bet · G401JoU12 · 1980-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen om åtgärder mot vattenförorening frånfartyg (prop. 1980/81:15) I proposition 1980/81; 15 harregeringen () föreslagit att anta ettinom upprättat förslag till lag om ändring i lagen(1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. Lag om ändring i lagen (1980:424) om åtgärder motvattenförorening från fartyg Härigenom föreskrivs att i lagen(1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg skall införas en nyparagraf,-6 kap. 10 §, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den som har tagit befattning medtillsyn enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han i sintjänst har fått veta om enskildas affärs- eller driftförhållanden ellerförhållanden av betydelse för rikets säkerhet. I det allmännas verksamhet till-lämpas i ställetbestämmelserna i sekretesslagen (1980:100). Denna lag träder i kraft . I detta sammanhang har utskottetäven behandlat följande motioner som väckts under den allmänna mofionsfiden1980. I motion 1979/80; 1393 av m. fl. (fp)yrkas att beslutar 1 1980/81. JoU 1980/81:12 2 1. att anhålla att regeringen vidtar åtgärder isyfte att närmare utforska den skadeeffekt som uppstår vid pä grund av oljebemängda utsläpp från land, 2. attsom sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motio nen angående finsanering efter oljeolyckor. Imotion 1979/80; 1397 av m.fl. (vpk) yrkas att beslutaratt hos regeringen hemställa om förslag till program för bekämpandet avoljeföroreningarna grundat på följande förslag och principer: 1. hamnarsom saknar mottagningsstation för oljeavfall skall inte fort sättningsvis få lossa olja, 2. fartygen skall inte fä lämna hamnen förräntankrengöring gjorts vid mottagningsstationen, 3. kostnaden skall betalas av fartygen, 4. krav att i första hand kusttankerflottan fr.o.m.någon bestämd tidpunkt skall förses med dubbla skrov och därefter också störretankfartyg, 5. framtagning av fartyg och utrustning som kan ta uppolja ute till havs, 6. beredskapslager i samtliga kustlän, 7. lokala förråd av båtar och oljebekämpningsmaterieli kustkommunerna, 8. statligt stöd fill utbildning av berörd personal. Imotion 1979/80: 1895 av m.fl. (m) yrkas att beslutaratt hos regeringen hemställa om ett program för fortsatt svenskt arbete i syfteatt skyndsamt nä fram till oljeskyddskonventioner som innebär totalförbud motoljeutsläpp och bl. a. innebär internationella kontrollåtgärder ochövervakning av efterföljden, samt ett åtgärdsprogram innebärande bl. a. att densvenska lagstiftningen om påföljder vid oljeskador skärps. har överlämnats en skrivelse som generaltullstyrelsen den 13 mars1980 tillställt trafikutskottet med anledning av motion 1979/80:1895. I propositionen föreslås en bestämmelse omtystnadsplikt för enskilda i lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg. Den behövs när tillsyn av fartyg enligt lagen utövas av s.k.klassificeringsanstalter. Förslagetutgör en ändring av lagens bestämmelser till följd av den nyasekretesslagstiftningen. Förslaget innebär i sak ingen nyhet jämfört med vadsom gäller . Den tystnadsplikt för enskilda som införs i lagen har irealiteten funnits . Regeringen har därför bedömt frågan vara avsådan beskaffenhet att lagrådets hörande torde sakna betydelse och därförkunnat underlåtas. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag. JoU1980/81:12 3 Utskottet har funnit lämpligt att idetta sammanhang även behandla några under allmänna motionstiden väcktamotioner rörande skydd av hav och kust mot oljeföroreningar. I två motioner efterlyses åtgärdsprogram för bekämpande avoljeföroreningar. I motion 1979/80: 1895 koncentreras uppmärksamheten på attförhindra oljeutsläpp och olyckor som medför utsläpp av olja. Yrkandeframställs om ett program för att skyndsamt nä fram till oljeskyddskonventionersom innebär totalförbud mot oljeutsläpp samt ett åtgärdsprogram innebärande bl.a. att den svenska lagstiftningen om påföljder vid oljeskador skärps. Enligtmotion 1979/80: 1397 utgörs den mest akuta faran för de svenska kustvattnen avde oljeföroreningar som kommer frän hantering och transport av olja. Vissaförslag och principer framläggs som enligt motionen bör läggas till grund förett program för bekämpande av oljeföroreningarna. Förslagen innefattar reglerom hamnarnas utrustning med mottagningsstationer för oljeavfall,kusttankfartygens konstruktion och åtgärder för bekämpande av redan inträffadeoljeföroreningar. har tidigare behandlatfrågan om skydd av farvatten och kuster mot oljeföroreningar. Våren 1979riktades mot bakgrund av de oljekatastrofer som dä drabbat ochStockholms skärgårdar ett tillkännagivande till regeringen om behovet av snaraoch kraftfulla åtgärder mot miljörisker vid fartygstransport av olja (JoU 1978/79: 32). I betänkandet underströk utskottet kraftigt att en ökad satsning päförebyggande åtgärder var nödvändig. I de fall en fartygsolycka inte kunnatundvikas krävdes effektiva resurser för bekämpning av olja. Det hänvisades isammanhanget till att en stor del av oljeutsläppen sker i strid med gällandebestämmelser, t. ex. i samband med tankrengöring till havs. För att komma tillrätta med dessa problem borde enligt utskottets mening frågan om ökad kontrolloch övervakning samt möjligheten att tillgripa strängare påföljder resp.ekonomiska sanktioner ägnas särskild uppmärksamhet. Utskottet fann vidarenödvändigt att de olika åtgärder som kan ifrågakomma effektivt samordnas. Föratt åstadkomma detta krävdes att åtgärderna sätts in efter ett noga utarbetathandlingsprogram. Vid föregående antog den inledningsvisbehandlade lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg (prop. 1979/80;167, JoU 1979/80:48, rskr 1979/80: 366). I lagen stadgas att olja inte färsläppas ut frän fartyg inom Sveriges sjöterritorium och . Anordningarför mottagning och behandling av oljehaltigt bariast- och tankspol-vatten skallfinnas pä de platser inom territorium där olja lastas elleroljetankfartyg repareras. godkändes protokoll till 1973 årsinternationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg.Därigenom har som ett av de första länderna ratificerat den s. k.MARPOL-konventionen i den lydelse denna har enligt protokoll.Konventionen träder i kraft efter det att den biträtts av JoU1980/81:12 4 minst 15 stater som sammanlagt representerar avvärldshandelsflottans bruttotonnage. Enligt uppgift har konventionen nu ratificeratsav nio länder med ett sammanlagt tonnage som motsvarar av världstonnaget. I , som den utformats enligt 1978 årsprotokoll, regleras utsläpp av alla slags oljor (inte bara, som i en äldrekonvention, beständiga oljor). Särskilt stränga utsläppsregler gäller förekologiskt känsliga vattenområden som t. ex. . I sådanaområden, som kallas specialområden, gäller i fråga om olja i principtotalförbud mot utsläpp. Konventionen innehåller vidare en rad bestämmelser omfartygens utrustning och konstruktion. är även anslutet till den regionala konvention omskydd av miljö (Helsingforskonventionen) som antogs1974 i av Östersjöstaterna, dvs. , , , , , och Tyska demokra-fiska republiken.Denna konvention har trätt i kraft , varvid dock vissa staterförbehållit sig rätten att icke tillämpa reglerna omoljeutsläpp till havs. Helsingforskonventionen är den första internationellaöverenskommelse som omfattar alla former av och källor till havsförorening. Närdet gäller havsförörening från fartyg ansluter sig konventionens regler näratill regler om förbud mot och begränsning av utsläpp ispecialområden. Regler ges även om samarbete mellan Östersjöstaterna vidbekämpning av havsföroreningar. Enligt proposition 1979/80; 167 harkommunikationsministern tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att skyndsamtföreslå hur en ekonomisk sanktion skall utformas som gör det olönsamt attsläppa ut olja och andra skadliga ämnen. I sitt betänkande fann utskottet attdenna fråga bör prioriteras bland aktuella åtgärder inom ramen för de fortsattasträvandena att motverka skador på den miljön. Arbetsgruppen räknarenligt uppgift med att kunna lägga fram sina förslag . har tre statliga kommittéer med uppdrag attföreslå åtgärder mot oljeföroreningar av vatten framlagt sina betänkanden.Kommittén för miljörisker vid sjötransporter (MIST) har i betänkande tur -program för miljösäkra sjötransporter (SOU 1979:43-45) framlagt förslag tillåtgärder för att minska utsläpp av olja. Kommitténs förslag innefattar ävenåtgärder för att minska skadeverkningarna av utsläpp samt åtgärder för attutnyttja resurserna bättre. Utredningen föreslär att ett samlathandlingsprogram genomförs i syfte att minska miljöriskerna vidsjötransporter. En särskild delegation för miljösäkra sjötransporter börinrättas för att samordna programmet och följa upp dess effekter. Tillbetänkandet är som bilagor fogade en rad studier om miljöeffekter av utsläpp avoljor och kemikalier samt om åtgärder för att åstadkomma säkraresjötransporter. Betänkandet har remissbehandlats och bereds f. n. inomregeringskansliet. 1977 årsoljeskyddskommitté har i betänkandet Beredskap mot oljeut- JoU 1980/81:12 5 släpptill sjöss (Ds Kn 1979:13) föreslagit åtgärder sammanhängande medoljeberedskapen. har i betänkandet Samordning avövervakningstjänsten till sjöss (Ds H 1980; 1) redovisat principiella övervägandenom vad som kan göras för att förbättra samordningen av övervakningen ochräddningstjänsten till sjöss. Enligt vad utskottet inhämtat har vissa åtgärdervidtagits med anledning av de refererade utredningarna, bl. a. i frågor somberörs i mofionerna. Utskottetvill uttrycka sin tillfredsställelse över att Helsingforskonventionen nu trätti kraft och att den kommer att gälla för alla oljeutsläpp från fartygregistrerade inom strandstater. Denna konvention kommer att få betydelsebåde för att förebygga nedsmutsning från fartyg och från land och försaneringen sedan utsläpp väl ägt mm. Utskottet har vidare erfarit attMARPOL-konventionen kan beräknas träda i kraft . Närså skett kommer det stora flertalet fartyg som färdas i attvara bundna av de bestämmelser som enligt konventionen gäller för utsläpp ispecialområden, och som i princip innebär totalförbud mot utsläpp av olja, ochså småningom även av kemikalier. Utskottet utgår ifrån att ansträngningarnafrån svensk sida att fullfölja konventionsarbetet fortsätter. Mot bakgmndhärav och med hänsyn till de överväganden som pågår inom regeringskanslietrörande formerna för en i sammanhanget användbar ekonomisk sanktion finnerutskottet att syftet med motion 1979/ 80: 1895 väsentligen är tillgodosett.Någon ytterligare åtgärd med anledning av motionen torde ejerfordras. Deförslag till åtgärder som framförs i motion 1979/80:1397 sammanfaller i storutsträckning med sädana som framlagts i betänkandet tur. Frågan ommottagning av oljeavfall regleras i lagen om åtgärder mot föroreningar frånfartyg. Vissa av motionens förslag i övrigt har som nämnts i det föregåendeblivit föremål för åtgärder medan andra frågor bered: i regeringskansliet.Enligt utskottets mening bör med hänsyn härtill motionen inte föranleda någonriksdagens ytterligare åtgärd. Utskottet vill i sammanhanget erinra om attriksdagen bedömde att en ökad satsning på förebyggande åtgärder ärnödvändig, att effektiva resurser krävs för bekämpningen av oljor i de fall enfartygsolycka inte kunnat undvikas samt att det synes nödvändigt med eneffektiv samordning av de olika åtgärder som kan ifrågakomma. Utskottet utgårfrån att sålunda anförda synpunkter kommer att beaktas i samband medregeringens överväganden med anledning av ifrågavarande utredningar. Enligtmotion 1979/80: 1393 om åtgärder till skydd för harutförda analyser visat att olja finns spridd väsentligen i alla bottnar runtvåra kuster, varför ingen del kan anses helt ren. Oljan härrör från såvälspridning via kommunalt och industriellt avloppsvatten, ytavrinning från landetc. som utsläpp från båtar. I motionen yrkas på åtgärder i syfte att närmareutforska den skadeeffekt som uppstår vid JoU1980/81:12 6 pä grund av oljebemängda utsläpp från land. Motionärernapåpekar vidare att det finns många frågetecken från miljösynpunkt kring vissametoder för finsanering av kusterna efter oljeföroreningar. Enligt Helsingforskonventionen har medlemsstaterna attkontrollera och så långt möjligt minska landbaserad förorening avÖstersjöområdets miljö. Inom ramen för detta arbete utför statensnaturvärdsverk i samarbete med forsknings-och utvecklingsarbete, som innefattar granskning av oljeutsläpptill havet från bl. a. industrier och hamnar. Effekterna undersöks samtidigtsom man söker praktiska lösningar för att minska denna form av nedsmutsning. Ibetänkandet tur har föreslagits ett forsknings- och utvecklingsprogram föroljebekämpningsteknik. Enligt betänkandet föreligger det ett stort behov avforskning och teknisk utveckling avseende system, metoder och teknik förbekämpning och sanering av olja och kemikalier. I betänkandet föresläs ävenlångsiktig forskning av grundläggande karaktär för att klarlägga om de ökandeoljehalterna längs våra kuster resulterar i bestående effekter pä fauna ochflora. Utskottet finner att det granskningsarbete avseendeoljeutsläpp frän land som pägår i regi i väsentlig gradmotsvarar syftet med motion 1979/80: 1393 yrkande I. Förslagen om utvidgade forskningsprogram somframlagts i betänkandet tur bereds som tidigare nämnts i regeringskansliet.De synes i stor utsträckning motsvara motionens yrkande 2. Utskottet finnermed hänsyn härtill att motionen inte bör föranleda någon riksdagensytterligare åtgärd. 1. att riksdagenantar förslaget till ändring i lagen (1980:424) om åtgärder motvattenförorening från fartyg, 2. beträffandeprogram för åtgärder mot oljeföroreningar attriksdagen lämnar motionerna 1979/80: 1397 och 1979/80:1895 utan ytterligareåtgärd, 3. beträffandeåtgärder till skydd för attriksdagen lämnar motion 1979/80: 1393 utan ytterligare åtgärd. JoU 1980/81:12 7 Närvarande:Einar (), i (), ()*, BörjeStensson (fp), (), ()*, (),()*, (), ()*, MärtaFredrikson (c), (), ()*, ()och ()*. Ejnärvarande vid betänkandets justering.