bet · G401SoU2 · 1980-12-31 00:00:00 — specialister inom olika medicinska verksamhetsområden -bl. a. barn- och ungdomspsykiatri samt allmän psykiatri - och vilka förutsattesnära samarbeta med den primärkommunala socialvården. Även i två /77 årsriksmöte väckta motioner begärdes åtgärder för förebyggande av självmord. På förslag av socialutskottet i betänkandet SoU 1976/77:26avslog motionerna. Utskottet framhöll att utvecklingen inom sjukvården ochsocialvården innebar att förutsättningarna ökades för att ett bättre stödskulle kunna ges människor i krissituafioner. Med hänsyn härtill och till atten redovisning väntades från socialstyrelsensutredningsarbete m. m. beträffande den psykiska hälsovården och beträffandelivshotande förgift-ningsUllstånd med sömnmedel och lugnande medel påkallademofionerna enligt utskottets mening inte någon åtgärd av . Utvecklingen av den psykiatriska vården I motion 1979/80:1668 av LarsWerner m. fl. (vpk) anförs bl. a. att en reform av den psykiatriskatvångslagstiftningen är nödvändig redan på grund av det abnormt höga antalettvångsomhändertaganden, som anges vara en följd dels av en gummiartadutformning av lagsfiftningen, dels av en alltför frikostig tillämpning avdensamma. En reform av den psykiatriska värdlagstiftningen är enligtmotionärerna dessutom nödvändig på grund av den destrukfiva verkan somtvångsomhändertaganden får för behandlingsklimat och behandlingens effekter. Målsättningen för den utredning som motionärerna begärskall vara att helt avskaffa den psykiatriska tvångslagstiftningensgrundläggande delar och ersätta dessa med nya, stramare och till sin effektlångt restriktivare bestämmelser. Uppgiften för utredningen bör, anförs det,vara att komma fram till en lagstiftning som är byggd på följande principer: a) det totalaantalet tvångsomhändertaganden skall drastiskt bringas ner, då detöverväldigande flertalet av dem är oberättigade eller skadliga, b) tvångsförfogandenskall tillämpas enbart när fara av omedelbar natur för någons liv och hälsaföreligger, c) en oberoenderättslig instans skall bedöma alla tvångsförfoganden och -i sådana fall där deskett pä grund av fara vid dröjsmål - inom förslagsvis pröva dem, d) tvångsmedicinering eller annan tvångsbehandling skallvara förbjuden, om den ej sker för att avvärja omedelbar fara för någons liv och hälsa, e) vårdinstitution skall ej äga att förfoga överpatienters fillgångar i annan mån än som framgår av patientens frivilliga önskan eller av gällande lagsfiftning. SoU1980/81:2 12 I motion 1979/80:423 av . (vpk) anförs bl. a. att det viktigaste behovet inom denpsykiatriska vården är ett handlingsprogram som samordnar alla progressivaakfiviteter till en effektiv och obyråkrafisk organisation, som är väl anknutentill dagens samhälle och till de problem som finns i samhället. Motionärernaframhåller att behöver en stor psykiatrisk reform, som dock inte kanoch får vara begränsad fill den psykiatriska vården. Enligt motionärerna måstereformen - om den skall få en genomgripande kraft - integrera och omfatta övrigvård och övrigt samhällsarbete och inbegripa sjukvårdspersonalens,socialvårdspersonalens, fackföreningarnas samt klient- ochhandikapporganisationernas arbete. Motionärerna anger vid 15 punkter inslag ihandlingsprogrammet som de anser vara viktiga, nämligen en offensivhälsopohtik, en demokratiserad sjukvård, en avgiftsfri sjukvård, ett förenklatförsäkringssystem, en mobilisering av arbetarklassen och dess organisationer ikampen mot drogmissbruket och dess sociala skadeverkningar, en skärpt kontrollav frihetsberövan-den, ett ökat stöd till alternativa behandlingsmöjlighetergenom fristående organisafioner i anknytning till arbetarklassen, engrundlagsfäst rätt till arbete, en avveckling av de stora psykiatriskasjukhusen, en förstärkning av utbildningsinsatserna för alla personalgrupper,ett beaktande av invandrargruppernas behov av psykiatrisk vård, en vettigsamordning mellan sjukvården och socialvården, studier av avgränsningsproblemeninom missbruksvården, beaktande av att biologiskt-farmakologiskt inriktad forskninginte ensidigt prioriteras i merit- och anslagshänseende samt ettlandstingsansvar för att seriös psykoterapi finns tillgänglig. Bestämmelser om psykiatrisk värd Vården vid de sjukhus som drivs avlandstingskommunerna och de kommuner som inte tillhör landstingskommun(sjukvårdshuvudmännen) regleras genom bestämmelser i sjukvårdslagen (1962:242)(SjvL) och den till denna lag knutna sjukvårdskungörelsen (1972:676) (SjvK).Bestämmelser som motsvarar sjukvårdslagstiftningens finns beträffande vårdenvid de statliga sjukhusen - och iUppsala - i för dessa sjukhus utfärdade reglementen. Vården enligt nu nämndabestämmelser är frivillig och kan inte förenas med tvångsåtgärder. För de fall psykiskt sjuka måstevårdas oberoende av eget samtycke kan vården beredas enligt bestämmelserna ilagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV). LSPV innehåller detaljerade bestämmelser för lagenstillämpning. Sluten psykiatrisk vård får enligt LSPV beredas den som lider avpsykisk sjukdom om sådan vård är oundgängligen påkallad med hänsyn tillsjukdomens art och grad och om till följd av sjukdomen en eller flera av femolika specialindi- SoU1980/81:2 13 Vården får beredas på sjukhus somdrivs av staten eller sjukvårdshuvudman. Vid sjukhuset skall finnas överläkare.Vård enligt LSPV bereds huvudsakligen vid de f d. mentalsjukhusen. Förbehandling av vissa frågor enligt lagen finns utskrivningsnämnder med särskildageografiska verksamhetsområden och som besvärsinstans en för riket gemensampsykiatrisk nämnd. För intagning på sjukhus krävs en ansökan upprättad avvissa närstående till patienten, vissa förtroendemän eller tjänstemän inomkommuns socialvård eller vid dess hälsovårdsnämnd, av polismyndighet, eller avvissa personer som har ett vård- eller tillsynsansvar för den sjuke. Tillansökan skall fogas ett av läkare upprättat vårdintyg i vilket enligt angivnabestämmelser anges att den sjuke är i behov av psykiatrisk vård på sjukhus. Omden sjuke är farlig för sig själv eller andras säkerhet får polismyndighetomhänderta honom. Därvid skall läkare genast undersöka honom för ev. utfärdandeav vårdintyg. Utfärdas vårdintyg skall polismyndigheten ansöka om denomhändertagnes intagning på sjukhus. Utfärdas inte vårdintyg eller avslåsansökningen om intagning får den omhändertagne inte längre kvarhållas avpolismyndigheten. Om intagning beslutar överläkaren vid aktuellsjukhusenhet. Intagningsbeslutet får överläkaren delegera till annan läkare.Vanligtvis sker detta till den läkare som är jourhavande. Har patientenintagits skall överläkaren möjligt, dock senast prövaom patienten skall fortsättningsvis vårdas enligt LSPV. Vid farlighet får ivissa fall med prövning anstå . Finner överläkaren attvård inte kan beredas patienten skall denne genast skrivas ut. Intagning kan även ske om någon av domstol enligtbestämmelser i överlämnats till sluten psykiatrisk vård. Härvidupprättas inte ansökan och vårdintyg, inte heller företar överläkaren särskildprövning av vårdbehovet. Den som är intagen på sjukhus enligt LSPV får hindras attlämna sjukhuset och i övrigt underkastas nödvändigt tvång. Möjlighet finns ävenför överläkaren att besluta om brevcensur. kan patienten fåtillstånd att vistas på egen hand utom sjukhusområdet. Sä snart förutsättningar för att bereda patienten vårdenligt LSPV inte längre föreligger skall han utskrivas. Detta skall prövasfortlöpande. I stället för utskrivning kan patienten bli utskriven på försökför viss bestämd tid, högst åt gången. Under utskrivning på försökfår patienten ställas under tillsyn samt åläggas att iaktta särskildaföreskrifter. Ansökan om utskrivning och utskrivning på försök får göras avförutom patienten själv vissa närstående, förmyndare eller god man. Omutskrivning och utskrivning på försök liksom om tillstånd att vistas på egenhand utom sjukhusområdet beslutar överläkaren såvida inte patienten intagits pågrund av domstols förordnande eller begått brott mot annans personliga säkerhet,för vilket åtal inte väckts, eller överförts från kriminalvårdsanstalt och vidutskrivningen SoU1980/81:2 14 inte skall återföras dit. I sistnämnda tre fall beslutarutskrivningsnämnden. Har patient utskrivits på försök får överläkaren återintahonom om skäl föreligger. Härvid erfordras inga särskilda handlingar. Överläkares beslut rörande intagning, tillstånd att vistaspå egen hand utom sjukhusområdet, utskrivning på försök och utskrivning fårpatienten anföra besvär hos utskrivningsnämnden. Över utskrivningsnämnds beslutfår med vissa undantag besvär anföras hos psykiatriska nämnden. består av tre ledamöter, nämligen enlagfaren ordförande, en läkare och en lekman. består avfem ledamöter, nämligen en lagfaren ordförande, två läkare och två lekmän.Ledamöterna i utskrivningsnämnderna och psykiatriska nämnden förordnas avregeringen. Utvecklingen av antalet intagningari sluten psykiatrisk vård beslyses i följandesammanställning. Intagningarenligt LSPV och motsv. nyintagningar ca 18 000 ca 11000 återintagningarefter försöksutskrivning ca 5 000 ca 9 000 Intagningartotalt enligt SjvL och LSPV och motsv.tidigare lagstiftning ca 47 000 ca 120 000 Utredningar m. m. Utredningar om LSPV m . m. En inom tillsattarbetsgrupp inledde en översyn av LSPV. Översynsarbetet som i betydandeutsträckning avsäg frågor om ökad rättssäkerhet för patienter inom denpsykiatriska vården redovisades i skriften Lag om viss psykiatriskvård, förslag (redovisar 1977:14), med förslag till nylagstiftning om psykiatrisk vård oberoende av patientens samtycke. Förslagetöverlämnades till regeringen. Efter remissbehandling av förslaget ingick detsamma iarbetsmaterialet för en särskild arbetsgrupp inom , vilkensocialministern tillsatt för att ta fram ett beslutsunderlag ifrågor om vård utan samtycke inom social- och sjukvård m.m. Denna arbetsgruppöverlämnade till socialministern rapporten (Ds S 1978:8) Vård utansamtycke inom socialvård och sjukvård. Arbetsgruppen föreslog ändringar i LSPVsom i huvudsak innebar att en ny intagningsgrund, som särskilt skulle gällamissbrukare, skulle införas i LSPV så att tvånget mot vuxna skulle kunnamönstras ut ur sociallagstiftningen. Arbetsgruppen ansåg att det fanns behov avatt låta en allsidigt sammansatt kommitté med parlamentarisk förankringöverväga bl. a. de lagförslag som arbetsgrupp lagt fram ochsom inte behandlats i rapporten. SoU1980/81:2 15 På grundval av förslagen iovannämnda rapport framlades i propositionen 1979/80:1 om socialtjänstenförslag om införande i LSPV av en ny intagningsgrund särskilt gällandemissbrukare. Vidare föreslogs vissa andra ändringar i LSPV.l propositionenframhölls att de föreslagna reglerna om värd utan samtycke av vuxna missbrukareinte skulle uppfattas som definitiva. Det förutskickades att en kommitté medparlamentarisk förankring skulle tillsättas för fortsatt översyn avlagstiftningen om vård mot den enskildes vilja. 1 det av (rskr1979/80:142) godkända betänkande SoU 1979/80:24, vilket avgavs under detpropositionen behandlades av socialutskottet, föreslog utskottet bl. a. att detförutskickade utredningsarbetet skulle ges större bredd och ske i form av enparlamentariskt sammansatt beredning. I sitt likaledes av (rskr1979/80:385) godkända betänkande SoU 1979/80:44 om m. m.avstyrktes det i propositionen framlagda förslaget till ändringar i LSPV.Utskottet föreslog att den begärda parlamentariska beredningen skulle få iuppdrag att ytterligare utreda frågan om värd utan samtycke av vuxnamissbrukare och att utredningsarbetet skulle bedrivas så att ett förslag kundeläggas fram i sådan tid att en ny lagstiftning skulle kunna träda i kraftsamtidigt med att socialtjänstreformen träder i kraft, vilket utskottetföreslog ske . Den begärda parlamentariska beredningen - för översyn avreglerna om vård oberoende av samtycke inom socialtjänst- ochsjukvårdslagstiftningen m. m. 1 direktiven förberedningens arbete (Dir. 1980:45) framhålls bl. a. att det är angeläget attLSPV ses över i sin helhet och inte bara med avseende på missbruksvården.Önskemål har bl. a., anförs det, framställts från flera håll om preciseringarav de yttringar av psykisk sjukdom som skall grunda rätt till vård enligt LSPV.Det är viktigt, påpekas det, att dessa preciseringar står i överensstämmelsemed allmänt vedertagna etiska principer såväl nationellt som internationellt.Beredningen har antagit benämningen socialberedningen (S 1980:07). Utredningar om den psykiatriska vårdens innehåll ochorganisation m.m. 1 ett föregående avsnitt ibetänkandet har lämnats en redogörelse för utredningsarbete om den psykiatriskavårdens innehåll och organisation m. m. r propositionen 1979/80:1 om socialtjänstenförutskickades det att en parlamentariskt sammansatt kommitté skulle tillkallasför att bl. a. göra en översyn av frågan om huvudmannaskapet för den psykiskabarn- och ungdomsvården (PBU) samt överväga hur denna verksamhet och familjerådgivningenkan organiseras på lämpligaste sätt. I betänkandet SoU 1979/80:44 (s. 72 och73) framförde utskottet vissa synpunkter på den SoU 1980/81:2 16 förutskickadeöversynen m. m. StatsrådetHolm har sedermera erhållit regeringens bemyndigande att tillkalla en kommittéför att utreda hur den verksamhet som bedrivs inom PBU och den kommunalafamiljerådgivningen skulle kunna samordnas inbördes och med andra verksamhetermed näraliggande arbetsuppgifter (Dir. 1980:60). Utskottet behandlade /enmotion som bl. a. syftade till att hälso- och sjukvården skulle göras meraoffensiv och inrikta sig på förebyggande arbete i samhällsmiljön m. m. och attall sjukvård skulle ställas under landstingens huvudmannaskap m. m. På förslagav utskottet i betänkandet SoU 1979/80:13 avslog motionen. a. till pågående strukturförändring inom sjukvården med bl. a.ökade uppgifter för primärvården att aktivt medverka i skyddet motmiljöfaktorer som hotar hälsan. Vidare hänvisade utskottet till att den år 1975fillkallade hälso- och sjukvårdsutredningen (HSU) (1975:04) i betänkandet (SOU1979:78) Mål och medel för hälso- och sjukvården bl. a. föreslagit att sjukvårdshuvudmännenskall ha ett vidgat ansvar för hälso- och sjukvården. I mofioner som väckts harbegärts utredningar om och ändringar av den psykiatriska vårdens innehåll m. m.På förslag av socialutskottet i betänkandena SoU 1975:5, 1975/76:34,1976/77:26, 1977/ 78:42 och 1979/80:8 har avslagit motionerna.Utskottet har erinrat om utredningsverksamhet om denpsykiatriska vården. I en av de motioner som behandlades i ovannämndabetänkande SoU 1977/78:42 togs även upp fråga om minimering av tvånget inom denpsykiatriska vården. Utskottet hänvisade beträffande denna fråga tillberedningen inom av socialsyrelsens förslag till ny lagstiftningom viss psykiatrisk vård. I motion 1979/80:1030 av m. fl. (s)påpekas bl. a. att - trots att invandrarnas psykiska problem ärspeciellt svåra följd av de påfrestningar som omställningen tillförhållandena i ett annat land innebär -invandrarnas förutsättningar att få delav den psykiatriska vården är begränsade, särskilt med hänsyn till attpsykoterapeutisk och psykiatrisk behandling såväl för en korrekt diagnostik somför en framgångsrik terapi är starkt beroende av en god språkförbindelse mellanpatient och vårdpersonal. Motionärerna anför vidare bl. a. följande. SoU1980/81:2 17 Vi har tidigare förordat enförsöksverksamhet med särskilda invandrarpolitiska åtgärder i tvåprimärkommuner. På samma sätt förordar vi en särskild försöksverksamhet medpsykiatrisk vård för invandrare inom ett landstingsområde med hög andelinvandrade innevånare. Verksamheten bör bedrivas med tvåspråkig personal.Möjligheterna att öka vårdens kvalitet genom en koncentration till en vissklinik bör övervägas. På skilda håll har påbörjats visspsykoterapeutrisk och psykiatrisk verksamhet särskilt för invandrare. Skältalar för att de av oss förordade försöken byggs upp med en sådan redanpåbörjad verksamhet som bas. Eftersom försöksresultaten blir av värde för denpsykiska hälsovården i hela landet bör verksamheten genomföras med statligtstöd. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att riksdagenbeslutar uppdra åt regeringen att uppta förhandlingar med företrädare förlandstingen om försöksverksamhet med psykiatrisk vård för invandrare.Resultatet av dessa överläggningar i vad gäller verksamhetens förläggning,inriktning och finansiering bör föreläggas som förslag tillstatsunderstödda försök med psykiatrisk värd för invandrare. Vissa vidtagna åtgärder för invandrare inom denpsykiatriska vården m. m. I yttranden över motion1979/80:1031, som utskottet inhämtat från och statensinvandrarverk, har dessa myndigheter lämnat uppgifterom följande särskildaåtgärder för invandrare inom den psykiatriska vården m. m. har varit engageradi en del olika försöksverksamheter avsedda att ge förbättrad psykiatrisk vård åtinvandrare. Erfarenheterna från dessa projekt har över lag varit positiva. Av särskilt intresse just nu är ett FoU-projekt. Syftet är att utveckla och pröva en modell för organisation avpsykiatrisk hjälp åt finska invandrare i länet i form av ett rörligtsocialpsykiatriskt vårdteam. Projektet skall också ge underlag för en bedömningav det psykiatriska vårdbehov och sjukdomspanorama som visar sig dåförbättrade värdmöjligheter erbjudes. stöder projektet, somplaneras pågå . F. n. föreligger svårigheter att engagera enfinsktalande psykiater. () anför. Det finns redan en numerapermanentad verksamhet med psykoterapeutiska behandlingsresurser förinvandrare med finska, serbokroatiska och grekiska som modersmål inomStockholms läns landsting. Erfarenheterna därifrån är med säkerhet till vissmån generaliserbara. T. ex. har det dolda behovet av dylik verksamhet tydligtkommit . Många patienter har varit föremål för åtgärderfrån socialvård och kroppssjukvärd, men först genom tillgången på tvåspråkigpersonal har det varit möjligt att få fram de verkliga problemen.Erfarenheterna från och de arbetsmodeller som valts måsteemellertid ses mot bakgrunden av de förhållanden som råder med storinvandrartäthet och mycket stor vårdap- SoU1980/81:2 18 Utformningen av speciella vårdinsatser förinvandrare måste anpassas fill lokala förutsättningar. Erfarenheterna frånStockholms läns landsting kan därför bara fill vissa delar överföras tillövriga landet och försöksverksamhet behövs också inom andra landstingsområden. har haft kontakter medÖstergötlands läns landsting angående invandrarbefolkningens situation inom denpsykiatriska vårdsektorn. Frän sida har man visat intresse förfrågan. Man avser att i samband med den pågående omorganisationen av denpsykiatriska vården med övergång till regionala öppenvårdsmottagningar försökahitta en lämplig modell för att knyta personal med språk- och kulturkompetenstill verksamheten. har också i samarbete med ,arbetsförmedlingen och länsarbetsnämnden avsatt särskilda utbildningsplatserpå vårdyrkesskola för invandrare. Där har beredskapsarbetandeinvandrarungdom kunnat erbjudas utbildningsplatser till barnvårdare ochsjukvårdsbiträden. Redan anställd personal med invandrarbakgrund på Norrköpingslasarett, vilka saknat grundutbildning, har också på detta sätt kunnat erbjudasutbildningsplatser. och invandrarverket har ett gemensamtprojekt med förstärkta SYO-insatser för invandrarungdom bl. a. i Motala.Landstinget avser att i samarbete med SYO-assistenten försöka stimulerainvandrarungdom att söka till gymnasieskolans vårdlinje på landstingetsvårdyrkesskola. Man är här beredd att överväga någon form av kvotering förelever med kunskap i invandrarspråk. Vid inleds ettprojekt med anknytning till detta problemområde. Projektet är förlagt tillregionssjukhuset i och kallas Kommunikationssvårigheter inom sjukvården. Utredningar m. m. och statens invandrarverks arbetsgrupp och statensinvandrarverk har i en gemensam arbetsgrupp utrett möjligheterna att främja denpsykiatriska vården av invandrare och flyktingar. Arbetsgruppens övervägandenpresenterades är 1979 i rapporten problem. Arbetsgruppen ansåg att en ökad satsning på tvåspråkigpersonal är den viktigaste åtgärden när det gäller att förbättra denpsykiatriska vården för invandrare. Arbetsgruppen föreslog bl. a. atttvåspråkig personal knyts till en eller flera av de psykiatriska och barn- ochungdomspsykiatriska klinikerna i de landsting som har en hög andel invandrare,att invandrare som vårdas på psykiatriskt sjukhus och som harspråksvårigheter ges möjlighet till kontakt med landsmän bland vårdpersonalenoch bland övriga patienter, att tolkservicen utökas och förbättras inom hälso-och sjukvården med beaktande av de alldeles speciella krav som ställs på denpsykiatriska tolkningen samt att sjukvårdspersonalen får utbildning iinvandrarfrågor såväl under grund- som under vidareutbildningen. SoU1980/81:2 19 riktlinjer för 1980-talets psykiatriskavård I avsnittet i skriften Riktlinjerför 80-talets psykiatriska vård om behovet av åtgärder för vissa grupper somställer speciella krav på den psykiatriska hälso- och sjukvården anförsocialstyrelsen beträffande invandrare och psykiatrisk vård följande. Speciella krav måste ställas på denpsykiatriska vård som bereds invandrare. Psykiska och somatiska besvär hosinvandrare kan förebyggas genom åtgärder i samhället t. ex. iskolan och arbetsmarknaden. Även vårdinsfitutioner utanför den specialiseradepsykiatriska vården kan ta hand om och hjälpa invandrare att bearbeta sinapsykiska problem. Det gäller , primärsjukvården, arbetsvärden, m.fl. För de stora invandrargruppernas behov, särskilt definsktalande, bör tvåspråkig vårdpersonal - antingen läkare, psykolog, kuratoreller sjuksköterska-knytas till de ordinarie psykiatriska teamen vidlänssjukhus i län med hög andel invandrare. Motsvarande behov finns för denenbart finsktalande svenska befolkningen i . För de småinvandrargrupperna bör man i stället utnyttja arvodesanställd kliniskt utbildadpersonal som helst tillhör invandrargruppen. Emellertid får detta krav intetillgodoses på bekostnad av yrkeskompetensen. Bristen på vårdpersonal med nödvändiga språkkunskaper ochkännedom om invandrargruppen kan göra det nödvändigt att personalens kunskapermåste tillvaratas inom flera vårdinsfitutioner och över stora geografiskaområden. Det är därför nödvändigt att tillämpa olika modeller när det gällerpsykiatrisk vård för invandrare. Om tvåspråkig utbildad personal inte finns tillgänglig fårman rekrytera och internutbilda kontaktpersoner som får stödjainvandrarfamiljer under handledning av kliniskt utbildad personal. Det är ocksåangeläget att etablera samarbete mellan hälso- och sjukvården och lokalainvandrarorga-nisationer. Den kommunala invandrarbyrån och socialtjänstenbesitter i många fall kunskaper om invandrarkulturen. Dessa kunskaper bör tastill vara i vårdarbetet. Vid sluten vård bör allt göras för att bryta invandrarnasspråkliga, kulturella och sociala isolering. Patienten bör få tillgång tilltidningar och böcker på eget språk. Vidare måste ordnas kontakt med anhöriga,med vårdpersonal och med patienter som talar samma språk, samt vid behov medföreträdare för pafienters olika religioner. Invandrarens egna önskemål bör vara vägledande när tolkskall anlitas. För att god vård skall kunna ges måste också krav ställas påtolkningens kvalitet. Hälso- och sjukvårdsutredningen hari betänkandet (SOU 1979:78) Mål och medel för hälso- och sjukvården lagt framförslag fill en ny lagstiftning för hälso- och sjukvården i form av en hälso-och sjukvårdslag. I 2 § i lagförslaget läggs fast de övergripande målen förhälso- och sjukvården. Dessa mål är att hälso- och sjukvården skall främja engod hälsa hos hela befolkningen och att hälso- och sjukvården skall erbjudasina tjänster åt alla på lika villkor. SoU1980/81:2 20 mål skall enligt utredningen bl. a. innebära att den somansvarar för hälso-och sjukvärden så långt det är möjligt skall inrätta sinverksamhet så att betydelsen av t. ex. geografiska eller språkliga ochkulturella olikheter kan begränsas. Remissbehandlingen av betänkandet harnyligen avslutats.