bet · G401NU9 · 1980-12-31 00:00:00 — betankande 1980/81:9 över motion om regler för val av huvudmän i sparbank I motion 1979/80:393 av Per OlofHåkansson m. fl. (s) hemställs att hos regeringen anhåller om förslagtill ändring av sparbankslagen i enlighet med vad som i motionen anförts. Bankinspektionen, , och har avgett remissyttranden över motionen. I lagen (1955:416) om sparbanker(ändringar i här aktuella delar 1968:602, 1969:774) föreskrivs att i sparbankskall finnas huvudmän som representanter för insättarna (11 §). Huvudmännenskall övervaka och fullgöra vissa i lagen särskiltangivna uppgifter, såsom att välja styrelse och revisorer. Antalet huvudmänskall vara lägst 20 och högst 60, om inte tillsynsmyndigheten -bankinspektionen - med hänsyn till särskilda förhållanden medger att antaletfår sättas högre än 60. Bland behörighetsreglerna (12 §) märks att huvudmanskall vara bosatt inom verksamhetsområde, såvida intetillsynsmyndigheten på grund av särskilda förhållanden finner skäl att medgeundantag. Bestämmelserna om val av huvudmän innehåller bl. a.följande (13 och 14§§). Hälften av antalet huvudmän skall enligt närmarestadganden i reglemente väljas av kommunfullmäktige i de kommunersom ingår i verksamhetsområde eller av landsting. Återstoden utsesav huvudmännen själva bland insättare i , som vid utgången avkalenderåret närmast före huvudmannavalet hade ett tillgodohavande i sparbankenav . Huvudman som står i tur att avgå får inte delta i valet förbesättande av hans egen plats. Kommunfullmäktiges och landstings val avhuvudmän skall vara proportionellt, om det begärs av en på visst sätt beräknadminoritet. Mandattiden för huvudman är . I motiven till sparbankslag (prop. 1955:151 s.91) anfördes att det var naturligt med successiva val av sparbankernashuvudmannakårer för att kontinuiteten i sparbanksförvaltningen skulle främjasoch att det ankom på sparbankerna själva att ta ställning till hur långt gåendereglerna om successiviteten borde vara. Det uttalades vidare att lagens fordranpå successiv förnyelse av huvudmannauppsättningen fick anses fillgodosedd redangenom en ordning enligt vilken de kommunvaldas mandattid började 1 1980/81. NU1980/81:9 2 och övriga huvudmäns vid en annan. Som enföljd härav har enligt 1 § sparbankskungörelsen (1955:422; nuvarande lydelse av1 § 1973:1094) överlämnats till varje sparbank att i sitt reglemente fastställade närmare reglerna angående ordningen för att åstadkomma den successivaförnyelsen av huvudmannakåren. I samråd med bankinspektionen har därefter utarbetat normalreglemente för sparbankerna. Medledning av reglementet har varje sparbank utformat sina bestämmelser omsuccessiva val av huvudmän. Av de f. n. 174 sparbankernas reglementen framgår, enligtvad bankinspekfionen redovisar, att i det alldeles övervägande antalet fall,ca 135, huvudmännen utses så att samtliga kommunvalda huvudmän väljs samtidigtpå medan de huvudmannavalda huvudmännen utses med en tredjedel för varjeår. I ca 15 sparbanker utses de båda kategorierna med en tredjedel . 13 sparbanker utses varje kategori på en gång , dock inte under sammaår med hänsyn till bestämmelserna om den successiva förnyelsen. För någrasparbanker gäller vissa mindre avvikelser från de nu nämnda valmetoderna. I motionen framförs kritik motreglerna för val av huvudmän i sparbank. Motionärerna menar att metoden medsuccessiv förnyelse medför oöverskådlighet och att den kan leda till enslumpartad påverkan av huvudmannakårens sammansättning." Mandatperiodenborde vara densamma för alla huvudmän och överensstämma med de kommunalaorganens mandatperiod. Om det skall finnas praktiska möjligheter att utselämpliga personer till huvudmän, oavsett deras politiska åskådning, anförs detvidare, "fär den från demokratisk synpunkt förkastliga metoden medsjälvkomplettering accepteras". Motionärerna menar att en sådansjälvkomplettering kan ske exempelvis genom att de icke kommunvalda huvudmännenutses av de kommunvalda, om så begärs genom proportionella val. Motiv för nuvarande ordning Enligt sparbankslag, somgällde till utgången av , var det kommunala inflytandet överhuvudmannaförsamlingarnas sammansättning mera begränsat än enligt nuvaranderegler. En undersökning, avseende förhållandena , visade atttotalt av huvudmännen valdes av kommunala organ och av andravalkorporationer, medan de övriga utsågs genom självkomplettering. Förslag atthuvudmannakåren skulle - såsom gäller - utses till lika delar genomkommunval och genom självkomplettering framlades i proposition 1955:151 om nysparbankslag. Chefen förfinansdepartementet betonade där att reglerna om tillsättande NU1980/81:9 3 av huvudmän borde vara sådana att huvudmännen i verkligmening kunde sägas representera insättarna. Sparbankssakkunniga, vilkas förslaglåg till grund för propositionen, hade kommit till slutsatsen att ett särskiltrepresentantskap för låntagarna inte var tillräckligt motiverat. Departementschefeninstämde i detta. Majoriteten av huvudmännen skulle enligt de sakkunnigasförslag utses av särskilda elektorer, i sin tur utvalda bland insättarna genomett lottningsförfarande. Denna metod avvisades i propositionen. Som motiv föratt det allmänna - kommuner och landsting - kunde göra anspråk på visstinflytande på skötseln av sparbankerna hade de sakkunniga bl. a. angivit attdet från samhällelig synpunkt är betydelsefullt att utlåningen bedrivs medaktgivande på att sparbanksmedlen i första hand används för att tillgodose detlegitima lånebehovet inom den bygd där har sin verksamhet. Olikaskäl - tänkbara intressekonflikter och faran för en politisering avsparbankernas ledning - hade av de sakkunniga anförts för att kommunerna inteskulle utse mer än en minoritet av huvudmännen. Departementschefen uttalade attvad som anförts om risken för politisering av sparbanksväsendet knappast bordetillmätas någon betydelse. Han ansåg tillsynsmyndighetens övervakning vara etttämligen verksamt skydd mot att sparbankerna vid kollision mellan kommunernasintressen som låntagare och insättarnas anspråk på trygghet skulle favoriserade kommunala intressena. De betänkligheter mot kommunval som andragits av desakkunniga borde därför inte anses mera väsentliga, sade departementschefen.De kommunala församlingarna måste betraktas som ganska representativa försparbankernas stora insättargrupper. Huvudmannaval från kommunala organs sidaskulle dessutom bereda låntagarna ett visst medelbart inflytande på valet. De redovisade övervägandena skulle i och för sig kunnamotivera en regel enligt vilken samtliga huvudmän skulle utses av kommunalakorporationer, fortsatte departementschefen. Han avvisade dock denna tanke ochäven ett förslag att tre fjärdedelar av huvudmännen skulle vara kommunvalda,vilket reservationsvis hade framförts på utredningsstadiet. Som motiv för ställningstagandetangavs bl. a. att valreformen helst borde genomföras på sådant sätt att denerfarenhet av sparbanksförvaltning som fanns inom de befintliga huvudmannainstitutionernakunde nyttiggöras även . Ett rimligt kommunalt inflytande ansågs blisäkerställt om lika stora delar av huvudmannakåren utsågs genom kommunval ochgenom självkomplettering. Vid kommunvalen av huvudmän skulle proportionellvalmetod tillämpas under de förutsättningar som kommunallagen normaltuppställer i detta hänseende. I fråga om självkompletteringsvalen fanns detenligt departementschefen inte anledning att uppställa någon regel om proportionellvalmetod. Successiva val är helt naturligt ägnade att främja kontinuiteten isparbanksförvaltningen, anförde departementschefen vidare. Han sade sig habedömt värdet av successiv förnyelse vara så stort att han ansett att dennavalordning borde göras tvingande. NU1980/81:9 4 (BaU 1955:19) fannpropositionens förslag i ämnet väl avvägt och betecknade det som en förtjänsthos förslaget att huvudmannakåren genom självkomplettering skulle få ettinslag av direkta representanter för insättarna. Motioner om en översyn av reglernaom huvudmannaval i 13 § sparbankslagen avslogs vid 1964 och riksdagar(BaU 1964:25,1970:61). Vid det första tillfället föreslogs att hela antalethuvudmän skulle utses av de kommunala fullmäktigeförsamlingarna ochlandstingen, vid det senare att kommunerna skulle få möjlighet att välja minsttvå tredjedelar av huvudmannakåren. I anslutning till ett uttalande av anförde bankoutskottet att önskemål om förbättradekontakter mellan sparbanker och vederbörande kommuner torde kunna tillgodoses iannan ordning än genom förändringar med- avseende på huvudmannainstitutionen.År 1970 sade utskottet att det saknades skäl för att aktualisera en ändring avden gällande ordningen för val av huvudmän, vilken enligt samstämmigavittnesbörd fungerade väl. väcktes motioner av i stort sett sammainnebörd som den nu aktuella. avstyrkte mofionerna (NU1975/76:2, 1975/76:32). Den praktiska innebörden av motionärernas förslag var,framhöll utskottet, att kommunerna och landstingen på ett mera markant sättskulle få inflytande på huvudmannakårens sammansättning. Utskottet uttalade attdet inte fann anledning till ändring i de nuvarande lagbestämmelserna om valav huvudmän på sätt som föreslogs i motionen. Till betänkandet NU 1975/76:2fogade kommunisternas representant i utskottet en reservationtill förmån för mofionärernas förslag. följde utskottet vid bådatillfällena. pågår en översyn avbanklagstiftningen. Den utförs av banklagsutredningen (Fi 1976:04; ordförande:rättschef ). I de ursprungliga direktiven för utredningen sägsuttryckligen att frågan om en översyn av de grundläggande bestämmelserna omtillsättande av huvudmän i sparbank inte ingår i utredningsuppdraget. Om dennafråga bör utredas, anförs det vidare, bör detta ske i särskild ordning. - Detilläggsdirektiv (Dir 1980:58) som banklagsutredningen har fått innebärinte någon ändring av de ursprungliga direktiven i här behandlat avseende. NU1980/81:9 5 Inte någon av de fyraremissinstanser som har yttrat sig - bankinspektionen. och -tillstyrker bifall till motionen. Enligt finns det emellerfid skäl attnu låta närmare pröva om motionärernas principiella önskemål om bättremedborgarinflytande på huvudmannavalen kan tillgodoses. En sådan prövning kanenligt förbundet inte göras på grundval enbart av vad som anförs i motionen. Istället behöver frågan utredas närmare och flera tänkbara alternativ ställasmot varandra. Såväl bankinspektionen som -vilka uttryckligen avstyrker motionen - hänvisar till de yttranden som deavgav i samband med riksdagsbehandlingen av en motion med likartadinnebörd som den nu aktuella. Ett utförligt referat av dessa synpunkter finns inäringsutskottets betänkande 1975/76:2 (s. 4-7). Bankinspektionen anför vidare i huvudsak följande. Ettflertal olika utformningar av hur val av huvudmän skall ske förekommer. Dettaär förklarligt med hänsyn till att olika förutsättningar råder beträffandevarje enskild sparbanks verksamhetsområde. Som inspektionen anfört 1975 anser inspektionen att en på detta sätt reglerad successivförnyelse av huvudmannakåren är den bästa formen för att bevara kontinuitetenbland huvudmän. En ordning enligt vilken den kommunvalda delen avkåren allfid skulle nybesättas vid ett och samma tillfälle skulle, med hänsyntill att åtskilliga sparbanker har ett verksamhetsområde som spänner överflera kommuner, kunna genomföras först efter omfattande övergångsbestämmelser.Den skulle, om den likväl genomfördes som en obligatorisk bestämmelse, ocksåmotverka den av flera skäl önskvärda kontinuiteten bland huvudmännen. Det imotionen framförda förslaget att också den del av huvudmännen som dessa självaväljer skulle utses för samma mandatperiod som de kommunvalda huvudmännenstrider även mot inspektionens uppfattning om önskvärdheten av kontinuitet inomhuvudmannakåren. När det gäller motionärernas förslag om proportionella valav icke kommunvalda huvudmän anför inspektionen att ett sådant system kan ledatill en ökad politisering av huvudmannakåren. Inspektionen vill i dettasammanhang erinra om att man vid tillskapandet av nuvarande regler om utseendeav huvudmän i första hand sökt finna en valmetod som bäst tjänar principen atthuvudmännen skall vara reella företrädare för insättarna. Den nuvarandeordningen att hälften av huvudmännen skall utses genom kommunala val harmotiverats främst med att kommunerna måste betraktas som ganska representativaför sparbankernas stora insättargrupper. I motiven fill lagstiftningframhålls att kombinationen av till lika stora delar kommunval ochsjälvkomplettering NU1980/81:9 6 säkerställer ett rimligt kommunalt inflytande samtidigtsom faran för att huvudmannaförsamlingen skulle kunna tänkas sätta kommunensintressen före insättarnas reduceras. Också enligt inspektionens mening harhärigenom en väl avpassad balans mellan kommunala intressen ochinsättarin-tressen i mera inskränkt mening åstadkommits. Ur de synpunkter sombär upp motionen har några olägenheter med bestämmelserna, som varit i kraft i25 år, inte rapporterats till inspektionen. Svagheten i huvudmannainstitutionenligger på ett annat plan, nämligen i brist på intresse på sina håll föruppgiften. Vidare har inspektionen, bl. a. i fusionsfrågor, kunnat märka entendens på enstaka håll att prioritera lokala intressen framför ochinsättarkollektivets. Iakttagelser av detta slag har lett fram fill att mansökt finna former för insättarval. Någon praktiskt framkomlig väg har dockhittills inte påvisats, bl. a. med hänsyn till riskerna för klickvälde. Å andrasidan föreligger numera vissa positiva erfarenheter från val av styrelseledamöteri fondbolag genom fondandelsägarna. Inspektionen bevakar denna aspekt på fråganom val av huvudmän. erinrarom att frågor rörande bestämmelserna om tillsättande av huvudmän i sparbankuttryckligen undantagits i direkfiven för banklagsutredningen. Föreningenunderstryker att frågan, genom sitt "självklara samband med själva grundenför sparbankernas verksamhet som brett folkligt inriktade och lokalt förankradebankinstitut i en allmännyttig företagsform", fortlöpande är föremål förintern uppmärksamhet. Utveckling av huvudmannainstitutionen och eventuellförändring av valformerna i samband därmed bör bero av sparbanksrörelsensinitiativ, säger föreningen. uttalar att sparbankerna alltidhar haft en intim knytning till den bygd vari de bedrivit sin rörelse och attdet är ett vedertaget mål att en sparbank skall tjäna intressen inom det områdedär den utövar sin verksamhet. Ett rimligt kommunalt inflytande anses varasäkerställt om lika stora delar av huvudmannakåren utses genom kommunval ochsjälvkomplettering. delar denna uppfattning. Successiva val avhuvudmän är främst ägnade att främja kontinuiteten i sparbanksförvaltningen.Detta är av stor betydelse för den företagsform i vilken sparbankerna drivs. Ensuccessiv förnyelse av huvudmannakåren är härvid enligt attföredra framför en gemensam mandatperiod för samtliga huvudmän. Frågan omproportionella val av icke kommunvalda huvudmän är enligt förbundets meningkopplad till ställningstagande angående gemensam mandatperiod. Förbundetavstyrker således motionen även i detta avseende. En sparbank har som högstabeslutande organ sina huvudmän. Dessa är enligt sparbankslagen (1955:416)"representanter för insättarna". Hälften av antalet huvudmän skallväljas av kommunfullmäktige i den kommun eller de kommuner som ingår isparbankens verksamhetsområde eller av landsting. NU1980/81:9 7 De övriga utses av huvudmännen genom självkomplettering.Mandattiden är . Olika system för successiva val tillämpas, vilketframgår av den redogörelse som har lämnats i det föregående. Av redogörelsenframgår också att motiven för gällande ordning kan sägas vara att åstadkommabalans mellan önskemål om representation för insättarna och för den eller dekommuner där resp. sparbank är verksam. I motion 1979/80:393 kritiseras reglerna för val avhuvudmän. Motionärerna menar att metoden med successiv förnyelse medföroöverskådlighet och att metoden med självkomplettering är"förkastlig" från demokratisk synpunkt. Enligt motionärerna börmandatperioden vara densamma för alla huvudmän och överensstämma med de kommunalaorganens mandattid. Vidare förordar motionärerna ett system av innebörd attendast de av kommuner och landsting valda ledamöterna skall utgöravalkorporation för övriga huvudmän. Den praktiska innebörden av motionärernas förslag är attkommunerna och landstingen på ett mera markerat sätt än nu skulle få inflytandepå huvudmannakårens sammansättning. Utskottet vill erinra om att motioner avsamma innebörd som den nu aktuella avslogs av påförslag av näringsutskottet (NU 1975/76:2, 1975/76:32). I motion 1979/80:393anförs inte några nya argument för förslaget. Detta har inte heller fått stödvid remissbehandlingen. a. har och avvisat förslaget. Utskottet finner inte att en sådanlagändring som motionärerna begär är motiverad och avstyrker alltså motionen. attriksdagen avslår mofion 1979/80:393. Närvarande: (), (), ErikHovhammar (m), (), (), (),(), (), (), TageAdolfsson (m), (), (), (),() och ().