bet · G401NU60 · 1980-12-31 00:00:00 — Därvid hänvisade utskottet (NU 1979/80:70 s. 27) till attsamhället har ett stort inflytande när det gäller elproduktionen och till attregeringen bör ha betydande insyn i och inflytande över tillförseln av energi.Utskottet avstyrkte ifrågavarande motioner som avslogs av riksdagen.Socialdemokraterna i utskottet reserverade sig till förmån för förslagen. Den rapport (Ds I 1980:21) som utredningen om offentligstyrelserepresentation i investmentbolag och stiftelser har avlämnat, beredsf. n. inom . Med hänsyn härtill avstyrks det aktuellamotionsyrkandet. I propositionen föreslås (s. en ändring i ellagen (1902:71 s. 1). Denna ändring syftar till att detnuvarande systemet på elområdet med särskilda expeditionsavgifter skallersättas med ett system med särskilda avgifter för att täcka kostnaderna förhandläggningen. Ändringen förutsätter att lämnar bemyndigande attmeddela föreskrifter i ämnet. I propositionen förordas att detta bemyndigandelämnas genom en komplettering av den bemyndiganderegel på elområdet som finnsi 15 § ellagen. Grunden för ändringsförslaget är följande. Enligt expedifionskungörelsen (1964:618) utgår avgifterför koncession för framdragande eller begagnande av elektriskstarkströmsledning, drifttillstånd, meddelat av tillsynsman förstarkströmsanläggning, bevis om behörighet som elektrisk installatör ochbeslut av statens ström. () har gjort en översyn avexpeditionsavgifter på elområdet. RRV föreslår att nu utgående avgifter, som ärav mer schablon-artad karaktär, avskaffas och att det i stället införssärskilda avgifter enbart för koncession och behörighet som elektriskinstallatör. Avgifterna bör täcka industriverkets kostnader för handläggning avdessa ärenden. , som har överarbetat RRV:s förslag, anseratt ett avgiftssystem inte bör införas. Flertalet remissinstanser har ställtsig avvisande till införande av koncessionsavgifter. Föredraganden menar dockatt ytterst starka skäl talar för att det nuvarande systemet på elområdetersätts med ett system med särskilda avgifter för att täcka kostnaderna förhandläggningen. Dessa skäl presenteras inte i propositionen. Enligt vadutskottet inhämtat är de i korthet följande. NU1980/81:60 105 Ett grundläggande motiv för attinföra avgiftsbeläggning vid de s. k. reglerande myndigheterna torde ha varitatt det bedömts vara rimligt att den som erhåller en prestation från detallmänna eller på annat sätt förorsakar en viss statlig verksamhet också skallbidra till finansieringen av denna verksamhet. En koncession innebär en rättighet som medför attinnehavaren kan erhålla inkomster. Det är rimligt att den som erhåller enkoncession också skall svara för statsverkets kostnader för prövningen avkoncessionsansökningen. Samhället har inte uppställt några mål som innebär atteldistributörernas verksamhet skall subventioneras. Kostnaderna för handläggning av koncessionsfrågor vidstatens industriverk är endast av de totalainvesteringskostnaderna för överförings- och distributionssystemet. Avgiftervid industriverket motsvarande full kostnadstäckning bedöms därför intepåverka omfattningen av överförings- och distributionssystemets utbyggnad.Nuvarande intäkter täcker av kostnaden för handläggning avkoncessionsfrågor vid industriverket. Med denna precisering av skälen för införande av ettsystem med särskilda avgifter på elområdet anser sig utskottet kunna tillstyrkaregeringens förslag. I propositionen föreslås anslagtill statens elektriska inspektion av . och till främjande avlandsbygdens elektrifiering av . Utskottet tillstyrker dessaförslag. Kärnsäkerhet m. m. I propositionen anges (s. 311-314)vissa riktlinjer för det fortsatta säkerhetsarbetet inom ramen förkärnkraftsprogrammet. De innebär i huvudsak följande. De principer som hitfills har tillämpats föransvarsfördelning mellan tillsynsmyndigheter och kraftindustrin bör gälla ävenfortsättningsvis. Detsamma är fallet med den metod för samverkan som tillämpaspå kärnkraftsområdet. Den innebär att anläggningsinnehavarna och tillsynsmyndigheternaansvarar för säkerhetsarbetet på kärnkraftsområdet och för att säkerheten pådet kärntekniska området hålls på en så hög nivå som är praktiskt möjligt. Detdirekta ansvaret för kärnkraftverkens säkerhet åvilar anläggningsinnehavaren. Det är vidare viktigt att tillsynsmyndigheterna - statenskärnkraftinspektion och - samordnar sina insatserså att de i sitt arbete utgår från en gemensam grundsyn på kärnkraften och dessrisker. Härigenom skapas förutsättningar för att myndigheternas resurser kananvändas på ett från säkerhetssynpunkt optimalt sätt. NU1980/81:60 106 Alla möjligheter att minskariskerna för okontrollerade utsläpp av stora mängder radioaktivt material somger upphov till radioaktiv markbeläggning bör tas till vara. Detta gällersärskilt för de närförlagda reaktorerna, t. ex. de vid Barsebäcksverket.Filtrerad ventilation av reaktorinneslutningarna vid bör därförvara klar att tas i bruk eller efter närmast följanderevisionsperioder. Filtrerad ventilation kan bli aktuell också förreaktorinneslutningarna i , och Forsmark. Ställning tilldessa frågor bör tas att de åtgärder som skall vidtas ärgenomförda . De insatser för kraftverkspersonalens utbildning ochbeträffande människa-maskinfrågor som kärnkraftinspektionen har gjort bedömssom värdefulla. Inspektionen bör i ökad utsträckning medverka till attkompetens av betydelse för säkerheten på kärnkraftsområdet byggs upp ochbehålls vid de bl. a. tekniska högskolorna och universiteten i . Vidarebör inspektionen upprätta ett program som syftar till att varje kärnkraftsblockunder sin tekniska livslängd om möjligt skall genomgå minst tre fullständigasäkerhetsgranskningar. Dessa bör vara av liknande slag som den som föregårmeddelandet av tillstånd att ta reaktoranläggningen i driftoch bör ske vart åttonde eller tionde år. Resultatet av den utfördagranskningen bör redovisas för regeringen. kommunisterna för i motion 1980/81:1999fram vissa synpunkter och förslag rörande kärnkraftsprogrammet. Två yrkandenavser säkerhetsfrågor. Så vill motionärerna att skall begära hosregeringen att åtgärder vidtas för att filterkammare skall varainstallerade vid samtliga kärnreaktorer. Vidare föreslår de att skallbegära att en utredning tillsätts för att lämna förslag tillvilka åtgärder som bör vidtas med anledning av kärnreaktorernas åldersproblem. Med anledning av det förstnämnda yrkandet får utskottetanföra följande. Enligt propositionen kan, som sagts, filtreradventilation bli aktuell även för reaktorinneslutningarna i , Oskarshamnoch Forsmark. Om det fortsatta utredningsarbetet visar på att andra metoder änfiltrerad venfilation av reaktorinneslutningarna ger en med denna metodjämförbar minskning av riskerna för stora utsläpp av radioakfivt material ellerom riskbilden vad gäller olyckor som leder till stora utsläpp av radioaktivtmaterial väsentligt avviker från den nuvarande bör säkerhetsvillkoren förkärnkraftverken i , och Forsmark anpassas härtill, uttalas ipropositionen. Föredraganden betonar att erfarenheterna från och dentekniska utvecklingen i och internationellt bör beaktas i det fortsattautredningsarbetet liksom vid utformningen av kraven på de senare reaktorerna.Utskottet vill vidare erinra om att enligt propositionen ytterligaresäkerhetsåtgärder som skall genomföras bör ha kommit till stånd före år 1989.Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet det här aktuellaförslaget i motion 1980/81:1999 (vpk). NU1980/81:60 107 Som skäl för önskemålet attkärnreaktorernas åldersproblem skall utredas anför motionärerna bl. a. att enofta förbisedd säkerhetsrisk är de förändringar som med tiden uppkommer ireaktorer och deras hjälpsystem. Det förhållandet att man på den amerikanskakärnkraftinspektionens förteckning över icke avgjorda säkerhetsfrågor hittarflera problem som kan hänföras till reaktorernas ålder ger enligt motionärernaytteriigare stöd åt deras förslag. Utskottet vill erinra om attkärnkraftinspektionen enligt de refererade riktlinjerna i propositionenskall upprätta ett program som innebär att varje svenskt kärnkraftsblock skallgranskas vart åttonde eller tionde år. Detta krav bör motsvara syftet medmotionärernas förslag. Motionsyrkandet bör inte föranleda någon åtgärd. Säkerhetsproblemen ligger också till grund för yrkandet isamma motion att en beredskapsplan för en snabb avveckling av kärnkraften skallutarbetas. Motionärerna uttalar att regeringen i energipropositionen inte tarupp hur en sådan avveckling skulle kunna genomföras. Inte heller diskuteras,påpekar de, effekterna av kärnkraftsavvecklingen för t. ex. ägare aveluppvärmda fastigheter. Även detta yrkande avstyrks av utskottet. Utskottet har ingenting att erinra mot vad som anförs ipropositionen i fråga om säkerhetsarbetet inom ramen för kärnkraftsprogrammetoch tillstyrker alltså regeringens förslag till riktlinjer. 1 propositionen föreslås (s.317-328) en rad åtgärder för att säkra att de radioaktiva restprodukternakommer att hanteras och omhändertas på ett betryggande sätt. Förslagen gällerdels en ny organisation, dels finansiering av verksamheten. Vad gäller organisationen förordas att denna skall beståav dels ett företag som drivs gemensamt av kraftföretagen, dels en särskildstatlig myndighet. Den sistnämnda, som föreslås bli inrättad ,skall ha bl. a. vissa styrande, övervakande och kontrollerande funktionerbeträffande hantering och förvaring av använt kärnbränsle och radioaktivtavfall. Myndigheten, som i propositionen betecknas nämnd, skall vidare övertaansvaret för de tillslutna slutförvaren. Nämndens uppgift blir enligtpropositionen främst att följa arbetet i det av kärnkraftsföretagen gemensamtägda bolaget, att beräkna storleken av de avsättningar för verksamheten som ärnödvändig och att förvalta de fonder som byggs upp av dessa avsättningar.Vidare skall nämnden svara för viss forskning på kärnkraftsområdet. Målet förnämndens verksamhet skall vara att som företrädare för samhällets intressenmedverka till att en säker och optimal hantering och slutförvaring av detanvända kärnbränslet och det radioaktiva avfallet från detta uppnås. Iadministrativt hänseende avses nämnden komma att knytas till industriverket ochsenare till det föreslagna . Kostnadenför den samlade verksamheten i den gemensamma organisa- NU1980/81:60 108 tionen skall helt bestridas av kraftföretagen. Detta skallske genom årliga avgifter från varje kraftföretag som harkärnkraftsproducerande anläggningar. I propositionen anförs att avgifterna iprincip bör beräknas så att de motsvarar samtliga kostnader föromhändertagande av den mängd bränsle som används . Varje års avgifterskall fördelas på motsvarande energiproduktion. Regeringen lägger i detta syftefram förslag till lag om finansiering av framtida utgifter för använtkärnbränsle m. m. I propositionen föreslås vidare ändring ikommunalskattelagen (1928:370). Den berör kärnkraftsföretagens rätt till avdragför avgifter till nämnden vid inkomsttaxering. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag på denna punkt. Några invändningar mot förslagen i propositionen omorganisation och finansiering av omhändertagande av kärnkraftens radioaktivaavfall har inte rests. Utskottet tillstyrker regeringens förslag. Nämndens sammansättning tas upp i motion 1980/81:1999(vpk). Motionärerna önskar att skäll uttala sig för att nämndenskall få en sammansättning med representation av samtliga riksdagspartier. Utskottet finner inte skäl för att bindaregeringens kommande beslut om nämndens sammansättning genom ett uttalande avdenna innebörd. Motionsyrkandet avstyrks alltså. Samma motionärer (vpk) önskar att skall begäraatt regeringen ger nämnden "för övervakning av avfallshanteringen" iuppdrag att göra en ny beräkning av kostnaderna för att få underlagtill beräkning av avgifter för avfallshanteringen. Motionärerna anser att myckettalar för att kärnkraftens nuvarande och kommande kostnader är betydligtundervärderade. De anför att det framgår av propositionen att beräkningarna ärpreliminära och att t. ex. kostnaderna vid avställning och rivning avkärnkraftverk på intet sätt kan anses vara uträknade med något större mått avsäkerhet. Det av kraftföretagen gemensamt ägda bolaget skall enligtpropositionen utarbeta underlag rörande de avsättningar som skall göras förframtida kostnader inom området. Dessa avgifter skall även täcka kostnadernaför avveckling och rivning av kärnkraftverk (s. 325). Utifrån detta underlagskall nämnden sedan beräkna hur stora avsättningar som är nödvändiga. Medhänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet det här berörda yrkandet imotion 1980/81:1999 (vpk). Frågan omupparbetning av använt kärnbränsle tas upp i två motioner. kommunisterna föreslår i motion1980/81:1999 att skall uttala att avfallet från svenskakärnreaktorer inte skall upparbetas. 1 propositionen tas inte ställning tillfrågan om upparbetning av använt kärnbränsle. Utskottet avstyrker dettamotionsyrkande. I samma motion och i motion 1980/81:475 berörs de avtal omupparbetning av använt kärnbränsle som ()har ingått med det franska statliga företaget . I den förra önskas att NU1980/81:60 109 regeringen skall vidta åtgärder för att säga upp avtaletmed Cogéma. Enligt den senare motionen bör avtalet sägas upp"". Motsvarande förslag har avstyrkts av utskottet ochavslagits av . Utskottet hänvisar till detta ställningstagandeoch avstyrker även de nu aktuella motionsyrkandena. I motion 1980/81:1999 (vpk) yrkas att skallbegära att hemligstämpeln på upphävs. Utskottet vill isammanhanget anföra följande. Avtalen förutsätter sekretess, och det finns dessutomentydiga förklaringar från officiellt franskt håll att man, oberoende av vadsom må avtalas på företagsnivå, motsätter sig att avtalen skulle blioffentliga. Regeringen har prövat sekretessfrågan i ett beslut den 6 september1979, enligt vilket en framställning om att få ta del av "avtalet mellanSvensk kärnbränsleförsörjning och franska Cogéma" har lämnats utanbifall. Regeringsbeslutet står i överensstämmelse med reglerna i den nyasekretesslagen (1980:100). Enligt 8 kap. 6 § i denna lag jämfört med 2 § punkt29 sekretessförordningen (1980:657) kan nämligen sekretesskydd föreligga förupparbetningsavtal. Utskottet finner inte skäl för att göra en sådanframställning till regeringen som motionärerna föreslår. Enligt motion 1980/81:475 bör begära attregeringen tar upp förhandlingar med om möjligheterna att utbrändabränsleelement från de svenska kärnkraftsreaktorerna skall få sändas till USA.Forskning om avfallshantering kan då avbrytas i och provborrningarnaupphöra, menar motionärerna. De medel som satsas på dessa åtgärder skulle istället kunna användas till framfidssatsningar. Motionärerna hävdar att man iUSA är angelägen om att kontrollera det plutonium som kan utvinnas ur använtbränsle. Med anledning av detta yrkande vill utskottet anföraföljande. President gjorde under sin presidenttid ett uttalande som avmånga kom att tolkas som ett erbjudande att skulle kunna ta emotkärnbränsle från andra länder. En närmare granskning som har utförts inomutrikesdepartementet visar emellertid att man inte kan utgå från att detföreligger möjligheter därtill. Frågan skulle utredas av olika amerikanskainstanser. Resultat av sådana utredningar har ännu inte redovisats.Presidentens uttalande avsåg åtaganden och under vissa speciellabetingelser. Bland dessa var att eventuella åtaganden skulle gälla endastbränsle i små mängder och av amerikanskt ursjjrung och endast i förhållandetill länder där särskilda fördelar stod att vinna så till vida att uteblivenlagring av utbränt kärnbränsle skulle motverka ytterligare kärnvapenspridning.Det bedöms som mest sannolikt att uttalandet inte avsåg slutlig lagring utanendast medelfristig. Det kan också konstateras att det i f. n. inte finnsnågra anläggningar för lagring av utbränt kärnbränsle utöver dem som hartillkommit i anslutning till olika kärnreaktorer; detta ger ytterligare anledningtill tvivel om att andra länder skulle få möjlighet till lagring i . NU1980/81:60 110 Med hänvisning till vad som anförtsavstyrker utskottet motionsyrkandet om förhandlingar med i frågan. Problem i samband med lagring av kärnbränsle behandlas iytteriigare tre mofioner. I motionerna 1980/81:797 och 1980/81:1971 föreslåsati skall göra vissa uttalanden rörande slutförvaring av använtkärnbränsle och radioaktivt avfall. Motionärerna anser att KBS-metoden böromprövas. I den först nämnda motionen, som väcktes under allmänna motionstiden,uttalas följande. Metoden med slutförvaring i berg ifrågasätts av mångatekniska experter. Lokalisering av berglager kan möta svårigheter med hänsyn tillden fysiska riksplaneringen. Vidare finns det starkt lokalt motstånd på deplatser där man planerar att undersöka berggrunden. Liknande synpunkter försfram i motion 1980/81:1971, där det också pekas på att det behövs en samordnadinternationell forskning. Enligt denna motion bör även möjligheterna att ingåavtal om slutförvaring med andra länder undersökas. I propositionen anges (s. 327 f.) vissa riktiinjer för denframtida verksamheten rörande hantering av använt kärnbränsle och radioaktivtavfall. Regeringen anser att slutlig ställning till val av metod härför intebör tas f. n. Med hänsyn till teknikutvecklingen på området föreligger det ännuinte tillräckligt underlag för ett sådant ställningstagande. Det är viktigt attde insatser som görs av kärnkraftsföretagen är av sådan art atthandlingsfriheten bevaras ytterligare inför val av metod föromhändertagande av avfallet på kärnkraftsområdet, sägs det i propositionen.Därför bör även andra lösningar än de i ansökningarna enligt villkorslagen seriöststuderas. Projekt (KBS), som åberopas imotionerna, innebär i korthet att det högaktiva avfall som återstår efterupparbetningen förglasas och slutförvaras i i berg med låggenomsläpplighet för vatten. Utskottet finner att riktlinjerna i propositioneni det väsentliga tillgodoser motionärernas synpunkter. Motionerna 1980/81:797och 1980/81:1971 avstyrks därför. Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet de riktlinjer somi propositionen anges för verksamheten rörande hantering och förvaring avanvänt kärnbränsle och radioaktivt avfall från detta. I motion 1980/81:1990 begärs en översyn av regler och kravför beredskapslagring av kärnbränsle. Motionärerna menar att det är naturligtatt kärnbränsle lagras av beredskapsskäl. Ett lager av kärnbränsle liksom andrabränsledepåer kan dock vara ett lockande mål för krigshandlingar. Motionärernaanser att lagringen bör ske i bergrum långt från bebyggelse, så att riskernaför att radioaktivt stoft sprids över ett stort område minskar. Enligt ettandra yrkande i motionen bör förklara sig vara principiellt emotlagring av kärnbränsle i anslutning till Asea-Atoms bränslefabrik i . anför i sitt yttrande över motionen (FöU1980/81:4 y) att kan beräknas under nästa få ta ställningtill behovet att NU1980/81:60 111 lagra kärnbränsle av beredskapsskäl. ,som redovisar uppgifter som inhämtats från , statenskärnkraftinspektion och i , ställer sigavvisande till motionärernas förslag. intar samma ståndpunktoch avstyrker motionen. I detta sammanhang tar utskottet upp förslag rörande vissaanslag för /82. Under punkt E 3 och E 4 föreslås två formellaanslag, vartdera om , till kärnkraftinspektionen förförvaltningskostnader och för kärnsäkerhetsforskning. Under punkt E 8 föreslåsett likadant anslag till Åtgärder för hantering av radioaktivt avfall m. m.Till ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorer föreslås underpunkt E 12 ett anslag av 100 milj. kr. Utskottet tillstyrker förslagen. Energipolitiska frågor berör i dagstora delar av samhällslivet. Åtskilliga myndigheter och andra statliga organär, såsom redovisas i propositionen, verksamma inom energiområdet. Viktigauppgifter har och statens industriverk, vilket senareär central förvaltningsmyndighet för bl. a. ärenden som rör energiförsörjning.Delegationen (I 1979:01) för solvärme och bränslen som kan ersätta olja,oljeersättningsdelegationen (OED), skall bl. a. verka för en samordning av ochföreslå åtgärder som kan öka utnyttjandet av solvärme och bränslen som kanersätta olja. Inom bostadssektorn verkar bl. a. statens planverk,och statens råd för byggnadsforskning (BFR). Transportrådethar på energiområdet till uppgift att planera, samordna och följa uppenergihushållningen inom transportsektorn. Ansvariga organ påenergihushållningsområdet är i övrigt bl. a. energisparkommittén (I 1974:05),energihushållningsdelegationen (Bo 1978:03) och . Även när det gäller forskningen och utvecklingen påenergiområdet bedrivs verksamheten av flera olika organ. Inomenergiforskningsprogrammet är följande myndigheter och organ ansvariga församordning, utarbetande av underlag för övergripande planering, stöd tillforskning och utvecklingsarbete m. m.: delegationen (I 1975:03) för energiforskning(DFE), NE), BFR,transport-forskningsdelegationen (TFD) och styrelsen för teknisk utveckling(STU). () och ärav central betydelse för den energirelaterade grundforskningen. Regeringens förslag till myndighetsorganisation påenergiområdet syftar till att verksamheter som är splittrade på en rad olikaorgan skall samordnas. Härigenom skall förutsättningarna för planering ochverkställighet av energipolitiska beslut förbättras. I propositionen förordas att två nya myndigheter- statensenergiverk och ett organ för långsiktiga och övergripandeenergiforskningsfrågor - inrättas NU1980/81:60 112 Härtill kommer delegationen (I 1980:07)för uppbyggnad av en oljeersättningsfond - oljeersättningsfonden, som harinrättats i enlighet med beslut . , varsuppgift främst skall vara att handha frågor om energitillförsel, skall delsverkställa statsmakternas intentioner inom stora delar av energiområdet, delskontinuerligt ge statsmakterna ett underlag för energipolitiska beslut. Detskall ansvara för följande områden: planerings- och utredningsverksamhet somunderlag för politiska beslut, sådan forsknings- och utvecklingsverksamhet vadgäller energitillförsel som har betydelse för energiförsörjningen på kort ochmedellång sikt, energiplanering, information och utbildning, råd,föreskrifter, riktlinjer samt tillsyns- och tillståndsfrågor. Verket får ocksåvissa övergripande uppgifter när det gäller energianvändning. Det skallutarbeta underlag för planering av energitillförseln och ta initiativ inomenergihushållningsområdet i förhållande till sektormyndigheter och regeringskansli.Det understryks dock att ansvaret för energianvändningen liksom nu bör åvilaresp, sektor. skall även medverka till attenergiförsörjningssystemet och elförsörjningen utformas på ett sådant sätt attförutsättningar skapas för en avveckling av kärnkraften enligt riksdagensbeslut. Oljeersättningsfondens verksamhet bör enligt propositioneni hög grad inriktas mot verksamheter som snabbt kan få betydelse när det gälleratt minska oljeberoendet. Den övergripande planeringen och bedömningen av inomvilka områden som resursinsatser från fonden kan ge störst effekt i fråga omoljeersättning avses dock skola ankomma på , som därvid skall närasamverka med fonden. Utgångspunkten är att planeringen bör skiljas från denkonkreta bedömningen av olika projekt. Denna anses böra ske inom ett mindre,oberoende och ganska starkt specialiserat organ, som självständigt fattarbeslut inom ramen för gällande planer och riktlinjer. Fondens verksamhet skalldärför inte föras in i . Det betecknas dock som nödvändigt att ennära samverkan mellan fonden och kommer till stånd. Organet för långsiktiga och övergripande forskningsfrågorskall inom sitt ansvarsområde bevaka hela energiområdet. Det skall vidare svaraför planering av och stöd till viss långsiktig forskning vad gällerenergitillförsel och för programmet Allmänna Energisystemstudier. Det skall hahand om frågor om formerna för och inriktningen av fortsatt forskning ochutveckling inom energiområdet. Ytterligare en uppgift blir att fortlöpandeutvärdera energiforskningen. Avsikten är att denna nya myndighetsorganisation i alltväsentligt skall byggas upp inom ramen för befintliga resurser.