förslag om utrotning kan mofi-veras. Beredningen grundar sin uppfattningäven på det förhållandet att vildsvinet ursprungligen har tillhört vår faunaoch att det därför är lika skyddsvärt som andra inhemska djurarter. Manföreslår dock en strikt kontroll av stammens utveckling samtlångtgående jaktmöjligheter. Jakt-och viltvårdsberedningens förslag har remissbehandlats. Enligt propositionen ärremissutfallet splittrat. De flesta remissinstanserna delar den ekologiskagmndsyn som beredningen har redovisat. Några redovisar en klart posifivinställning fill en frilevande vildsvinsstam. Bland dessa märks ,i , och . Flera andra remissinstanser förordar någon form av fortsattutredning eller försöksverksamhet innan definitiv ställning kan tas. En klarmajoritet av remissinstanserna är emellertid tveksam eller klart negafiv frilevande svensk vildsvinsstam. Inställningen synes väsentligen varagrundad på farhågor för att vildsvinen skall tjäna som-smittbärare fördjursjukdomar och framför allt för att de kommer att göra stora skador ijordbmket. Bland dessa remissinstanser återfinns bl. a. lantbruksstyrelsen ochflertalet av de länsstyrelser som avgett remissvar. Bland de remissinstansersom bestämt uttalar sig för en utrotning av de frilevande vildsvinen återfinnsLantbmkarnas riksförbund, ochFöreningen . Föredragande departementschefen anser att envildsvinsstam med den utbredning som beredningen har föreslagit skulle kunnaskapa problem i en omfattning som inte kan godtas. Denna bedömning grundas bl.a. på antagandet att vildsvinen vid utbrott av en smittsam djursjukdom kan blien ytterst svårbemästrad faktor. Ett accepterande av en svensk vildsvinsstam11 1980/81. JoU 1980/81:16 4 skulleockså, med tanke på hur snabbt vildsvinen förökar sig, utan tvivel leda tillökade skador för jordbruket. Dessa förhållanden talar enligt propositionen motatt acceptera frilevande vildsvin i landet annat än i begränsad omfattning. Motbakgrund härav och i syfte att vinna klarhet beträffande vissa omdiskuteradefrågor föreslår föredraganden att en mindre gmpp vildsvin tills vidare börtillåtas vara kvar inom ett begränsat området i landet där den kan hållas underkontroll. De frågor som främst bör belysas genom en uppföljande undersökning ärvildsvinens reproduktionstakt, skadegörelsens inriktning och omfattning samtmöjligheterna att genom jakt reglera beståndet och att vidta förebyggandeåtgärder. Enligtpropositionen är delar av väl lämpade för denna undersökning. Isödra delen av länet finns en etablerad vildsvinsstam. Härtill kommer attlänsstyrelsen i redovisat en positiv inställning till enfrilevande stam. Föredraganden förordar därför att ett mindre bestånd tillsvidare får finnas frilevande i detta län. I övriga delar av landet bör de djursom nu finns utrotas. Förden undersökning som skisserats i propositionen är föredraganden beredd föreslåregeringen att ställa vissa medel till förfogande. Undersökningen bör bedrivasgemensamt av och och efter samråd med såväljägarorganisationerna som . För medel tillverksamheten bör jaktvårdsfonden tas i anspråk. Undersökningen, vars resultatskall redovisas till regeringen, bör bedrivas under i vart fall tre år.Resultaten får därefter utgöra grund för ställningstagande till frågan humvidadet behövs någon ytterligare åtgärd från regeringens sida. Om emellertid redandessförinnan alltför stora olägenheter skulle bli följden av ett visst beståndi bör, efter framställning till regeringen, de omedelbaraåtgärder som är nödvändiga för att utrota stammen få vidtas. Vildsvinsbeståndeti länet bör tills vidare kunna få uppgå till 50-100 djur. Vadbeträffar möjligheterna till ersättning för skador förorsakade av vildsvinpåpekas i propositionen att sådan ersättning utgår endast i särskilda fall.Regeringens prövning av dessa ärenden, bör, framhålls det, även ifortsättningen vara restrikfiv med hänsyn fill att länsstyrelserna enligtförslaget får möjlighet att vidta snabba åtgärder mot frilevande vildsvin. Vadbeträffar de skador som inträffar till följd av att ett mindre bestånd kommeratt finnas kvar inom anses dock en generös prövning aversättningsfrågorna vara mofiverad. Enligt föredraganden bör de skadedrabbade idessa fall ersättas fullt ut för de skador vildsvinen orsakar utom i sådanafall då skadorna saknar ekonomisk betydelse. Författningsmässigtinnebär propositionen en omarbetning av 24 § 3 mom. jaktlagen (1938; 274) somenligt sin nuvarande lydelse ger möjlighet att förordna att en stam avvildkanin eller vildmink inom ett område fär utrotas genom jakt av särskilt utseddajägare. Lagmmmet föreslås sålunda bli tillämpligt även i fråga om sädanaområden där det finns stammar av JoU 1980/81:16 5 vildsvin.Jakten skall också kunna syfta till en minskning av stammen. Efter åtagande avjakträttsinnehavaren får även denne bedriva jakten. Även om utsersärskilda jägare innebär detta ingen inskränkning i jakträttsinnehavarens rättatt själv jaga vildsvin på sin mark. 1 tre motioner, nämligen 1005, 1360 och 1382, framställsyrkanden som innebär att samtliga frilevande vildsvin bör utrotas. Som skälanför motionärerna bl. a. risken för sjukdomsspridning, markskador och skadorpå vegetationen. Man påpekar att inte bara markägare utan även arrendato-rer,som i många fall dessutom saknar jakträtt, kommer att drabbas avskadeverkningarna. Några av motionärerna framhåller det olämpliga i att ettområde som är populärt för friluftsmänniskor blir försöksområde. Vidarehänvisar man till risken för en ökning av de s.k. viltolyckorna i trafiken. Enligtmotion 1359 bör besluta att antalet djur i försöksområdet begränsasfill ca 50, att försöksverksamheten skall omfatta av samt attersättningen för vildsvinens skador inte skall reduceras med någon form avsjälvrisk. Imotion 1384 framförs önskemål om avskjutningsplaner som bör upprättas avvederbörande länsstyrelse. Skadeersättning bör enligt motionen utgå tillframför allt arrendatorer även utanför försöksområdet. I t. ex. angränsandeområden intill södra delen av kan ersättningsfrågorna få storbetydelse. Det är vidare enligt motionen viktigt att försöksverksamheten nogaföljs upp och att de organisationer som berörs får tillfälle att framföra sinasynpunkter. Imofion 1775 hemställs om riksdagsuttalanden av innebörd att undersökningen börbedrivas under en fid av och att ytterligare ett försöksområde börinrättas inom . a. framhålls att skillnaden mellanStockholms och i fråga om klimat, natur och växtlighet kan varaUll fördel vid utvärderingen av försöksverksamheten. Utskottet vill framhålla att det i och för sigfinns starka skäl som talar både för och emot tillåtandet av en frilevandevildsvinsstam i landet. Önskemålet om en livskraftig och artrik fauna fårdärvid vägas mot riskerna för svårkontrollerad smittspridning och ökade skadorpå jordbruksgrödor m.m. Utskottet delar härvidlag den i proposifionenredovisade bedömningen att en vildsvinsstam med den utbredning som jakt- ochviltvårdsberedningen föreslagit sannolikt skulle skapa problem av en omfattningsom från många synpunkter skulle vara svår att acceptera. I likhet medföredraganden är utskottet dock inte berett att förorda en fullständigutrotning av vildsvinsstammen. Utskottet tillstyrker för sin del regeringensförslag att en mindre frilevande vildsvinsstam tills vidare får finnas kvar iStockholms län, där den kan hållas under noggrann kontroll. Det är enligtutskottets mening viktigt att den i propositionen aviserade undersökningen JoU 1980/81:16 6 kommertill stånd så att underlag erhålls för vidare ställningstaganden i frågan. Detanförda innebär att utskottet avstyrker de i motionerna 1005, 1360 och 1382framförda kraven på en total utrotning av de frilevande vildsvinen. Utskottetsställningstagande innebär att utskottet likaså avstyrker yrkandet i motion1775 om ytterligare ett försöksområde för vildsvin (yrkande 2). Vadbeträffar undersökningsperiodens längd och antalet vildsvin i försöksområdet -frågor som berörs i bl. a. mofion 1359 - anförs i propositionen attundersökningen bör bedrivas under i vart fall och att beståndet fillsvidare bör kunna få uppgå ull 50-100 djur. Utskottet utgår självfallet frånatt undersökningsperioden anpassas så att den ger det nödvändiga underlaget förvidare ställningstaganden och att den om så erfordras kan förlängas. Någotsärskilt uttalande härom från sida i enlighet med motionärernasönskemål synes därför inte erforderligt. I anslutning till kravet i motion 1359att vildsvinsstammen i området får uppgå till högst ca 50 djur vill utskottetframhålla att beräkningar rörande vildsvinsstammens storlek med nödvändighetmåste präglas av en viss osäkerhet. En precisering av det tillåtna antalet inomalltför snäva ramar är därför enligt utskottets mening inte särskiltmeningsfull. Utskottet instämmer dock så till vida med motionens syfte att dennuvarande stammen i försöksområdet - med hänsyn bl. a. fill olägenheterna förjordbruket - inte bör tillåtas öka i nämnvärd utsträckning. Yrkandeti motion 1775 att försöksperioden skall omfatta sammanfaller medpropositionsförslaget och föranleder således inget särskilt uttalande frånutskottets sida. Närdet gäller frågan om ersättning för skador förorsakade av vildsvin, vilkenberörs i motionerna 1359 och 1384, anförs i propositionen att en generösprövning av ersättningsfrågoma bör vara motiverad såvitt avser de skador sominträffar till följd av att ett mindre vildsvinsbestånd kommer att finnas kvari . De skadedrabbade bör enligt propositionen i dessa fallersättas fullt ut för de skador vildsvinen orsakar utom i sådana fall dåskadorna saknar ekonomisk betydelse. Dessa uttalanden bör enligt utskottets meningvara ägnade att tillgodose önskemålet i mofion 1359 att ersättningsbeloppeninte skall reduceras med någon form av självrisk. Utskottetfinner också att angivna principer rörande ersättningsfrågan inte utesluter enmotsvarande prövning även såvitt avser skador som inträffar i nära anslutningtill försöksområdet enligt de synpunkter som framförts i motion 1384. Sistnämndamotion berör i övrigt bl. a. undersökningens praktiska utformning. Hithörandefrågor bör enligt utskottets mening i enlighet med regeringsförslaget behandlasav haturvårdsverket och i samråd med berörda organisafionerm.fl. Något riksdagsuttalande i detta ämne synes inte nödvändigt. JoU 1980/81:16 7 Med hänvisning till det anförda anser utskottet attmotionerna 1359 och 1384 inte kräver någon särskild åtgärd från riksdagenssida. Sammanfattningsvistillstyrker utskottet således vad i propositionen förordats i fråga omförekomsten av frilevande vildsvin i landet och om ersättning för skadororsakade av dessa. Utskottet har ingen erinran mot det i propositionenframlagda lagförslaget. 1. att antar förslaget fill lag omändring i lagen (1938:274) om rätt till jakt, 2. aU med avslag påmotionerna 1980/81:1005, 1980/ 81:1360, 1980/81:1382 samt motion 1980/81:1775yrkande 2 godkänner vad i propositionen förordats i fråga om förekomsten avfrilevande vildsvin i landet och om ersättning för skador orsakade av dessa, 3. lämnar mofionerna 1980/81:1359och 1980/81:1384 samt mofion 1980/81:1775 yrkande 1 utan vidare åtgärd. Stockholmden 10 febmari 1981 Närvarande:Einar (), (), i (), Maj BrittTheorin (s), (), (), ()*,(), (), (), HåkanStrömberg (s), (), (), ()* och (). *Ej närvarande vid betänkandets juslering. Reservation(mom. 2 och 3) i , och (alla m) anser att dels den del av utskottets yttrande på s. 6 sombörjar med "Vad beträffar" och slutar med "av självrisk"bort ha följande lydelse: Vadbeträffar försöksperiodens längd och antalet vildsvin i försöksområdet anserutskottet de synpunkter som framförts i motion 1359 välmotiverade. Såledesanser utskottet inte att förslaget, såsom det presenterats i propositionen,garanterar att man över huvud taget får det eftersträvade försöksresultatet.Propositionen öppnar nämligen möjligheten att den tre- JoU 1980/81:16 8 årigaförsöksperioden avbryts om verksamheten ger anledning till betydande skador iområdet. Utskottet tillmäter försöksverksamheten sådan vikt att den inte skallkunna avbrytas på sådant sätt som föreslagits i propositionen. Föratt undvika onödiga markskador med åtföljande ersättningskrav, anser utskottetdet viktigt att vildsvinsstammen i området inte tillåtsvara större än ca 50 djur. En sådan avvägning beträffande antalet djur iförsöket är sålunda ägnat att möjliggöra att försöksverksamheten skall kunnafullföljas. Utskottet anser att försöksverksamheten bör pågå . Yrkandet i motion 1775---- (likamed utskottet)-- utskottets Vadgäller frågan om ersättning för skador förorsakade av vildsvin i försöksområdetanförs i propositionen att de skadedrabbade skall ersättas fullt ut för deskador vildsvinen orsakar utom i sådana fall då skadorna saknar ekonomiskbetydelse. Någon närmare precisering av vad som avses med formuleringen"utom i sådana fall då skadorna saknar ekonomisk betydelse" finnsinte. Detär att märka att befolkningen i Tullgarn-Mörkö-området, som det närmast gällerinom försökslänet, inte vill ha frigående vildsvin. När nu likväl regeringenföreslagit en försöksverksamhet i detta område är det utomordentligt viktigtatt de skador som vildsvinen åsamkar verkligen ersätts till fullo. Därför ärenligt utskottets mening varje reduktion av ersättningsbeloppen oacceptabel. Enmindre skada i jordbruket kan ju i förhållande till jordbrukarens rörelsetotalt sett vara nog så omfattande, men ändå enligt propositionen saknaekonomisk betydelse. Likaså kan grönsaksland och blomsterrabatter mycket välkomma att skadas och det är då svårt att vara säker på om det är den typen avskada som i propositionen anses sakna betydelse. mening är det ett oeftergivligt krav att alla skador ersätts. dels den del av utskottets yttrande på s. 7 sombörjar med "Med hänvisning" och slutar med "framlagdalagförslaget" bort ha följande lydelse: Medhänvisning till det anförda anser utskottet att motion 1384 inte kräver någonsärskild åtgärd från sida. Sammanfattningsvistillstyrker utskottet förslagen i motion 1359 såvitt avser försöksperiodenslängd, antalet vildsvin i försöksområdet samt ersättning för skadorförorsakade av vildsvin. I övrigt ansluter sig utskottet till propositionensförslag. Utskottet har ingen erinran mot det framlagda lagförslaget. delsutskottets hemställan under 2 och 3 bort ha följande lydelse: 2.att nksdagen med anledning av regeringens förslag och med JoU 1980/81:16 bifalltill motion 1980/81; 1359 samt med avslag på motionerna 1980/81:1005,1980/81:1360, 1980/81:1382 och motion 1980/ 81:1775 yrkande 2 godkänner vadutskottet anfört i fråga om förekomsten av frilevande vildsvin i landet och omersättning för skador orsakade av dessa, lämnar motion 1980/81:1384och mofion 1980/81:1775 yrkande 1 utan vidare åtgärd.