bet · G401KU21 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:21 I detta betänkande behandlasföljande frågor som har tagits upp i de angivna motionerna: öppnande - 1980/81:220och 1125 Partirepresentationi utskotten - 1980/81:1516 Offenfiigautskottsutfrågningar- 1980/81:1514 Ändradbenämning på civilutskottet - 1980/81:868 Beslutsordning vidlika röstetal - 1980/81:647 Reservation ochröstförklaring- 1980/81:492 Interpellationeroch frågor - 1980/81:401 och 1118. I sammanhanget föreslår utskottet en mindreändring i reglerna om frågor (RO 6 kap. 2§). Utskottet behandlar också vissa frågor rörande riksdagensinsyn i statliga företag med anledning av en skrivelse från näringsutskottet(se bilaga 3). Skrivelsen är föranledd av beslut den 11 februari1981 om insyn i statliga företag (prop. 1980/81:22, NU 29). I motion 1980/81:220 av () hemställs "att uttalar sig för att talmannen i samråd medvice talmännen ser över formerna för öppnande". I mofion 1980/81:1125 av Jan-EricVirgin m. fl. (m, fp, c) hemställs "att uttalar sig för 1. attriksmötets öppnande vid början av varje ny mandatperiod bör äga rum i rikssalenunder former som i stort ansluter till dem som tidigare tillämpades vid högtidliga öppnande, 2. attriksmötets öppnande under mellanliggande år bör ske i underformer som fastställs av talmannen i samråd med vice talmännen". I motiveringen till motion 220 anförs beträffandeöppnandet, som enligt motionären även fortsättningsvis bör ske i riksdagensplenisal, att formerna för detta bör ses över och göras fylligare. Motionärenfinner att bl. a. de musikaliska inslagen borde kunna utvidgas. Vidare bordemöjligheten till en särskild festföreställning på alternativtKonserthuset i anslutning till öppnandet kunna övervägas. I motion 1125 anförs att öppnandet skettunder enkla former i det provisoriska . Inledningen av riksmötetbör ha en 1 1980/81. KU1980/81:21 2 sådan utformning att den väcker allmänhetens intresse ochmarkerar det historiska sambandet med tidigare statsskick ochhistoria. För övrig motivering hänvisas till motionen. Motioner rörande formerna förriksmötets öppnande har behandlats vid ett flertal tillfällen under senare år.Konstitutionsutskottet anförde vid behandlingen under föregående (KU1979/80:44 s. 27) bl. a. följande: Utskottet har i samband medbehandlingen av motioner om formerna för öppnande bl. a.erinrat om att det enligt bestämmelserna i riksdagsordningen (RO 1:6) ankommerpå talmannen att efter samråd med vice talmännen fastställa ordningen förriksdagens öppningssammanträden samt uttalat att ceremonin normalt börförläggas till plenisal. Med hänvisning till sina tidigareställningstaganden i frågan avstyrker utskottet mofionsyrkandena. Två ledamöter (m) reserverade sigoch anförde att det "vore önskvärt om talmannen ville överväga att ihuvudsak återgå till tidigare ceremoniel vid öppnande och förläggahuvuddelen av ceremonierna till rikssalen". Riksdagenföljde utskottets förslag. I motion 1980/81:1516 av LarsWerner m. fl. (vpk) yrkas "att uttalar att utskottsfrågansnarast bör lösas från utgångspunkten att samtliga partier som vid val tillriksdagen erhållit av rösterna i riket skall äga rätt tillrepresentation i utskott". I motionen erinras om att arbetsformsutredningen pä sintid rekommenderade partigrupperna att vid överläggningar om utskottenssammansättning eftersträva proportionell fördelning av det totala antaletutskottsplatser i enlighet med partiernas styrkeförhållanden i (förs.1978/79:15). För att medverka till en lösning biträdde vpk rekommendationen.Samfidigt hävdade vpk att partiernas representation i utskotten bör regleras iriksdagsordningen. Rekommendationen ledde enligt motionen inte till engodtagbar lösning, och vpk står f. n. utanför utskottsarbetet. Detta är enligtmotionen ofillfredsställande. Betydelsen av att alla i företräddapartier kan delta i utskottsarbetet har tidigare understrukits i av riksdagengodkända uttalanden. Frågan behandlades i utskottets betänkande KU 1978/79:29,vari utskottet föreslog att arbetsformsutredningens rekommendation skullegodkännas. I en reservation (2 m) yrkades avslag. KU1980/81:21 3 Som nämnts i motionen kunde någonenighet inte uppnås mellan partierna om ordinarie utskottsrepresentation förvpk. Partiet har ej heller som tidigare suppleantplatser i vissa utskott. I motion 1980/81:1514 av DanielTarschys och (båda fp) yrkas "att beslutar att geRO 4 kap. 12 § följande lydelse: Utskottet skall sammanträda inom stängdadörrar. Om särskilda skäl föreligger, kan utskottet medgiva att äVen annan änledamot, suppleant och tjänsteman i utskottet är närvarande. Om utskottet ärenigt därom, får sammanträde varvid utskottet inhämtar upplysningar varaoffenfligt. Överläggning och omröstning skall dock alltid ske inom stängdadörrar." I fidigare mofioner i denna fråga har föreslagits att utskottsutfrågningarborde bli offentliga om detta begärdes av minst en tredjedel av utskottetsledamöter. I nu föreliggande motion förordas att utskottens utfrågningar kanbli offentliga om samtliga ledamöter enas härom. Angående motiveringen i övrigthånvisas till motionen. Motioner om införande av offentliga utskottsutfrågningarbehandlades även . Utskottet (KU 1979/80:44) hänvisade i sitt avriksdagen godkända yttrande till att frågan om införande av möjlighet filloffentliga utskottsutfrågningar behandlats av vid ett flertaltillfällen och att ställt sig avvisande fill en sådanordning. Anledning fanns enligt utskottet inte att inta annan ståndpunkt. I en reservation (3 m, 2 fp) yrkades bifall fill motioner,vari yrkats införande av nämnda ordning. Ändrad benämning på civilutskottet I motion 1980/81:868 av Jan-EricVirgin m. fl. (m, c, fp) yrkas "att beslutar uppdra ättalmanskonferensen att låta utreda den i motionen behandlade namnfrågan ochlämna förslag i ärendet". Angåendemotiveringen hänvisas till motionen. Det skall nämnas att frågan om civilutskottets benämningberördes i arbetsformsutredningens betänkande (förs. 1975/76:15) omriksdagsarbetets planering. Inom civilutskottet hade övervägts benämningarnaplan-, planerings-, bostads- och kommunutskottet. Någon ändring föreslogs dockinte då. 1* 1980/81. KU1980/81:21 4 Beslutsordning vid lika röstetal I motion 1980/81:647 av BerfilFiskesjö m. fl. (c) yrkas att beslutar att riksdagsordningens 5 kap.6 § skall ha följande lydelse: Uppkommer lika--- genom lottning.Är rösterna lika delade i huvud omröstning förklarar talmannen ärendet bordlagt fill kommande samman träde. Uppkommer ånyo lika röstetal vid omröstning om ärendet ställer talmannen proposition på förslag om återförvisning till utskott. Ärendet skall---- beslut. Efteråterförvisning---- äga rum genast. Motionärerna erinrar om att huvudregelni de fall då omröstning används i är att omröstningen skall utmynna imajoritetsbeslut. Helt kan dock aldrig undvikas att lika röstetal uppkommer vidomröstning. Risken för lika röstetal ökar enligt motionärerna självfallet ilägen då regeringssidans majoritet är knapp. Motionärerna framhåller att det system som tillämpasmed närmast automatiska beslut om återförvisning vid fall av lika röstetal gerutskott och kammare merarbete i onödan. I prakfiken fungerar inteåterförvisningsin-stitutet på det sätt som avsetts, nämligen att utskottetgenom en förnyad behandling skall söka åstadkomma ett nytt förslag, som kanbedömas ha större möjligheter att samla en majoritet i kammaren. I realitetentillgrips återförvisning i det alldeles övervägande antalet fall för attmöjliggöra en ny beslutsomgång, då majoritetsförhållandena förhoppningsvisbättre skall svara mot partiernas reella styrkeförhållanden. Samma effekt kan enligt motionärerna nås på betydligtenklare sätt genom att det ärende i vilket omröstningen gett- lika röstetalbordläggs till ett kommande sammanträde för förnyat beslut utan mellanliggandeåterförvisning till utskott. Vid det andra beslutsfillfället skall enligtmotionärernas förslag ärendet behandlas på samma sätt som sker vid detförsta beslutet. Att ärenden som upptagits till beslut en andra gång skullekomma att återförvisas till utskott torde dock enligt motionärerna bli mycketsällsynt. RO 5 kap. 6 § har följande lydelse: Uppkommer lika röstetal vid omröstningom vilket yrkande som skall vara kontraproposition, avgöres utgången genomlottning. Är rösterna lika delade i huvudomröstning ställertalmannen proposition på förslag om återförvisning av ärendet till utskottet.Ärendet skall återförvisas om minst hälften av de röstande förenar sig härom.Beslutas ej återförvisning, avgör vilken mening som skall varariksdagens beslut. KU1980/81:21 5 Efter återförvisning upptagesärendet på nytt i sin helhet till avgörande i kammaren. Uppstår därvid återlika röstetal vid huvudomröstning, skall lottning äga rum genast. I grundlagberedningens betänkande(SOU 1972:15 s. 281) framhålls beträffande denna bestämmelse följande: Frågan om hur man skall förfara närrösterna i en votering delar sig lika har aktualitet endast när det är avsettatt utgången av omröstningen skall bestämmas genom enkelt flertal av de avgivnarösterna. Man kan tänka sig tre vägar att ytterst ta sig ur det dilemma som dåuppstår. För det första kan man anse ett förslag bortkastat, när lika antalröster har avgivits för och emot det. För det andra kan man fillägga talmannenutslagsröst eller, om han inte annars har rösträtt i kammaren, rätt att avgöravilken mening som skall gälla, om rösterna har fördelat sig lika. För dettredje kan man låta fälla avgörandet. Den först nämnda lösningen är oförenlig medeliminationsmetoden för omröstning. Denna metod tillåter nämligen att twåpositiva förslag ställs mot varandra. - Enligt beredningens förslag skalltalmannen inte ha rösträtt i kammaren. Det skulle harmoniera illa härmed ochmed önskemålen om talmannens obundna och auktoritativa ställning i riksdagenatt han skulle träffa avgörandet vid lika röstetal. Möjligheten att - som - anlita lottning återstår.Denna utväg kan sägas väcka mindre betänkligheter när det gäller omröstning omvilket yrkande som skall vara kontraproposition. Mera stötande är att överlåtaåt att avgöra vad som skall bli beslut i huvudomröstning.Dock bör enligt beredningens uppfattning lottning i sådana fall kunnatillgripas som en sista resurs, förutsatt att man kan begränsa antalet fall dåmajoritet för en mening inte uppnås. Detta synes vara möjligt. Beredningen föreslår sålunda (2 kap. 1 § RF) att riksdagenskall bestå av ett udda antal ledamöter. Detta förhållande i förening med ettersättarsystem och kvittningsöverenskommelser lär medföra att antalet fall dålika röstetal uppkommer vid politiskt vikfiga voteringar reduceras. För de situationer, då rösterna i huvudvotering trots alltfaller lika för två yrkanden, föreslår beredningen i princip återförvisning avärendet fill utskottet. Inte sällan kan man räkna med att utan särskildaåtgärder majoritet uppnås för endera meningen när ärendet ånyo föreläggs kammaren;att lika röstetal uppstod första gången kan t. ex. ha varit en följd avfrånvaro, som inte hade kompenserats genom ersättare eller genom kvittning. Iandra fall kan utskottet föra fram lösningar, som rubbar jämviktsläget ikammaren. Metoden att återremittera ärendet bör emellertid försesmed ett par reservationer. För det första kan det hända - särskiltnär fråga är om delbeslut - att båda sidor är beredda att åtnöjas med detbeslut som framgår ur en lottdragning. Återremiss bör därför vara beroende avsärskilt beslut härom, varvid det bör räcka att hälften av de röstandeinstämmer i beslutet. Talmannen bör obligatoriskt ställa proposition på förslagom återremiss, när lika röstetal har uppkommit vid huvudomröstning. För detandra bör återremiss få förekomma bara en gång i ett ärende. Utfaller rösternalika, när ärendet på nytt behandlas i kammaren - vare sig vid huvudomröstning isamma fråga som förra gången eller i en annan delfråga -bör lottdragning ägarum genast. KU1980/81:21 6 Återförvisning skall avse ärendet idess helhet. Delbeslut i ärendet, som redan har fattats, förfaller alltså. Detbör observeras att flera "ärenden" kan vara föremål för avgörande ikammaren vid ett och samma tillfälle; endast det ärende, i vilket rösterna vidhuvudomröstning har delat sig lika, skall återförvisas. Några särskilda bestämmelser om förfarandet vidlottdragning har beredningen inte ansett erforderliga. Bestämmelsen kommenterades inte igrundlagspropositionen eller under riksdagsbehandlingen. I motion 1980/81:492 av BertilFiskesjö m. fl. (c) yrkas att beslutar upphäva bestämmelsen omreservationsrätt och rätt till röstförklaring i riksdagsordningens 5 kap. 9 §. Enligt motionärernas mening är bestämmelsen om rätt tillreservation och röstförklaring från praktisk synpunkt onödig och frånprincipiell synpunkt felaktig. Den eller de som har en mot majoriteten avvikandemening har andra möjligheter att visa detta: genom reservationer iutskottsbetänkan-dena, genom särskilda yrkanden i kammaren och genom inlägg iden debatt som föregår besluten. Rätten att avge röstförklaring innebär att densom inte vill utsätta sig för risken att bli motsagd kan avstå från attframföra sina synpunkter i den egentliga debatten och i stället ge sinaargument formen av en röstförklaring efter att beslutet är fattat. RD 5 kap. 9 § har följande lydelse: Ledamot får efterärendes avgörande anmäla reservation eller avgiva röstförklaring. Bestämmelser om reservationsrättfanns på skilda ställen RO och i riksdagsstadgan. I praxis förekomdessutom under den äldre RO:s tid att ledamot, som deltagit i omröstning,efter avgörandet erhöll ordet för att förklara varför han röstat påvisst sätt. (SOU 1963:18 s. 145) föreslog att ledamotsom deltagit i ärendes avgörande även i fortsättningen skulle kunna anmälareservation. Enligt utredningen borde det även stadgas i detta sammanhang atten ledamot skulle kunna avge röstförklaring. Grundlagberedningen (SOU 1972:15s. 285) följde författningsutredningens förslag. Bestämmelsen föranledde ingenkommentar vare sig i grundlagspropositionen eller under riksdagsbehandlingen. KU1980/81:21 7 a) Förenklad hantering av interpellationer i I motion 1980/81:401 av () yrkas att reglerna i RO för väckande av interpellationer ändras i enlighetmed det lagförslag som intagits som bilaga 4. Förslaget innebär att riksdagenej längre skall besluta om en interpellation får framställas. I stället skall,i likhet med vad som gäller beträffande frågor, talmannen utan dröjsmål låtastatsrådet få del av interpellationen och anmäla den vid närmast följandesammanträde. Vidare föreslås att regeln att en interpellation skall delas utfill ledamöterna avskaffas och ersätts med en bestämmelse enligt vilken eninterpellation skall anslås senast när den anmäls i kammaren. I motiveringen framhålls att en interpellation enligtnuvarande regler föranleder en jämförelsevis omständlig hantering. Denomständliga proceduren har enligt motionen två orsaker. För det första är detangeläget att en interpellation blir känd för övriga ledamöter, eftersom den"inbjuder" även andra ledamöter än interpellanten att delta idebatten. För det andra är tanken att skall pröva att eninterpellation, som enligt reglerna i RO endast skall angå angelägenhet avstörre intresse, fyller måttet. Enligt motionen inträffar det i praktiken aldrig att eninterpellation ej godkänns av . Under sådana förhållanden förefallerdet mofionä-ren onödigt med den omständliga proceduren med bordläggning ochgodkännande av interpellationsframställningar. Likaså förefaller det enligtmotionären onödigt att mångfaldiga alla interpellationer och dela ut dem tillledamöterna. Det borde räcka med att interpellationerna anslås för att ledamöternaskall fä kännedom om dem. Enligt såväl tidigare ()som gällande bestämmelser skall interpellafion ha bestämt innehåll, varaförsedd med motivering och beslutas av utan föregående överläggning.För att få till stånd en "rafionellare användning av frågeinsfituten"föreslog grundlagberedningen bl. (s. 288) införande i riksdagsordningen aven rekommendation som innebar att interpellation bara borde väckas iangelägenhet av större allmänt intresse. Beredningen föreslog också att eninterpellation skulle mångfaldigas och distribueras fill ledamöterna innan denanmäldes i kammaren och att den obligatoriskt skall bordläggas en gång.Ändringarna borde enligt beredningen något bidra till att göra prövningav anhållan att få ställa interpellation mera reell. Beredningen ville vidarebetona vikten av att ledamöterna visade återhållsamhet med att väckainterpellationer mot 1** 1980/81. KU1980/81:21 8 slut och föreslog därför en bestämmelse om atten interpellation som lämnas efter utgången av april skall uppta skälen fillatt spörsmålet reses först vid denna sena tidpunkt. Beredningens förslag pådessa punkter godtogs av regering och riksdag. En i samband medgrundlagspropositionen 1973 väckt motion med samma innebörd som den nu aktuellaavslogs av (KU 1973:26 s. 87). Utskottet erinrade om att eninterpellafion, innan den anmäls av talmannen, skall delas ut till ledamöterna.Enligt utskottet skulle ställningstagande till frågan om eninterpellation skall få framställas härigenom underlättas. Utskottet avstyrkteenhälligt motionen, b) Införande av ett skriftligt frågeinstitut I motion 1980/81:1118 av LennartPettersson (s) hemställs att på ett lämpligt sätt utreder frågan ominförandet av ett kompletterande skriftligt frågeinstitut i enligtvad som i motionen anförs, I motionen framhålls att det ökade antalet frågor undersenare år synes ha lett till att tiden mellan det att frågan ställs och tilldess den blir besvarad successivt förlängts. Utvecklingen har enligt motionensannolikt också medfört att statsråden har fått avsätta mer tid såväl för att förberedasvaren som för frågedebatterna i . Motionären anser att några inskränkningar i det muntligafrågeinstitutet inte bör komma till stånd och noterar i sammanhanget attkonstitutionsutskottet tidigare uttalat sig i samma riktning. Däremot bör manenligt mofionären kunna överväga om inte ett skriftligt frågeinstitut vore ettlämpligt komplement till nuvarande ordning, till fördel både för riksdagensledamöter och statsråden. kan det enligt motionären vara så attden enskilde riksdagsledamoten inte i första hand är ute för att "sökasak" med vederbörande statsråd utan endast vill ha ett officiellt,auktoritativt svar i en viss sakfråga. Det skulle då spara både tid och arbeteför riksdagsledamoten och framför allt för statsrådet om möjligheten fanns attvia överlämna ett skriftUgt svar på frågan utan debatt. En självklar utgångspunkt för en sådan reform är enligtmotionen att det är riksdagsledamoten som väljer muntligt eller skriftligtsvar. Att ge regeringsledamöterna rätt att välja svarsform skulle innebära enallvarlig inskränkning i riksdagsledamöternas nuvarande frågerätt. KU1980/81:21 9 Utskottet har tidigare behandlatmotioner om den arbetsbelastning för statsråden som besvarandet av ett ökandeantal spörsmål innebär. Enligt motion 1978/79:1102 av ()skulle det finnas anledning att undersöka hur frågeinsfitutet skulle kunnautvecklas ytterligare utan att det leder till att statsrådens arbetstid i änhögre grad skulle komma att bindas fill frågestunder. Den möjlighetsom då står till buds är enligt mofionären att låta statsråden besvara vissafrågor skriftligt. (KU 1978/79:29) avstyrkte enhälligtmotionen med mofiveringen att en begränsning av riksdagsledamöternasmöjligheter att få till stånd muntlig debatt med statsråd i aktuella politiskafrågor skulle leda till en inskränkning i kontrollmakt. Utskottetville dock inte utesluta att frågeinstitutets praktiska tillämpning kan behövases över i framfiden. I mofion 1979/80:457 av () uttalasförhoppningen att det skulle kunna uppnås en viss återhållsamhet i antaletinterpellationer och frågor. En övergång till enbart skriftliga svar är enligtmotionären helt orimligt. En förkortning av debatfiden skulle eventuellt kunnaövervägas. I konstitufionsutskottets betänkande (KU 1979/80:44) upprepas istort sett argumenteringen från föregående år. En begränsning avriksdagsledamöternas möjligheter att få till stånd muntlig debatt med statsrådborde enligt utskottet inte komma i fråga utan mycket starka skäl. Denpraktiska fillämpningen, t. ex. vad gäller debattreglerna, kunde dock behövaprövas. Utskottet erinrade i sammanhanget om den arbetsgrupp som filisatts inomutskottet för att se över frågor om arbetsformer. På utskottetsenhälliga förslag avslogs motionen av . Möjlighet för parlamentsledamot attbegära skriftligt svar på en framställd fråga finns i flera länder, bl. a. iDanmark, och . c) Deltagare i frågedebatter Vid besvarande av frågor får enligt6 kap. 2 § RO endast den ledamot som har framställt frågan och det statsråd somlämnar svaret ta del i överläggningen. Det förekommer emellanåt att, vid förfall förfrågeställaren, denne ersätts i debatten av annan riksdagsledamot från sammaparfi. Som framgår tillåter egentligen inte riksdagsordningen sådana byten. KU1980/81:21 10 I motionerna behandlas en radfrågor som på olika sätt berör arbetsformer. öppnande tas upp i motionerna 220 och 1125. förstnämnda motionen begärs att formerna för öppnande ses över.Ceremonin bör även i fortsättningen äga rum i plenisal med bl. a.ett ökat utrymme för musikaliska inslag. Vidare bör övervägas möjligheterna attanordna en särskild festföreställning på eller i . I denandra motionen föreslås att öppnande vid början av varje nymandatperiod skall äga rum i rikssalen under former som i stort ansluter tilldem som tidigare tillämpades vid högfidliga öppnande, och attöppnandet under mellanliggande år sker i under former somfastställs av talmannen i samråd med vice talmännen. Utskottet har i samband med behandlingen av motioner omformerna för öppnande bl. a. erinrat om att det enligtbestämmelserna i riksdagsordningen (RO 1:6) ankommer på talmannen att eftersamråd med vice talmännen fastställa ordningen för öppningssammanträdensamt uttalat att ceremonin normalt bör förläggas till plenisal. Medhänvisning till sina tidigare ställningstaganden i frågan avstyrker utskottetmotionsyrkandena. I motion 1516 yrkas att samtliga partier som vid val tillriksdagen erhållit av rösterna skall äga rätt tillutskottsrepresentation. Utskottet vill erinra om att ställdesig bakom en rekommendation till partierna om proportionell fördelning av dettotala antalet utskottsplatser i enlighet med partiernas styrkeförhållanden iriksdagen (se KU 1978/79:29). Någon enighet kunde emellertid inte uppnås mellanpartierna i denna fråga. har tillkallat enutredning om utskottsindelningen och ärendefördelningen mellan utskotten.Frågan om utskottsrepresentationen har senast behandlats i en av utskottet tillsattarbetsgrupp för vissa frågor om arbetsformer. Enligt utskottet börresultatet av det utredningsarbete som pågår avvaktas innan den i motionenupptagna frågan tas upp till förnyad behandling. Frågan om införande av offentliga utskottsutfrågningar harvarit föremål för riksdagsbehandling vid åtskilliga tidigare tillfällen och tasnu på nytt upp i motion 1514, Till skillnad från tidigare förslag, enligt vilkautfrågningarna skulle bli offentliga om minst en tredjedel avutskottsledamöterna begärde det, förordas i den nu aktuella motionen attutskottens utfrågningar skall vara offentliga endast om utskottets samtligaledamöter är ense härom. Utskottet har inte funnit skäl att ompröva den ståndpunkti frågan som intogs i samband med behandlingen av förslaget till nyriksdagsordning (KU 1973:26 s. 85) och som därefter upprepats åtskilligagånger. Utskottet är således inte heller nu berett att förorda införande avoffentliga utskottsut- KU1980/81:21 11 Beträffande den förändring som har vidtagits iförslaget vill utskottet endast framhålla att det i praktiken skulle vara svårt- oavsett vilka beslutsregler som formellt gäller - att motsätta sig önskemålom offentlighet vid en utskottsutfrågning. I motion 868 yrkas att beslutar uppdra åttalmanskonferensen att utreda frågan om lämplig benämning på civilutskottet. Utskottet vill erinra om att frågan om civilutskottetsbenämning berördes i arbetsformsutredningens betänkande (förs.