bet · G401KU25 · 1980-12-31 00:00:00 — Den borgerliga majoriteten i resp. finansutskottet,skatteutskottet och lagutskottet samt SAF tillstyrkte förslaget om ändrade beräkningsreglerför basbeloppet, medan LO, TCO och /SR avstyrkte förslaget. majoritet biträdde i principproposifionen, medan socialdemokraterna i utskottet yrkade avslag på förslagetom ändrade beräkningsregler för basbeloppet m. m. (se SfU 1980/81:14). beslöt med röstsiffrorna155-153 bifalla proposifionen såvitt gällde basbeloppsberäkningen i enlighetmed utskottsmajoritetens förslag. Från ekonomidepartementet har utskottet inhämtat attbesparingspropositionen såvitt gällde nu aktuell fråga bereddes inom ekonomi-,budget- och socialdepartementen och att propositionen delades på sedvanligtsätt, dvs. fill statsråd och chefstjänstemän inom kanslihuset. Kontakter togsäven med den s. k. indexnämnden innan proposifionen förelades . , som filisätts av (), har fill uppgift attbehandla principiella frågor om konsumentprisindex. I nämnden ingår företrädareför en rad enskilda organisationer och Statliga myndigheter. Nämnden tog därvidinte ställning fill det avsedda "rensningsförfarandet" beträffandebasbeloppsberäkningen. Sedermera uttalades från indexnämndens och SCB:s sidaatt med hänsyn till basbeloppets vidsträckta användning i avtal m. m. där enändring i rikfiinjerna inte var påkallad, borde basbeloppet enligt de tidigareriktlinjerna beräknas och publiceras även i fortsättningen. Vidare har från justitiedepartmentet upplysts att fråga omvissa underhållsbidrag - basbeloppsanknutna - ses över inom socialstyrelsenoch . Denna översyn avser också ev. lagändringar. Vidarearbetar familjelagssakkunniga som kan komma in på dessa frågor. Ett uppdrag hargetts till försäkringsinspektionen i fråga om värdesäkring av äldre livräntor -basbeloppsanknutna. Det kan vidare nämnas att regeringen fidigare lagtfram förslag till om ändrade regler för beräkning av existensminimum(prop. 1980/81:139). Basbeloppet inverkar på bl. KU1980/81:25 54 Som bilaga 14 till detta betänkande fogas enförteckning som upprättats av i dess yttrande tillsocialförsäkringsutskottet över författningar enligt vilka basbeloppet enligtlagen om allmän försäkring har betydelse vid fastställande eller beräkning avförmåner som administreras av och försäkringskassorna. Ibilagan anges ett antal andra författningar som berörs avbasbeloppsförändringen. Slutligen skall nämnas att förslaget till ändring ilagen om allmän försäkring inte underkastades granskning av lagrådet. Utskottet får för sin del anföra följande. Till en börjanbör erinras om att i regeringsformens (RF) kapitel om regeringsarbetet (7 kap.)föreskrivs i 2 §, att vid beredningen av regeringsärenden skall behövligaupplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. I den omfattningsom behövs skall tillfälle lämnas sammanslutningar att yttra sig. I förarbetenatill detta stadgande (prop. 1973:90 s. 287) underströks att det är ettkarakteristiskt och betydelsefullt inslag i svensk politisk beslutsprocess attsom ett led i beredningen av regeringsärende i stor utsträckning inhämtayttrande från myndigheter, organisationer och andra enskilda sammanslutningar.Det var därför enligt departementschefen naturligt att ordningen med remisserfrån regeringen som ett led i beredningsarbetet även i fortsättningen kom tilluttryck i RF. Vilka myndigheter som är berörda och i vilken omfattning det ärerforderhgt att organisafioner och enskilda får tillfälle att yttra sig avgörsav vederbörande departementschef eller annan föredragande under vanligtkonstitufionellt ansvar. gäller för alla typer av regeringsärenden. Utskottet är medvetet om angelägenheten av de besparingsåtgärdersom regeringen föreslog i propositionen samt att det var fråga om beslut sombrådskade med hänsyn till det ekonomiska läget i landet. Utskottet har därförinte funnit anledning att rikta kritik mot regeringens handläggning såvittgäller frågan om remiss till myndigheter och sammanslutningar. Däremot anser utskottet att förslaget till ändring avlagen om allmän försäkring borde ha underkastats granskning av lagrådet innanförslaget lades fram för , eftersom lagstiftningen både påverkar förhållandetmellan enskilda (8 kap. 2 § RF) och innebär ingrepp i enskildas ekonomiskaförhållanden (8 kap. 3 § RF). I sammanhanget bör också erinras om bestämmelseni 8 kap. 18 § andra stycket RF, att regeringen om den i nu angiven lagstiftninginte hör lagrådet, för skall redovisa skälen härfill. Handläggningen av stödet till (Ncb) Utskottet lämnar först enredogörelse för händelseförloppet i regeringens handläggning av Ncb-frågan.Därefter behandlas de särskilda frågeställningar som tagits upp inomutskottet. KU1980/81:25 55 Statens engagemang i Ncb gårtillbaka fill då med anledning av den ekonomiskasituationen i företaget beslöt anvisa 400 milj. kr. som ett lån till Ncb medvillkorlig återbetalningsskyldighet (prop. 1977/78:180, NU 74). Lånets syftevar att bidra till att lösa de akuta ekonomiska problem som uppstått iföretaget. I syfte att möjliggöra en omstrukturering i ordnade formeroch en effekfiviseringavNcb beslöt att skjuta fill 600milj. i form av ägarkapital. avskrevs det tidigare lånet medvillkorlig återbetalningsskyldighet (prop. 1978/79:150, 207, NU 61). Genomkapital-fillskottet äger staten numera av aktierna i . Resten innehasav de skogsägarföreningar som tidigare ägde företaget i dess helhet. Den ekonomiska utvecklingen i Ncb var fortsattogynnsam. För räkenskapsperioden 31 december 1980 beräknasen förlust i moderbolaget om ca 160 milj. kr. före extraordinära intäkter ochkostnader. För hela beräknas förlusten bli ca 112 milj. kr. Ncb:sföretagsledning utarbetade ett förslag till strukturplan för företaget.Förslaget redovisades för bolagets styrelse . Styrelsenhar ännu inte fattat beslut om strukturplanen. Styrelsen har emellerfid iskrivelse den 29 augusfi 1980 till Ncb:s ägare hemställt om ettkapitalfillskoft till företaget för att möjliggöra ett genomförande avnödvändiga strukturåtgärder. I samband med att Ncb:s företagsledning redovisade sittförslag till strukturplan uppdrogs åt generaldirektör ,, att för statens räkning ta upp förhandlingar med berördaskogsägarföreningar. Förhandlingarna skulle syfta till att mot bakgrund av enändamålsenlig omstrukturering av Ncb finna en tillfredsställande finansierings-och ägarstruktur för företagets fortsatta verksamhet. Resultatet av förhandlingarna redovisades den 19 november1980. Huvudpunkterna i uppgörelsen var att staten skulle skjuta till 375 milj.kr. och skogsägarföreningarna 25 milj. kr. i nytt aktiekapital. Vidare skullestatens ägarandel i bolaget öka till och skogsägarnas andel minskatill . Uppgörelsen förutsatte också att bolaget skulle erbjudainlösen av industribevis till av nominella värdet som ett alternativ tillomvandling av industribevisen till aktiekapital i Ncb. Här skall inskjutas attindustribevis är lån utan formella säkerheter till företaget från i första handenskilda personer, främst skogsägare. som resultatet av förhandlingarna redovisades,dvs. , uttalade industriministern i ett pressmeddelande (bilaga15 A) att regeringen avsåg att föreslå att godkänna förslaget tilluppgörelse. Ett stadigt kapitalfillskott på 375 milj. kr. i form av nyttakfiekapital skulle ges till Ncb. I en presskommuniké från industridepartementet den 1december (bilaga 15 B) sägs att regeringen ämnar föreslå atttillskjuta 300 milj. kr. i nytt ägarkapital och 100 milj. kr. KU 1980/81:25 56 nedskrivsi princip till 0. De industribevis som är konvertibla konverterasfill B-aktier. Övriga industribevis konverteras fill B-aktier efter hand som deförfaller fill konvertering. Ipressmeddelandet av framhålls också att några ytterligarekapitalinsatser eller andra former av stödåtgärder från regeringens sida intekommer i fråga. Skulle det visa sig att de bedömningar som ligger till grundför denna finansiella rekonstrukfion inte håller, eller att den föreslagnaomstruktureringen inte kan genomföras, får den situation som då uppkommer lösaspå vedertaget sätt. En konkurs kan då enligt pressmeddelandet inte uteslutas. Detförsta formella regeringsbeslutet med anledning av förslaget tillförhandlingsuppgörelse fattades då regeringen beslöt attbevilja Ncb en lånegaranfi på 100 milj. kr. för att avhjälpa företagetslikviditetsproblem. Lånet beviljades som ett s. k. industrigarantilån. Iproposition med tilläggsbudget IItill statsbudgeten för budgetåret1980/81 (prop. 1980/81:101, bilaga 8) föreslogs att ramen för dessa industrigarantilånökas med 150 milj. kr. för innevarande budgetår bl. a. på grund av regeringensåtagande mot Ncb. beslöt i enlighet medproposifionens förslag (NU 1980/81:46). Den5 beslöt regeringen förelägga proposifion 1980/81:98 ommedelstillskott fill Ncb. I proposifionen föreslås att 300 milj. kr. anvisasför akfieteckning i Ncb samt 100 milj. kr. för lån fill företaget.Proposifionen avlämnades fill . (NU1980/81:49) tillstyrkte enhälligt proposifionens förslag till finansiellt stödfill Ncb. I en socialdemokrafisk reservation föreslogs dock en annan motiveringför ställningstagandet än utskottsmajoritetens. beslöt ienlighet med utskottets förslag på denna punkt. har ifrågasatts om jäv förelegat för industriministern på grund avhans innehav av industribevis i Ncb. Frågan har också uppkommit om regeringen ibeslutet att bevilja Ncb industrigarantilån på 100 milj.kr. följt föreskrifterna i förordningen om industri-garanfilån och riksdagensuttalanden i fråga om användningen av dessa medel. Vidare har hävdats attpressmeddelanden och varit motstridiga ochsaknat fillräcklig grund i regeringsbeslut. Slutligen har regeringensbeslutsprocess i detta ärende betecknats som onödigt långdragen. Vadförst angår det ifrågasatta jävet för industriministern har utskottet inhämtatföljande: Industriministern innehade fram till den 21 november 1980industribevis i Ncb till ett värde av . Denna dag överlät han bevisentill sina söner. Bevisen har samband med industriministerns innehav av enskogsfastighet, som skötts av sönerna. Dessa blev den 1 januari 1980delägare i fastigheten. Somtidigare i korthet nämnts är industribevisen närmast att betrakta som lån utanformella säkerheter. Vid konkurs är de således likställda med andra KU 1980/81:25 , 57 De kan efter beslut av bolagsstämman bytas ut mot B-aktier. Detsammanlagda värdet av industribevisen uppgår f. n. till 146 milj. kr. Av dessaär bevis fill ett sammanlagt värde av 98 milj. kr. möjliga att konverteras tillB-aktier. Avsikten är enligt förslag i proposition 1980/81:98 att samthgaindustribevis efter hand skall bytas ut mot B-aktier. Detkan i sammanhanget vidare nämnas att frågan om jäv kunde föreligga i förstahand på grund av industriministerns innehav av industribevis kom upp inomregeringskansliet redan i samband med den första propositionen i Ncb-ärendet(prop. 1977/78:180). Rättschefen i statsrådsberedningen förklarade därvid attdet förhållandevis ringa förmögenhetsvärde som industriministerns innehav avindustribevis utgjorde enligt hans mening inte konsfitue-rade jäv enligtförvaltningslagen. Vid1979 års granskning behandlade utskottet frågan om jäv för statsråd (/79:30). I det sammanhanget gjorde utskottet en utförlig redogörelse förgällande jävsregler i regeringsformen och förvaltningslagen. I dessa hänseendenhänvisas fill betänkandet s. 36 f. och s. 313 ff. Trotsatt förvaltningslagen inte formellt gäller för regeringen tillämpas den dock iväsentliga delar i . Särskilda anvisningar härför harutarbetats inom statsrådsberedningen. Enligt anvisningarna bör det i principundvikas att ett statsråd som är jävigt i ett ärende enligt de grunder somanges i förvaltningslagen föredrar ärendet eller eljest deltar i avgörandet.Det rekommenderas att statsråd även i ur jävssynpunkt tveksamma fall avstårfrån att delta i avgörandet. Jävsfråganaktualiserades särskilt i samband med att regeringen fillträdde hösten1978. Det gjordes därvid från vissa håll gällande, att de ägarintressen ett parav de fillträdande statsråden hade i det privata näringslivet var ägnat attrubba förtroendet för dem. I anledning härav beslöt ledamöterna i att offentliggöra sina innehav av akfier i börsnoterade företag. Detkan nämnas att även i samband med regeringsskiftet lämnade ettflertal av de nyfillträdande statsråden uppgifter fill pressen om sinaaktieinnehav. Sådana uppgifter publicerades också vid tillträdet av regeringenFälldin II. Vid regeringsskiftena och 1979 fattades intenågra beslut om offentliggörande av aktieinnehav. Detkan vidare nämnas att dåvarande statsministern i ettpressmeddelande uttalade att enligt hans mening bordefrågan om ett aktieinnehav var jävsgrundande för ett statsråd i första handavgöras på grundval av de allmänna principer om jäv som kommit till uttryck iförvaltningslagen. Det borde sålunda som regel vara tillräckligt att ettstatsråd inte deltog i ett beslut där fråga om jäv för vederbörande kunde varaaktuellt. Om detta av särskilda skäl inte bedömdes vara tillräckligt avsågstatsminister att överlägga med vederbörande statsråd om hur fråganlämpligen kunde lösas. Möjliga lösningar var exempelvis avveckling av aktiepostereller nedsättning av dem i sådant bankförvar som sköts utan KU1980/81:25 58 granskning föranledde följande uttalande frånutskottets sida. Det är enligt utskottet i förstahand när ett nytt statsråd tillträder, antingen det sker i samband medregeringsskifte eller eljest, som regeln i 6 kap. 9 § andra stycket RF bliraktuell. Enligt RF utser statsministern övriga statsråd i regeringen. Ansvaretför att ett statsråd uppfyller kraven i nyssnämnda grundlagsbestämmelse kommerdärför att i första hand ligga på statsministern. Det måste enligt utskottetsmening ankomma på honom att innan ett nytt statsråd utses ta reda på att ingasådana omständigheter som åsyftas med stadgandet föreligger vid utnämningen.Självfallet får det förutsättas att en statsrädskandidat görs uppmärksam pägällande regler och själv lämnar erforderliga upplysningar. I vilken månexempelvis ett akfieinnehav bör ha betydelse för statsministernsställningstagande får enUgt utskottets mening bedömas från fall till fall.Genom att som skett nytillträdande statsråds aktieinnehavoffentliggörs blir frågan föremål för insyn och kontroll. Granskningen föranleder utöver det sagda inget annatuttalande från utskottets sida än att utskottet har för avsikt att uppmärksamtfölja regeringspraxis i jävsfrågor. I en socialdemokratisk reservafionanmärktes särskilt på utnämningen av försvarsminister i regeringen ,eftersom valet där föll på en person med betydande ägarintressen i enförsvarsindustri. Det kunde enligt reservationen förutsättas att statsministerndärvid uraktlåtit att skaffa sig kännedom om detta och att statrådskandidateninte själv lämnat upplysningar om sitt aktieinnehav. Vidare påtalades i reservationenatt akfieposten i fråga avyttrats först sedan förhållandena blivit kända genompressen. Som utskottet uttalade granskningsbetänkandefår det förutsättas att det i samband med att en ny regering bildas ägnasuppmärksamhet åt gällande jävsregler och att statsrådskandidaterna självalämnar de upplysningar som kan vara av betydelse i detta hänseende. Likasjälvklart är det enligt utskottets mening att enskilda statsråd i samband medhandläggningen av regeringsärenden självmant tar upp uppkommande jävsproblemtill diskussion. Den verkställda granskningen visar att industriministerninhämtat råd hos statsrådsberedningens juridiska expertis beträffande frågan omhans innehav av industribevis i Ncb kunde vara jävsgrundande. Han har därvidgodtagit bedömningen att innehavet inte kunde anses vara sådant att detutgjorde jäv. Utskottet, som ansluter sig fill den bedömning som gjordesi statsrådsberedningen, finner att industriministern genom att rådgöra sig ifrågan på sätt här skedde visat den omsorg som bör krävas när det gällerställningstagande till eventuella jäv. När det gäller regeringens beslut att bevilja Ncbindustrigarantilån skall här först erinras om att enligt 1 § förordningen(1978:507) om industri-garanfilån får statlig garanti för lån ( lånegaranti)eller för bankgaranti KU1980/81:25 59 lämnas för att främja utvecklingen av främst små ochmedelstora företag. Garaiitin ges på företagsekonomiska grunder med beaktande ävenav de regional- och sysselsättningspolifiska mål som staten uppställer. Lån somomfattas av garanti kallas industrigarantilån. I den kungörelse (1960:372) somreglerade garantigivningen fram angavs syftet vara att främjahemslöjd, hantverk, småindustri och därmed jämförlig verksamhet. Även har några regeringsbeslut omindustrigarantilån särskilt uppmärksammats. Regeringen anmälde själv i 1978 årsbudgetproposition (prop. 1977/78:100, bilaga 17) att regeringen i några falltvingats bevilja IG-lån på ett sätt som inte helt hade stämt överens med de avstatsmakterna antagna grunderna för denna stödform. Regeringen hade i dessafall bedömt statligt stöd som nödvändigt med hänsyn till konsekvenserna försysselsättningen vid ett uteblivet stöd. I ett av de fall där IG-lånen utnyttjats förrekonstruktion av ett krisdrabbat företag var företaget iHälleforsnäs. Fallet granskades av utskottet granskning (KU1978/79:30 s. 32-33). Utskottet uttalade därvid att avvecklingen av krisen iHälleforsnäs var ett exempel på hur regeringen i en svår situation tvingatshandla på ett sätt som inte helt svarar mot de riktlinjer som riksdagenantagit. Enligt utskottets mening var det väsentligt att de statligamöjligheterna att bevilja företag särskilt rådrumsstöd i akuta situafioner sesöver och kompletteras. Inte minst från rättssäkerhetssynpunkt ansåg utskottetdet viktigt att regeringen har möjligheter att även i akuta krissituafionerhandla på formellt riktiga grunder. I en socialdemokrafisk reservationunderströks ytterligare vikten av att skaffa adekvata instrument för attbevilja företag särskilt rådrumsstöd i akuta situationer. Denna underlåtenhetatt förbereda formerna för ett aktivt ansvar från statens sida i sådana fallhade enligt reservanterna lett till att man i brist på bidragsformer, som varlämpade för ändamålet, tvingades ta till olika låneformer, som användes sommaskerade bidrag. ställde sig bakom utskottets uttalande. Även härefter har frågan om användningen av IG-lånenbehandlats av . budgetproposition (prop. 1979/80:100, bil.17) anmälde regeringen ånyo att stödet i ett fall ()använts på ett sätt som inte helt stämde överens med de av statsmakterna antagnagrunderna för denna stödform. Med anledning härav framhöll pånäringsutskottets förslag (NU 1979/80:43 s. 50) betydelsen av att gällandeprinciper för beviljande av kreditstöd enligt förordningen om garanfilåniakttas. Frågan om en ny form av stadigt stöd, s. k. rådrumsstöd,har varit föremål för olika utredningar. I en inomarbetsmarknadsdepartementet utarbetad promemoria (Ds A 1979:7)Betalningsinställelse och rådrumsstöd m.m. föreslogs bl. a. två nya stödformer,ett rådrumsstöd, samt ett rekonstruktions- eller avvecklingsstöd. För att bl.a. ytterligare utreda vissa frågor rörande det föreslagna rådrumsstödettillkallades en särskild utredare, som redovisat sinaförslag i betänkandet (Ds I KU1980/81:25 60 1981:1) Rådrumsstöd och handläggning av obeståndsärenden. I propositionen om industripolitikens inriktning (prop.1980/81:130) behandlas den särskilde utredarens förslag. Enligt föredragandestatsrådets mening har utredarens undersökningar entydigt visat att demöjligheter som f. n. finns att då företag råkat i kris skapa rådrum föröverväganden rörande förutsättningarna för en rekonstruktion så gott som allfidär tillräckliga. Det framstår därför som uppenbart att det inte kan komma ifråga att införa en ny generell stödform för ändamålet. Liksom utredaren framhåller statsrådet dock atttillgängliga medel att skapa rådrum för ytterligare överväganden ikrissituationer i vissa undantagsfall dock inte helt motsvarar behovet.Utredarens förslag att regeringen i vissa fall skall få möjlighet att lämnalokaliseringsstöd eller garanti för lån (industrigarantilån) anser statsrådetvara i huvudsak väl avvägt. Det innebär dels att stöd inte skall komma i frågaannat än i rena undantagsfall, dels att i de fall där stöd är motiverat stödetkan anpassas efter förhållanden i det enskilda fallet. Enligt hans mening bördet dock räcka med att industrigarantilån får lämnas i dessa fall. Riksdagenhar ännu ej behandlat proposifionen. Utskottet konstaterar att regeringen ånyo tvingats användaindustrigaran-tilånen på ett sätt som inte helt överensstämmer med grundernaför denna stödform. Situationen är emellertid i viktiga hänseenden enannan än när utskottet behandlade denna fråga . Efter noggrannutredning ligger nu på bord ett förslag från regeringens sida om hurrådrum skall kunna skapas då företag råkat i kris. Regeringen har därmed visatsin vilja att åstadkomma en sådan förändring att den i fortsättningen kanhandla på formellt korrekta grunder i situationer av det slag som Ncb-krisenutgör exempel på. Beträffande pressmeddelandena från industridepartementetvill utskottet endast framhålla att det naturligtvis bör vara möjligt att sändaut pressmeddelanden i frågor där något formellt regeringsbeslut ännu inteföreligger. Utskottet delar inte heller åsikten att regeringen tagit onödigtlång tid på sig att fatta beslut i detta ärende. Tvärtom agerade regeringenenligt utskottets uppfattning under det mest kritiska skedet av Neb-affären medstor skyndsamhet. Mellan tidpunkterna för redovisningen av generaldirektörHedströms förhandlingsuppdrag och det första formella regeringsbeslutet omstöd till Ncb ligger endast . I övrigt föranleder den företagna granskningen inte någotuttalande från utskottets sida. Dispens enligt den s. k. Sydafrikalagen Utskottet har till granskning tagitupp ett beslut som meddelades av regeringen om undantagenligt lagen (1979:487) om förbud mot investeringar i och ,vilken lag trädde i kraft KU1980/81:25 61 Enligt lagens 4 § kan regeringen förvisst fall medge undantag från investeringsförbudet i lagens 1 §. Medgivandetfår avse viss investering eller investeringar i visst företag under ett år.Undantag får inte göra det möjligt för sökande att utvidga sin verksamhet iSydafrika och . överlämnade med egetyttrande till regeringen en från , , den 21 december 1979inkommen ansökan om undantag enligt 4 § lagen om förbud mot investeringar iSydafrika och . Ansökningen gällde rätt för bolagets sydafrikanskadotterbolag (Pty) Ltd att anskaffa två maskiner för slipning av stift iborrkronor. Av handlingarna i ärendet framgick att maskinerna, somkostnadsberäknats till , skulle användas i bolagetsbergborrningsverksamhet och där ersätta två uttjänta maskiner för fräsning avspår i borrkronor. Genom den planerade investeringen och den därav föranleddautrangeringen beräknades en ökning av kapaciteten för tillverkning avstiftborrkronor och en minskning i motsvarande grad av kapaciteten förtillverkning av skärborrkronor. Regeringen fann i sitt beslut att det begärda undantagetför den aktuella maskininvesteringen inte skulle göra det möjligt för bolagetatt utvidga sin verksamhet i . Inte heller i övrigt fann regeringenhinder föreligga mot bifall till ansökningen. Regeringen medgav sålunda detbegärda undantaget. Från beslutet var samtliga folkpartistatsråd skiljaktigaoch lämnade- utan motivering - ansökan utan bifall. Beträffande ärendets beredning skall nämnas att av defackliga organisationer som fått tillfälle att yttra sig i ärendet tillkommerskollegium tillstyrkte (),och bifall tillansökan. SIF pekade på riskerna för minskad sysselsättning i moderbolaget omansökan skulle avslås. förordade att Sandvikskulle inkomma med en samlad ansökan över planerade investeringar i Sydafrikaunder . Endast därigenom kunde enligt förbundet avgöras om företagetskapacitet skulle komma att ökas eller inte. , som tillstyrkte ansökan, fann att denbegärda investeringen borde betraktas som en ersättningsinvestering och att detinte var fråga om någon utvidgning av verksamheten. Ett bifall till ansökanfick därför anses ligga inom ramen för den gällande lagstiftningen.