bet · G401AU23 · 1980-12-31 00:00:00 — Utskotteträknar med att den aviserade regionalpolitiska propositio- AU 1980/81:23 29 neninnehåller preciseringar av dessa mål och en diskussion hur målen skall uppnäs.I avvaktan på den redovisningen, som bl. a. kommer att bygga på vad man i deolika länen fört fram i dessa frågor, finner utskottet inte anledning att i daggä närmare in på målfrågorna. I anslutning till resonemangen i motionen kan mannotera att det otvivelaktigt förhåller sig så att ekologiska och socialaaspekter fått en ökad genomslagskraft i den allmänna debatten. Härutöver villutskottet tillägga att en effektiv regionalpolitik ställer krav på godaekonomiska resurser. Detta förutsätter i sin tur en sund samhällsekonomi ocheffekfiva produktionsförhållanden för företagen. Först om dessa gmndvillkoruppfylls blir det möjligt att skapa starka och differentierade arbetsmarknadersom ger underlag för service och goda levnadsbetingelser i övrigt. Även ennärmare diskussion om befolkningsutvecklingen och dess fördelning bör anståtill dess underlag finns i den kommande propositionen. Utskottet vill dockframhålla att om man skall nä de mål som motionärerna skisserar fordrasstyrmedel av en annan styrka än vad samhället förfogar över. Närdet gäller resonemangen i motionen om en bättre samordning frånregionalpolitiska utgångspunkter av politiken inom olika samhällssektorer kanutskottet instämma i vad som anförs. Hur man skall uppnå en bättre samordningär en fråga som bör tas upp i den aviserade propositionen. Avdet anförda framgår att utskottet väntar sig att huvuddelen av de frågor sommotionärerna tar upp kommer att behandlas i propositionen. Med hänsyn därtilloch vad i övrigt anförts synes motionen inte behöva föranleda någon åtgärd. Även socialdemokraterna tar upp frågor omregionalpolitikens inriktning. I en omfattande partimotion omsysselsättningspolitiken, 1433, finns synpunkter på utformningen av deregionalpolitiska målen . I motionen konstateras att den svenskaekonomin förts in i ett läge med allvarliga obalanser och att dessa måsteundanröjas bl. a. genom en planmässig utveckling av industrisektorn. Förstsedan man skapat en grund för expansion genom en kraftfull näringspolitik utangeografiska begränsningar blir det möjligt att återgå till en ordning där detlokaliseringspolitiska stödsystemet i högre grad än riktas mot områdenmed långsiktigt sviktande befolkningsutveckling och geografiskt oförmånligtläge. Närdet gäller riktlinjerna för del regionalpolitiska stödets framtida utformningframhålls att stödinstrumenten bör utformas så att de stimulerar till en merasysselsättningsintensiv produktion. En sådan omorientering bör kombineras medökade insatser för teknisk forskning och diversifiering avproduktionsstrukturen. I mofionen betonas vidare att erfarenheterna visar attkraftiga subventionsnivåer är nödvändiga om man skall nå resultat. Andraaspekter som tas fram är önskvärdheten av att stödsystemet förenklas och attentydiga krav ställs på stödföretagen när det gäller motprestationer i form avökad sysselsättning. AU 1980/81:23 30 attett villkor för stafiigt finansiellt stöd skall vara att kollektivavtal föreliggerpå arbetsplatsen. Motionäremasförslag om krav på klara motprestationer från företagen leder fill att de intevill acceptera stödmedel av typ allmän befrielse för företagen från skyldighetatt erlägga viss del av de sociala avgifterna. Imotionen aktualiseras också administrafiva styrmedel. Motionärerna föreslår attfrågan om etableringskontroll övervägs särskilt. Detsamma gäller beträffandemöjlighetema att påverka den privata tjänsteproduktionens lokalisering. Motionenmynnar ut i ett yrkande att skall godkänna de riktlinjer somförordats. Utskottetvill för sin del anföra följande. I den pågående översynen av deregionalpolitiska medlen bör main ha en öppen attityd till frågoma och prövaolika uppslag till lösningar. Det är mot den bakgmnden mindre välbetänkt att låsa fast sig pä olika punkter när det gäller stödets inriktning ochutformning. Utskottet kan därför inte dela motionäremas uppfattning attriksdagen nu skall uttala sig mot att generella metoder av typ reduktion avarbetsgivaravgifter kommer till användning i regionalpolifiken. Industriministernsäger i budgetpropositionen att avvägningen mellan generella och selektivamedel och utformningen av generella medel länge diskuterats i den allmännadebatten men att frågorna aldrig givits en allsidig belysning i form av enoffentlig utredning. Ministern förordar därför att dessa frågor utreds.Utskottet delar denna uppfattning. Det vore oklokt att avstå från att skaffasig den kunskap som kan komma fram genom det aviserade utredningsarbetet. Sedanresultatet av detta föreligger får man ta ställning till om och i vilkenomfattning generella medel kan vara lämpliga regionalpolitiska instmment. Närdet gäller förslagen i övrigt i motionen utgår utskottet från att dessaomfattas av det pågående översynsarbetet. Det gäller bl. a. frågan omlämpligheten av administrativa styrmedel. På en punkt vill utskottet dessutomgöra en markering och det gäller kollektivavtal som villkor förregionalpolitiskt stöd. har tidigare slagit fast att det är rimligtatt kräva att stödföretag tillämpar samma anställningsvillkor somkollekfivav-talsbundna arbetsgivare i branschen. Däremot bör inte i och för sigkrävas att ett kollektivavtalsförhållande föreligger. Någon anledning att gåfrån denna ståndpunkt finns inte. Medhänvisning till vad sålunda anförts finner utskottet inte skäl att föreslånågon åtgärd på gmnd av den socialdemokratiska motionen i den aktuella delen. Vadhär har sagts gäller också i tillämpliga delar mofion 833 av m.fl.(s). I den mofionen redovisas synpunkter på efter vilka riktlinjerutredningsarbetet om de regionalpolitiska medlen skall bedrivas. Motionäremavill lägga ett ökat ansvar för regionalpolitiken pä länen. AU 1980/81:23 31 Tankenär att länen skall tilldelas resurser genom centrala beslut, som bygger påbehovet av regionalpolitiska insatser. När det gäller användningen avresurserna bör man fä ett handlingsutrymme inom länen, bl. a. bör en mindre delav sektorsanslagen ställas till ett friare förfogande. Politiken bör enligtmotionen också bygga på riktade strukturinsatser inom näringslivet ochkoncentrerade insatser i områden som är särskilt utsatta. I det sammanhangetframhålls bl. a. behovet av decentralisering av statlig verksamhet ochspeciella stödinsatser . Utskottetär tilltalat av tanken att ett ökat ansvar för regionalpolitiken i framtidenskall läggas på länsnivå. En sådan ordning bör självfallet få konsekvenser ifråga om medlens utformning och handhavande. Med hänvisning härtill och vadtidigare sagts om utredningsarbetet finner utskottet inte skäl att föreslånågon åtgärd på gmnd av motionen. Inriktningenav de regionalpolitiska medlen behandlas även i motion 1823 av Per Peterssonm.fl. (m). Motionärerna vill att regeringen skall pröva om generella medel kananvändas som ett komplement till och delvis som en ersättning för de medel somnu används. Som generella medel nämns taxesättningar, regionalainvesteringsfonder och differentierade arbetsgivaravgifter. Ett annat uppslagär användande av en selekfiv ränta som ett regionalpolitiskt instrument. Pågrund av vad ovan sagts om tillkomsten av en utredning om de generella ochselektiva medlen och deras utformning torde det inte finnas anledning förriksdagen att vidta någon åtgärd med anledning av motionen. Inteheller finner utskottet skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av vad somanförs i motionen om förändring av regeringens arbete med de regionalpolitiskafrågorna. Slutligeni detta avsnitt tar utskottet upp ett par frågor som rör länsplaneringen. Ivpk:s partimofion 107 finns ett yrkande som hänger samman med avvecklingen avinformationssystemet företag-samhälle (). Efter förslag ibesparingspropositionen beslöt att systemet skulleavvecklas. I samband därmed framställde vpk det nu aktuella yrkandet attlänsplaneringens allmänna nivä inte får försämras på gmnd av DlS-syste-metsavveckling. Utskottethar inhämtat att skall undersöka om det är möjligt attgenom annat tillgängligt statistiskt material fylla den informationslucka somDIS-systemets bortfall innebär för länsplaneringen. Med hänvisning härtillfinns det inte skäl att föreslå någon åtgärd på gmnd av motionsyrkandet. MarianneStålberg m. fl. (s) tar i motion 1911 upp en annan fråga som rörlänsplaneringen. Motionärerna vill att planeringen skall omfatta kartläggningav reella olikheter mellan kvinnors och mäns deltagande i arbetslivet.Mofiveringen till yrkandet ingår i en motion som behandlar boende ochsamhällsplanering. Utskottet har inte annan uppfattning är motionärerna. AU 1980/81:23 32 Detingår i länsplaneringen alt ta upp skilda gruppers sysselsättningsproblem ochdärmed belysa frågor som t. ex. förvärvshinder för kvinnor. Det kan exempelvisgälla förläggning av arbetsplatser i förhällande till bostäder,kommunikationer och barnomsorg. I samband med den pågående utvärderingen avlänsplanering 80 bör det vara möjligt att överblicka om planeringen pä dennapunkt i praktiken fungerar som det är tänkt. Om sä inte skulle vara falletfömtsätter utskottet att regeringen vidtar erforderiiga åtgärder, t. ex. genomatt förtydliga anvisningarna till länsplaneringen. Medhänsyn till vad sålunda anförts synes motionen inte behöva föranleda någonåtgärd. För att fördela det regionalpolitiska stödet och iövrigt styra samhälllets regionalpolitiska insatser har vissa delar av landetklassats som stödområden. Denna metod har använts alltsedan detregionalpolitiska stödet infördes. En viktig del av det regionalpolitiskabeslutet var ställningstagandet till en ny indelning i stödområden.Det tidigare systemet med ett inre och ett allmänt stödområde samt den s. k.grå zonen gjordes mera finfördelat och sex olika stödområdesklasser infördes.Indelningen framgår av kartan pä s 33. Enbärande princip för indelningen var att skogslänen och då särskilt de inre(västra och norra) delarna därav liksom fidigare skulle prioriteras. En annanutgångspunkt för riksdagsbeslutet var att en kommun inte fick delas istödområdeshänseende. Behovet att i vissa fall styra investeringarna inom kommunernafick tillgodoses genom att subvenfionsgraden differentierades inom gällanderamar. En synpunkt som togs fram var också att regionalpolitiskt stöd liksomtidigare skulle kunna beviljas utanför stödområdena om det förelåg särskildaskäl. Den nya indelningen trädde i kraft . Stödområdesindelningentas upp i ett antal motioner med yrkanden om ändrad inplacering av vissakommuner. I två motioner behandlas dessutom frågor av mera principiell art. Detgäller dels frågan om vi skall ha kvar systemet med stödområden,dels frågan om det är lämpligt att låta olika delar av en kommun ingå i skildastödområden. m. fl. (s) säger sålunda i mofion 217 att det är lätt att påvisa attvissa kommuner i södra och västra delarna av landet har väl så stora problemsom kommunerna i Nord- och . a. mot den bakgmnden ifrågasättermotionärerna om den nuvarande ordningen med geografiskt sammanhängandestödområden är ett ändamålsenligt instmment för att styra det regionalpolitiskastödet. Stödområdensom instrument för att fördela regionalpolitiskt stöd har varit omdiskuteratunder . Argumenteringen, som också åter- Teckenförklaring Stödområde 6 Stödområde 5 Stödområde 4 Stödområde 3 Stödområde 2 Stödområde 1 En högre sillra markerar ett större behov av stödinsatser Källa: Arbetsmarknadastyrelsen 3 1980/81. AU1980/81:23 34 finns i motionen, har gått ut pä att man skall söka finnaandra kriterier för att fördela stödet. Frågan undersöktes pä sin tid inomsysselsättningsutredningen, som dock stannade för att man borde fortsätta medsystemet med stödområden. I proposition 1978/79:112, som byggde på utredningensförslag, gick man längre än tidigare i differentieringen av stödområdena.Utskottet, som biträdde princifierna i propositionen, uttalade bl.a. attsystemet hade betydande fördelar både administrativt och i fråga ominformation. Systemet ansågs också vara ägnat att ge fasthet och stabilitet åtåtgärdssystemet över . Utskottet utgick vidare från att man isamband med de stora länsplaneringsomgångarna skall utvärdera hur indelningenslår och ta ställning till behovet av förändringar. Utskottet uttalade därvidatt det inte kunde uteslutas att det skulle visa sig ändamålsenligt att gåtillbaka till ett system med färre klasser och måhända en kraftigareprioritering av områden som har de verkligt stora problemen. I den aviserade regionalpolitiska propositionen kanstödomrädesindel-ningen väntas bli en central fråga. Förutom materialet fränlänsplaneringen kommer det att finnas underiag genom att ERU gör en utvärderingav verkningarna av det regionalpolitiska stödet. Det finns anledning räkna medatt de principfrågor som .lansson m.fl. på nytt aktualiserat blir föremålför diskussion på grundval av det ovan redovisade utredningsmaterialet.Utskottet utgär därvid från att det i propositionsarbelet kommer att prövastankar av det slag som utskottet redovisade dä stödet infördes. Det kan sålundafinnas anledning att bl. a. överväga om man inte bör genomföra en annan typ avindelning. Man skulle sålunda kunna tänka sig ha ett permanent stödområde somomfattar i första hand skogslänens inland med dess långsiktiga strukturellaproblem och komplettera det med temporära stödområden i regioner som harsärskilda svårigheter på grund av pågående strukturomvandling eller liknande. Mot bakgrund av vad nu redovisats finns det inte anledningatt gä närmare in pä förslagen i motion 217. Hela problemet medslödområdesin-delningen får behandlas pä grundval av det material som kommerfram i propositionsarbetet. Det sagda utgör också ett svar pä ett yrkande imotion 819 av m.fl. (c). Motionärerna vill att geografiskt storakommuner, som inom sig har stora strukturella skillnader, skall kunna delas istödomrädeshänseende. har tidigare motsatt sig en sådan ordning ochhänvisat till att man bör söka lösa de problem som onekligen finns genom attinom ramen för gällande regler differentiera stödet inom en kommun. Utskotteträknar med ;itt ERU:s utvärdering kommer att belysa om systemet fungerat somutskottet tänkt sig. I avvaktan pä del materialet bör motionsyrkandet inteföranleda någon åtgärd. Som tidigare nämnts finns ett stort antal motionsförslagom ändrad inplacering av vissa kommuner i stödområden. Förslagen redovisas i nedanståendetabell. AU 1980/81:23 (Jöm, träsk. 819 Böije Hömlund (c) 1884 m.fl. (s) 624 i m.fl. (s) 1060 (vpk) 624 i m.fl. (s) 328 m.fl. (s) 5 (Homdal 6) 814 m.fl. (s) 1057 Per (vpk) 217 m.fl. (s) AU 1980/81:23 m.fl. (s) m.fl. (m) 4-6 (temp.) 6 (temp.) Med hänsyn till den pågående utvärderingen avstödsystemet är utskottet inte heller på denna punkt berett att förorda någonändring i nuvarande indelningsordning. De direkta yrkandena därom avstyrksalltså. Utskottet är däremot, som framgår av det följande, berett att föreslåtemporära insatser av i princip samma innebörd som en stödområdesplacering förkommuner som har ett särskilt utsatt läge. Motionernakan sägas illustrera behovet av flexibilitet i det regionalpolitiska stödet.Sedan länge finns möjligheter att ge stöd utanför stödområdena. Det gäller bl.a. i orter med särskilda sysselsättningsproblem fill följd av stmkturkrisereller pä gmnd av ett ensidigt näringsliv eller isolerat läge. På samma sätt kanför en ort som är inplacerad i ett visst stödområde finnas ett temporärt behovav ett kraftigare stöd till följd av en akut industrikris eller liknande. Dettaresonemang gäller f. n. för vissa kommuner i Bergslagen som drabbats hårt avstrukturomvandlingar inom stålindustrin och gmvnäringen. Att så är falletframgår bl. a. av propositionen om stålindustrin och de i anslutning fill denväckta motionerna. Utskottet vill på gmnd härav föreslå att i orter iBergslagen som drabbats av den nämnda stmkturkrisen t. v. skall kunna utgåförstärkt regionalpolitiskt stöd. Regeringen bör i sädana orter kunna beviljaregionalpoUtiskt stöd efter de principer som gäller för stödområde 4.Sysselsättningsstöd bör dock av bl. a. praktiska skäl uteslutas. I gengäld börutbildningsstöd kunna utgå efter en generös bedömning. Det sagda innebär attäven offertstödet skall kunna användas. Denna stödform kan f.ö. vara särskiltintressant i sammanhanget. Vad här anförts öppnar också möjligheter till attbevilja stöd till turistnäringen liksom till kommunala industrilokaler. Till densistnämnda frågan återkommer utskottet i ett följande avsnitt. Med det anfördahar utskottet i sak tillgodosett en del av de krav som ställts i motionerna somrör kommuner i Bergslagen. Ävenför och dä särskilt i finns det anledning att föraliknande resonemang. Utskottet återkommer till den frågan i ett särskiltavsnitt om länet. AU 1980/81:23 De beslut som är 1979 fattades om regionalpolitikeninnebar betydande förändringar av det stöd som utgår. Antalet stödformerminskades, och deras tekniska uppbyggnad ändrades. a. ersattes de tidigarelokaliseringsbidragen med en ny form av avskrivningslån som möjligheternatill räntebefrielse för lokaliseringslån avskaffades. En annan viktig nyhet varatt sysselsättningsstödel, som är speciellt inriktat pä att främjanyanställningar hos företagen, byggdes ut kraftigt. Deregionalpolitiska stödformerna och stödets storlek i olika stödområden framgårav följande tablå. Stödels storleli i procent av kostnader/kapitall>ehov Stödets storlek i kronor Lokaliseringslån högst for resp. ändamål Totalt 40 000 under 3 år Totalt 80 000 under 5 är Totalt 130 000 under 7 år I områdena 46 tillkommer f. n. följandeytterligare stödformer: stöd till turistanläggningar och fill uppförande avkommunala industrilokaler samt stöd enligt offertprincipen. Omfattningen av det regionalpolitiska stödetfastställs i flerårsramar. Den nuvarande ramen täcker denfemårsperiod som bötjade /80 och löper ut /84. Totalramenför var från böljan 7400 milj. kr. Det är, i nominellt tal, likamycket som det sammantagna beloppet för de tre flerårsramar som gällde frånlokaliseringsstödets fillkomst, /66 till utgången av budgetåret1978/ 79. Den nu gällande totalramen har senare vidgats med 170 milj. kr. förregionalpolitiskt stöd i varvsregionerna. Detregionalpolitiska stödet och dess huvudsakliga fördelning på olika stödformerenligt femårsramen sammanfattas i nedanstående tablå. AU1980/81:23 38 Avskrivningslån I 500 milj. kr. Lokaliseringslän 4 500 milj. kr. Offertstöd 200 milj. kr. per anställd) 1 000 milj.kr. Utbildningsstöd 200 milj. kr. Regionalpolitisktstöd i samband med varvskrisen 170 milj.kr. Överförtfrån tidigare ramar (bidrag och lån) 630milj. Totalram 8200 milj. kr. Anslag till det regionalpolitiskastödet anvisas budgetårsvis. Utskottet återkommer till anslagen för nästa budgetårlängre fram i betänkandet. Vissa principfrågor om det regionalpolitiska stödetsinriktning och utformning har behandlats i tidigare avsnitt. Den följandeframställningen begränsas till frågor som har aktualiserats antingen avregeringen eller genom motioner. Innan utskottet går in på dessa frågor skall här noterasatt regeringen i budgetpropositionen anmäler att den i några fall beviljatlokaliseringsstöd "som inte har stämt helt överens med de av statsmakternaantagna grunderna för denna stödform". Det gäller kommun, FagerstaAB och AB Garphytte Bruk. En kortfattad redovisning av fakta lämnas på s. Avstegen sägs ha gjorts av sysselsättningsskäl och på gmnd avatt annan stödform inte har stått till buds. Utskottet godtar för sin del deanmälda åtgärderna. En fråga av allmän karaktär om det regionalpolitiskastödets utformning tas upp i motionerna 276 av Per m. fl. (s)och 854 av m.fl. (s). De vill att stödet skall utformas så, attdet inte äventyrar redan etablerad sysselsättning i andra regioner. Om det regionalpolitiska stödet skall få nägon effekt,dvs. främja sysselsättningen i utsatta orter eller regioner, kan man inteavstå från att stödja nyetableringar eller utvidgningar av företag i de falldetta innebär en ökad konkurrens inom branschen. En annan sak är att stödetinte får ges en sådan inriktning att det medverkar till en överetablering ibranscher som redan har särskilda svårigheter. För att undvika att så skerskall ansökningar om stöd till företag i sädana branscher prövas på centralnivå. Med hänsyn till det anförda är det inte påkallat att gör ettuttalande av det slag som begärs i motionerna som således inte bör leda tillnågon åtgärd. Centrala utrednings- och konsultinsatser m.m. I budgetpropositionen utgårindustriministern från att en industriell tillväxt i framfiden i ökad gradmäste ha sin utgångspunkt i de resurser som finns i länen i form av företagare,produktidéer och industriföretag. Detta, menar han, kommer att gynna de redanindustriellt utvecklade regionerna. Därför måste regionalpolifiken inriktas påatt nyskapa företagsamhet i de mest utsatta regionerna, dvs. främst istödområdena 4-6. AU 1980/81:23 39 sägsha visat att projekt som skall komma till utförande inom dessa områden måstecentralt föregås av omfattande utrednings- och konsultinsatser. Därför begärsatt medel frän den gällande totalramen för regionalpolitiskt stöd får användasför utrednings- och konsultinsatser i fråga om utbyggnads- ochnyetableringsprojekt inom stödområdena 4, 5 och 6. Under anslagetregionalpolifiskt stöd: Bidragsverksamhet beräknas 10 milj. kr. för /82. Påden regionala nivån finns redan möjlighet för länsstyrelserna att göra liknandeutrednings- och konsultinsatser med anlitande av medel på anslaget Åtgärderm.m. i anslutning till länsplanering. Sådana insatser bör också kunna göras vidberedningen av de projekt som centralt handläggs av bl. Utskottet biträder därför förslaget. Det bör förriksdagen redovisas hur i anspråktagna medel har använts. Isammanhanget tar utskottet upp två motioner om utbildning av företagsledandepersonal. BörjeHörnlund (c) och () vill i motion 1817 få till stånd fördjupadeutbildningsinsatser i mindre och medelstora företag. Motionärema anser att dekurser för företagare och ledningspersonal som anordnas av bl. a. de regionalautvecklingsfonderna behöver kompletteras med omfattande insatser i de enskildaföretagen. Insatserna bör för att ge varaktiga resultat pågå under 1-2 år.Dessutom föreslår motionärerna att man skall starta ettåriga kurser för nyaföretagare och entreprenörer. Bådatyperna av utbildningsinsatser bör enligt motionärerna bedrivas på försök i desju skogslänen. Försöken bör pågå och ledas av de regionalautvecklingsfonderna i resp. län. Kostnaden för en tvåårig försöksverksamhetberäknas till sammanlagt 31,5 milj. kr. och den föreslås belasta den gällandetotalramen för regionalpolitiskt stöd. Behovetav utbildningsinsatser för de mindre och medelstora företagen haruppmärksammats av statsmakterna, bl. a. genom inrättandet vid 1970-taletsbörjan av ett statligt insfitut för företagsutveckling (SIFU). I prop.1977/78:40 om småföretagen fastslogs att det är en viktig uppgift förnäringspolitiken att som ett komplement till det ordinarie utbildningsväsendetfrämja fortbildningen i företagen. tilldelades det övergripandeansvaret för de småföretagsinriktade fortbildningsinsatserna, för vilkasgenomförande de nya regionala utvecklingsfonderna fick ett särskilt ansvar. Föratt ekonomiskt stödja dessa insatser uppfördes fr.o.m. /79 påstatsbudgeten ett nytt anslag, Bidrag till företagsinriktad fortbildning. Fråndetta ges bidrag till kurser som ges av offentliga eller privatautbildningsanordnare, exempelvis SIFU. Syftet med anslaget är att man försmåföretagen skall kunna utveckla och genomföra relativt billiga kurser som äranpassade till specifika branscher och företagsgmpper. Det fömtsatts attkurserna huvudsakligen finansieras av kursarrangören, t. ex. genomkursavgifter. Som framgår av den ovanlämnade redogörelsen har statsmaktema AU 1980/81:23 40 underläng fid funnit det vara angeläget att stödja den företagsinriktadefortbildningen. Denna har, som nämnts, tagit sikte på utbildningsbehovetinom branscher eller gmpper av företag.