bet · G401TU31 · 1980-12-31 00:00:00 — Den avgränsning som behövs för att fastställa vad som avses medStockholms skärgärd, och som förutsätts bestämma, får enligtutskottets mening inte medföra att oljetransporter i farleden mellan öppnahavet och omfattas av avgiften. Vadgäller den föreslagna nivån för avgiften vill utskottet först framhålla att vidföredragandens beräkning av denna endast kostnadsnackdelar som vidlåder demiljösäkrare fartygen synes ha beaktats. De konstruktionsmäs-siga särdrag somkännetecknar fartyg med förhöjd miljösäkerhel innebär dock ävendriftkostnadsfördelar. Enligt vad utskottet har erfarit är vidare skillnaden iproduktionskostnad för ett fartyg med förhöjd miljösäkerhet, jämförd med ettkonventionellt tankfartyg, ej större än . Utskottethar, som redan framhållits, ingen erinran mot all avgiften införs. mening bör emellertid en framtida avgift inte få medföra ensnedvridning av konkurrensförhållandena mellan fartygs- och landtransporter. Detbör enligt utskottet ankomma pä alt - med beaktande av deomständigheter som utskottet har hänvisat till och den verkan somavgiftssystemet kan visa sig få - föreslå avgifter anpassade lill en nivå sommotsvaras av skillnaden i transportkostnad mellan konventionellt tonnage ochfartyg med förhöjd miljösäkerhet. Utformningenav de regler som skall bestämma avgiftssystemets tillämpning synes vara entidskrävande uppgift, vars lösning kommer att bero av flera faktorer. Tilldessa hör inte bara de ovan nämnda ulan även sådana andra grunder föravgiftsbefrielse eller -nedsättning som till fullgörande av detenligt propositionen beramade uppdraget kan komma TU1980/81:31 12 Även med hänsyn härtill bör tidpunkten föravgiftssystemets ikraftträdande senareläggas från till den 1juli 1984. Mot bakgrund av vad sålunda har anförts synes syftet medyrkandena i motionerna 1980/81:2158 (m), 1980/81:2159 (c) yrkande 2,1980/81:2168 (c), 1980/81:2171 (s) och 1980/81:2173 (m) vara i huvudsaktillgodosett. nu har anfört bör av ges regeringen till känna. Vad föredraganden i övrigt haranfört om miljösäkra kustlankfartyg har ej givit utskottet anledning tillerinran. Detsamma gäller det lill propositionen fogade lagförslaget. 1 fråga om yrkandena i motionerna1980/81; 1002 (vpk), såvitt nu är i fråga, och 1980/81: 1353 (fp), yrkande 2,om förbud för tankfartyg utan dubbelbotten och dubbla sidor att fä trafikeravissa vattenområden, vill utskottet framhålla att det ansluter sig till föredragandensuppfattning om olägenheterna av ensidigt svenska krav pä fartygs konstruktionoch utrustning. Dubbelbotten och dubbla fartygssidor föreskrivs inte generellti internationella regler för oljetankfartyg. Motionsyrkandena avstyrks därför. Utskottet har inte heller någon erinran i fråga om de skälsom i propositionen åberopats mot Vän tur-utredningens förslag. Härav följeratl motionerna 1980/81:850 (vpk) yrkande 4, 1980/81:2169 (s) yrkandena I och 2samt 1980/81: 2170 (s) avstyrks. 5 Förebyggande åtgärder mot avsiktliga utsläpp 5.1 Påföljder för att förhindra avsiktliga utsläpp I motion 1980/81: 1502 (m)framhålls, med hänvisning lill vad som anförts i motion 1501 (m) och såvitt nuär i fråga, atl internationella överenskommelser bör komma till stånd som göralt det inte längre blir lönsamt att rensa tankarna ute till havs och somföreskriver stränga straff för redare och kaptener som trotsar gällandeutsläppsförbud. Frågan om att internationellt nå en ordning som medför attbrott mot utsläppsbestämmelser inte lönar sig behandlas i samband medmotionerna 1980/81: 2166 (s) och 1980/81: 2174 (m), se avsnitt 5.2. Av propositionen framgår att frågan om att i Sverigeinföra en ny ekonomisk påföljd för brott mot utsläppsbestämmelser studeras aven arbetsgrupp inom . 1 en internationell överenskommelse, som haranslutit sig till, föreskrivs att överträdelser av däri stipuleradeutsläppsregler skall förbjudas och påföljder föreskrivas inte bara avflaggstater i fråga om farlyg som för deras flagg, ulan även av kuststater ifråga om överträdelser som begås av främmande fartyg inom kuststaternasjurisdiktion. TU1980/81:31 13 I lagen om åtgärder motvattenförorening frän fartyg (1980:424) har straffmaximum för brott motutsläppsförbud skärpts frän tidigare gällande fängelse till tvä årsfängelse. Med hänvisning till det anförda bör motionen, i nu berörddel, inte föranleda någon åtgärd. 5.2 Mottagning av oljeavfall m. m. från fartyg I motion 1980/81; 1502 (m)framhålls, med hänvisning till vad som anförts i motion 1980/81: 1501 (m) ochsåvitt nu är i fråga, att internationella överenskommelser bör komma till ståndom bl.a. mottagningsanläggningar för oljespill. Regler inom ramen för internationella överenskommelser, påregionalt och globalt plan, om mottagningsanordningar för oljehalligt bariast-eller tankspolvatten och andra oljerester föreligger. Frågan om behandling avlöskommen och upptagen olja i samband med bekämpningsoperationer bör enliglutskottets mening regleras nationellt. Av propositionens bilaga 1 framgår attSvensk () föreslås få i uppdrag att ta fram enberedskapsplan för förvaring, transport och behandling i första hand avupptagen olja. Bilaga 1 har hänvisats till jordbruksutskottets beredning.Utskottet har erfarit att förslagel inie har givit jordbruksutskottetanledning till erinran. Motionen inu berörd del bör inte föranleda någon åtgärd. I motion 1980/81: 1002 (vpk) yrkas,såvitt nu är i fråga, att föreskrifter bör utarbetas i vissa avseenden omrengöring av tankfartygs lasttankar och av alla fartygs bunkertankar. Utskottet ser inget praktiskt behov av sädanaföreskrifter, vilka lill en del skulle strida mot regler i internationellaöverenskommelser som har anslutit sig till. Motionen inu berörd del bör inte föranleda någon åtgärd. 1 motion 1980/81: 2166 (s) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att påskynda utredningsarbetet om förbud mot atl ta ut särskild avgift föroljeavfall m. m. 1 motion 1980/81:2174 (m) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående avgiftsuttagvid oljedeponering. 1 båda motionerna hänvisas till lagen (1980:424) omåtgärder mol vattenförorening från fartyg och en i anslutning till lagenutfärdad förordning (1980:789). Enligt lagen gäller förbud mot atl ta utsärskild avgift för omhändertagande av bl. a. oljeavfall frän fartygs maskinrumo. I förordningen görs undantag frän förbudet. Skälet härtill, framhållermotionärerna med hänvisning till en uppgift i propositionen, är att det haransetts nödvändigt att ytterligare utreda kostnadskonsekvenserna för vissa hamnarav ett förbud mot särskild avgift i detta fall. Motionärerna vill att undantaget skall upphävas,att kostnaden för mottagning av oljeavfall frän maskinrum skall ingå ihamnavgiften och att det utredningsarbete i frågan som pågår inomregeringskansliet skall påskyndas. Motionärernaåberopar att fartyg i hamnar i vissa fall debiteras mycket höga avgifter förilandpumpning av små mängder oljeavfall frän maskin-mm. I motion 1980/81:2174(m) framhålls att de flesta oljeutsläpp frän fartyg i svenska kustfarvattenutgörs av olja och oljehalligt välten frän maskinrum. Samtligamotionärer menar att om kostnaden för omhändertagande av oljeavfallet i frågaingick i hamnavgiften skulle den berörda farlygsperso-nalen inte frestas attunder mörka nätter göra sig av med avfallet i havet. Utskottet anser, i likhet med motionärerna, att detfinns skäl som talar för att ifrågavarande undantag frän förbudet mot särskildavgift, enligt den åberopade lagen, upphävs. Därigenom skulle önskemålet enligtmotion 1980/81:1501 (m) om att göra det olönsamt att släppa ut olja till sjösstillgodoses i högre grad än vad nu gällande bestämmelser medger. Ett upphävandeav undantaget torde också, enligt utskottets mening, underiät-ta för Sverigeatt internationellt driva krav på atl mottagning av oljeavfall i störstamöjliga utsträckning skall vara befriad från särskild avgift. mening är det angeläget att finna en form för kostnadsansvaretsfördelning som tillgodoser såväl kravet på kostnadsläckning i hamnverksamhetensom principen att det är den som bedriver en miljöfarlig verksamhet som skallsvara för kostnaderna för att förhindra att miljöskador uppstår. Hamnavgiftentillgodoser i andra avseenden denna intresseavvägning, men utskottet vill inteutesluta att det går att finna en annan lämplig form, l.ex. farledsavgifler,för att inom ramen för intresseavvägningen täcka kostnaderna för mottagning avoljeavfall frän maskinrum o. d. Utskottetfömtsälter atl utredningsarbetet bedrivs med största möjliga skyndsamhet.Motionerna synes därför inte f. n. påkalla någon åtgärd. I motion 1980/81:2159 (c) yrkas (yrkande 3), attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsbeträffande skyldighet att ta emot spillolja från småbåtar m. m. Enligtmotionärerna bör alla hamnägare åläggas att pä lämpligt ställe i hamnområdetställa upp en container, där främst fritidsbåtar men även det mindre kusttonnagelkunde hälla sin spillolja. Det rör sig ofta om små kvantiteter per båt menkostnaderna för omhändertagande av oljan kan uppgå till flera hundra kronoroch dessutom blir väntetiderna länga. Utskollelvill erinra om 5§ renhällningsförordningen (1979:904) som föreskriver att genomkommunernas försorg skall från farlyg som ligger i hamn tas emot och forslasbort bl. a. sådant oljeavfall som det är förbjudet att släppa ut enligt lagen(1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg.De oljemängder som motionärerna hänvisar till torde, i vart fall när det gällermindre kusttonnage, omfattas av det undantag frän förbud mot särskild avgiftför omhändertagande av oljeavfall frän fartygs maskinrum o. d. som f. n.gäller. Utskottet har i det föregående uttalat önskvärdheten av att undantagetupphävs. I fråga om oljeavfall från fritidsbåtar utgår utskottet frän attkommunerna pä lämpligt sätt fullgör sin skyldighet enligtrenhällningsförordningen med beaktande av intresset att värna om den marinamiljön. Med hänvisning till detanförda avstyrks motionsyrkandet. I motion 1980/81; 472 (fp) föresläs att försöketmed internationellt samarbete om partikelmärkning av oljerester följs upp medett svenskt initiativ för att få till stånd en internationell överenskommelseom användande av partikelmärkning. Imotion 1980/81:1502 (m) yrkas, med hänvisning till motion 1980/ 81; 1501 (m)och såvitt nu är i fråga, att internationella överenskommelser bör komma tillstånd om bl. a. partikelmärkning av oljerester sä att utsläppt olja kanidentifieras. Avpropositionen framgår att en metod för partikelmärkning av lastrester avtjocka oljor har prövats inom ramen för Östersjösamarbetet. Försöket, somgenomfördes , visade bl.a. att ytterligare tekniska undersökningarmåste göras, innan några definitiva slutsatser kan dras om metodenstillförlitlighet. På svenskt initiativ har överläggningar inletts medÖstersjöns övriga strandstater om hur de erforderiiga undersökningarna skallkunna utföras och finansieras. mening utgör tillförlitligheten av partikelmärkningsme-toden enavgörande förutsättning för att den skall kunna prövas i ett vidareinternationellt sammanhang. Östersjösamarbetet synes erbjuda en lämplig ram förde ytterligare undersökningar som erfordras. Utskottet förutsätter att man fränsvensk sida aktivt medverkar till en snar lösning av frågan. Medhänvisning till det anförda bör nu berörda motionsyrkanden inte föranleda någonriksdagens åtgärd. I motion 1980/81:2167 (s) yrkas (yrkande 2), attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsbeträffande partikelmärkning av oljerester. Motionären anser att regeringen börta initiativ till en utvecklings- och försöksverksamhet beträffande partikelmärkningav lätta lastoljor. I motionen hänvisas till en kommitté som harundersökt denna möjlighet. Enligt kommittén saknas tekniska förutsättningar förmärkning av lätta lastoljor. Motionären anser alt denna ståndpunkt är riktig ommetallpartiklar skall användas eller om de lättare oljornas flyktighet inte kanbemästras. Utskottet har emellertiderfarit att kommittén utan framgång har prövat attmärka lätta lastoljor med plastpartiklar och att den funnit att de lättareoljornas flyktighel inte kan bemästras. För identifiering av utsläpp av lättalastoljor får man därför enligt utskottets mening lita till andra metoder änpartikelmärkning. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionsyrkandet. 6.1Miljösäkra sjötransporter till Stockholms- och I motion 1980/81:1353 (fp) yrkas (yrkande 1), attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsbeträffande omedelbara säkerhetshöjande åtgärder i farleder i Stockholmsskärgärd och i . Enligt motionärerna måste Sandhamnsleden samt ledenförbi och genom utan dröjsmål rustas upp så att säkerhetenhöjs. Exempel pä lämpliga upprustningsätgärder är bättre sjökort,bortsprängning av grund, muddringar, utökad trafikinformation, skärptatrafikföreskrifter, hastighetsbegränsningar och utökat lotstväng. Storiek ochdjupgående för de fartyg som tillåts gå in i dessa leder måste också övervägaspå nytt med hänsyn till sjösäkerhetskraven. Avpropositionen framgår att program för ökad farieds-säkerhet bl.a. behandlar allmän farledsplanering, sjökartéverksamhet, särskildafarledsarbeten t. ex. muddringar och bortsprängning av gmnd -samtfarledsutmärkning. Till programmet hör också trafikinformation ochtrafikföreskrifter i form av bl.a. fartbegränsningar. Även fartygen och derasutrustning, bryggmtiner, manöverförmåga m. m. omfattas av programmet. Frågan om lotsning harbehandlats i avsnittet 4.2 av detta betänkande. Ifråga om valet mellan Sandhamnsleden och Dalaröleden för tankfartygstransporterframhåller föredraganden att han vill avvakta analys av ennyligen gjord säkerhetsstudie. Han föreslår emellertid redan nu att enupprustning av de båda farledernas gemensamma sträckning genomförs under nästabudgetår. Föredragandenframhåller vidare att farledsåtgärder av typen muddringar och bortsprängningav grund är myckel kostnadskrävande. Sådana åtgärder måste därför noga avvägasmot andra möjligheter, l.ex. förbättrad farledsutmärkning, trafikinformationoch trafikföreskrifter. Enligt regeringens budgetförslag kan sjöfartsverketsplaner pä trafikinformation för Mälaren-SödertäljeLandsort genomföras redanunder nästa budgetär. Sjösäkerhetsarbetel bedrivs kontinuerligt inom ramen försjöfartsverkets normala verksamhet. Verkets långsikliga handlingsprogram är enförutsättning för att de prioriteringar som måste göras i fråga omsjösäkerhetsarbetel blir väl avvägda och baserade på såväl nationella sominternationella erfarenheter och hänsynstaganden. TU1980/81:31 17 Vad föredraganden sålunda haranfört har inte givit utskottet anledning till erinran eller särskiltuttalande. Med hänvisning härtill finner utskottet för sin del attmotionsyrkandet inte bör föranleda någon åtgärd. I motion 1980/81: 1353 (fp) yrkas vidare(yrkande 3), att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts beträffande fortsatta studier av alternativa transportsystemför och oljeförsörjning. Motionärerna framhåller att ettalternativ till tankbätstransporter till kan vara tågtransporter fränvästkusten. 1 fråga om är en omedelbar utfiyttning av oljedepäernalill exempelvis inte ekonomiskt bärkraftig pä kort sikt. Fartygstransporterär i det perspektivet avsevärt billigare. Pä lång sikt tycks en terminal iNynäshamn, kombinerad med järnvägs- eller rörtransporler till , varaett mer realistiskt alternativ. Fortsatta studier av långsiktiga alternativtill tankbåtstrafiken till och är därför angelägna. I motion 1980/81:2165 (s) yrkas att som sinmening ger regeringen till känna behovet av 1. fortsatta stiidier avNynäshamns möjligheter att fungera som en uthamn för oljetransporter tillStockholmsregionen och 2. en total samhällsekonomisk bedömning vid valet avfarled för oljetransporter till . Motionärerna pekar på möjlighetenatt kan komma att utvecklas till en betydande kolimporthamn och tillnågon form av energitekniskt centrum. Eftersom oljetransporterna genomskärgärden till pä sikt bör begränsas och endast ske med särskiltmiljösäkra fartyg bör regeringen studera möjligheter att som uthamnför vara mottagare av oljelaster.för vidare transport tilllands eller sjöss. Kostnaderna för fortsatt upprustning av Sandhamns- ellerDalarölederna får inte bedömas enbart med utgångspunkt i kostnaderna försjälva farleden. De avmotionärerna berörda frågorna har även behandlats av MIST. Föredraganden framhåller att remissyttrandena över MlST:sförslag visar att frågorna om Stockholms- och oljetransporter ärmycket komplicerade. som både och frånmiljösynpunkt är särskilt känsliga saknas det, med hänsyn lill såväl förbmkningsmönstersom oljeförbmkningens storlek, egentliga alternativ till dagenssjötransporter. Stora investeringar har gjorts i oljedepäer, i hamnar och ifarleder. Alternativet - en gemensam oljeterminal i och vidaretransport i rörledning eller tågtransporter - kräver dessutom betydandenyinvesteringar. En radikal omläggning av nuvarande transportsystem skullemedföra stora ekonomiska konsekvenser och skapa nya problem, l.ex. demiljörisker som omfattande landtransporter av olja innebär. Det arbete sombedrivs i samverkan mellan hamnar, kommuner och landsting för att samordnahamnverksamheten i regionen har stor betydelse för möjligheterna att på siktkunna förändra transport- TU1980/81:31 18 Införande av andra energiformer än olja föruppvärmning leder också till nya förutsättningar för diskussionen om delångsiktiga lösningarna av frågan om oljetransporter till Stockholmsområdet.Alternativa transportmöjligheter som är ekonomiskt intressanta pä lång siktkan emellertid inte dölja att fartygstransporter av olja till Stockholmsområdetoch är ett både realistiskt och förmånligt transportalternativ.Miljöintresset gör det dock angeläget att fortsatta insatser görs för attsuccessivt öka säkerheten vid transporterna. Ett för anpassattrafikinformationssystem infördes . Tillsammans med systemet förMälaren-Söderlälje-Landsort och det system som redan tillämpas förOxelösund-Brävikenområdet skulle därmed en frän trafik- och miljösynpunktviktig och sammanhängande kuststräcka täckas av trafikinformation. Vad föredraganden sålunda anfört har inte givit utskottetanledning till erinran i det korta perspektivet. Pä bör defortlöpande diskussioner som förs mellan berörda intressenter enligtutskottets mening även ta upp frågorna om alternativa lösningar avoljetransportproblemen i . Enligt vad utskottet erfarithar uppfattningen att i valet mellan Sandhamns- ochDalarölederna Sandhamnsleden bör prioriteras. Med hänvisning till det anförda bör motionsyrkandena inteföranleda någon åtgärd. 6.2 Stora tankfartyg i I motion 1980/81:1013 (fp) yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om svenskt initiativ till internationell överenskommelse omtankbätstrafiken i . Motionärerna åberopar ett förslag av MIST attSverige inom ramen för Östersjösamarbetet tar upp frågan om reglering avtrafik med fartyg med bristande miljösäkerhet eller mycket störa fartyg iÖstersjön. I propositionen redovisas remissyttranden över MIST:sförslag. betonar att fartygsstorieken bara är en faktorav betydelse för riskbedömningen. En fördel med att transportera olja i storaenheter jämfört med mindre är att antalet fartyg som måste övervakas blirfärte. En strängare kontroll kan därigenom genomföras med påföljd att antaletavsiktliga utsläpp kan minskas. konstaterar att det inte finnsnågon entydig bedömning av riskerna med stora tankfartyg i jämförtmed mindre fartyg. Verket anser alt elt successivt arbete pä internationellgrundval är den väg som står till buds när det gäller miljöproblem i Östersjönsom hänger samman med sjöfarten. Även Nordiska oljeskyddsunionen och anser att frågan om begränsning av trafiken med storatankfartyg bör behandlas av internationella organ. Föredraganden framhåller att frågan omolycksriskerna med stora tankfartyg är under observation, dels inomMellanstatliga rådgivande sjöfartsorganisationen (för tekniskasjöfartsfrågor, IMCO), dels inom ramen för Östersjösamarbetet där samtligaÖstersjöstater deltar. Samarbetet syftar bl. al till att genom olika åtgärder -lotsning, farleds-och fartygsförbättringar, positionsrapportering ochtrafikövervakning -ytterligare höja säkerheten och minska olycksrisken.Föredraganden erinrar också om de överenskommelser om s. k. länglotsar och ompositions-rapportering som har nämnts i avsnitten 4.1 och 4.2 i dettabetänkande. Frågan om stora tankfartyg i bör även i fortsättningenbehandlas inom ramen för Östersjösamarbetet. Utskottetdelar föredragandens uppfattning om frågans fortsatta behandling. De på svensktillskyndan planerade insatserna för att höja sjösäkerheten i hela Östersjönsynes utgöra ett steg mot reglering av ifrågavarande trafik. Medhänvisning till det anförda synes motionen inie böra föranleda någon riksdagensåtgärd. Föredraganden anser att fariedsanalyser som utförsav inom ramen för verkets säkerhelsprogram är av stor betydelseför programmets genomförande. Utöver de medel som har föreslagits i åretsbudgetproposition bör verket fä 1 milj. kr. i ökade resurser för utvecklingsverksamhetoch för farledsundersökningar under budgelårel 1981/82. Eftersom anskaffningav nya bojar och andra navigeringshjälpmedel också medför ökadeunderhällskostnader i farledsverksamheten bör ytterligare 1 milj. kr. ställastill förfogande för detta ändamål under nästa budgetår. Föredragandenframhåller vidare vikten av att den vidareutbildning av lotskåren somsjöfartsverket har genomfört fortsätter. För att detta arbeteskall kunna intensifieras förordas att, utöver förslaget i åretsbudgetproposition, 0,5 milj. kr. ställs till verkets förfogande för ändamåletunder nästa budgetär. Fören angelägen och snar upprustning av Sandhamns- och Dalaröledernas gemensammasträckning föreslår föredraganden att ytterligare 3 milj. kr. ställs tillsjöfartsverkets förfogande för /82. Vadföredraganden sålunda har föreslagit har inte givit utskottet anledning lillerinran eller särskilt uttalande. TU1980/81:31 20 8.1 Utredning av fartygsolyckor I motion 1980/81: 2167 (s) yrkas(yrkandena 8 och 9), dels att hos regeringen begär förslag sominnebär att sjöfartens ges möjlighet att själv ta initiativtill genomförande av utredning av sjöolyckor m.m., dels att gerregeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande samordning avverksamheten inom , sjöfartens för undersökning av svära olyckshändelser. Vad först gäller yrkande 9 i motionen framgår avpropositionens bilaga 3 att regeringen har beslutat (Dir. 1981; 12)att en kommitté skall tillsättas med uppdrag att undersöka allvarligaolyckshändelser och tillbud till sådana händelser. Kommittéformen har enliglkommunministern valts med hänsyn bl. a. till att regler och arbetsformer för enverksamhet som är samordnad med den som och bedriver skall kunna övervägas närmare sedan viss erfarenhethar vunnits av den undersökningsverksamhet som skall påbörjas. Utskottet godtar kommunministerns bedömning men vill ilikhet med motionären framhålla vikten av att en ökad samordning kommer tillstånd. Motionsyrkandet synes därför inte påkalla någon åtgärd. 1 fråga om yrkande 8 i motionen harutskottet erfarit att inom pågår utredning som behandlarsjöfartens verksamhet. I avvaktan pä denna utredningsresultat, som väntas föreligga före slutet av innevarande år, börmotionsyrkandet inte föranleda någon åtgärd. 8.2 Verksamheten vid fyrplatserna