bet · G401JoU29 · 1980-12-31 00:00:00 — 3. att som sin meningger regeringen till känna att värderingen i samband med i yrkande 2 föreslageninlösen skall utgå från fiskerättens värde , 4. att som sin meningger regeringen till känna att 6 § lagen om fiskevårdsområden skall ha följandelydelse: Ettfiskevårdsområde får inte bildas om ägarna av det fiske som det är fråga om merallmänt motsätter sig bildandet och har beaktansvärda skäl för det. Vid dennaprövning skall främst deras mening beaktas, vilkas fiskeutövning påverkas mestav bildandet. 5. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att 19 § lagen om fiskevårdsområden skall ha följande lydelse; Frågorom ändring av stadgarna i de hänseenden som anges i 18 § prövas avlänsstyrelsen efter ansökan av fiskevärdsområdesföreningen, medlem avföreningen, kommunen eller fiskenämnden. För prövningen skall i tillämpligadelar gälla bestämmelserna om villkoren för och förfarandet vid bildande avfiskevärdsomräde. 6. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförs om villkoren för bidragtill bildande av fiskevårdsområden och bidrag till fiskevård, 7. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen sägs om anslag till för fiske-värdande verksamhet. JoU1980/81:29 13 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om villkorenför upplåtelser av statliga vatten, 9. att riksdagenhos regeringen begär utredning och förslag om införande av en allmänfiskevårdsavgift för finansiering av de av motionärerna föreslagna åtgärderna. 1980/81:2108 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att beslutar hemställa hos regeringen omåtgärder angående möjlighet till fritt fiske vid kuster och i de större sjöarna enligt vad som anförs i motionen, 2. att med ändring i proposition 1980/81; 153beslutar anta följande såsom Motionärernas förslag betecknade förslag till 6 § lag om fiskevårdsomräden: Regeringens förslag Motionärernas förslag 6 § Ett fiskevårdsområde får inte bil- Ettfiskevårdsområde fär inte bil- das omägarna av det fiske som det das om ägarna av det fiske som det är fräga om mera allmänt motsätter är fråga om mera allmänt motsätter sig bildandet. Vid denna prövning sig bildandet och har heuktnings- skall främst deras mening beaktas, värda skäl för det. Vid denna pröv- vilkas fiskeutövning påverkas mest ning skall främst deras mening be- av bildandet. aktas, vilkas fiskeutövning påver- kas mestav bildandet. Första stycket gäller inte. om behovet avfiskevårdsområdets bildande är synnerligen angeläget. 3. att beslutar att somsin mening ge regeringen till känna vad som i övrigt anförs i motionen. 1980/81: 2109 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omfördelning av anslag till fiskevård, 2. att riksdagenbeslutar att 6 § lagen om fiskevårdsomräden skall erhålla följande somMotionärernas förslag betecknade lydelse: Regeringens förslag Motionärernas förslag Ett fiskevärdsomräde lar inte bil- Ett fiskevårdsområde får inte bil- das omägarna av det fiske som det das om ägarna av det fiske som det är fråga om mera allmänt motsätter är fråga om mera allmänt motsätter sig bildandel. Vid denna prövning sig bildandet och har beaktans- skall främst deras mening beaktas. värda skäl för det. Vid denna pröv- vilkas fiskeutövning påverkas mest ning skall främst deras mening be- av bildandet. aktas, vilkas fiskeutövning påver- kas mestav bildandet. Första stycket gäller inte, om behovet avfiskevårdsområdets bildande är synnerligen angeläget. JoU 1980/81:29 14 Vattnet utmed våra kuster är antingen allmänt ellerenskilt. Enskilt vatten är sådant vatten som ingår i fastigheterna. Regler förvad som är enskilt vatten återfinns i lagen (1950: 595) om gräns mot allmäntvattenområde. Reglerna benämns strandvattenregeln, enklavregeln och kilometerregeln.Huvudprinciperna för indelning av vattenområde i allmänt och enskilt vatten äri korthet följande. Strandvattenregelninnebär att allt vatten är enskilt inom 300 m frän fastlandet eller från ö somär minst 100 m läng. Om den stranden följande kurvan för högst tre meters djupgår längre ut än 300 m, sträcker sig det enskilda vattnet dock ända ut tilldenna djupkurva. Strandvattenregeln gäller för landets hela kuststräcka. Enklavregelninnebär att allt vatten räknas som enskilt som har förbindelse med öppna havetendast över enskilt vatten. Visst undantag gäller. Kilometerregelninnebär att allt vatten är enskilt som saknar förbindelse med öppna havet avstörre bredd än en kilometer. Kilometerregeln gäller ost- och sydkusten frångränsen mot till Listershuvud i . Den tillämpas dock inte vidGotland och och vissa andra öar. För ochKalmar län finns härutöver särskilda regler. Vattenområdesom inte ingår i fastigheterna är allmänt vatten. Den yttre gränsen för allmäntvatten sammanfaller med territorialgränsen. Rättentill fiske regleras i lagen (1950:596) om rätt till fiske. återfinns bl.a. i fiskeristadgan (1954:607). Påallmänt vatten är fiske med rörligt redskap (t. ex. nät, handredskap) fritt förvarje svensk medborgare. Som regel får fast redskap (som fästs vid bottneneller stranden för i följd. t. ex. ålryssja) sättas ut endastefter myndighets tillstånd. Åtskilliga specialregler gäller för olikakuststräckor. Påenskilt vatten fär fiske enligt huvudregeln bedrivas endast av jordägareneller den som enligt avtal, urminnes hävd etc. äger rätt därtill. En rad.undantag gäller, till förmån för s.k. frifiske. Reglerna skiftar mellan olikakustavsnitt. 1 det följande lämnas en kort redogörelse för de viktigastefrifiskebestämmelserna på olika kuststräckor. VidNorrlandskusten - som omfattar kuststräckan frän gränsen mot i norrtill kommun i söder - omfattar frifisket allt fiske med rörligaredskap, med undantag för fiske efter lax. Vidsödra ostkusten - som omfattar kuststräckan fr. o. m. kommun tillTorhamnsudde i - omfattar frifisket endast visst nätfiske efterströmming och skarpsill. VidBlekinge läns och läns kuster är nätfiske och fiske medtobisnot fritt pä enskilt vatten, men som regel inte fiske med JoU 1980/81:29 15 handredskap.Vid omfattar frifiskerätten bl. a. även fiske medlångrev i allt enskilt vatten. VidSkånes östra och södra kuster omfattar frifiskerätten allt fiske med röriigtredskap. Vidvästkusten omfattar frifiskerätten allt fiske med undantag av visst fiske efterostron. För gäller dock specialbestämmelser som fungerar så, att det ipraktiken gäller förbud mot fritt utsättande av fast redskap på enskilt vatten. Allmänt vatten finns i de ochVättern. och i men inte i . Vid bestämmandetav vad som är enskilt vatten i dessa sjöar är strandvatten-, enklav- ochkilometerreglerna tillämpliga, med vissa särbestämmelser. För fiske i allmäntvatten gäller samma regler som för fiske i allmänt vatten i havet. 1 enskiltvatten får fiske i princip bedrivas endast av fiskerättsägare. Visst frifiskeförekommer dock pä enskilt vatten i , , , samtStorsjön. Iannat inlandsvatten än de är allt fiske enskilt. För dessa vattenområdensaknas bestämmelser angående frifiske. Vi har i vårt land ovanligt god tillgång påfiskevatten. Med undantag för de egentliga slättlandsområdena finns detöverallt gott om sjöar och strömmande vatten. De ,, , och i är genom sitt centrala lägeav utomordentligt värde. Kusterna med sina skärgårdsområden är naturtillgångarsom har få motsvarigheter. Denaturliga förutsättningarna för fiske är således goda. Tillgången på fiske äremellertid inte obegränsad. I de flesta av våra fiskevatten går det inte att taför sig efter behag. Fiskbestånden räcker inte till. I havet harinternationella fångstbegränsningar genomförts för att motverka den pågåendeutfiskningen av vissa eftersökta fiskarter. Längs våra kuster är värdefullafiskslag som lax, havsöring, ål och hummer utsatta för en hård beskattning. 1insjövattnen är fisket långtifrån alltid välavvägt. Följden har blivit attmånga vatten innehåller undermåliga fiskbestånd. Andra omständigheter som harpåverkat fiskbestånden och förutsättningarna för fiske är bl. a. försurningenav insjövattnen, kraftverksutbyggnader, sjöregleringar och utsläppen avavloppsvatten från reningsverk och industrier. Fiskehar sedan gammalt en fast förankring bland stora delar av befolkningen i vårtland. har både yrkesfisket och fritidsfisket förändratsväsentligt. Yrkesfisket har rationaliserats. JoU 1980/81:29 16 medminskat antal utövare men med större båtar och effektivare redskap. Dessutomhar den internationella utvecklingen på havsrättens område tvingat framregleringar som har inneburit stora förändringar för det traditionella svenskayrkesfisket. Riksdagenantog rikflinjer för fiskeripolitiken (prop. 1977/ 78:112. JoU1977/78:23, rskr 1977/78:272). I propositionen behandlas bl. a, målen förfiskeripolitiken, fiskets framtida omfattning och inriktning, licensiering avyrkesfiske och statliga insatser för fiskets rationalisering. Riktlinjernaavser inte fritidsfiskets utveckling. Frifidsfiskethar utvecklats till en av våra mest utbredda och populärarekreationsformer. Statens stöd till fritidsfisket har främst varit avindirekt natur. Särskilt bör nämnas den service i olika former som lämnasfritidsfisket genom fiskeriadministrationen. Resultaten avsötvattenslaboratoriets forskningar och undersökningar har stor betydelse förfritidsfisket. Detsamma gäller statens stöd till olika anläggningar för detrörliga friluftslivet. 1 det sammanhanget bör även nämnas naturvårdsverketsförvärv av värdefulla naturområden för friluftsliv. Till dessa områden hörnämligen i flera fall vatten som kan utnyttjas för fritidsfiske. Ipropositionen lägger regeringen fram förslag om olika åtgärder för att främjafritidsfisket, m. m. Dessa grundar sig på de förslag som presenterats av 1973års fiskevattensutredning i dess slutbetänkande (SOU 1978:75) Fiska pä fritidsamt på däröver angivna remissyttranden. Utskottet följer i fortsättningen ihuvudsak den disposition som föredragande statsrådet och chefen förjordbruksdepartementet använt i sitt anförande. Utskottets yttrandekoncentreras på propositionens huvuddrag och de yrkanden som förs fram imotionerna. De avsnitt av propositionen som inte berörts har inte givitutskottet anledning till erinran eller särskilt uttalande. framhåller i sittbetänkande att det är en viktig uppgift för samhället att skapa ett fritidsutbudsom står öppet för alla. Fritidsfisket är i dessa sammanhang av utomordentligtstor betydelse. Enligt en undersökning som utredningen har låtit göra har fiskekommit att spela en allt större roll som fritidssysselsättning. Omkring tvåmiljoner människor i landet beräknas fiska åtminstone . Föratt det stora fiskeintresse som finns skall kunna tas till vara och utvecklasär det enligt utredningen viktigt att fiskevattnen håller en god kvalitet ochatt tillräckligt med fiskevatten ställs till fritidsfiskets förfogande. Jordbruksministernslår i propositionen fast att fiskbestånden givetvis bör vårdas och utnyttjaspå bästa sätt. Alla som fiskar måste ta hänsyn till de biologiskafömtsättningarna som råder och till de restriktioner som gäller till skydd förfiskbestånden. Även på detta område är det nödvändigt att hushålla mednaturresurserna. Inom de gränser som ges av en ansvarsfull hushållning medfisktillgångarna bör utvecklingen av både yrkesfisket och fritidsfisketfrämjas. När det gäller de enskilda fiskevattnen, de som JoU 1980/81:29 17 hörtill fastigheterna, är det i grunden fiskevattensägarna som har det direktaansvaret för fiskevården. Inslaget av allmänt intresse utgör dock motiv för statligaåtgärder i olika former. bör aktivt medverka i arbetet för att utveckla och förbättrafritidsfisket. Åtgärderna bör ges en sådan inriktning och utformning att desfimulerar fritidsfiskarna till att själva hjälpa till med detta arbete. Detskapar en ökad förståelse och respekt för de ekologiska sambanden. Deåtgärder som vidtas för fritidsfisket måste även ses som ett led i detallmännas stöd till friluftsliv och naturvärd i stort. Ökad hänsyn bör kunnatas till fritidsfisket vid planeringen för friluftslivet. Enligtmotion 1979/80; 1897 bör samhällets fritidsfiskepolitik inriktas på attutveckla det frivilliga och fria organisationslivet som huvudmän för ettvälutvecklat fritidsfiske. Utskottetansluter sig till de propositionsuttalanden rörande fritidsfisket som nyssredovisats. Våra fiskevatten utsätts för stora påfrestningar. Industrikulturenorsakar försurning och nedsmutsning av vattnen. De moderna fiskemetodernautövar ett hårt tryck på fiskbestånden. Vi bör därför aktivt ingripa för attskydda dessa. Yrkesfisket och fritidsfisket bör främjas inom de gränser somföljer av en ansvarsfull hushållning med naturresurserna. bör enligt utskottets mening ges ett ansvar för att utveckla ochförbättra fritidsfisket. Någon motsättning mellan motionen och propositionensynes inte föreligga härvidlag. Det anförda är enligt utskottets mening ägnatatt tillgodose syftet med motionen i här behandlad del (yrkande 3). Den bördärför inte föranleda någon ytterligare åtgärd. Fiskevattensutredningenföreslog i sitt betänkande att allt enskilt fiske med rörligt redskap görsfritt vid läns kuster, vid och vid Skånesöstra och södra kuster. Utredningen föreslog vidare att fisket med handredskapgörs fritt i , , , och i . Somframgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen för fiskerättsreglernaförekommer frifiskerätt längs en betydande del av de nämnda kustavsnitten och ivissa av de , men frifiskerättens innehåll skiftar i hög gradlängs kusterna och i sjöarna. Enligt jordbruksministern saknas anledning attöka rätten till frifiske genom inlösen av enskild fiskerätt. Kostnaderna förinlösen skulle bli höga. Möjligheterna till fritidsfiske bör enligtpropositionen kunna förbättras genom fiskevårdsåtgärder som höjer fisketskvalitet. Itre motioner framförs yrkanden som överensstämmer med fiskevattensutredningensförslag om frisläppande av handredskapsfisket utefter och Gotlandskuster samt i de . Inlösningskostnaderna bör enligt motion 2107finansieras med fiskevårdsavgifter. Enligt motionen bör handredskapsfisket ävenvid inlösas och släppas fritt för allmänheten. 1 motionenframhålls att de här nämnda vattnen ligger i anslutning till de storabefolkningskoncentrationerna i vårt JoU 1980/81:29 18 land.De skulle därigenom kunna användas av ett stort antal fiskande underfömtsättning att de vore tillgängliga. Enligt motionen torde kostnaderna förinlösen av enbart handredskapsfisket vid ostkusten bli avsevärt mycket lägre ände 100-200 milj. kr. som utredningen beräknat för inlösen av allt rörligt fiskeutmed samma kuststräcka. Enligt motion 2108 bör allt fiske med rörligt redskapvid ges fritt. I övrigt ansluter sig motionärerna tillutredningens förslag. 1 motion 1979/80: 1897 framhålls att det vid södraostkusten och i de föreligger stora praktiska svårigheter attavgöra var gränsen går mellan allmänt vattenområde och sådana enskildavattenområden som omfattas av den enskilda fiskerätten. Utskottetfår erinra om att fisket med handredskap, som är den för fritidsfisketviktigaste fiskemetoden, är fritt även på enskilt vatten längs längakuststräckor. Vid är handredskapsfisket fritt med undantag avfiske efter lax. Likaså är handredskapsfisket fritt längs och längsSkånes syd- och östkust. Däremot finns inget fritt handredskapsfiske längssödra ostkusten, ej heller vid och vid . Utskottetanser i likhet med jordbruksministern att anledning saknas att öka rätten tillfrifiske genom inlösen av enskild fiskerätt. Vid sidan av frifisket fårfritidsfiskarnas möjligheter att lösa fiskekort anses vara tämligenomfattande. Statens vatten är i stor utsträckning upplåtna för fiske, likasåvatten som ägs av kommuner och landsting samt åtskilliga enskilt ägda vatten.Genom den i propositionen föreslagna nya lagen om fiskevårdsomräden torde nyamöjligheter till fiske komma att öppna sig för fritidsfiskarna. Utskottetavstyrker med hänsyn till det anförda motion 2107 yrkandena 2 och 3, motion2108 yrkande 1 samt motion 1979/80: 1897 yrkande 1. Fiskevattensutredningenhar i sitt betänkande lagt fram förslag som tar sikte på att lösa olikakonfliktsituationer mellan skilda kategorier fiskande fill följd avkonkurrensen om bl. a. vissa fiskarter, fiskeplatser och möjlighetema attförsälja fångsten. Som utgångspunkt för förslaget anges att i enkonfliktsituation bör företräde ges åt yrkesfiske och fritidsfisket med handredskap.I propositonen framhålls att det är ostridigt att det förekommer konfliktermellan olika kategorier av fiskande. Yrkesfiskarna känner sina intressen hotadeav dem som på sin fritid, men i förvärvssyfte, bedriver ett inte obetydligtfiske med yrkesmässiga redskap. Dessutom förekommer konkurrens i fråga omfördelningen av fisketillfällena mellan å ena sidan det kustbundna yrkesfisketoch å andra sidan det yrkesfiske som bedrivs med större faryg som kan fiskaöver stora områden. Jordbruksministernär med hänsyn till denna situation inte beredd att nu ta ställning till hurolika konfliktsituationer mellan skilda kategorier fiskande skall lösas. Hananser det emellertid viktigt att de frågor som hänger samman med nu nämndakonflikter blir föremål för nya överväganden. Han anmäler därför sin avsiktatt senare begära bemyndigande att få tillkalla en kommitté för att utreda bl.a. dessa frågor. JoU 1980/81:29 19 1 motion 1979/80: 1897 föreslås att den s. kdeltidsfiskeproblematiken blir föremål för en förnyad översyn. I ett parfristående motioner väcks frågan om en möjlig förenkling av byråkratin förkustfiskarna. Enligt motion 1003 borde det bl. a. vara möjligt att avskaffaloggbokstvänget för båtar under 12 m, ja, kanske hela yrkeslicenstvånget. 1motion 1383 förelås även att kustfiskarna innanför baslinjen skall erhålladelkvoter av den svenska fiskekvoten. Utskottetinstämmer i jordbmksministerns uttalande att frågan om konkurrensen mellanolika kategorier fiskande och olika slags fiske bör underkastas nyaöverväganden. Utskottet biträder därför jordbruksministerns förslag omutredning av dessa frågor. Med det anförda torde motion 1979/ 80: 1897 i härberörda avseende (yrkande 5) ha tillmötesgåtts. Även de frågor som väckts imotionerna 1003 och 1383 torde i betydande utsträckning komma underövervägande i den aviserade utredningen. Enligt vad utskottet erfarit tasvidare bl. a. frågan om fiskeloggboksplikten upp i en översyn som statskontoretf. n. genomför av uppgiftslämnande och statistikproduktion pä fiskets område.Ifrågavarande motioner bör med hänvisning till det anförda inte föranledanågon ytterligare åtgärd. Jordbruksministern framhåller i propositionen ianslutning till fiskevattensutredningens förslag att ett allsidigt och välavvägt fiske är god fiskevård. De fiskande måste visa ansvar och hänsyn i sittfiske. Detta är en förutsättning för att regleringar skall kunna undvikas iframtiden. Måletför fiskevården bör enligt propositionen vara att genom olika åtgärderförbättra fisket och fiskevattnen till gagn för såväl yrkesfisket somfritidsfisket. Biotopvårdandeåtgärder, dvs. återställningsarbeten i förstörda vattendrag och olikaförbättringsåtgärder inklusive kalkning av sjöar och vattendrag, är av centralbetydelse för fiskevården. Bland andra viktiga fiske-vårdsätgärder nämns ipropositionen s.k. anpassat fiske, vilket exempelvis kan ta formen avallsidigt bedrivet fiske och fisketräda. Utsättning av fisk och kräftor harsedan läng tid utgjort grundstommen i det svenska fiskevårdsarbetet. Godaresultat har erhållits efter utsättning av laxfisk i havet, längs kusterna ochde . Försöksutsättning av ål pågår och utvärderas f. n.Jordbruksministern framhåller att verksamheten har stor betydelse främst föryrkesfisket men även för fritidsfisket. Beträffande/(5A-/«Ac/owflr framhållsatt fiskhälsokontrollen f. n är föremål för översyn. Några ändringar igällande bestämmelser bör därför inte göras . Fiskevattensutredningenframhöll i sitt betänkande att planeringen av fiskevårdsåtgärderna kräverinsatser av det allmänna. Utredningen föreslog att fiskenämnderna skall hatill uppgift att upprätta hushällningsplaner för områden med särskiltkomplicerade fiskeförhållanden och att länssty- JoU 1980/81:29 20 relsernasom samordnare av samhällsplaneringen bör godkänna dessa planer. 1propositionen framhåller jordbruksministern att en förbättrad planering böringå som ett led i fiskevårdsarbetet. Han anser dock att denna uppgift börkunna ingå i den löpande verksamheten vid närmast ansvariga statliga organ.Härigenom kan ett värdefullt underlag erhållas för statens insatser på dessaområden, liksom för den kommunala och regionala planering som berörfritidsfisket. En fristående planering är enligt jordbmksministerns meninginte motiverad. Enligtmotion 2107 bör de begränsade resurserna framför allt satsas på fiskevatten avintresse ibland den fritidsfiskande allmänheten och en aktiv yrkesfiskarkår.Planeringen bör enligt motionärerna skötas av fiskenämnderna i samarbete medkommuner och länsmyndigheter. Utskottetvill beträffande behovet av aktiva fiskevårdande åtgärder framhålla attutsättning av främst inhemsk laxfisk samt biotopförbättrande åtgärder för attändra vattenmiljön i vissa vatten är särskilt angelägna för fritidsfisket f. n.I likhet med jordbmksministern finner utskottet att de resurser som står tillbuds för fiskevärdande åtgärder bör utnyttjas planmässigt. Det torde fåankomma pä de närmast ansvariga statliga organen, nämligen den lokalafiskeriadministrationen samt länsstyrelserna, att som ett led i sin löpandeverksamhet svara för denna planering med syfte att de begränsade resursernaanvänds för en ökning av möjligheterna till fritidsfiske där behoven är mestangelägna. Den kommunala fritidsfiskeplaneringen bör vara grund för destatliga insatserna. Med det anförda bör enligt utskottets mening syftet medmotion 2107 yrkande 1 i betydande utsträckning ha tillgodosetts. Yrkandet börsåledes anses vara besvarat med vad utskottet anfört. Statligtstöd till fritidsfisket m. m. Staten ger redan nu ekonomiskt stöd i olika formertill fritidsfisket. Stödet lämnas både direkt till fritidsfisket och indirektsom stöd till fiskevård och forsknings- och utvecklingsverksamhet. Genom denav staten finansierade centrala och lokala fiskeadministrationen främjasfritidsfisket på olika sätt. Som exempel mä nämnas att fiskenämnderna bedriverinformations- och rådgivningsverksamhet med anknytning till fritidsfisket.Fiskeriintendenterna tillvaratar fritidsfiskets intressen i miljöskyddslags-ochvattenlagsärenden. De medel som anvisas för kursverksamhet på fiskets områdekan även användas för kurser i fiskevård. Stöd till fiskevårdande åtgärderlämnas på olika sätt. Fiskevattensutredningenhar i sitt betänkande föreslagit att ekonomiskt stöd skall utgå till åtgärdersom särskilt tar sikte pä fritidsfisket. Förslaget innebär att bl. a. ettfiskevårdsbidrag skall utgå till fiskevårdsomräden m.fl. som upplåter fiskerätttill allmänheten. Stödet skulle enligt utred- JoU 1980/81:29 21 ningenlämpligen kunna finansieras med en särskild årlig fiskevårdsavgift som skulleerläggas av alla fritidsfiskare . Ipropositionen framhåller jordbruksministern att statens stöd till fiskevårdsåtgärderför fritidsfiskets behov bör stärkas. 1 första hand bör stödet i form av bidragkunna utgå till kostnaderna för förrättning i samband med bildande avfiskevärdsomräde. Stöd i form av bidrag eller statlig lånegaranti bör enligtjordbruksministern även kunna omfatta åtgärder som utplante-ring av fisk,biotopföibättrande åtgärder och riktat fiske. Som villkor för bidragen börkrävas att aktuellt vatten upplåts för allmänhetens fiske under sådanaorganisatoriska former som kan godkännas av fiskeristyrelsen.Jordbruksministern anför vidare att bidragets storiek normalt inte böröverstiga av de godkända kostnaderna men att förhöjt bidrag bör kunnalämnas med högst i vissa fall. Bidrag bör kunna utgå till enskilda fiskerättsägareoch till sammanslutningar av sådana eller av fri-fidsfiskare samt tillkommuner. Fråganom vilka villkor som skall gälla för att bidrag skall beviljas till bildande avfiskevårdsområden diskuteras i två motioner.