bet · G401TU25 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:25 1 motion 1980/81:210 av , fl. (vpk) yrkas att hos regeringen hemställer att åtgärder vidtasi syfte att åstadkomma en sparsammare trafikstruktur, varvid möjligheterna attmed taxepolitiska styrmedel och teknisk utveckling av kombinationstransportersärskilt beaktas. 1 motion 1980/81:578 av . (vpk) yrkas atl hos regeringen hemställer om upprättandet avett program för konkreta åtgärder i avsikt att förverkliga ett trafiksystem,där samhällsekonomi, fysisk planering, hushållning med energi och miljö ärvägledande, i enlighet med vad som anförts i motionen. 1 motion 1980/81:989 av BjörnKörlof (m) yrkas att anhåller hos regeringen om sådana åtgärder alten ökad frihet för utveckling av långväga kommunikationer med buss kan kommatill stånd, I motion 1980/81:995 av () yrkas all hos regeringen begär en utvärdering av reformen omlänstrafiken för atl därmed utröna om detta beslut av samhällsekonomiska skälbör omprövas, 1 motion 1980/81:1332 av WiggoKomstedt (m) yrkas att hos regeringen anhåller om utredning angåendeen ny organisation för den statliga busstrafiken i enlighet ined vad somanförts i motionen, 1 motion 1980/81:1349 av Karl-ErikSvartberg m. fl. (s) yrkas att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad i motionen anförts om godstransporter i skärgården. I motion 1980/81:1493 av HansPetersson i Röslånga ni, fl, (fp) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 3). ochmed hänvisning till vad som i motion [I980/8L'I4S9] har anförts att riksdagenbegär att regeringen verkar för att charterflygbolagens villkor vad gällerfraktflyg förbättras, så all även svenska flygbolag kan dela sin lasl mellanolika beslällare (splitcharler), 1 motion 1980/81:1720 av LarsAhlmark m. fl, (m) yrkas atl hos regeringen hemställer om en översynav lagen om huvudmannaskap för viss kollekliv persontrafik i syfte alt vidgamöjlighelerna till primärkommunal bestämmanderätt över tätortstrafiken, 1 Riksdai;en 1980/SI. TU1980/81:25 2 1 motion 1980/81:1895 av RolfSellgren (fp) yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkande 1) att hosregeringen anhåller om närmare kartläggning av bilismens samhällskostnader,varvid särskilt bör uppmärksammas de s, k. miljökostnaderna samt regionalaskillnader. Trafikpolitiska riktlinjer m. m. Genom beslut harriksdagen (prop, 1978/79:99. /79:18, rskr 1978/79:419) fastställt deprinciper som skall ligga till grund för den statliga trafikpolitiken. Måletför denna skall vara att erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olikadelar en tillfredsställande trafikförsörjning lill lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader. 1 del samhällsekonomiska synsättet ligger allirafikpolitiken skall bidra lill alt uppfylla mål inom andra samhällsseklorer,såsom närings-, sysselsällnings-och regionalpolitik. Trafikpolitiken måsteenligt beslutet också anpassas lill de krav som ställs från miljöpolitiskutgångspunkt. Trafiksäkerheten måste förbättras. Vidare skall deenergipoliliska målen beträffande hushållning med energi och minskaloljeberoende uppnås. En samhällsekonomiskl effektiv fördelning avtransportarbetet mellan olika transportmedel skall vidare vara utgångspunktenför irafikpolitiken. Effektiviteten i transportapparaten och kvaliteten påiransporlljänsterna främjas enligt beslutet bäst genom en i princip frikonkurrens och samverkan mellan olika irafikmedel och trafikförelag inom deramar som samhället har dragit upp för verksamheten, Elt rättvisandekostnadsansvar anges också vara en viktig förutsättning för en riktigutveckling av transportsektorn. Avgifterna för varje individuell resa ellertransport skall så långt inöjligt anpassas till de samhällsekonomiska marginalkostnadernaför att ett effektivt utnyttjande av befintliga transportresurser skall kunnauppnås. En god persontrafikförsörjning måste enligt beslutetgaranteras av samhället. Särskilt måste den kollektiva persontrafikenförbättras och byggas ut så att den blir tillgänglig och attraktiv för alltfler människor såväl i tätorter som på landsbygden. En utbyggd kollektivtrafikger ökade valmöjligheter i fråga om arbete, bostad och fritidsaktiviteter.Dessa ökade valmöjligheter skall även ges handikappade. En utbyggdkollektivtrafik anges också vara en förutsättning för att nödvändigabegränsningar av privatbilismen i tätorternas centra skall kunna åstadkommas. Inom persontrafiken finns uppenbara samverkansmöjlighetersåväl mellan de olika trafikmedlen och trafikutövarna som mellan dessa ochmyndigheter, trafikhuvudmän m.fl. Även pä godsområdet anges förutsättningarfinnas att öka samverkan och därigenom uppnå en högre effektivitet. De tekniskaförutsättningarna för en ökad samverkan anses vara goda, bl, a, genom vidgadanvändning av lastbärare som medger all gods på ell effektivt sätt kan TU1980/81:25 3 flyttas mellan olika transportmedel och genom ökadsamordning av lerminalverksamheten. Transporttider förkortas och godshanteringunderlättas genom utvecklingen av systemtransporter och andra rationellatransportlösningar. En ökad samverkan av angivet slag avses enligt beslutetbygga på frivillighetens grund. Detta förutsätter god information som gertrafikföre-lagen och samhället underlag för beslut om trafikinvesteringar. Detarbete som utförs inom ramen för den regionala trafikplaneringen har storbetydelse i detta sammanhang. Bil- och busstrafiken anges vara av väsentlig betydelseför samhällets funktion. Det gäller främst i glesbygden. Lastbilstrafiken ärockså en väsentlig del i elt integrerat transportsystem. Del är därför enligtbeslutet av stor betydelse atl åkerinäringen ges goda arbetsförutsättningar ochatt sunda verksamhetsbetingelser råder inom branschen. resurser bör användas för alt så långt möjligttillgodose behovet av långväga och tunga godstransporter. En ökad samordningmellan järnvägs- och landsvägstrafiken kan ge betydande irafikekonomiskavinster. förutsätler enligt beslulel bl, a, att SJ investerar så altjärnvägen framgångsrikt kan hävda sig inom ramen för ell samordnattransportsystem. Det anges också vara viktigt atl järnvägens resurser påpersontrafiksidan utnyttjas i största möjliga utsträckning. En prövning av sjöfartens roll i trafikpolitiken skulleenligt beslutet också ske. beslut i nu refereradedelar byggde på enhälliga uttalanden från trafikutskottets sida. Utskottet anser för sin del någon anledning för riksdageninte föreligga att frångå sina beslut i berörda frågor och hänvisar därvid tillvad förut nämnts om beslutens innebörd samt till del omfattande arbete som iolika former pågår för alt fullfölja desamma. a. skall även luftfartensroll i trafikpolitiken övervägas. Utskottet finner det följaktligeninte påkallat att, som yrkas i motion 1980/81:578 (parfimotion, vpk), riksdagenhos regeringen hemställer om upprättande av ell program för konkreta åtgärder iavsikt all förverkliga elt trafiksystem där samhällsekonomi, fysisk planering,hushållning med energi och miljö är vägledande - alll i enlighet medmotionärernas uppfattning. Motionen avstyrks därför. I motion 1980/81:210 (partimotion,vpk) yrkas att hos regeringen hemställer att åtgärder vidtas för attgenom taxepolitiska styrmedel i form av gemensam linjetariff lastbil - järnväg,m. m. åstadkomma en annan och sparsammare trafikslruklur. Motionärerna erinrardärvid om all trafikutskottet i sitt belänkande /79:18 uttalat sigpositivt om en samverkan mellan lastbils- och järnvägstrafik. Utredningar gjorda av SJ:s egen I* 1980/81. TU1980/81:25 4 utvecklingsavdelning har enligt motionärerna visat att. dådet gäller långväga godstransporter, tåget år betydligt mer energisnålt änlastbil med släp. Till sparsamheten med energi kan läggas de uppenbarafördelarna med tåg då det gäller miljö, olycksrisker och avlastning av ett hårtpressat vägnät. Kravet på sparsamhet med energi, vägresurser. miljö osv.aktualiserar enligl motionärerna målmedvetna åtgärder i den riktning som avdem angivits i motionen. Vad motionärerna anfört överensstämmer - såsom ocksåframgår av den i del föregående lämnade redogörelsen - i väsentliga delar medde uttalanden från sida som ligger till grund för deltrafikpolitiska beslutet. Utskottet kan därför inie finna någon särskildframställning till regeringen i ämnet från sida påkallad ochavstyrker följaktligen motionen i fråga. I inotion 1980/81:1895 (fp) yrkasall hos regeringen anhåller om närmare karlläggning av bilismenssamhällskostnader m. m., varvid särskilt bör uppmärksammas de s, k,miljökostnaderna. Karlläggningen anses också böra utgå från ell regionaltperspektiv, eftersom miljökostnaderna och därmed de samhällsekonomiskakostnaderna är olika i 1. ex, tätorts- och glesbygdsområden. Som skäl för sinayrkanden erinrar motionären inledningsvis om de problerii som bilismen för medsig främst i de större städerna. Det gäller bl, a, avgaser, buller ochtrafikolyckor samt en försämring av den sladskulturella miljön. Samma typ avproblem återfinns även i andra delar av landet, men de negativa miljöeffekternaär där ofta mindre. Det enda egentligen verkningsfulla sättet att minskahälso-, miljö- och olycksriskerna är enligt motionen atl kraftigt minskaprivatbilismen i de större tätorternas inre delar, kombinerat med en kraftigutbyggnad av kollektivtrafiken. Motionären erinrar bl. a. om att i trafikpolitiskautredningen ett allmänt resonemang fördes kring vägtrafikens samhällsekonomiskakostnader. Någon kvantifiering av "humanvärdet" ansåg sig inteutredningen kunna göra. inte heller någon kvantifiering av de miljökostnaderbilarna ger upphov till. Utredningen konstaterade sålunda att det intemed dåvarande kunskap och med rimliga insatser varit möjligt att få fram ensådan kvantifiering. Eftersom frågorna härom är av så vital betydelse för bl.a. tätortstrafiken, borde dock enligt motionären nu förnyade insatser i dettaavseende göras. Utskollel har senast i sill belänkande 1979/80:18 - om denstatliga Irafikpoliliken - ingående behandlat de av motionären ånyoaktualiserade frågorna härom, I sammanhanget hänvisades lill vissa uttalanden iproposition 1978/79:99 otn begränsningar av personbilstrafiken. Sådana ansågsi första hand böra ske i form av direkta restriktioner mot bilutnyttjandet i destörre tätorterna där åtgärder kan motiveras även av miljö- och trafiksäkerhetsskälsamt för att öka kollektivtrafikens och cyklismens framkomlighet.Personbilstrafiken borde vidare kunna dämpas genom olika former avtrafikregleringar. 1. ex. genom körförbud för icke yrkesmässig trafik inom en TU1980/81:25 5 del av en tätort. Beslutanderätten för sådana åtgärderligger hos resp, kommun. Föredragande departementscheferi hänvisade isammanhanget till trafikpolitiska utredningens förslag att kommuner ges lagligmöjlighet att själva genom särskilda avgifter på den rörliga trafiken ochparkeringsbestämmelser styra och begränsa tätortstrafiken. Förslagen harnumera i viss utsträckning genomförts genom de av föregående antagnabestämmelserna om försök med boendeparkering på galumark m. m. (prop.1979/80:34, /80:6, rskr 1979/80:78). Vidare erinrades om att chefen förkommunikationsdepartementet, med stöd av regeringens bemyndigande den 27 mars1980, tillkallat en särskild utredningsman för atl lägga fram förslag tillprogram för samordnade statliga insatser på trafikområdet i ,I direktiven framhålls all en god trafikförsörjning i kräveratt olika insatser samordnas och inriktas mot gemensamma mål. Flertalet frågorsom påverkar trafiken i har utretts antingen av statliga,landstingskommunala eller kommunala organ , 1 dessa utredningarhar pekats på behov av åtgärder såväl inom lagstiftningsområdet som åtgärderför att förbättra förutsättningarna för den kollektiva trafiken liksom även'åtgärder för att begränsa.personbilstrafiken i regionens centralare delar.Överläggningar borde därför komma lill stånd med berörda slatliga,landstingskommunala, kommunala och andra parter om ett gemensamt program förstatliga insatser på trafikområdet i . Programmet bör sedan läggastill grund för statliga, landslingskommunala och kommunala beslut i frågornahärom. Motionärens synpunkter beträffande bilism i tätort m, m.synles härigenom i väsentlig utsträckning kunna tillgodoses. Vad beträffar frågan om en kartläggning av bilismenssamhällskostnader-främst då miljökostnaderna - konstaterade även utskottet attdesamma trots ett mångårigt och omfattande utredningsarbete inte befunnitsmöjliga att helt kvantifiera. Etl betydande och viktigt underlag på dettaområde har dock tagits fram för statsmakternas ställningslagande i de avgörandetrafikpolitiska frågorna. Ytterligare belysning av frågorna härom ansågs vidarekunna förväntas genom pågående utrednings- och forskningsarbete på trafik- ochtrafiksäkerhetsområdet m. m. Utskottet är alltjämt av samma uppfattning och finnerunder hänvisning till det anförda att motionsyrkandet i fråga inte påkallarnågon åtgärd från sida. Vissa frågor om kollektivtrafik I motion 1980/81:995 (m) yrkas attriksdagen hos regeringen begär en. utvärdering av den beslutadereformen orn länstrafiken för atl därmed utröna om detta beslut avsamhällsekonomiska skäl bör omprövas. Det har enligl motionären på många hållvisat sig alt del nya huvudmannaskapet, TU1980/81:25 6 med ansvaret hos kommuner och landsting, fållkoslnadsdrivande effekter. Orsaken härtill sägs kunna variera, men enkostnadsdrivande effekl anges ha varit den irafikstandard som de nyalänsbolagen slannal för. Under hänvisning lill statsmakternas uttalanden ombehovet att ompröva sådana beslut, reformer och utbyggnadsprogram som lederlill en alltför hög volymexpansion ställs i motionen frågan omlänstrafiken kanske är en sådan reform. Utskottet vill med anledning härav erinra om innebörden avförenämnda beslut (prop. 1977/78:92, /78:28, rskr 1977/78:364). I dentill grund härför liggande propositionen framhölls sålunda att målsättningenför trafikpolitiken måste vara att ge medborgarna och näringslivet i landelsolika delar en tillfredsställande trafikförsörjning till lägstasamhällsekonomiska kostnader. Denna målsättning kunde inte nås ulan en välutbyggd kollektivtrafik, vilken borde betraktas som en del i den grundläggandesamhällsservicen. En tillfredsställande trafikförsörjning kunde vidare enliglpropositionen i många fall inte garanteras på annat sätt än genom samhälletsförsorg. Som ett led häri ansågs det angeläget alt skapa bättre förutsättningarför planering och drift av den lokala och regionala trafiken. En förstaförutsättning härför vore att klarlägga vilka samhällsorgan som har ansvaretför den lokala och regionala trafikförsörjningen, dvs. vilka som skall varahuvudmän för densamma. I propositionen lades i enlighet härmed fram förslag omhur huvudmannaskapsfrågan borde lösas och om de organisatoriska ramarna förverksamheten. fann i sitt betänkande i frågan deförordade riktlinjerna väl ägnade att läggas till grund för beslut om denkollektiva trafiken samt tillstyrkte desamma. Utskottet förklarade sig härvidockså vara val medvetet om att en förbättrad kollektiv trafikservice för attvara attraktiv kräver ökade kostnader och insatser från samhällets sida. härom anförde godtogs av . Den sålunda beslutade reformen, som i sin helhet ännu integenomförts, är också en grundläggande förutsättning årstrafikpolitiska beslut. Utskottet finner det för sin del vara av största vikt attreformen fullföljs i enlighet med beslut härom och om den statligatrafikpolitiken. Underhänvisning härtill avstyrks motionen i fråga. Likaledes under hänvisning tillförenämnda beslut och dess innebörd i fråga om grunderna för huvudmannaskapetsutformning avstyrker utskottet yrkandet i motion 1980/81:1720 (m) om en översynav lagstiftningen härom i syfte all vidga möjligheterna till primärkommunalbestämmanderäti över tätortstrafiken. 1 motion 1980/81:989 (m) yrkas attriksdagen anhåller hos regeringen om sådana åtgärder att en ökad frihet förutveckling av långväga kommunikationer riied buss kan komma lill stånd. Försåväl samhället som resenärerna är TU1980/81:25 7 det enligt motionären angelägel att ytterligarekommunikalionsalternativ kan erbjudas för all tillgodose den stora efterfråganpå långresor inom landet. Expressbusslinjer anges vara den effektivastelösningen alt möta efterfrågan härpå. En utökning av de långväga busslinjernaskulle avsevärt förbättra förhållandet för många människor som drabbats av SJ:ssvårigheter. Även i de fall nedläggning av tågtrafik ägt rum skulleresenärerna erbjudas en valmöjlighet som sannolikt' skulle minska långresorna ipersonbil. Utskottet kan för sin del och med beaktande inte minst avintentionerna trafikpolitiska beslut - atl bl. a. effektivisera denbefindiga transportorganisationen och i möjligaste mån motverkalandsvägstransporter på långa avstånd - inte biträda motionärens yrkande.Motionen avstyrks följaktligen. I motion 1980/81:1332 (m) yrkas atlriksdagen hos rege;ringen anhåller om utredning angående en ny organisation förden statliga busstrafiken i enlighet med vad som anförts i motionen. Motionärenerinrar därvid om att busstrafiken i bedrivs (statlig, ochenskild regi. För den statliga busstrafiken svarar () ochpostverket i sina affärsverksrörelser samt den förfogar dessa enligt motionen av alla bussar iyrkesmässig trafik. Verksamheten omfattar huvudsakligen lokal och regionallinjetrafik samt långlinjetrafik med snabb- och veckoslulsturer. Den berörsamtliga län i landet och utgör i vissa län den dominerande linjetrafikenutanför de större lälorterna. För de båda affärsverken har enligt motionärenursprungligen gällt att deras busstrafikrörelser haft en komplementär ställningi förhållande till deras huvudsakliga verksamhet. Detta har kommit attåterspegla sig i sättet att driva och utveckla busstrafiken. För SJ harinriktningen varit att forma den egna busstrafiken till stöd och även skydd förjärnvägstrafiken genom anslutningsförbindelser och genom att i tillämpningen avgällande yrkestra-fikbestämmelser söka förhindra etablering av konkurrerandebusstrafik utanför SJ:s kontroll. För postverket har den postalä verksamhetensbehov ' verkat styrande för linjedragningar och turlistor i diligenstrafiken.Nämnda omständigheter har medfört atl busstrafiken'idé'bådä statliga verkensregi fått en delvis annorlunda utformning och omfattning än vad som troligenskulle ha varit fallet med motsvarande trafik i mer självständig regi. I sin nuvarande organisation förfogar den statligabusstrafiken vidare enligt motionären över inte blott betydande resurser utanäven stor sakkunskap och erfarenhet, som bör kunna utgöra stommen i en nyorganisation. I denna skulle på ett driftmässigt effektivt och resursmässigtrationellt sätt kunna förenas olika former av busstrafik, där inte minstkopplingen mellan å ena sidan lokal och regional linjetrafik och å den andralånglinjetrafik mellan olika regioner skulle kunna innebära speciella fördelar. TU1980/81:25 8 Utskottet vill med anledning häraverinra om det synnerligen omfattande utredningsarbete beträffande skildairafikgrenars och inte minst statliga trafikverks uppgifter samt organisations-och trafikarbete m. m. som föregått trafikpolitiska beslut. Under hänvisning vidare till beslutets innebörd samt tilldet resurskrävande arbete som i olika former nu pågår för atl fullföljadetsamma kan utskottet inte finna skäl föreligga att överväga inrättandet avytterligare en statlig organisation på området och därmed öka den offentligasektorn i denna del. Erfarenheterna av verksamheten inom de båda närrriaslberörda verken synes ej heller ge anledning härtill. Motionen avstyrks därför. I motion 1980/81:1349 (s) yrkas attriksdagen ger regeringen till känna vad som anförts i motionen omgodstransporter i skärgården. Motionärerna framhåller att väl fungerandegodstransporter i skärgården lill rimliga priser är ett väsentligt krav när delgäller att förbättra livsvillkoren för den helårsboende befolkningen. Detnuvarande stödet till skärgårdstrafiken är inriktat på persontrafiken. Ettsärskilt stöd till godstrafiken skulle direkt förbättra förutsättningarna förexempelvis småindustri, hantverksföretäg och affärer i skärgårdsområdet. Som motionärerna vidare erinrat om har tidigarepositivt uttalat sig för införande av särskilt stöd till godstrafiken iskärgårdarna. Åtgärder i detta syfte synes alltjämt önskvärda. Utskottet vill ianslutning härtill erinra om den försöksverksamhet på området som bedrivits iÖstergötlands och län - med avseende inte minst på transporter förjordbrukets del. Utskottet förutsätter att regeringen låter enutvärdering av verksamheten ske samt till återkommer med redovisninghärför och eventuella förslag i ämnet. Under hänvisning till vad utskottet sålunda anfört synesnågon åtgärd från sida med anledning av motionen ej nu erforderlig iämnet. I motion 1980/81:1493 (fp) yrkasatt begär att regeringen verkar för atl charterflygbolagens villkorvad gäller fraktflyg förbättras, så alt även svenska flygbolag kan dela sinlast mellan olika beställare, s. k. splitcharler. Frågan härom, som inte minst berör SASkonkurrenssituation, har aktualiserats.Enligt vad utskottet erfarit övervägs härmed sammanhängande spörsmål f. n. inomramen för det skandinaviska samarbetet inom luftfartsområdet. I avvaktan påresultatet härav finner utskottet någon åtgärd från sida ej påkalladoch avstyrker därför yrkandet i fråga. TU1980/81:25 9 1. beträffandeförslag om en ny trafikpolitik attriksdagen avslår motion 1980/81:578 (vpk), 2. beträffandegemensam linjetariff laslbd - järnväg, m. m. att avslår motion1980/81:210 (vpk), 3. beträffande kartläggning av bilismens samhällskostnader, m. rn. attriksdagen lämnar motion 1980/81:1895 (fp) yrkande 1 utan åtgärd, 4. beträffandeutvärdering av länstrafikreformen all avslår motion 1980/81:995 (m), 5. beträffandehuvudmannaskapet för viss kollektiv persontrafik att avslår motion1980/81:1720 (m), attriksdagen avslår motion 1980/81:989 im), 7. beträffande denstatliga busstrafikens organisation att avslår motion 1980/81:1332(m), 8. beträffandegodstransporter i skärgården attriksdagen lämnar motion 1980/81:1349 (s) utan åtgärd, attriksdagen avslår motion 1980/81:1493 (fp) yrkande 3. Närvarande: (), (),(). (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), IngvarEriksson (m) och (). beträffande kartläggning av bilismens samhällskostnader m.m. (mom. 3) och (båda fp) anför: Flera utredningar har sökt kartlägga och kvantifierabilismens samhällskostnader. Särskilt svåra har trängselkostnaderna och frågorkring "humanvärdet" varit. Utmärkande för miljökostnaderna är att bilen - allt annatgivet - har fler negativa miljöeffekter i tätorterna än i glesbygden.Trafikpolitiken bör utgå från de regionala förutsättningarna. Möjligheternatill skärpt ekonomisk styrning av biltrafiken diskuterades bl. a. itrafikpolitiska utredningen men . har inte tillvaratagits. Kommunerna har ännuinte rätt att ta ut färdavgifter i tätorterna (tull- eller trängselavgifter)eller utvidgade parkeringsavgifter. Regeringen har endast i ringa utsträckninggivit glesbygdsbilisterna lättnader i sina bilkostnader (differentieradebilskatter, olika bensinpris etc). De styrmetoder som används löser varkenproblemen i storstäderna, i eller i skogslänen. Utvecklingen snarareskärper problernen. fastslog trafikpolitiska beslut attmiljöaspekterna skulle ges ökad vikt. Ett närmare studium av bilismenssamhällskostnader borde genomföras i syfte att läggas till grund för en ökadregionalisering av bilkostnaderna. De utredningar som ser övertransportsystemen och möjligheterna till samordnad planering i främstStockholmsregionen har här elt ansvar att ge underlag för forisatt debatt ochbeslut.