bet · G401KU28 · 1980-12-31 00:00:00 — Denna lagstiftning bör utformas med beaktande av dekulturpolitiska och andra synpunkter som utskottet redovisar i detta yttrande. Det lagförslag i anslutning till alternativ 1 ipromemorian som lagts fram i propositionen har i alla motionerna betecknats somotillräckligt. KU1980/81:28 21 motionerna har därför föreslagits ändringar och gemensamtför ändringsförslagen är att de alla innebär en utvidgad lagstiftning. En av motionerna, nämligen 2153 (vpk), föreslår enlagstiftning enligt promemorians alternativ 2 med viss ändring och meduteslutande av det förbud mot spridning till barn och ungdom som innefattas ialternativ 1 och i propositionens lagtext. Utskottet kan inte tillstyrka enlösning i enlighet med detta lagförslag. Det yrkande som framställts i motion 2152 (c) innebär attriksdagen bör anta båda de i promemorian redovisade lagförslagen, alltså bådealternativ 1 och alternativ 2. I sak ligger förslaget mycket nära denlagsdftning som föreslagits i motion 2149 (c). Mellan motion 2149 (c) och 2150 (s) föreligger i formellthänseende den skillnaden att den förra innehåller ett fullständigt lagförslag,medan den senare endast anger vilka synpunkter som enligt motionärernasuppfattning bör tillgodoses i den lagstiftning som modonärerna önskar. I sakföreligger emellertid stor överensstämmelse mellan de båda motionerna. I bådaföreslås en lagstiftning som utgår från propositionens förslag och kompletterardetta i anslutning till alternativ 2 i promemorian. Vissa skillnader föreliggeremellertid också. Som närmare redovisats i det föregående kritiseras imotion 2150 det sätt på vilket propositionens lagförslag anger vilka videogramsom skall vara förbjudna. I stället för en beskrivning - "ingåendeskildringar av verklighetstrogen karaktär som återger" etc. - villmotionärerna ha en anknytning till den förväntade effekten - "psykiskskada" - av de förbjudna inslagen eller med andra ord ett angivande av detförbjudna på det sätt som används i biografförordningen. Motsvarande synpunkterhar inte anförts i modon 2149. I fråga om den i motion 2149 föreslagna lagtexten uttalasi motionen att tillämpningen av denna så långt möjligt bör anknyta till denpraxis som biografbyråns avgörande utgör. Med detta uttalande ligger motionenenligt utskottets bedömning i sak mycket nära det önskemål i motion 2150 somnyss redovisats. Tilläggas bör dock att uttalandet i praktiken knappast kantillgodoses utan att den föreslagna lagtexten ändras. Motion 2150 innehåller vidare önskemål om förändringar ipropositionens lagtext i två avseenden. Motionärerna anser, som redovisats idet föregående, att formuleringarna "i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte" resp. "särskilt anordnade visningar"ger utrymme för betydelsefulla undantag från spridnings- och visningsförbudet.Motionärerna önskar uppenbarligen en ändring härvidlag. Denna synpunktåterfinns inte i motion 2149. I motion 2150 anges slutligen att den lagstiftning sommotionärerna förordar även bör innehålla regler om frivillig förhandsgranskningav videogram. Utskottet har i det föregående närmare redogjort för vad dettainnebär. KU1980/81:28 22 Utskottet vill för egen del försterinra om att utskottet i sitt betänkande KrU 1979/80:26 (s. 32) med anledningav en motion förklarade sig dela den i motionen framförda uppfattningen att detär angeläget att motverka ett utbud av videogram med underhållningsvåld och iövrigt stötande innehåll. Utskottet anförde vidare följande. Enligt sina direktiv harvideogramutredningen bl. a. att överväga om åtgärder behöver vidtas för attmotverka negativa effekter av kommersialism och företagskoncentration inomvideogramområdet. Till sådana negativa effekter hör givetvis marknadsföring ochspridning av kvalitativt undermåliga program som präglas avunderhållningsvåld. Utredningen har emellertid inte uttryckligen givits iuppdrag att söka finna vägar för att begränsa ett programutbud av den art sombefaras i motion 1232. Enligt utskottets uppfattning är det angeläget attutredningen aktivt prövar olika möjligheter att motverka en utveckling motförråande inslag i videogramproduktionen. Regeringen bör i lämplig formförsäkra sig om att så sker. Komplicerade avvägningar med avseende på yttrandefrihetsaspektenmåste emellertid göras vid alla överväganden om reglering av massmedieutbudet.Det ligger i yttrandefrihetsutredningens omfattande uppdrag att eftersträva enenhetlig utformning av grundlagsskyddet i fråga om alla de medier som kan hasärskild betydelse för den fria åsiktsbildningen i samhället, bland demvideogrammen. På förslag av utskottet gavriksdagen som sin mening till känna för regeringen vad utskottet anfört omvideogramutredningens arbete. Vad angår det aktuella lagstiftningsärendet är utskottetmedvetet om att det såväl i promemorian som i propositionen anförts synpunktermot en lagstiftning som går längre än vad som föreslås i propositionen.Utskottet är också medvetet om att den tid som står till förfogande förgenomförande av lagstiftningsarbetet är mycket begränsad om lagen, sömutskottet anser önskvärt, skall kunna träda i kraft . Utskottethar emellertid kommit dll den uppfattningen att utvecklingen påvideogramområdet är så oroande att det är nödvändigt med snabba och meromfattande åtgärder än som föreslås i propositionen. Utskottet förordar enlagstiftning som bygger på en kombination av regeringsförslaget ochpromemorians alternativ 2. I anslutning till de synpunkter som anförts i motionerna2149 och 2150 bör den blivande lagtexten ansluta till biografförordningensmetodik när det gäller att ange vilka inslag i videogrammen som skall varaförbjudna. Utskottet anser det önskvärt att lagtexten får enutformning som inte lämnar det utrymme för kringgående av spridnings- ochvisningsförbudet som påpekats i nämnda motioner. Utskottet anser det också önskvärt att ett system medfrivillig förhandsgranskning i anslutning till vad som förordats i motion 2150införs. I motion 2149 har föreslagits att den blivande lagensgiltighetstid begränsas till . Utskottet förutsätter att heladen fråga som behandlas i detta yttrande åter kommer till övervägande i sambandmed prövningen av de förslag som är att vänta från yttrandefrihets- ochvideogramutredningar- KU1980/81:28 23 Den särskilda markering som ligger i den föreslagnatidsbegränsningen anser utskottet inte erforderlig. Vad slutligen gäller det särskilda informationsbehov imediefrågor som påpekats i motion 2150 utgår utskottet från attskolöverstyrelsen uppmärksammar denna fråga och bedömer om och i vad mån någrasärskilda åtgärder erfordras. anser att medanledning av propositionen och motionerna bör arbeta ut och för riksdagenlägga fram ett lagförslag med det innehåll som kulturutskottet angivit ochdärjämte föreslå att göra det uttalande om det framtida regelsystemetför granskning av film och videogram som utskottet också angivit. Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (),(), (), (), (), (), i Kumla (s), (),(), () och ()- , och (alla c) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s, 7 börjar "Tilläggas bör" och slutar "lagtextenändras" bort utgå, dels den del av utskottets yttrandesom på s, 8 börjar "I anslutning" och slutar "varaförbjudna" bort ha följande lydelse: Av propositionen och motionerna framgår att de våldsinslagi film och videogram som den föreslagna lagstiftningen skall ta sikte på kananges antingen genom en beskrivning av de avsedda våldsskildringarna ellergenom en anknytning till den skada våldsskildringarna kan ge upphov till, Ipropositionen och i motionerna 2149 och 2152 (båda c) förordas det förraalternativet, vilket också har föreslagits i den promemoria som ligger tillgrund för propositionen, I motion 2150 (s) däremot uttalas att det senarealternativet är det bästa. KU1980/81:28 24 Utskottet vill för sin del betonaatt oavsett om man väljer det förra alternativet, som är att föredra i vissaavseenden, eller det senare bör avsikten med straffbestämmelserna vara att istort sett träffa sådana våldsskildringar som normalt inte kan godkännas förvisning enligt biografförordningen. Därvid bör uppmärksammas betydelsen av denpraxis som har utvecklats när det gäller vilkavåldsskildringar som bör bli föremål för ingripanden. Den mer konkretabeskrivningen av vilka våldsinslag som bör träffas bör således så långt möjligtutformas med hänsyn till detta. Att straffbestämmelserna bör ta sikte på attträffa sådana våldsskildringar som normalt inte godkänns för visning enligtbiografförordningen har också framhållits i rättschefernas promemoria. Utövervad som sagts anser sig utskottet inte böra göra några uttalanden om hurlagtexten i denna del bör vara utformad, , och (alla m) anför följande: Som anförs i propositionen har med videoteknikensutveckling oönskade konsekvenser inte kunnat undvikas. Bl, a, harvåldsskildringar kommit att spridas till barn och ungdomar på ett sätt sommåste anses oacceptabelt. Stora risker kan föreligga för att barn och ungdomdrabbas av psykiska skador. Likaså kan våldsskildringar tjäna som dåliga,förledande exempel framför allt för individer med labil läggning. Regleringenav biografföreställningar utgår därför i det avseende som är i fråga frånde skadeverkningar som våldsskildringar kan vålla barn. En begränsning avbarnens tillgäng till videogram som innehåller våld är av motsvarande skälbefogad. Det förslag som läggs i propositionen tillgodoser detta önskemål.Särskild vikt bör fästas vid att propositionens uppläggning är sådan attåtgärder kan sättas in med stor skyndsamhet. Enligt propositionen föreslåslagen träda i kraft . Ett allmänt förbud mot spridning åv filmer och videogrammed inslag av extremt våld har även utretts. Alternativet innebär att man infören ny grund för begränsning av yttrandefriheten. Då sådana åtgärder är särskiltkänsliga i ett fritt samhälle bör yttrandefrihetsutredningens arbete avvaktasinnan ställning tas. Vidare skulle denna uppläggning ge ett mer uttunnat skyddför barnens del. En kombination av de två alternativen är mycket kompliceradoch skulle sannolikt försena ett genomförande. På anförda grunder tillstyrks lagstiftning i enlighet medproposition 1980/81:176 och avstyrks mofionerna 2149, 2150 (yrkande 2), 2152och 2153. I direktiven till yttrandefrihetsutredningen anförs att desärskilda frågeställningar som är knutna till en grundlagsreglering avvideogrammen inte på något avgörande sätt torde skilja sig från vad som gälleri fråga om film. Samma regler torde därför i allt väsentligt kunna gälla. Ävendet i propositionen lagda lagförslaget behandlar film och videogram påenhetligt KU1980/81:28 25 Några uttalanden av den typ som föreslås imotionerna 2150 (yrkande 1) och 2151 är därför ej påkallade. och (båda fp) anförföljande: De flesta motioner, som väckts med anledning avproposition 1980/81:176, behandlar ingående de kompliceradelagstiftningsfrågor, som måste lösas då samhället vill skydda sig motvåldsskildringar, som icke kan tolereras. Dessa frågor hör enligt våruppfattning i första hand till ansvarsområde. Då kulturutskottetsmajoritet dock valt att i likhet med motionärerna ta upp de juridiska problementill behandling vill vi från strikt kulturpolitiska utgångspunkter anföraföljande: Det är oomtvistat att underhållningsvåld harskadeverkningar, främst på barn och ungdom, och måste bedömas utifrånutvecklingen mot ökad aggressivitet och brutalitet i samhället. Våldsutbudethar i ökande grad kommit att präglas av inslag som förstärker könsfördomar,rasism och människoförakt. Detta strider helt mot de grundläggande värderingarsom vårt samhälle bygger på och därför måste värna. Mot denna bakgrund vill vistarkt markera det som väsentligt och ofrånkomligt att åtgärder snabbt sätts inför att begränsa utbudet av våld via videogram eller film som tillhandahålls allmänheten. Motion 2153 (vpk) utesluter i sina förslag det förbud motspridning till barn och ungdom som innefattas i propositionens lagtext. Viavvisar en lösning i enlighet med motionens lagförslag. Motionerna 2149 (c), 2150 (s) och 2152 (c) har det gemensamtatt de förespråkar något slag av kombination av regeringsförslaget och promemoriansalternativ 2. Utskottsmajoriteten är inne på samma tankegångar. Den tycks ocksåvara medveten om den omedelbara risken av en avsevärd försening av helalagstiftningsarbetet på området om man följer motionärernaskombinationsprincip. Vi anser en sådan fördröjning oacceptabel. Propositionensförslag, som tar sikte på skyddet för barnen, är det enda som med säkerhet kangenomföras fr. o. m. . Det bör därför antas. I likhet med många remissinstanser anser vi att detföreslagna förbudet inte är helt tillräckligt när det gäller att skydda barnenmot våldsskildringar av skadlig art och att samhället därför som helhet bör fåett skydd för det s. k. extremvåldet. Så snart som det är möjligt bör därförden föreslagna lagen med giltighet fr. o. m. kompletteras medlagföreskrifter som ytterligare begränsar våldsutbudet. Vad gäller frågan om lika behandling av film och videogramfinns givetvis ingen anledning att låta skillnaden i teknik motivera enolikartad bedömning. Direktiven för yttrandefrihetsutredningen påminner om att"videogrammen liksom vanlig film har en dubbel massmediefunktion: de kanvisas offentligt och de kan säljas för privat uppspelning". Vi ser detdärför naturligt att den framtida regleringen av behandlingen av videogram ochfilm präglas av den KU 1980/81:28 26 inställning i princip, som kommer till synes i direktivenför utredningen och där det heter att "samma regler torde i alltväsentligt kunna gälla". Slutligt ställningstagande i detta avseende börske i samband med att yttrandefrihetsutredningen redovisar sina kommandeförslag. Vi vill dock påpeka att redan det nu liggande lagförslaget ipropositionen behandlar videogram och film lika. KU1980/81:28 27 Utdrag ur allmänt protokoll hållet vid sammanträde medkonstitutionsutskottet Fortsattes behandlingen av prop. 1980/81:176 med förslagtill lagstiftning mot viss spridning av videogram med våldsinslag m. m. jämtemotionerna 1980/81:654, 1080 och 1116 samt följdmotionerna 1980/81:2149-2153. På begäran av ett antal av utskottets ledamöter hade medanledning av i följdmotionerna framlagda förslag inom utskottet upprättatslagförslag jämte motivering i enlighet med bilaga 3. Utskottet beslöt enhälligt att - utan egetställningstagande till lagförslaget - med stöd av 4 kap. 10 § riksdagsordningeninhämta lagrådets yttrande över det upprättade lagförslaget. Ärendet skulle ilagrådet föredras av utskottets kanslichef . Utskottet uppdrog åt presidiet att justera dels bilaga 3,dels denna paragraf. Ärendet iövrigt bordlades. KU1980/81:28 28 (Bilaga 3 tiU KU:s protokoll) Lagrådsremiss med förslag till lag om förbud mot spridningav Filmer och videogram med våldsinslag I proposifion 1980/81:176föreslåsen lagom förbud mot spridning till barn av filmer och videogram medinslag av våld. Enligt lagen får videogram och filmer med ingående skildringarav verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våld mot människoreller djur inte säljas eller hyras ut till barn . Sådana videogramoch filmer får inte heller i förvärvssyfte spelas upp vid en särskilt anordnadvisning, om barn är närvarande. Lagen avses träda i kraft den 1juli 1981. Med anledning av propositionen har väckts fem motioner,nämligen 1980/81:2149avGunilla m.fl. (c), 1980/81:2150 av m.fl. (s), 1980/81:2151 av m. fl. (s), 1980/81:2152 av UllaTilländer (c) och Kersdn () samt 1980/81:2153 av m. (vpk). har avgett yttrande över propositionen ochde med anledning av denna väckta motionerna (KrU 1980/81:8 y). Som ett led i beredningen av ärendet har utskottet tillsig inbjudit ordföranden i yttrandefrihetsutredningen (Ju 1977:10) Hans Schöieroch ordföranden i videogramutredningen (U 1977:05) , som därvidredogjort för arbetsläget i utredningarna och lämnat synpunkter på vissa frågeställningari ärendet. Propositionen bygger på en idepartementspromemorian (Ds Ju 1980:14) Våldet i videogram m. m. redovisadkartläggning av de rättsliga och praktiska möjligheterna att genom lagstiftningså snart som möjligt komma till rätta med vissa avarter i form av stötandevåldsskildringar i främst videogram. Promemorian har remissbehandlats. I promemorian diskuteras möjligheterna att uppnå detangivna syftet genom införande av någon form av förhandsgranskning av videogrameller genom införande av ett straffsanktionerat förbud mot spridning avvåldsskildringar. Tanken på förhandsgranskning avvisas och med den ståndpunktenåterstår enligt promemorian - om man anser det nödvändigt KU1980/81:28 29 med snabba åtgärder mot spridning av videogram medvåldsinslag - att införa ett straffsanktionerat spridningsförbud som rättsligtmedel att komma åt avarter av våldsskildringar i videoprogram. I promemorianpresenteras två alternativa lagförslag som båda skulle ge möjlighet att undervissa förutsättningar ingripa med straff mot den som i kommersiellt syftesprider videogram och filmer med våldsskildringar. Lagförslagen gäller i förstahand framställningar i videogram men anses också böra inbegripa film för attomotiverade skillnader mellan likartade uttrycksformer skall undvikas. Enligtdet ena alternativet i promemorian förbjuds spridandet till barn av"verklighetsnära skildringar av att någon utsätts för allvarligarevåld". Endast spridande i yrkesmässig verksamhet avses. Det andraalternativet innefattar ett allmänt förbud mot yrkesmässig spridning tillallmänheten av "närgångna eller långvariga skildringar av att någonutsätts för rått, sadistiskt eller annars särskilt hänsynslöst våld", dvs.vad som i promemorian kallas extremvåld. Här görs dock ett förbehåll förgärningar som med hänsyn till omständigheterna är försvarliga. 1 promemorianredovisas också synpunkter på en kombination av de båda alternativen. Detframhålls att en sådan skulle undanröja vissa olägenheter som är förenademed vart och ett av alternativen men innebära betydande nackdelar. Enkombination av alternativen anses därför inte lämplig. I valet mellan å ena sidan en förhandsgranskning ochdärmed alltså en form av censur och å andra sidan en lagstiftning som innebärförbud mot spridning av filmer och videogram med vissa typer av våldsinslag hari propositionen intagits den ståndpunkten att inte ens en begränsad förhandsgranskningkan komma i fråga. I stället väljs en reglering som innebär förbud motspridning bland och visning för barn av vissa typer av filmer och videogram.Det lagförslag som läggs fram i propositionen överensstämmer nära med detförsta av promemorians båda alternadv med tillägg att vad som förbjuds är ävenskildringar som återger hot om våld och att förbudet omfattar även skildringarav våld och hot om våld som riktar sig mot djur. Lagförslaget gäller filmer ochvideogram men undantag görs dels för sådana offentliga förevisningar av biograffilmsom avses i biografförordningen, dels för filmer som biografbyrån godkänt förvisning för någon åldersgrupp av barn , dels för sändningar avTV-prograrn som sker med stöd av vissa angivna bestämmelser i radiolagen ellermed stöd av lagen om försöksverksamhet med närradio. Enligt lagförslaget får videogram och filmer med ingåendeskildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våldmot människor eller djur inte lämnas ut till barn . Sådana videogramoch filmer får inte heller spelas upp vid en särskilt anordnad visning, om barnunder är närvarande. En förutsättning att utlämnandeteller uppspelandet sker i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte.Lagen avses träda i kraft . KU1980/81:28 30 Lagförslaget i propositionen hargranskats av lagrådet som lämnat det utan erinran. I motion2149 framhålls attyttrandefriheten hör fill det centrala i en fungerande demokrati och inte fårinskränkas i onödan. Att som sker i propositionen åberopa yttrandefrihetensprincip som argument mot en förhandsgranskning av videogram är emellertidenligt motionärernas mening fel. Det finns, framhålls det, medier varigenomyttrandet, dvs. framställningen i ord och bild, får ett särskilt genomslag påett sätt som är särdeles svårt att bemöta. Motionärerna anser att nuvarandesystem med förhandsgranskning av film fungerar väl och på ett ändamålsenligtsätt med stort hänsynstagande till yttrandefriheten värnar om barns och vuxnasmentala hälsa. Motionen utmynnar i denna del i ett uttalande om att det finnsskäl att bibehålla och utvidga vuxencensuren på filmens område. Motionärernaanser att enhetliga regler för vanligt fotografiskt förfarande och videogrammåste införas och att grunden i en sådan reglering bör utgöras av enförhandsgranskning av samma typ som den s. k. biograf censuren. Regeringen bördärför enligt motionen ge yttrandefrihetsutredningen och videogramutredningentilläggsdirektiv så att utöver övervägandena om vuxencensuren ett alternativmed utvidgad förhandsgranskning av alla filmer och videogram som sprids tillallmänheten tas fram. fram till dess ett beslut om den sålundaangivna regleringen kunnat fattas bör enligt motionen en provisorisklagstiftning gälla. Yrkande 1 i motionen innebär att som sin meningbör ge till känna för regeringen vad som i motionen anförts om införande avförhandsgranskning. Det i motionen framlagda lagförslaget är en kombination avregeringens förslag och promemorians som alternativ 2 betecknade lagtext. Dettainnebär att motionärerna anser att det förbud som föreslås i propositionen börkompletteras med ett förbud som gäller det s. k. extremvåldet av följandelydelse: Filmer och videogram som innehållerbilder med närgångna eller långvariga skildringar av att någon utsätts förrått, sadistiskt eller annars särskilt hänsynslöst våld får inte spridasyrkesmässigt till allmänheten genom saluhållning eller annat dllhandahållandeeller genom visning. Detta gäller dock inte om gärningen med hänsyn dllomständigheterna är försvarlig. Motionärernas lagförslag avsesträda i kraft och gälla t. o. m. . Tidsbegränsningenmotiveras med att den kommande genomgripande lagstiftning som förutsätts bli enföljd av arbetet inom yttrandefrihets- och videogramutredningarna inte börföregripas. I motion2150 uttalas attbiograffilm och videogram bör behandlas på samma sätt. Samma produkt kan visasmed olika teknik. KU1980/81:28 31 motiverar enligt motionärernas uppfattning inte attprodukten blir föremål för en olikartad bedömning i olika instanser. Det behövsen reglering av behandlingen av biograffilm och videogram men med hänsyn tilldet arbete som pågår inom yttrandefrihetsutredningen bör regleringen ske isamband med att ställning tas till utredningens kommande förslag. Detta kan skeförst , men bör redan nu uttala sig för principen attsamma regelsystem bör gälla både biograffilm och videogram (yrkande 1). Yrkande 2 i samma motion innebär att regeringenslagförslag skall genomföras med vissa i motionen angivna ändringar. Dettainnebär först och främst att lagstiftningen föreslås bli utvidgad till attomfatta även det förbud som angivits i promemorians alternativ 2. Vidare är detmotionärernas åsikt att de inslag i filmer och videogram som förbudet skallgälla i princip bör anges enligt den metodik som används i biografförordningen(1959:348). I stället för att beskriva inslagen bör lagtexten sålunda anknytaförbudet till den effekt som inslagen förväntas ha hos åskådaren. Motionärerna har också gjort invändningar mot tvåpreciseringar som görs i propositionens lagförslag. Ifrågavarande videogram ochfilmer får enligt propositionen inte "i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte lämnas ut till barn eller spelas upp fördem vid särskilt anordnade visningar". Såväl formuleringen "iyrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte" som ordalagen"särskilt anordnade visningar" ger enligt motionen utrymme förviktiga undantag från förbudet. Yrkande 2 i motion 2150 får anses innebära attden lagstiftning som motionärerna förordar bör utformas med sikte på att i deangivna avseendena förbättra den föreslagna lagens skyddseffekt. I motion 2150 föreslås vidare införande av ett system medfrivillig förhandsgranskning av videogram.