bet · G401LU23 · 1980-12-31 00:00:00 — I realiteten kommerkronofogdemyndigheterna atl i sådana fall fungera som en inkassobyrå, vilketenligl utskottets mening inle kan vara dessa myndigheters uppgift. Visseriigenär kronofogdemyndigheten inle skyldig all acceptera gäldenärens medgivande(jfr JO:s ämbetsberättelse 1980/81 s. 373). Att ell medgivande av löneutmälningavvisas torde nog i allmänhet anses bero på alt det varit mer eller mindreuppenbart för kronofogdemyndigheten att gäldenären inte insett konsekvensernaav medgivandel eller avsiktligt givit ett orimligt medgivande. Del torde i vartfall inle i första hand vara hänsynen till kostnaderna med förfarandet somavgör kronofogdemyndighetens ställningstagande. Särskilda problem avadministrativ natur har vidare uppkommit i sådana fall, då inomIremänadersfrislen utmätning i gäldenärens lön sker för flerafordringsanspråk, s.k. successiva löneuimät-ningar. Motbakgrund av del anförda anser utskottet alt det är nödvändigt med vissaändringar av löneutmätningsinstilulel. Enligt utskottels mening är förslagen ipropositionen i och för sig ägnade att effektivisera löneulmätningen. Dettagäller bl.a. förslaget om att tidsgränsen för löneutmätning generellt förlängsfrån . Genom ändringen minskas en av svårigheterna med desuccessiva löneulmätningarna. En ytteriigare fördel med förslaget är att detökar möjligheten all skulden blir lill fullo betald i ett och samma mål.Borgenären behöver därmed inte återkomma med en ny utmälningsansökan med dekonsekvenser i kostnadshänseende detta medför. Förslageti proposifionen löser emellertid inte alla de problem som är förknippade medmöjligheten för gäldenären alt medge löneutmälning under lång lid. mening bör därför möjligheten alt medge sådan utmätning utöversexmånadersliden helt slopas. Om gäldenären vill amortera en skuld under längrelid har han alltid möjligheter atl träffa en LU 1980/81:23 35 överenskommelsemed borgenären om hur betalningen skall ske. Skulle en sådan överenskommelseinte fullföljas av gäldenären står det naturligtvis borgenären fritt att sökany utmätning för restskulden. Utskottet vill tillägga alt ett avskaffande avmöjligheten att medge förlängning av utmätningstiden också har den fördelenatl den bidrar lill alt särskilja löneulmätningen från införseln. Härigenomtillgodoses ett av syftena med yrkandet i motion 894. Enligl utskottets meningbör den föreslagna åtgärden kunna kombineras med en försikfig höjning av detutmätningsfria beloppet. Därigenom skulle skillnaden mellan dessa bådaexekutionsformer markeras ytterligare, varjämte man skulle säkerställa atllöneulmätningen endast används i fråga om gäldenärer som verkligen har förmågaatl bära löneavdragen. Medanledning av vad som anförs i motion 894 om all löneutmätnings-reglerna gynnarvissa grupper vill utskottet avslutningsvis framhålla att del ligger i sakensnatur alt en effektivisering av löneulmätningen i första hand får betydelse förgäldenärer med A-skatt, dvs. i allmänhet löntagare. Del bör emellertid beaktasatt även personer med B-skatt inte sällan uppbär periodiska förmåner av sådanomfattning alt de kan bli föremål för löneutmälning, l.ex. Del finns också anledning alt erinra om att den utsökningsrältsligareform nu har att ta ställning lill är inriktad på eneffektivisering av indrivningen över huvud laget, alltså även pä indrivning hospersoner med B-skatt. Utskottetföreslår all 7 kap. 5 8 första stycket UB ändras så all av första meningenframgår att utmätning inle under ett och samma kalenderår får tillämpassammanlagt än . Vidare bör sista meningen, vari hänvisaslill att ett medgivande kan återkallas av borgenären, slopas. I övrigt börförsta stycket behållas oförändrat. Utskottetsställningslagande innebär att utskottet avstyrker bifall lill yrkande 2 imotion 894. I motion 690 (s) aktualiseras en fråga rörandebesitlningskyddet för vissa hyresgäster vid exekutiv försäljning av fastegendom. Motionärerna erinrar om alt enligt gällande lag på området - vilken isak oförändrad överförs till UB - kan hyresgäster med muntliga hyresavtal intefå sin hyresrätt upptagen i sakägarförteckningen. De saknar enligl mofionärernadärigenom möjligheter all skydda sin rätt vid exekufiv försäljning avfastigheten. Motsvarande gäller i fråga om sådana skriftliga hyresavtal somexekutions-förrättaren inte har erhållit kännedom om när förteckningen uppgörs.Motionärerna finner detta vara otillfredsställande och anser alt reglerna ombesittningsskydd för hyresgäster vid försäljning av faslighet på exekutivauktion bör ses över. Utskottetvill till en början erinra om alt de centrala bestämmelserna rörandeförsäljning av fast egendom på exekutiv aukfion återfinns i lagen (1971:494) omexekufiv försäljning av fast egendom (Ffl). LU 1980/81:23 36 bestämmelserav betydelse i detta sammanhang i bl. a. jordabalken. Bortsett från attöverexekutors befogenheter enligt Ffl flyttas över till kronofogdemyndighetinnebär inte UB:s ikraftträdande några större ändringar i denna lagstiftning.Bestämmelserna i har med i huvudsak endast redaktionella ändringaröverförts till 12 kap. UB. Enligtden ordning som tillämpas vid exekutiv försäljning av fast egendom hålls föreförsäljningen ell bevakningssammanträde, vid vilket fordringsägarna ochrättighetsinnehavarna skall anmäla sina anspråk. Sammanträdet avslutas med allen sakägarförteckning upprättas. I förteckningen anges exekulionsfordringenoch övriga fordringar i förmånsrättsordning saml vidare bl. a. lägsta budet ochuppgift om vilka rättigheter som enligt 33 8 är skyddade utan förbehåll resp.skall förbehållas vid försäljningen. Enligt25 8 första stycket fjärde punkten skall nyttjanderätt lill fast egendom upptasi sakägarförteckningen om rättigheten är inskriven eller grundar sig påskriftlig handling som är tillgänglig (dock ej sådan rättighet som skall beslåoavsett fastighetens försäljning). Rättigheten i fråga behöver alltså inte habevakats om handlingen blivit tillgänglig för auktionsför-rättaren på annatsätt. Har en hyresrätt bättre rätt än exekutionsfordringen behöver den inteförbehållas vid den offentliga auktionen. 1 annat fall skall den förbehållasenligt 33 8 andra stycket om det saknas anledning atl anta alt rättighetenbelastar faslighelen till beaktansvärd skada för innehavare av fordran medbättre rätt. Den kan också skyddas genom förbehåll vid auktionen enliglreglerna i 39 8. Förbehålls den inle kan den inte göras gällande mot den nyeägaren om denne inom en månad från tillträdesdagen säger upp avtalet ochrättigheten varit upptagen i sakägarförteckningen (46 § jfrd med 7 kap. 16 8jordabalken). Sägs nytljanderättshavaren upp kan hani sista hand åberopa deallmänna bestämmelserna i jordabalken om besittningsskydd för hyresgäster ocharrendatorer (jfr exempelvis 12 kap. 46 8 jordabalken) för att införskaffautredning bl. a. om vilka rättigheter som belastar fastigheten.Kronofogdemyndigheten kan l.ex. anmoda fastighetsägaren att tillhandahålla dehandlingar som visar hans äganderätt eller som kan upplysa om rättigheter sombesvärar fasligheten. Vidare gäller att sökanden och ägaren samt kändainnehavare av fordringar och rättigheter som bör iakttas vid auktionen i godtid skall särskilt underrättas om denna. Utskottet har erfarit atl del på sinahåll är vanligt att underrättelse om alt hyresfastighet skall försäljasexekutivt anslås i husets trappuppgång eller motsvarande, vilket är etl sättatt få hyresgäster alt anmäla sina rättigheter. Avdet anförda framgår alt muntliga hyresavtal och sådana skriftliga hyresavtal,som inte företetts, inte tas upp i sakägarförteckningen och följaktligen intekan förbehållas. De kan alltså inle göras gällande mol ny ägare. Utskottet kankonstatera att frågan om dessa senare rättigheter inle synes ha berörts iförarbetena lill jordabalken eller Ffl. Enligt utskottets mening kan detförhållandet alt nyttjanderällsavtal i vissa fall inte gäller LU1980/81:23 37 mol ny ägare av faslighelen synas mindre väl förenligt medhyreslagslifl-ningens skyddssyfte och med den fortgående utvecklingen avlagstiftningen i riktning mot större boendelrygghel för nytljanderättshavaren.Samtidigt bör emellertid beaktas, atl Ffl i jämförelse med äldre rätt påområdet innebär att nyttjanderättshavarens ställning vid exekutiv auktionstärkts på flera sätt. Utskottet vill vidare peka på den fördel med nuvaranderegler som ligger däri alt den som köper en fasfighet exekutivt har en klaruppfattning om vilka rättigheter etc. som belastar faslighelen. I anslutninghärtill vill utskottet erinra om alt enligt 4 kap. 17 S jordabalken den somköper en fastighet och först därefter upptäcker all fastigheten belastas med enrättighet, under vissa förutsättningar har rätt alt häva köpet. Utskottet anser att den aktuella frågan ombesittningsskydd vid exekutiv auktion bör lösas inom ramen för en meragenomgripande reform av de hyresrättsliga bestämmelserna om besittningsskyddför hyresgäster och arrendatorer. Enligt vad utskottet inhämtat kommerhyresrältsutredningen (Ju 1975:06) att under sitt utredningsarbete behandla denfråga som motionen aktualiserar. Utredningens uppgift är alt se överhyreslagen. Utredningsarbetet beräknas vara avslutat . mening bör utredningens förslag inte föregripas genom någotställningstagande av i den nu aktuella frågan. Motion 690 avstyrksdärför av utskottet. I delta avsnitt behandlar utskottetvissa spörsmål rörande de föreslagna bestämmelserna om avhysning i 16 kap. UB,främst med anledning av ell motionsyrkande - motion 897 (fp) - samt avsynpunkter som under utskottets beredning av ärendet framförts från kronofogdehåll. Inte all verkställighet i utsökningsmåi avser utmätningoch införsel. Det finns en rad verkställighetsformer som avser andraförpliktelser än uppfyllande av betalningsskyldighet. En sådanverkslällighelsform utgör avhysning (vräkning) från fastighet av hyresgäst,arrendator eller tidigare ägare. UL innehåller endast etl par bestämmelser omvräkning, 192 och 193 88. I 192 8 anges de grundläggande förulsätlningarna föratt vräkning får ske, medan 193 S innehåller regler dels om hur gäldenären skallunderrättas om beslut rörande verkställighet av vräkning, dels om anstånd medvräkning. Däremot saknas i UL, liksom i annan lagstiftning, bestämmelser iövrigt om det praktiska tillvägagångssättet vid avhysning. Gällande rätt påområdet har därigenom kommit att utformas av rättspraxis och av de exekufivaorganen själva. En närmare redogörelse för det förfarande som tillämpas vidavhysning har lämnats i proposifionen, s. 756. En viktig nyhet i UB är att avhysningsfrågorna ingåenderegleras. Bestämmelserna återfinns i 16 kap. 1-9 88 samt i 17 kap. 3, 6 och 888. I jämförelse med gällande rätt innebär de nya reglerna bl. a. atlkronofogdemyndigheternas befogenhet atl ge svaranden anstånd med avhysningen LU 1980/81:23 38 vidgas.Sökandens rätt atl lämna anstånd regleras. Det fastslås atl kronofogdemyndighetenvid behov skall svara för atl svarandens egendom tas om hand. Sökandenskostnadsansvar begränsas i förhållande lill vad som gäller fn. Utskottetvill framhålla atl avhysning intar en särställning bland deverkställighetsformer som inle avser uppfyllande av en betalningsförpliktelse.Enligt i propositionen redovisade uppgifter handlade överexekutor år 1976slutligt ca 20000 mål om sådana verkställighelsformer, varav ca 18200 varavhysningsmål. Inte bara det stora antalet avhysningsmål gör emellertid attdessa förtjänar särskild uppmärksamhet. Som departementschefen anför äravhysningen för den enskilde en myckel ingripande åtgärd och behovet avskyddsregler är påtagligt. Mot bakgrund härav är del av stor betydelse atlavhysningsinslitutel regleras ingående genom UB. Enligl utskottets meninginnefattar den föreslagna regleringen en rimlig avvägning mellan de intressensom slår mot varandra i avhysningsmål. De särskilda bestämmelserna föranleder,med undantag för delgivningsbe-stämmelserna i 2 8, inga erinringar frånutskottets sida. Enligt16 kap. 2 S första stycket UB skall svaranden beredas tillfälle att yttra siginnan avhysning sker. Av andra stycket framgår atl avhysning dock får ske ulanhinder av atl svaranden ej beretts fillfälle att yttra sig om han saknar känthemvist och det ej har kunnat klarläggas var han befinner sig. Ifråga om själva delgivningsförfarandet skall enligl departementschefen (prop.s. 773) delgivningslagen (1970:428) tillämpas. Enligt I 8 andra stycketdelgivningslagen gäller den lagens bestämmelser dock inte om i annanförfattning meddelats bestämmelser som avviker från delgivningslagens. Ensådan avvikelse har tagits in i 16 kap. 2 8 första stycket UB. Där stadgas attom svaranden är bosatt utomlands får delgivning ske genom att underrättelsensänds till honom i brev under hans utländska adress. Motsvarande bestämmelse idelgivningslagen (5 8) föreskriver all om den med vilken delgivning skall skehar känt hemvist utom riket eller vistas på ort utom riket, får delgivningenske enligt lagen på den orten. Regleringen i UB innebär alltså på denna punklen förenkling av delgivningsförfarandet. Hurdelgivning skall verkställas i fall, när den som söks för delgivning intepåträffas, regleras på flera ställen i delgivningslagen. Enligt 12 8 kan s.k.surrogatdelgivning ske i vissa fall, dvs. delgivningshandUngen överlämnas tillnågon annan person (närstående, hyresvärd, anställd på kontoret) vareftermeddelande härom sänds med poslen lill den sökte under hans vanliga adress. Kansurrogatdelgivning inte äga rum får enligl 15 S kungörelsedelgivning användasunder förutsättning alt det finns anledning anta att den sökte avvikit eller påannat sätt håller sig undan. Myndigheten kan dock i stället besluta, atthandlingen i slutet kuvert får lämnas i den söktes hemvist (s. k.brevlådedelgivning) eller, om detta ej kan ske, fästas på dörren till hansbostad (s. k. spikning). 1 jämförelse med nuvarande LU 1980/81:23 39 ordningbeträffande delgivning i avhysningsmål när den som söks inle påträffas (193 8UL) kommer enbart en tillämpning av delgivningslagen att medföra bl. a. attmöjligheterna till brevlådedelgivning och spikning begränsas. UL uppställernämligen inget krav på atl den sökte har avvikit eller håller sig undan för atlsådan delgivning skall få äga rum. Kritikmol denna begränsning av möjligheterna till brevlådedelgivning och spikning harframförts till utskottet av bl. a. och ett parkronofogdemyndigheter. Den föreslagna ordningen kommer, har det framhållits,att leda lill all den exekutiva personalen blir tvungen alt göra fler besök hosden som söks för avhysning ån vad som är fallet samt att ytterligareeftertbrskningar hos l.ex. grannar och posten kan bli erforderliga innanbrevlådedelgivning eller spikning kan tillgripas. Dessa ytterligareansträngningar kan sällan väntas leda lill något resultat utan kommer att i onödananstränga kronofogdemyndigheternas resurser. Man har bl. pekat på atlavhysningarna i samband med utrymningen av kvarterenMullvaden och Järnet i Slockholm skulle ha försvårats avsevärt om inteundantagsregeln i UL hade funnits och delgivningslagens regler följaktligenhade måst följas. mening framstår det fill en början som rimligt alt en så ingripandeåtgärd som avhysning inte får ske innan svaranden beretts fillfälle att yttrasig om den förestående verkställigheten. Som föreslagils i propositionen böremellertid undantag göras för de fall då svaranden saknar känt hemvist iSverige och det ej har kunnat klarläggas var han befinner sig. Närdel gäller delgivningsförfarandet anser utskottet det naturligt alt bestämmelsernai delgivningslagen blir tillämpliga. Ulskotlel delar dock departementschefensuppfattning att ett mer förenklat förtärande än delgivningslagen medger börkunna användas när den som skall underrättas är bosall utomlands. Utskottettillstyrker därför den föreslagna avvikelsen från delgivningslagensbestämmelser på denna punkt. Ävennär det gäller avhysningsmål i vilka svaranden har känt hemvist här i landetmen inte kan påträffas framstår bestämmelserna i delgivningslagen som alltförlångtgående. Utskottet vill erinra om alt hyresgäst eller arrendator iallmänhet är väl medveten om att en avhysning är föreslående. Sålunda har han -ofta under lång lid - underlåtit atl fullgöra sina förpliktelser molfastighetsägaren och har på grund härav fått en skriftlig uppsägning sigdelgiven. Vidare har han i många fall erhållit del av ansökan fill domstol omhyresrättens eller arrenderättens upphörande och ibland också delgivils ettvräkningsbeslut. Mol denna bakgrund är del enligt utskottets mening inte medhänsyn lill svarandens intressen befogat all uppställa sådana restriktiva kravför användningen av brevlådedelgivning och spikning som följer av 15 Sdelgivningslagen. Härtill kommer atl en tillämpning av lagrummet iavhysningsmål kan antas i praktiken medföra en inte oväsenfiig ökning avarbetsbelastningen hos kronofogdemyndighe- LU 1980/81:23 40 tema.1 sammanhanget vill utskottet erinra om atl lagberedningen ansåg att det skullevara för restriktivt att upprätthålla kravet i 15 8 delgivningslagen vidavhysning. Detanförda leder utskottet lill den uppfattningen att möjligheterna tillkungörelsedelgivning alternativt brevlådedelgivning eller delgivning genomspikning bör stå öppen vid avhysning när den sökte har känt hemvist inom riketmen inte kan påträffas och surrogatdelgivning inte är möjlig och det inteheller kan klarläggas var han uppehåller sig. uppfattning bör det av UB:s lagtext framgå vilka regler som skallgälla i fråga om delgivning. Bestämmelser härom bör lämpligen införas i 16 kap.2 8 UB. Följaktligen bör vissa ändringar göras i proposifionens förslag lilllydelse av paragrafen. Utskottet förordar att i första stycket anges atlsvaranden skall beredas tillfälle atl yttra sig innan avhysning sker men attavhysning får ske ulan hinder av att svaranden ej beretts tillfälle alt yttrasig om han saknar känt hemvist och del ej har kunnat klarläggas var hanuppehåller sig. I andra stycket bör anges alt, i fråga om delgivning av handlingvarigenom svaranden bereds tillfälle att yttra sig delgivningslagens reglerskall gälla i tillämpliga delar. Är svaranden bosatt utomlands skall det dockvara fillräckligt att handlingen sänds till honom med posten under hansutländska adress. Vidare bör i detta stycke införas den av utskottet förordadebestämmelsen angående kungörelsedelgivning, brevlådedelgivning och spikning. Utskottettar härefter upp frågan om tillåtligheten av den s. k. lås- ochnamnbytesmetoden. Ifråga om avhysning från bostadslägenhet brukar gången i allmänhet vara attutmätningsmannen jämte vittne och handräckningsmanskap inställer sig ilägenheten saml avlägsnar svarandens tillhörigheter och eventuellt honom självoch hans familjemedlemmar. Tillhörigheterna placeras på plats som sökandenanvisat, om inle någon annan lokal slår lill buds. På åtskilliga hålltransporteras svarandens tillhörigheter lill ett av kronofogdemyndighetendisponerat kommunalt magasin. Sedan lägenheten har utrymts låses dörrarna ochnycklarna överlämnas till sökanden. Undersenare år har vissa kronofogdemyndigheter utanför , bl. a.Sollentunamyndighelen, tillämpat en annan metod vid avhysningar, den s.k. lås-och namnbytesmeloden. Metoden går ut på atl faslighets-ägaren, i allmänhet ettkommunalt bostadsföretag, anvisar den bostad från vilken avhysning skall skesom förvaringsutrymme. Bohaget får stå kvar i bostaden under en kortare fid,men hyresgästens dispositionsrätt bryts genom låsbyte. Vidare ändras namnet pådörren, varigenom besittningsändringen markeras. De målnings- ochreparationsarbeten som normalt måste vidtas efter en avhysning kommer iallmänhet inle i gång förrän efter två fill . förre hyresgästen möjlighet att med bostadsföretagets medverkan hämta sinatillhörigheter. I mofion 897 (fp) föreslåsriksdagen uttala att lås- och namnbytesmelo- LU 1980/81:23 41 denäven i fortsättningen bör kunna tillämpas vid avhysning från bostad. Mofionärernaanser att metoden innebär stora fördelar för samtliga inblandade iavhysningsärenden. 1 vart fall mindre skador uppstår lätt när godsetborttransporteras från bostaden av utmätningsmannen eller borgenären. Med lås-och namnbytesmeloden är risken för skador på egendomen så gott som obefintligunder den lid egendomen finns kvar i lägenheten. Ur kronofogdemyndigheternassynvinkel innebär enligt motionären metoden att myndigheten fidigare kan skiljasig från målet saml alt eventuella skadeståndsanspråk med anledning av ensenare flyttning kommer att drabba bostadsföretaget. Fråganom tillåtligheten eller lämpligheten av den i motionen förordade metoden harinte närmare berörts i propositionen. I likhet med motionärerna anserutskottet alt metoden har mänga fördelar. Utskollel vill särskilt framhålla attmetoden innebär att de kostnader som alltid uppkommer för sökanden, svarandenoch kronofogdemyndigheten i samband med verkställighet av avhysningarnedbringas utan att några rätlssäkerhetsinlressen träds för när. Utskottet hardärför ingen invändning mot atl metoden även i fortsättningen tillämpas vidavhysning från bostad. Det bör ankomma på respektive kronofogdemyndighet allavgöra om och i vilken ulslräckning förfarandet bör användas. En förutsättningär givetvis att hyresvärden ger sitt samtycke. Utskottet vill tillägga, allverkställigheten bör anses som avslutad sedan lås- och namnbytet har ägt rum.Om den avhyste sedermera skulle vägra atl flytta egendomen från lägenheten kanhyresvärden i konsekvens härmed inte begära ny verkställighet avkronofogdemyndigheten. mening utgör de föreslagna bestämmelserna i 16 kap. UB inte hinderför en tillämpning av lås- och namnbytesmetoden. Någon ändring av lagtexten äralltså ej erforderiig. Utskottetsställningstagande innebär att motion 897 tillgodoses. Enligt16 kap. 6 8 åligger det kronofogdemyndighet att efter avhysning vid behov bl.a. hyra utrymme för förvaring av egendomen. Av 17 kap. 3 8 framgår attförvaringskostnaden inte kan tas ut av sökanden. 1 propositionen framhålls (s.785) att när avhysning sker från bostadslägenhet det får anses ingå i kommunensallmänna skyldigheter enligl sociallagsliflningen att vid behov biträda medmagasinering av egendom som svaranden inte kan ta hand om själv. Utskottetutgår från atl de kommunala myndigheterna känner sill ansvar i deltahänseende. I många avhysningsfall torde kronofogdemyndigheterna dock inte kunnapåräkna hjälp från kommunernas sida. Utskottet har erfarit bl. a. frånkronofogdemyndigheten i , alt dessa myndigheter, särskilt istorstadsområden, har svårt att finna lämpliga utrymmen för magasinering avomhändertagen egendom saml alt kostnaderna för förvaringen är avsevärda. Motbakgmnd härav är det enligt utskottets mening av vikt altkronofogdemyndigheterna erhåller tillräckliga resurser för att klara avförvaring av egendomen , särskilt som kostnaderna för förvaringav omhändertagen egendom LU 1980/81:23 42 enligtUB (16 kap. 6 8 och 17 kap. 3 8) till skillnad från vad som är fallet kommeratt ligga på dessa myndigheter. Utskottet utgår från alt detta kommer attbeaktas av regeringen. Indrivningav böter som ådöms utländsk medborgare 1 detta avsnitt behandlas den under den allmännamolionsfiden / 80 väckta motion 1612 av (). Motionärenanser att regeringen skyndsamt bör lägga fram förslag till effektivarebölesindrivning när del gäller brott och förseelser som begåtts i avulomnordiska medborgare. Av molionsmotiveringen framgår alt yrkandet i förstahand avser indrivning av böter på gmnd av förseelser mol trafiklagsliflningen.Mofionären framhåller all möjligheterna att driva in bötesbelopp, som ådömtsulomnordisk medborgare, är små och att sådana böter därför ofta avskrivs. DenIrafikövervakande personalen upplever del enligt motionären därför sommeningslöst atl rapportera exempelvis hastighetsöverträdelser som begås avulomnordiska medborgare. Motionären anser all man bör överväga att låtaulomnordiska medborgare i samband med förseelsen deponera pengar eller ställapant som :iäkerhet för visst minimibelopp, som kan komma all ådömas.