bet · G401SoU19 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:19 om anslag m. m. inom socialdepartementetsverksamhetsområdet, såvitt avser hälso- och sjukvård m. m. 1980/81:100,bil. 1 betänkandet behandlas - med de uridantag som anges nedan,-' regeringens i proposition 1980/81:100bilaga 8, () fram-; lagda förslag om anslag m. m. /82 under avsnitten E. Myndigheter inom hälso- och sjukvården,socialvård mV m., F. Förebyggande hälso- och sjukvård. G. Undervisningssjukhusm. m. samt H. Övrig sjukvård rn. Frågor om medelsanvisningar till (G 1) Karolinskasjukhuset: Avlöningar till läkare, (G 2) : Driftkostnader,(G 3) : Utrustning, (G 4) sjukhuset:Byggnadsinvesteringar, (G 9) Bidrag till kommunala undervisnings.sjukhus samt(H 3) Bidrag till driften av kliniker för psykiskt sjuka m. m. kommer att behandlassenare under . I anslutning till här aktuella delar av propositionenbehandlas motioner som anges vid de olika avsnitten. Myndigheter inom hälso- och sjukvården, socialvård m. m. Regeringen har under punkt E 1(s. 97-100) föreslagit att till för budgetåret1981/82 anvisa ett förslagsanslag av . 1 motion 1980/81:303 av AnitaBråkenhielm (rn) och () hemställs att hos regeringenanhåller om sädana åtgärder att oklarheten beträffandekonsumtionsvatténkontrollen bringas att upphöra och kontrollen samlas undersocialstyrelsens myndighetsområde. 1 motion 1980/81:433 av TyraJohansson in. (s) hemställs att beslutar uttala sig för attläkare i sin yrkesutövning åläggs att "översätta" dödsattester, intygoch liknande skrivelser från fackspråk till enkelt svenskt klarspråk. I motion 1980/81:437 av m. fl. (s)hemställs 1. att riksdagenbeslutar att i princip uttala sig för att sjukjournaler, diagnoser ochsjukintyg skrivs på svenska. 2. att riksdagenbegär att regeringen vidtar erforderliga åtgärder härför. 1 1980/81. SoU1980/81:19 2 I motion 1980/81:534 av Maj-LisLööw (s) hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om informationsskrift till misshandlade kvinnor. I motion 1980/81:535 av m. fl. (s) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna att vid utformning av enny sjukvårdslagstiftning en god läkartillgång säkras över hela landet. I motion 1980/81:1635 av AndersGernandt (c) hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts beträffande värdet av närmare studier avmagnetterapi för den svenska sjukvården. 1 motion 1980/81:1648 av ErikOlsson m. fl. (m) hemställs att hos regeringen begär omedelbaraåtgärder syftande till att, i vad gäller läkartillgängen, eftersatta delar avlandet kan få sina läkartjänster besatta med kvalificerade intresseradesökande. I samband med behandlingen avregeringens framställning om anslag till behandlar utskottetmotionerom kontrollen av konsumtionsvatten, det medicinska språket,information till kvinnor som misshandlats, fördelningen av läkare samtmagnetterapi. Kontrollen av konsumtionsvatten. I motion 1980/81:303 avAnita Bråkenhielm (m) och () hemställs att hos regeringenanhåller om sådana åtgärder att oklarheten beträffande konsumtionsvatténkontrollenbringas att upphöra och kontrollen samlas under socialstyrelsensmyndighetsområde. I motionen framhålls att genom den ökade kunskapen omolika ämnens positiva och negativa betydelse för vår hälsa kraven pämöjligheterna fill en effektiv forskning kring och analys av vattenkvalitet harökat. Kunskapen om vissa ämnens betydelse i olika koncentrationer är i snabbutveckling medan osäkerhet däremot råder i vissa avseenden, t. ex. huruvidaasbest eller aluminium under vissa förhållanden kan vara skadliga. Även när detgäller biologiska föroreningar är snabb och effektiv forskning av nöden. Förvirringenbeträffande hur och var eller när och varför vatten skall analyseras är enligtmotionärerna stor. Enligt motionärerna framstår det som angeläget attkontrollen av och forskningen kring konsumtionsvattnets sammansättning snabbtläggs under en enda statlig tillsynsmyndighet så att oklarhet om organisationenförsvinner. I sitt betänkande SoU 1980/81:13 behandladesocialutskottet vissa frågor om konsumtionsvatténkontrollen. Då det gällerutförligare uppgifter om denna kontroll hänvisar utskottet till nämndabetänkande. Den bakteriologiska kontrollen ay vatten utövas av statensbakteriologiska laboratorium och den fysikalisk-kemiska kontrollen av statensmiljömedi- SoU1980/81:19 3 cinska laboratorium (SML). , som ärchefsmyndighet för de båda laboratorierna, har huvudansvaret förvattenkontrollen. De grundläggande bestämmelserna rörande vattenförsörjningoch vattenundersökning återfinns i hälsovårdsstadgan. Även livsmedelslageninnehåller bestämmelser som rör konsumtionsvatten. Hälsovårdsstadgeutredningenlade ftam betänkandet (SOU 1978:44) Kommunalt hälsoskydd. I betänkandetlämnades emellertid frågan om var den centrala tillsynsskyldigheten ochnormgivningskompetensen skall ligga öppen. Påföljande år lade utredningen fram betänkandet (SOU 1979:3) Regional laboratorieverksamhet. I dettaförordas att vattenkontrollen skall överföras till . Debåda betänkandena är efter remissbehandling föremål för beredning i social- ochjordbruksdepartementen. Enligt utskottets mening är det angeläget att frågan omvilken myndighet som skall ha det centrala ansvaret fördricksvattenkontrollen löses utan tidsutdräkt. Den oklarhet som f. n. råderrörande denna fråga är otillfredsställande. Utskottet utgår därför från attregeringen - om det inte bedöms möjligt att lägga fram ettsamlat förslag med anledning av betänkandet Kommunalt hälsoskydd - övervägerhuruvida kan få ta ställning till den här aktuella frågan genom ensärproposition. Utskottet anser emellertid inte att regeringens övervägandenbör föregripas. Motionen bör därför inte föranleda någon åtgärd. Det medicinska språket. I motion 1980/81:433 av TyraJohansson m. fl. (s) och motion 1980/81:437 av m. fl. (s)framhålls bl. a. det angelägna i att man i intyg och andra handlingar inomsjukvården använder ord som patienterna kan förstå. I den förstnämnda motionenbegärs att skall uttala sig för ätt läkare i sin yrkesutövning skallåläggas att på dödsattester, intyg och liknande skrivelser kompletteramedicinska facktermer med översättningar till enkelt svenskt klarspråk. Imotion 1980/81:437 begärs att skall uttala sig för att sjukjournaler,diagnoser och sjukintyg skrivs på svenska (yrkande 1) samt begäraatt,regeringen vidtar erforderliga åtgärder härför (yrkande 2). Utskottet uttalade sig /riksmöteför åtgärder i motionernas syfte. Vid behandlingen av en motion, vari begärdesatt en medicinsk nomenklaturcentral skulle inrättas, framhöll utskottet sålunda(SoU 1975/76:9) att särskilda insatser borde göras för vården av det medicinskaspråket, vilka i första rummet borde syfta till dels en större enhetlighet påområdet, dels fill att främja ett medicinskt allmänspråk, som underlättarkontakterna mellan medicinalpersonalen och allmänheten. Utskottet förordade ennärmare utredning om hur den medicinska språkvården borde organiseras. I detsenare under samma avgivna betänkandet SoU 1975/76:43 uttalade utskottet- med anledning av en motion om skyldighet för läkare att utfärda dödsbevis påsvenska - att det är 1* 1980/81. SoU1980/81:19 4 ett berättigat krav att de efterlevande får uppgift påsvenska om dödsorsaken för en anhörig. Utskottet påpekade att det pågick enöversyn inom av styrelsens råd och anvisningar angåendedödsbevis och ansåg sig kunna förutsätta att nämnda krav därvid skulle kommaatt beaktas. Utskottets initiativ beträffande den medicinskaspråkvården ledde fill en utredning, som redovisades , dåsocialstyrelsen fill regeringen överlämnade en av en särskild arbetsgrupputarbetad . Det föreslogs att en särskild nämnd förmedicinsk språkvård med ett sekretariat, där det aktiva språkvårdsarbetetskulle bedrivas, skulle inrättas och knytas till Svenska språknämnden.Sekretariatet föreslogs bl. a. få till uppgift att verka för att sjukvårdenspersonal tillägnar sig ett enklare språk. Efter remissbehandling av rapportenbeslutade regeringen överlämna skrivelse iärendet och rapporten till . Den föreslagna organisationen för medicinsk språkvård harännu inte kommit till stånd. nämnda översyn av myndighetens råd ochanvisningar angående dödsbevis har resulterat i att i februari1980 utfärdat nya föreskrifter om dödsbevis m. m. (SOSFS (M) 1980:1). Någonändring av formuläret till dödsbevis och anvisningarna till detta haremellertid inte gjorts. Enligt anvisningarna skall dödsorsaksdiagnoserna angespå latin eller svenska. Man avser inom att i ett senare skedegöra en översyn av bl. a. formuläret till dödsbevis och anvisningarna tilldetta. Professorn vid i en framställning till statsrådet upp frågan om resurser förarbete med att skriva om klassifikation av sjukdomar så att idenna främst anges en svensk diagnos och därefter en latinsk. Dennaframställning har överlämnats den i början av år 1980tillkallade utredningen (S 1980:3) om gallring av medicinska arkiv m. (journalutredningen) som genom tilläggsdirekfiv fått i uppdrag attgöra en översyn av utformningen av den grundläggande pafientdokumentationeninom hälso-och sjukvården. Enligt utskottets mening borde läkare och annansjukvårdspersonal kunna förutsättas genom sin skol- och yrkesutbildning ha lärtsig att skriva korrekt svenska. Att det medicinska språket, inte minst på grundav det oavvisliga kravet på exakthet och entydighet, ibland måste innehålla förlekmannen främmande eller svårförståeliga ord är dock ofrånkomligt. Dettahindrar inte att intyg avsedda för patienten själv eller t. ex.försäkringsbolag och myndigheter bör avfattas på såvitt möjligt lätttillgängligt språk och att eventuella latinska eller andra facktermer börkompletteras med översättning eller förklaring. Vad gäller det i motion 1980/81:437 framförda kravet attäven sjukjournaler skall avfattas på svenska vill utskottet påpeka attsjukjournalen i första SoU 1980/81:19 5 handär ett för sjukvården avsett arbetsdokument och att kraven på exakthet ochentydighet måste prioriteras, även om det också beträffande sjukjournaler kanställas krav på ett korrekt och begripligt språk. Även om en sjukjournal ärskriven utan inslag av främmande uttryck torde den genom sitt sakinnehåll oftavara svårtolkad för patienten. I en god sjukvård bör det ingå som ensjälvklarhet att, om patienten så önskar, han får hjälp vid läsningen av t. ex.sjukjournalen och andra med vården sammanhängande dokument för att undvikamissförstånd och onödig oro. Motbakgrund av utskottets uttalanden /anser utskottetdet vara otillfredsställande att konkreta åtgärder ännu inte vidtagits för attunderlätta för patienter och deras anhöriga att förstå innehållet i intyg ochandra handlingar inom sjukvården. Enligt utskottets mening bör sådana åtgärderha en hög prioritet. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att den år1976 fillkallade byråkratiutredningen (Kn 1976:05) - som hade i uppdrag attgöra en översyn av kontakterna mellan medborgare och samhällsorgan - ägnade ettsärskilt avsnitt i sitt slutbetänkande (SOU 1979:31) Bättre kontakter mellanenskilda och myndigheter åt frågor om språket mellan myndigheter och enskildaoch där bl. framhöll angelägenheten av att en kontinuerlig bevakning ochbearbetning hos myndigheterna sker av det språk som används i skrivelser,standardbrev, blanketter m. m. Medhänsyn till det anförda utgår utskottet från att utredningsarbetet inomjournalutredningen bedrivs med skyndsamhet liksom att prioriteraren översyn av formuläret till dödsbevis och anvisningarna till detta.Självfallet bör samråd ske mellan utredningen och . Då detgäller de mera övergripande frågorna om medicinsk språkvård är det uppenbartatt har begränsade resurser för åtgärder på området.Utskottet utgår därför från att regeringen ånyo överväger hur den medicinskaspråkvården kan förbättras genom åtgärder inom utbildningen avsjukvårdspersonal och på annat sätt. Någonriksdagens åtgärd med anledning av motion 1980/81:433 och mofion 1980/81:437 ärenligt utskottets mening inte erforderlig. Utskottet avstyrker därförmotionerna. Informationtill kvinnor som misshandlats. Motion 1980/81:534 av () syftarfill att exempelvis skall framställa en informationsskrift somriktar sig till kvinnor som misshandlats. Motionären vill att skriften skallutformas efter en idé liknande den sorn präglar avsnittet ABC för enmisshandlad kvinna i den av utgivna boken älskar agarman. Avsnittet innehåller enkla praktiska råd. Motionären menar att skriftenskulle spridas av kvinnoorganisationer, polis, socialarbetare ochsjukhuspersonal samt finnas tillgänglig på försäkringskassor ochkvinnokliniker. Den skulle också kunna användas i utbildningen av dem som kankomma i kontakt med kvinnomisshandel. SoU1980/81:19 6 har i slutet av förraåret pä hemställan av socialutskottet (SoU 1980/81:8) med anledning av två motionerangående kvinnomisshandel uttalat att det bör göras en översyn som syftar tillatt kartlägga,behovet av olika insatser för att ge hjälp och stöd åt den somutsätts för misshandel och åt barnen i familjen samt överväga hur insatsernalämpligen bör utformas. Enligt vad utskottet inhämtat kommer man inomregeringskansliet att ta ställning till i.vilken form den,av begärda översynen skall göras. Sannolikt kommer en särskildarbetsgrupp att tillsättas. Utskottet delar uppfattningen att en informationsskrift omhjälpmöjligheter m. m. för misshandlade kvinnor skulle kunna vara av värde.Utskottet förutsätter att man vid översynen närmare överväger den genommotionen aktualiserade frågan. Utskottet vill i sammanhanget peka på denmöjlighet som kan finnas att - vid sidan av information i annan ordning-ta inuppgifter i socialkatalogen som kan vara av betydelse för att ge kvinnor sommisshandlats information om vart de kan vända sig för att få hjälp i olikahänseenden. Utskottet anser med hänsyn till den kommande översynen att det inteär erforderligt med någon åtgärd med anledning av mofionen. Fördelningen av läkare. Enligt bestämmelser isjukvårdslagen (1962:242) fordras medgivande av för att inrättaläkartjänster inom offenfiig sjukvård. Endast i fråga om ett fåtal tjänsterkrävs inte sådant medgivande. prövning av frågor om inrättandeav tjänster för läkare skall enligt bestämmelser i sjukvårdskungörelsen(1972:676) ske på grundval av ett för riket upprättat läkarfördelningsprogram,som fastställs av sjukvårdsdelegation.Läkarfördelningsprogrammet (LP) revideras fortlöpande och fastställs av sjukvårdsdelegationen. Förslag till läkarfördelningsprogramutarbetas av i samråd med universitets- och högskoleämbetet(UHÄ), och . Genom läkarfördelningsgprogrammen har man sökt styranytillkomman de läkarresurser till de verksamhetsområden där de bäst behövs.Bristen på läkare har emellertid medfört svårigheter att rekrytera läkare tillmindre attraktiva verksamhetsområden och orter och lett fill en bådeverksamhets-mässig och geografisk snedfördelning av läkarresurserna. I en inom utarbetad och vidLandstingsförbundets kongress framlagd skrift. Solidariskläkarförsörjning - möjligheter och begränsningar, presenterades förslag tillåtgärder som syftade till att sjukvårdshuvudmännen skulle få bättre möjligheteratt på lika villkor få tillgång till de knappa läkarresurserna.Landstingsförbundets kongress beslutade uppdra åt styrelsen för förbundet attefter viss ytterligare beredning av frågan rekommendera sjukvårdshuvudmännenatt vidta i skriften föreslagna åtgärder. På grundval av den fortsattaberedningen av SoU1980/81:19 7 frågan och en träffad överenskommelsemellan och utfärdade inovember 1979 ett cirkulär om åtgärder för en förbättrad läkarförsörjning. Icirkuläret rekommenderas sjukvårdshuvudmännen att (1) begränsa antaletansökningar om nya läkartjänster för att en bättrebalans skulle uppnås mellan antalet läkartjänster och antalet vidareutbildadeläkare, (2) på visst sätt effektivisera vidareutbildningssystemet för läkaresamt (3) intensifiera arbetet med översyn av organisationen för jour ochberedskap för att en successiv reducering av vikariebehovet skall åstadkommas.Enligt cirkuläret bör nya läkartjänster få inrättas endast för verksamhetsområdenaöppen vård vid vårdcentral, långtidssjukvård/rehabilitering och psykiatri. Frågan om de framtida formerna för fördelning av läkarehar behandlats av den tillkallade hälso- och sjukvårdsutredningen (S1975:04), som haft i uppdrag att utreda frågan om en ny lagstiftning för hälso-och sjukvården. I sitt avgivna slutbetänkande (SOU 1979:78)Mål och medel för hälso- och sjukvården med förslag till en hälso- ochsjukvårdslag anför utredningen bl. a. att det även i fortsättningen behövs encentral planering av läkarresurserna inom landet med upprättande avläkarfördelningsprogram. Formerna för fördelning av läkararbetskraft föreslåsemellertid bli reglerade genom överenskommelser mellan berörda parter och integenom lagstiftning. Det påpekas att möjlighet härigenom skapas att flexibeltanpassa formerna för en central planering av läkarresurserna med hänsyn tillsjukvårdsorganisatoriska och andra förändringar som kan bli aktuella.Betänkandet är efter remissbehandling föremål för fortsatt beredning inomregeringskansliet. I mofion 1980/81:1648 av m. fl. (m) påpekasbl. a. aU åtgärderna för att realisera tanken om en solidarisk läkarförsörjningännu inte gett nämnvärd effekt på läkarsituationen i inland och ivissa andra områden. Motionärerna begär omedelbara åtgärder beträffandeläkartillgängen så att eftersatta delar av landet kan få sina läkartjänsterbesatta med kvalificerade sökande. I motion 1980/81:535 av m. fl. (s)understryks angelägenheten av att tanken om solidarisk läkarförsörjningomsätts i praktisk handling. Motionärerna påpekar att hälso- ochsjukvårdsutredningen i sitt slutbetänkande slagit fast att alla medborgareskall ha rätt till sjukvård på lika villkor var man än är bosatt i landet ochbegär att vid utformningen av en ny sjukvårdslagstiftning en god läkartillgångsäkras över hela landet. Mot bakgrund av det nämnda kongressbeslutet av Landstingsförbundetsamt den likaledes nämnda överenskommelsen mellan fastställde sjukvårdsdelegafion i december1979 ett läkarfördelningsprogram (LP 82-R) vilket utgjordeen revidering av ett tidigare fastställt läkarfördelningsprogram för åren1979-1982 (LP 82). Enligt LP 82-R skulle antalet utbildnings-1** 1980/81. SoU1980/81:19 8 platser för fortsatt vidareutbildning av läkare, s. k.FV-block, för utgöra 1 040 med följande fördelning på utbildningsmål,nämligen allmänläkarvård 365, psykiatri 80, långtidssjukvård/rehabilitering 60samt övrig somatisk vård 535. Antalet läkartjänster, som enligt LP 82-R skullefå inrättas för vidareutbildade läkare under ettvart av ,utgjorde 175 med följande fördelning, nämligen för enbart öppen somatisk vård150, för psykiatri 15 samt för långtidssjukvård/rehabilitering 10. fastställde socialdepartementetssjukvårdsdelegation ett läkarfördelningsprogram (LP 83). ILP 83 har antalet s. k. FV-block för utbildning av allmänläkare ökats iförhållande till LP 82-R. Antalet tjänster som skall få inrättas förvidareutbildade läkare och fördelningen på verksamhetsområden avdessa tjänster är oförändrade i förhållande fill vad som fastställdes i LP82-R. har erhållit uppdrag att framlägga kompletterande förslagtill fördelning av tjänster som skall få inrättas för vidareutbildade läkareunder . Det konkreta syftet med begränsningen av antalet tjänstersom får inrättas för vidareutbildade läkare är att vidareutbildade läkare iförsta hand skall söka tjänster som redan är inrättade men är vakanta och som framförallt finns i glesbygdsområdena. I en kommentar till LP 83 har socialstyrelsenuttalat att myndigheten utgår från att effekterna av denna begränsning av nyatjänster skall bli så fillfredsställande att antalet nya tjänster kan få ökasår 1983. har i detta sammanhang hävdat att nuvarande brister påläkare inom akutsjukvården kommer att i stor utsträckning vara avhjälpta vidmitten av . Betydande brister inom bl. a. primärvården ochlångtidssjukvården beräknas dock kvarstå. Utskottet förutsätter att man vid det fortsatta arbetetmed läkarfördel-ningen kommer att noga följa utvecklingen av läkartillgängeninom de landsdelar och verksamhetsområden som inte varit tillräckligtattraktiva för läkare och vidta de ytterligare åtgärder som kan varaerforderliga för att man skall komma fill rätta med snedfördelningen av läkare. Med hänsyn till det anförda är något initiativmed anledning av motion 1980/81:535 och motion 1980/81:1648 inte erforderiigt.Motionerna avstyrks således. I motion 1980/81:1635 av ()anförs bl. a. att en form av elektroterapi som vunnit ett betydande erkännandei andra länder är den s. k. magnetterapin. Magnetterapin bygger, anförs det, pådet förhållandet att människokroppens minsta beståndsdelar - elektronbanorna icellernas atomer - stimuleras genom påverkan av ett lämpligt anpassatmagnetfält. Magnetfältet kan, anförs det vidare, vara fast - såsom från enpermanentmagnet - eller pulserande genom elektromagnetverkan och anbringas vidbehandlingsstället med hjälp av mindre permanentmagneter eller med hjälp avfältspolar. Enligt mofionären har det rapporterats SoU1980/81:19 9 gynnsam effekt av magnetterapi vid läkning av benbrott,cirkulationsrubbningar, astma, kärlkramp i hjärtats kransartärer, akutaurinvägsinfektioner och tumörbildning. Mofionären begär att skall geregeringen till känna att magnetterapin är väl värd ett närmare studium för densvenska sjukvården. har i uppgift att ta initiativi fråga om forskning inom det medicinska området. Enligt bestämmelserna iförordningen (1977:34) med instruktion för forskningsråden inomutbildningsdepartementets verksamhetsområde, vilken bl. a. gäller förmedicinska forskningsrådet, har forskningsråd till uppgift att inom sittverksamhetsområde främja och stödja vetenskapligt betydelsefull forskning ochforskningsråd skall härvid även uppmärksamma behovet av forskning inom områdensom är angelägna från samhällets synpunkt. Det åligger forskningsråd särskiltatt bl. a. undersöka vilka forskningsbehov som är angelägna inom olikaforsknings-och samhällsområden, redovisa resultaten av dessa undersökningarsamt ta initiativ till och främja forskning som behövs för att tillgodosesådana behov. I den av under förra behandladepropositionen om framtida uppgifter och organisation, m. m.,(prop. 1979/ 80:6, SoU 1979/80:45, rskr 1979/80:386) har när det gäller forskningoch utvecklingsarbete (FoU) inom hälso- och sjukvården bl. a. understrukits attsocialstyrelsen har ett ansvar för att identifiera, formulera och samordna kravpå FoU-insatser som har sin grund i patienternas behov och att framföra dessakrav till forskningsansvariga myndigheter. Med hänsyn till de initiativtagande uppgifter sommedicinska forskningsrådet och enligt den lämnaderedovisningen har i fråga om forskning och utvecklingsarbete inom hälso- ochsjukvårdssektorn finns det enligt utskottets mening inte anledning förriksdagen att ta initativ till närmare studier av en viss terapiform. Utskottetavstyrker därför motion 1980/81:1635. Medelsberäkningen under anslaget föranleder inte någonerinran från utskottets sida. 1. beträffandekontrollen av konsumtionsvatten att avslår motion 1980/81:303, 2. beträffandedet medicinska språket attriksdagen avslår motion 1980/81:433 och motion 1980/ 81:437, 3. beträffandeinformation till misshandlade kvinnor att avslår mofion 1980/81:534, attriksdagen avslår motion 1980/81:1648, 5. beträffandelakar fördelningen vid en ny sjukvårdslagstiftning SoU1980/81:19 10 att avslår motion 1980/81:535, attriksdagen avslår motion 1980/81:1635, 7. att tillSocialstyrelsen för /82 anvisar ett förslagsanslag av . Statlig kontroll av läkemedel m. m. Utskottettillstyrker regeringens förslag under punkt E2 (s. 101-105) och hemställer att till Statlig kontrollav läkemedel m. m. för /82 anvisar ett förslagsanslag av . Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd. E 3 (s.105 och 106) föreslagit att till Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämndför /82 anvisa ett förslagsanslag av . I motion 1980/81:938 av (vpk) hemställs