bet · G401JuU6 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:6 om förbud mot alkoholförtäring på allmän plats, m. m. I motion 1979/80:1020 av RuneGustavsson m. fl. (c) hemställs att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning innebärande förbud mot alkoholförtäring på allmän plats ochmöjlighet till förverkande av alkohol i dessa situationer. Enligt motionärernas mening bör samhället skärpa attitydenmot alkoholförtäring på allmän plats, och ett förbud mot sådan förtäring in i . Vidare bör det därvid vara möjligt att förverkaalkoholen. I modon 1979/80:1112 av BertilDanielsson m. fl. (m) yrkas att hos regeringen begär förslag tilllagstiftning avseende beslag och förverkande av alkoholhaltiga drycker ienlighet med vad som anförs i motionen. I motiveringen pekar motionärerna på att spritdrycker intekan tas i beslag hos den som mot förbud i en lokal ordningsstadga förtär spritpå allmän plats. Enligt motionärernas mening bör lagen (1958:205) omförverkande av alkoholhaltiga drycker kompletteras så att sådant beslag blirmöjligt. Ansvarsregler m. m. 116 kap. 15 § (BrB)fanns tidigare upptagen en straffbestämmelse för fylleri. Enligt lagrummetkunde den dömas för fylleri som på allmän plats, utom- eller inomhus, uppträddeberusad av alkoholhaltiga drycker så att det framgick av hans åtbörder ellertal. Straffet var böter, högst . Till samma straff kunde dömas om rusetorsakats av annat än alkoholhaltiga drycker. Föreskrifter om polisens befogenhet att omhändertaberusade personer som anträffats på allmän plats fanns i förordningen (1841:58s. 1) emot fylleri och dryckenskap. Den enskilde polismannen ansågs enligtförordningen ha viss frihet att från fall till fall bedöma om en berusad personskulle omhändertas eller inte. Den omhändertagne förvarades i allmänhet ipolisarrest till dess han hade blivit nykter. Genom lagsdftning (prop. 1975/76:113, JuU 37, rskr351) avskaffades straffansvaret för fylleri. antogs lagen (1976:511)om omhändertagande av berusade personer m. m. Enligt den lagen får polismanomhänderta den som på allmän plats, utom- eller inomhus, anträffas berusad avalkoholhaltiga drycker eller annat berusningsmedel om han till följd avberusningen är ur stånd att ta vård om sig eller annars utgör en fara för sigsjälv eller annan. Omhändertagande får också ske om den berusade anträffas 1 1980/81. JuU 1980/81:6 2 iport, trappuppgång eller liknande utrymme eller annars inom område som gränsardll allmän plats och omständigheterna ger vid handen att han uppehåller sig därendast tillfälligtvis. Bakgrundendll lagändring, som trädde i kraft , var att dettidigare systemet med omhändertagande och bestraffning av akut berusadepersoner ansågs representera ett förlegat betraktelsesätt; den akutaberusningen var att betrakta som ett sjukdomstillstånd, och ett omhändertagandeborde ta sikte på att bereda den berusade adekvat vård och behandling.Riksdagen uttalade sig vid lagens antagande för en målsättning som innebär attomhändertagandet av berusade personer skulle förbindas med akutvård och attvården skulle ges inom nykterhetsvårdens eller sjukvårdens ram utanförpolisstadonerna (JuU 1975/76:37 s. 30). 16 § BrB föreskrivs straffansvar för förargelseväckande beteende. Fördetta brott kan den dömas som för oljud på allmän plats eller eljestoffentligen beter sig på sätt som är ägnat att väcka förargelse hosallmänheten. Straffet är böter, högst . Straffbestämmelsernaom förargelseväckande beteende fick sin nuvarande lydelse i samband med 1976års lagstiftning rörande avskaffande av fylleristraffet. Härvid uttalades attbestämmelsen inte kunde ges den innebörden att den offendiga berusningen somsådan skulle anses falla under lagrummet. Detsamma gällde sådana inslag i enberusad persons beteende som har samband med berusningen och somvisserligen medför att hans tillstånd kan konstateras av utomstående men ändåinte tar sig några mer uppseendeväckande eller störande intryck (se JuU1975/76:37 s. 17). Enligt 1 § allmänna ordningsstadgan (1956:617)förstås med allmän plats i stadgan gata, torg, park och annan plats, som enligtfastställd stadsplan utgör allmän plats och som upplådts för avsett ändamål,för allmänheten dllgänglig del av hamnområde samt allmän våg ävensom annatområde, som är upplåtet dll eller eljest nyttjas för allmän samfärdsel. I lokalordningsstadga får bestämmas, att andra dll allmänt begagnande upplåtna områdenvid dllämpningen av de allmänna ordningsföreskrifterna i stadgan eller avföreskrift i lokal ordningsstadga skall vara likställda med allmän plats. I2-6 §§ allmänna ordningsstadgan finns allmänna ordningsföreskrifter rörandenyttjandet av allmän plats och inhämtandet av polismyndighets dllstånd tillvissa aktiviteter på sådan plats. Enligt 7 § allmänna ordningsstadgan får i lokalordningsstadga meddelas de ytterligare föreskrifter i avseende på den allmännaordningen som anses erforderliga för kommunen eller del därav och som inte angårförhållanden. JuU1980/81:6 3 om vilka annorledes är bestämt. Vid meddelande avföreskrift enligt 7 § skall tillses att därigenom inte läggs onödigt tvång påallmänheten eller eljest görs obefogad inskränkning i den enskildes frihet. Lokal ordningsstadga antas av kommunfullmäktige på förslagav eller efter hörande av de myndigheter vilkas verksamhetsområden berörs.Fullmäktiges beslut skall underställas prövning (23 § allmännaordningsstadgan). Bryter någon mot bestämmelse i lokal ordningsstadga kanhan dömas till böter, högst . Straffansvar kan också i vissa fall inträdaför vårdnadshavare till barn som bryter mot lokal ordningsstadga(28 § allmänna ordningsstadgan). Förbud mot alkoholförtäring på allmän plats I allmänna ordningsstadgan finnsinte några bestämmelser om förtäring av alkohol på allmän plats. Ett sådantförbud diskuterades under förarbetena dll lagstiftningen, men en reglering påområdet ansågs slutligen böra ske i lokala ordningsstadgor (SOU 1944:48, SOU1954:37, prop. I sitt till justitieutskottet i detta ärende avgivnaremissyttrande redogör ordningsstadgeutredningen för en av utredningen gjordgenomgång av samtliga gällande lokala ordningsstadgor. Beträffande förbud motförtäring av vissa alkoholhaltiga drycker på allmän plats uppger utredningenatt förbud mot sådan förtäring fanns i 32 lokala ordningsstadgor.Det vanligaste sättet att utforma förbudet är: "Rusdrycker må ickeförtäras på allmän plats annat än i samband med dllåten utskänkningdärav." I tre stadgor har ordet "rusdrycker" ersatts av"sprit, vin och starköl". I andra stadgor förekommer uttrycken"alkoholhaldga drycker", "alkoholdrycker" och"spritdrycker och vin". I några fall har intagits förbud även motförtäring och användning av "andra berusningsmedel". Ölförtäring påallmän plats annat än i samband med dllåten utskänkning är förbjuden enligt sexlokala ordningsstadgor. Det torde enligt utredningen finnas anledning anta attett förbud mot alkoholförtäring på allmän plats numera finns i flera lokalaordningsstadgor. De förbud som finns i de förut nämnda 32 lokala stadgorna är iflertalet fall inte begränsade till vissa angivna allmänna platser. Allmänna bestämmelser om beslag gesi (RB). 127 kap. 1 § RB föreskrivs sålunda att föremål, somskäligen kan antas äga betydelse för utredning om brott eller vara genom brottnågon avhänt eller på grund av brott förverkat, får tas i beslag. Beslut ombeslag kan enligt 4 § fattas av polisman, undersökningsledare eller åklagare.Om beslag verkställs av JuU1980/81:6 4 annan än undersökningsledaren eller åklagaren och om dennainte har beslutat beslaget, skall anmälan skyndsamt göras till honom. Åklagarenskall pröva om beslaget skall bestå. Allmänna bestämmelser om förverkande av egendom på grundav brott ges i 36 kap. BrB. Enligt 1 § skall utbyte av brott enligt BrB som inte motsvarasav skada för enskild förklaras förverkat, om det inte är uppenbart obilligt.Detsamma gäller förlag för brott eller dess värde, om förlaget mottagits ellermottagandet utgör brott enligt BrB. Egendom som används såsom hjälpmedel vid brott enligt BrBeller som frambragts genom sådant brott får enligt 2 § förklaras förverkad omdet är påkallat till förebyggande av brott eller eljest starka skäl föreligger.Detsamma gäller egendom, vars användande utgör brott enligt BrB eller medvilken eljest tagits befattning som utgör sådant brott. De allmänna bestämmelserna om beslag och förverkande isamband med brott enligt BrB gör det möjligt att omhänderta alkoholhaldgadrycker som har samband med sådant brott, exempelvis drycker, vars förtärande ioffentligt sammanhang bedöms som förargelseväckande beteende. Däremot finns detinte någon beslags- eller förverkandebestämmelse som anknyter till förbud ilokal ordningsstadga mot förtäring av alkoholhaltiga drycker på allmän plats. Lagen om förverkande av alkoholhaltiga drycker Alkoholhaltiga drycker kan enligtlagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker förverkas i sambandmed viss brottslighet hos innehavaren. Det gäller vid de militära brottenövergivande av post och onykterhet i tjänsten, om gärningsmannen varit såberusad att det framgått av hans åtbörder och tal, samt vidtrafiknykterhetsbrott och brott mot luftfartslagen och sjölagen. Vidare kanspritdrycker, vin eller starköl, som någon medför vid offendig dllställning motgällande bestämmelser, förklaras förverkade (1 §). Egendom som kan förverkas enligt lagen kan också tas ibeslag. Härvidlag gäller särskilda regler, bl. a. om egendomens förstörande ochom förfarandet i fall beslaget går åter. I fråga om spritdrycker, vin ellerstarköl, som i strid mot gällande bestämmelser medförs vid offentligtillställning har den som tjänstgör som ordningsvakt vid dllställningen, sammarätt att ta egendomen i beslag som enligt tillkommer polisman(2 §, se SFS 1980:582 som träder i kraft ). Lagen om omhändertagande av berusade personer m. m. Alkoholhaltiga drycker sompåträffas hos den som omhändertagits enligt lagen om omhändertagande avberusade personer m. m. skall enligt 8 § den JuU 1980/81:6 5 Med egendomen skall förfaras på samma sätt som med drycker somomhändertagits enligt lagen om förverkande av alkoholhaltiga drycker. 1 en 1970 upprättadpromemoria (Stencil Ju 1970:7) PM ang. vissa frågor om förverkande avalkoholhaltiga drycker föreslogs bl. a. införande av möjlighet att beslagta ochförverka rusdrycker som har förekommit i samband med överträdelse av förbud ilokal ordningsstadga mot rusdrycksförtäring. I promemorian anfördes att gärningenvisserligen i vissa fall kunnat bedömas som förargelseväckande beteende,varigenom förverkande kunnat ske med stöd av ; det fick emellertidanses vara angeläget att ett ingripande kunde ske i samband medöverträdelsen genom att rysdryckerna tas i beslag även i situationer dåhandlingen inte bedöms som förargelseväckande beteende. Förslaget ledde ej dlllagstiftning. Enligt regeringens bemyndigande harchefen för kommundepartementet tillkallat en särskild utredare med uppdrag attgöra en översyn av allmänna ordningsstadgan. Utredaren, ordningsstadgeutredningen(Kn 1977:02), skall enligt direktiven (kommittéberättelse del II s.390) se över allmänna ordningsstadgan i syfte att anpassa stadgan tillregeringsformens bestämmelser om normgivningsmakten. Särskild uppmärksamhetbör därvid ägnas åt det förhållandet att de lokala ordningsstadgorna iblandtorde innehålla bestämmelser som enligt regeringsformen inte får meddelas iannan ordning än genom lag. Utredaren bör överväga om bestämmelser av det slagdet här kan vara fråga om behövs och i vilken form de i så fall bör meddelas. Enligt regeringens bemyndigande harchefen för tillkallat ledamöter i ett samordningsorgan föralkoholfrågor med uppdrag att dels lägga fram förslag som kan beaktas i nästaårs budgetpro-posidon, dels initiera och planlägga arbetet för de ytterligareåtgärder som kan anses nödvändiga, dels pröva frågan om upprättande av ett meralångsiktigt program på alkoholområdet (Dir. 1980:47). JuU1980/81:6 6 Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionerna från riksåklagaren, , ,, länsstyrelserna i , och ,och , ordningsstadgeutredningen, ochGotlands kommuner. Riksåklagaren har till sitt yttrande fogat yttranden frånöveråklagarna i , och åklagardistrikt samt fråncheferna för länsåklagarmyndigheterna i , och Norrbottenslän. i har till sittyttrande fogat yttranden från kommunstyrelserna i , ochUddevalla kommuner. I fråga om införandet av en allmän straffbestämmelserörande förbud mot alkoholförtäring på allmän plats är de flestaremissinstanserna negativa till motionsförslagen. Rikspohsstyrelsen,i , och Godands kommuntillstyrker dock den föreslagna lagstiftningen. Beträffande införande av möjlighet till beslag ochförverkande av alkoholhaltiga drycker i samband med förtäring av sådana dryckerpå allmän plats tillstyrker de flesta remissinstanserna motionsförslagen. Götahovrätt vill inte motsätta sig att frågan utreds. anser att de föreslagna restrikdonerna börgranskas av samordningsorganet för alkoholfrågor. Kommunförbundetförespråkar en total översyn av hela frågeställning- Förbud mot alkoholförtäring på allmän plats Riksåklagaren () erinrar om attförtäring av alkoholhaltiga drycker på allmän plats under vissa förutsättningarkan anses utgöra förargelseväckande beteende. Enligt RÅ har enliberalisering inträtt i rättspraxis. En följd härav torde enligt vad RÅ uppgervara en benägenhet hos pohsen att i minskande omfattning rapporteraalkoholförtäring på allmän plats som förseelse. Vad som beivras i sådan ordningtorde inskränka sig till påtagligt störande och provocerande former avalkoholförtäring. Mot bakgrund av den ökande förtäringen av alkoholhaldgadrycker på allmän plats finns det enligt RÅ anledning att ta till vara demöjligheter som finns att minska sådan konsumtion. RÅ finner det emellertidtveksamt om ett införande i BrB av ett generellt förbud alt förtäraalkoholhaltiga drycker på allmän plats är det lämpligaste sättet att uppnådetta syfte. Den närmare utformningen av ett sådant förbud synes, uppger RÅ,nämligen vara förknippad med svårigheter. RÅ anför härom bl. a. följande. JuU1980/81:6 7 Det problem som härvid främst uppkommerär vilken räckvidd man skall ge begreppet allmän plats. Det kan ej ifrågakommaatt detta begrepp skall ha samma räckvidd som i övrigt gäller i . Iså fall skulle även restauranter och liknande lokaler omfattas av förbudet. Istället är den möjlighet som enligt gällande ordning föreligger att med stöd av7 § allmänna ordningsstadgan (1956:617) i lokal ordningsstadga meddela förbudmot förtäring av alkoholhaltiga drycker ett lämpligare sätt att komma dll rättamed en del av de problem modonen [1979/80:1020] behandlar. Ett sådant förbudkan visserligen inte meddelas av nykterhetspolitiska skäl utan ifrågakommaendast om det är påkallat ur ordningssynpunkt. Ett på denna grund tillkommetförbud torde emellertid innebära att den nykterhetspoli-dska aspekten blirtillgodosedd. Ordningen med lokala förbud innebär vidare fördelen att sådanakan meddelas beträffande särskilt utsatta platser inom kommunerna. Enligt RÄ:s mening finns det inteanledning att i BrB införa en bestämmelse om förbud mot förtäring avalkoholhaldga drycker på allmän plats. pekar på det starka alkoholpolidskaintresset av att åstadkomma acceptabla former för umgänget med alkoholhaltigadrycker och dllstyrker motionärernas hemställan. uppger att det enligt praxis endast ärförtäring som sker under mycket utmanande former som beivras somförargelseväckande beteende. Alkoholförtäring på allmän plats synes enligthovrätten ha ökat ; mot bakgrund härav kunde med visst fog ifrågasättasom inte behov föreligger, i vart fall från ordningssynpunkt, av generelltförbud av den typ som föreslagits. Enligt hovrättens mening har emellertid integjorts antagligt att införandet av ett generellt förbud med straffsanktionskulle i och för sig medföra att alkoholmissbruket minskade. Ett sådant förbudskulle för övrigt, anför hovrätten, svårligen kunna upprätthållas med deresurser som står dll buds. Enligt hovrättens mening bör det inte komma ifråga att i BrB införa en bestämmelse om förbud mot alkoholförtäring på allmänplats, enär överträdelse av förbudet skulle vara att betrakta endast som enordningsförseelse. i anför att lagen omomhändertagande av berusade personer m. m. inte har fått den avsedda effektenpå grund av att dllnyktringskliniker inte kunnat inrättas annat än i ett fåtalfall. Att i ett sådant läge införa ett generellt förbud mot alkoholförtäring påallmän plats framstår enligt inte som meningsfullt; i stället böråtgärder vidtas för att lagen skall få avsedd prakdsk dllämpning. Med ett generellt förbud motalkoholförtäring uppkommer med nödvändighet avgränsningsproblem. Att övervakaefterlevnaden av förbudet kan innebära kontrollåtgärder som upplevs som intrångi den personliga integriteten. Dessa negativa effekter talar enligtlänsstyrelsens uppfattning mot modonärernas hemställan om förslag tilllagstiftning innebärande förbud mot alkoholförtäring på allmän plats. Andrautvägar bör prövas i stället. JuU1980/81:6 8 anser attbestämmelserna i om förargelseväckande beteende bör kunna användas för attingripa mot alkoholförtäring på allmän plats. i tillstyrker etlallmänt förbud mot förtäring av starkare alkoholdrycker än öl på allmän plats.Förbudet bör enligt genast omfatta hela riket och inte införaskommunvis via de lokala ordningsstadgorna. Straffbestämmelsen bör enligt länsstyrelsenlämpligen intas i 16 kap. BrB. Härigenom vinns enligt denfördelen att regeln omfattar förtäring i t. ex. inomhuslokaler, idrotts- ochfritidsområden, vilka inte är allmän plats enligt allmänna ordningsstadgan;gärningsbeskrivningen bör utformas så att brottet täcker inte endast förtäringutan även sådant innehav av rusdryck, t. ex. öppnad ölburk eller butelj, attdet är uppenbart att förtäring pågår. framhåller att ingripandemot alkoholförtäring på allmän plats inte endast betraktas som enordningsfråga. En eventuell lagstiftning kommer enligt helt attriktas mot personer med allvarliga alkoholproblem och ungdomar med alkoholvanorsom gör dem till missbrukare. förutsätter att särskilda stödjandeåtgärder sätts in för de grupper mot vilka förläringsför-budet riktas. i uppger att ett i laginskrivet förbud mot alkoholförtäring på allmän plats enligt länsstyrelsensmening inte är förenligt med de tankegångar som låg bakom fylleristraffetsavskaffande. uppger att åsidosättande av ordning på allmän platsär ett beteende som naturligt lämpar sig för straffrättsliga sanktioner. Att gålängre och kriminalisera redan förtäringen synes varken nödvändigt ellerlämpligt. i ställer sig tveksam dllförslaget att åter kriminahsera alkoholbruket. Enligt meningfinns redan i gällande lagstiftning straffrättsliga regler som möjliggöringripande på allmän plats, t. ex. straffbestämmelserna rörandeförargelseväckande beteende och ofredande. Om dessa möjligheter verkligenutnyttjas förefaller det enligt inte motiverat att införa ettförtäringsförbud på allmän plats; ett sådant förbud kan medföra att man i onödaninskränker den enskildes rätt. erinrar också om att det för attett förtäringsförbud skall vara meningsfullt krävs ökade insatser frånpolismyndigheterna. Stora praktiska svårigheter att övervaka ett så omfattandeförbud föreligger enligt mening. anser att ettsådant förbud till följd härav skulle vara tämligen verkningslöst. Enligtlänsstyrelsens mening skulle förslaget att införa förtäringsförbud i intemedföra önskad effekt. anser sig inte kunna bedöma omdet från alkoholpolitiska synpunkter finns skäl att i lag eller i annan ordninginföra ett förbud mot alkoholförtäring på allmänna platser i samtliga kommuner.Mot ett sådant generellt förbud kan enligt utredningen möjligen anföras att detskulle framstå som en åtgärd som står i viss motsättning mot den JuU1980/81:6 9 avkriminalisering av fylleriförseelserna som beslutadesför . Utredningen anför att det också från de synpunkter somutredningen har att företräda anmäler sig starka betänkligheter mot ettgenerellt förbud. Utredningen anför härom. Förhållandena varierar starkt frånkommun till kommun. I några kommuner kan alla eller nästan alla allmännaplatser ha sådan karaktär att ett generellt förbud framstår som modverat frånordningssynpunkt. I andra kommuner kan åtskilliga allmänna platser ha en sådankaraktär att ett förbud mot alkoholförtäring inte behövs från ordningssynpunkt.Efterlevnaden av ett generellt förbud kan knappast övervakas effektivt. Följdenav ett generellt förbud skulle sannolikt bli att respekten för förbudet skulleundermineras också när det gäller sådana allmänna platser där förbudet i ochför sig är starkt modverat. Utredningen befarar alltså att allmänheten snabbtskulle tappa respekten för ett förbud som gäller även på platser där detframstår som naturligt (och alltså inte alls som ordningsstörande) att manförtär en flaska vin eller öl i samband med en måltid i det fria. dllstyrker enlagstiftning som innebär förbud mot användande av alkoholdrycker på allmänplats under förutsättning att lagstiftningen omfattar riket som helhet. anser att förslaget om förbud motalkoholförtäring på allmän plats kan ses som en vikdg del i ettalkoholpolitiskt program i syfte att skapa nya attityder till alkoholbruket ochatt nedbringa den totala konsumtionen. Kommunen vill dock understrykaatt åtgärden inte får vara en isolerad företeelse utan måste kopplas till andrakraftfulla åtgärder, t. ex. ökad upplysningsverksamhet för att åstadkomma denattitydpåverkan som måste eftersträvas från samhällets sida. anser att varje kommun för sig bör fåtillfälle att ta ställning till huruvida behov föreligger av att införa enbestämmelse om alkoholförtäring på allmän plats i den lokala ordningsstadgan.Enligt kommunförbundets mening är en total översyn av hela frågan motiverad. avstyrker bifall till förslaget omförbud mot alkoholförtäring på allmän plats. Samfundet anser att ett generelltförbud mot alkoholförtäring på allmän plats är en alltför ingripande åtgärd. Ensådan förbudslagstiftning skulle enligt samfundet drabba personer som varkenstör allmän ordning eller missbrukar alkohol. Kommunernas möjligheter att vialänsstyrelserna föranstalta om förbud mot alkoholförtäring på särskilt utsattaplatser torde, anför , vara till fyllest. RÅ ställer sig posidv dll förslagetatt införa en bestämmelse om förverkande av alkoholhaltiga drycker. RÅ erinrarom att de personer som rapporteras för att ha brutit mot i lokal ordningsstadgameddelat förbud att förtära alkoholhaltiga drycker inte sällan torde varaimmuna mot det JuU1980/81:6 10 bötesstraff som enligt allmänna ordningsstadgan kanåläggas dem. Möjlighet för vederbörande polisman att säkerställa ettförverkande genom att beslagta förekommande alkoholhaltiga drycker förhöjerenligt RÅ effekten av ett ingripande. anför att effekten av en polismans ingripandesäkerligen skulle bli större om förbud mot alkoholförtäring förknippades med enmöjlighet att ta i beslag och sedermera förverka de drycker vederbörande medför.En sådan utvidgning som föreslagits är dock enligt hovrättens mening ägnad attinge betänkligheter från andra synpunkter; den ifrågavarande rättsverkanskulle inte inträda överallt utan vara beroende av den bedömning vederbörandekommun gjort. Förverkande, som ju innebär ett tvångsvis avhändande utanersättning, utgör ett inte obetydligt ingrepp mot den enskilde, och det kandärför generellt framstå som orättvist att ett visst handlande skulle fåförverkande till följd på en plats men inte på en annan. Ehuru skäl såledestalar mot den föreslagna lagsdftningen vill hovrätten likväl, med hänsyn tillbehovet av verkningsfulla åtgärder mot alkoholmissbruket, inte motsätta sigatt frågan utreds. i vill inte helt avvisaförslaget om rätt att beslagta och förverka alkohol som förtärs på allmänplats. i har ingen erinran mot deni motion 1112 föreslagna kompletteringen till lagen om förverkande avalkoholhaltiga drycker som innebär att beslag och förverkande av sprit, vin ochstarköl blir möjligt i samband med förseelse mot bestämmelser i lokalordningsstadga rörande förbud mot förtäring av sådana drycker.