bet · G401SoU2 · 1980-12-31 00:00:00 — Vid överläggningar i februari 1979mellan representanter för och finska social- ochhälsovårdsministeriet beslutade parterna att rekommendera tillskapandet av engemensam arbetsgrupp med syfte att belysa möjligheterna att förbättra definskspråkiga invandrarnas situation inom den svenska hälso- och socialvården.Arbetsgruppen skulle bl. a. kartlägga de faktiska problem invandrarna främst pågrund av språksvårigheter kunde ställas inför inom hälso- och socialvården. Arbetsgruppen konstituerades sedermera - för svensk delmed stöd av ett bemyndigande av regeringen . Utskottet har inhämtat yttrandenöver motion 1979/80:1031 från , statens invandrarverk ochLandstingsförbundet. Ställningstaganden tillmotionsförslagen Remissinstanserna ställer sig positiva till motionsförslagen. framhåller attmyndigheten i olika sammanhang har uppmärksammat problemet för invandrare attfå en adekvat psykiatrisk vård i . En av orsakerna härtill ansersocialstyrelsen vara de språksvårigheter en invandrare har att kämpa med ochsom gör att han drar sig för att söka kontakt med sjukvården för att få hjälpmed sina psykiska besvär. påpekar att myndigheten i sina riktlinjerför 1980-talets psykiatriska vård framhållit att speciella krav måste ställaspå den psykiatriska vård som bereds invandrare. anser det vara väsentligt att man provarolika modeller för att ge förbättrad psykiatrisk vård åt invandrare, vilkamodeller kan anpassas efter de skilda behov och förhållanden som föreligger iolika regioner. finner förslaget att initiera olikaförsöksverksamheter med psykiatrisk vård för invandrare positivt och värt alltstöd. framhåller vikten av att de psykiatriska hjälpinsatsersom kan komma i fråga om möjligt ges på invandrarnas eget språk. () anförbl. a. att invandrarnas behov av psykiatrisk vård - bl. a. av de skäl som nämnsi motionen - sannolikt är större SoU1980/81:2 21 än vad som gäller för den infödda svenska befolkningen.SIV instämmer helt i motionens syfte. instämmer vidare med motionen i att det kan vara enfördel att försöksverksamheten knyts fill ett landsting, som redan har enpåbörjad verksamhet, eller i varje fall väl genomtänkta planer på att starta enverksamhet för att tillgodose invandrares behov av psykiatrisk service. SIVpekar härvid på som lämpligt för en försöksverksamhet.Det framhålls att andelen invandrare inom landstingsområdemotsvarar i stort sett sammansättningen i landet både i fråga om antalet och ifråga om invandrargrupper. tillstyrker att hemställer att regeringenupptar förhandlingar med företrädare för om att med statligt stödgenomföra en försöksverksamhet med psykiatrisk vård för invandrare. framhåller atthälso- och sjukvården är under uppbyggnad i fråga om primärvården, som skallfillgodose medborgarnas behov av grundläggande hälso- och vårdinsatser, och attpsykiatrin är under omstrukturering mot öppnare värdformer och en merasamhällsanknuten verksamhet, men lider av svår personalbrist. Förbåda dessa verksamheter gäller, påpekas det, att de i ett mera utvecklat skedekommer att på ett annat sätt än svara mot befolkningens vårdbehov, alltsåäven invandrares. påpekar att viss försöksverksamhet medpsykiatrisk vård för invandrare bedrivits inom bl. a. landstingmen att ytterligare kunskapsuppbyggnad på detta område emellerfid är önskvärd. Landstingsförbundetanför vidare bl. Ett sätt att stödja den önskvärdautveckling mot bättre vårdinsatser för invandrare kan vara att somriksdagsmotionen anför börja en särskild försöksverksamhet med psykiatrisk vårdför invandrare. Härigenom skulle man kunna belysa åtgärder av både vårdpolitiskoch personalpolitisk betydelse i arbetet med att söka skapa en bättre psykiskhälsa hos invandrare. Förslaget förutsätter en överenskommelse med intresseradsjukvårdshuvudman om att starta en försöksverksamhet. Förbundet är för sin delberett att medverka i sådana diskussioner. Synpunkter på stödinsatser förinvandrare m. m. () anför bl. a. följande. Det psykiska vårdbehovet förinvandrare har, i likhet med vad som gäller för den övriga befolkningen, oftaanknytning till den sociala situationen. På arbetsmarknaden återfinns invandrare ofta i branscheroch arbetsmiljöer, där man haft svårt att rekrytera svensk arbetskraft. Detrör sig i stor utsträckning om konjunkturkänsliga branscher. Även invandrarnaskortare anställningstider gör att de har större risk att bli arbetslösa. Manfinner också att utländska medborgare har en högre arbetslöshet, speciellt dåungdomarna. SoU1980/81:2 22 Undersökningar på ett antal orter ilandet visar att bland de barn som blir föremål för åtgärd enligtbarnavårdslagen utgör invandrarbarnen en förhållandevis stor och ökande andel. Av institufionsredovisning framgår ocksåatt antalet invandrarbarn och -ungdom på barnhem och ungdomsvårdsskolor ökar. Dessa förhållanden pekar otvetydigt på att det finns riskför ett växande behov av psykiatrisk service bland invandrare. Det ärsynnerligen viktigt att snabbt skapa förutsättningar att möta det behovet.Invandrare behöver få tillgång till social service av förebyggande karaktär påkommunal nivå. Dessutom måste finnas psykoterapeutisk service med inriktning påbarn och familj i form av PBU-mottagning. Utöver behovet av sjuksköterskor, läkare, kuratorer ochpsykologer med språk- och kulturkompetens får man inte glömma den viktiga rollsom biträdespersonal med invandrarbakgrund kan spela. För inneliggandepatienter torde vårdbiträden huvudsakligen vara den personalkategori som stårtill förfogande för den dagliga mänskliga kontakten. En viktig fråga i sammanhanget är hur man skall tillgodosebehovet av personal från olika nationalitetsgrupper med adekvat utbildning inomolika nivåer på vårdområdet. Frågan behöver därför anknytas fill åtgärder föratt aktivt verka för att invandrare med utbildning från hemlandet kan få sinkompetens prövad och vid behov utan dröjsmål få sin utbildning kompletteradoch anpassad till svenska förhållanden. Likaså måste invandrarungdom stimulerasatt välja utbildningar inom dessa yrkesområden. En väg kan vara att genomkvotering försäkra dem utbildningsplatser. Synpunkter på ansvaret för psykiatrisk värd för invandrare Samhällets invandrarpolitik bestämsutifrån de mål och riktlinjer som fastställs av riksdag och regering.Invandrarna bör ha samma sociala trygghet som befolkningen i övrigt vad gällerboende, sysselsättning, undervisning och samhällsservice. I den måninvandrarnas förhållanden och bakgrund ställer större krav på samhällsinsatserän övriga innevånare förutsätts detta ha vägts in av statsmakterna iutformningen av invandrarpolitiken. Mot bakgrund av den statligainvandrarpolitiken finner det rimligt attstatsmakterna lämnar sitt stöd i fråga om extra åtgärder som erfordras för attmöta invandrarnas specifika krav i vården. I anslutning till behandlingen aven /väckt motion om lungröntgenundersökning avinvandrare fann utskottet det angeläget att skaffa in en bredare informationbeträffande frågan om invandrarnas kontakter med hälso- och sjukvården.Utskottet anordnade därför ett sammanträde med företrädare försocialstyrelsen. och , varvid fråganbelystes genom föredragningar och utfrågningar. SoU1980/81:2 23 bundet hade inför sammanträdet inkommit med promemorior ifrågan. Som ett problem framhölls att invandrarna har bristande kunskap omorganisationen och utformningen av hälso- och sjukvårdsväsendet i vårt landoch om de tjänster - inte minst rådgivning i hälsofrågor - detta kan ge dem.Som problem framhölls vidare bl. a. att det finns hinder i kommunikationen ochförståelsen mellan invandrarna och de inom hälso- och sjukvården verksamma pågrund av språksvårigheter och bristande kunskaper hos de senare om vadinvandrarsituafionen innebär för pafienterna och om de olika kulturellabakgrundsfaktorer som har betydelse vid samtal och behandling. Som exempel påproblem av här nämnd art nämndes situafionen vid psykiatrisk diagnostik ochbehandling - där samtal mellan terapeut och patient är grundläggande - i falldå terapeuten och patienten till följd av språksvårigheter inte kan föra ettöppet och obehindrat samtal med varandra. I sitt av godkända betänkande SoU 1978/79:3anförde utskottet bl. a. följande. En grundsats för arbetet med attbygga ut hälso- och sjukvården i vårt land är att alla som bor i vårt landskall ha rätt till hälso- och sjukvård på lika villkor. Detta har bl. a.fastslagits som utgångspunkt för det utredningsarbete om en ny lagstiftningför hälso- och sjukvården, som den tillkallade hälso- ochsjukvårdsutredningen (S 1975:04) har att utföra. Denna grundsats innebär närdet gäller invandrarna att hälso- och sjukvården måste anpassas även till derassituafion. Vid ovannämnda sammanträde framkom det att det härvidlag främstkrävs en god information till invandrarna om vår hälso- och sjukvård och om detjänster denna kan erbjuda, åtgärder för att stimulera invandrarna till kontaktmed den förebyggande hälsovården inom barnhälsovården, mödrahälsovården, denallmänna skärmbildsverksamheten, företagshälsovården etc. en god tolkservicesamt möjlighet för invandrarna att vid behov få kontakt med personal sombehärskar deras språk och/eller har kunskap om föreställningar, seder och bruki de miljöer varifrån invandrarna kommer och därigenom bättre kan mötainvandraren i vårdsituafionen. I vissa sjukvårdsområden har betydande insatser gjorts föratt underlätta invandrarnas kontakter med hälso- och sjukvården men på mångahåll krävs det kraftfulla insatser i nämnda avseende. Det är därför angelägetatt frågan om hur vår hälso- och sjukvård skall tillgodose även invandrarnasbehov ägnas särskild uppmärksamhet under den fortsatta utbyggnaden på området. Det finns enligt utskottets mening anledning att närmareöverväga de vid ovannämnda sammanträde framkomna synpunkterna på hur vår hälso-och sjukvård skall anpassas till invandrarnas situation. Utskottet - som i betänkandetvidare tog upp fråga om hälsobesked för invandrare - hemställde att riksdagensom sin mening skulle ge regeringen till känna vad utskottet anfört beträffandeinvandrarna och hälso- och sjukvården. Regeringen överlämnade skrivelse (rskr1978/79:1) i ärendet till hälso- och sjukvårdsutredningen. SoU1980/81:2 24 1 de motioner som behandlas i dettabetänkande tas upp frågor om självmordsförebyggande verksamhet, utvecklingen avden psykiatriska vården samt psykiatrisk vård för invandrare. Som bakgrund till behandlingen av motionerna villutskottet i korthet redovisa huvuddragen i den strukturomvandling av hälso- ochsjukvården som pågår och den reformering av socialvården () sombeslutats. Närmare redogörelser härför har lämnats i ett föregående avsnitt ibetänkandet. Inom hälso- och sjukvården pågår f. n. en omstruktureringmed betoning på öppen vård utanför sjukhus. Enligt ett av socialstyrelsenutarbetat principprogr-am för hälso- och sjukvården inför 1980-talet (HS 80)(anser 1976:1) - som utgör ett underlag för omstruktureringen- skall den övervägande delen av vården lämnas inom primärvården vid värdcentraleroch sjukhem. Primärvården skall ha ett förstahandsansvar för hälsotillståndethos befolkningen inom ett begränsat geografiskt område, och de hälsovårdandeoch förebyggande åtgärderna skall avse såväl den kroppsliga som den psykiskahälsan. Det förutsätts bl. a. att det skall ingå i uppgifterna för primärvårdenatt aktivt medverka i skyddet mot miljöfaktorer som hotar hälsan. För denspecialiserade medicinska verksamheten skall primärvården kunna repliera pälänssjukvården samt på regionsjukvården. har i skriften Riktlinjerför 80-talets psykiatriska värd (anser 1980:2) redovisat denhuvudsakliga inriktning för planeringen av den psykiska hälso- och sjukvårdensom enligt bör gälla på samt mera konkret angettriktlinjer inför 1980-talet. Huvuddragen i utvecklingen av den psykiatriskavården föreslås bl. a. vara en utveckling mot öppnare vårdformer med decentraliseringav resurserna till mindre enheter i människornas närmiljö samt ökad samverkanmed . Primärvården förutsätts i enlighet med HS 80 ha ett ansvarför den primära psykiatriska hälso- och sjukvården. Länssjukvården skallomfatta de psykiska störningar som kräver sädana kvalificerade resurser ochkompetens som primärvården inte förfogar över, inkl. psykiatriskdygnet-runt-vård. Den psykiatriska länssjukvården bör organiseras enligtsektoriseringsprincipen som innebär att en klinik eller del därav skall ha ettsammanhållet ansvar för länssjukvårdens hela psykiatriska verksamhet inom ettgeografiskt avgränsat område. Inom den sektoriserade enhetens ram bör finnasnågra psykiatriska team som svarar för mindre betjäningsområden. Behovet avpsykiatrisk regionsjukvård förutsätts bli mycket begränsat. sjukvårdsdelegation har beslutat attett principprogram för den framtida hälso- och sjukvården med sikte på åren1990-2000 (HS 90) skall upprättas. En utgångspunkt för arbetet härmed skallvara att SoU1980/81:2 25 hälso- och sjukvärden - vid sidan av de traditionellasjukvårdsuppgifterna -aktivt arbetar för att samhället som helhet verkar föratt bibehålla och förbättra befolkningens fysiska, psykiska och sociala hälsa. har (prop. 1979/80:1, SoU1979/80:44, rskr 1979/80:385) antagit en socialtjänstlag som skall träda ikraft och då ersätta den nuvarande socialhjälpslagen(1956:2) och annan social vårdlagstiftning. För -somsocialvården i fortsättningen skall kallas - skall helhetssynen varautmärkande, vilket bl. a. innebär att skall sträva efter attfinna en lösning på sociala svårigheter i den enskildes eller gruppens totalasituation. Helhetssynen förutsätter ett nära samarbete över sektorgränser, ochsocialtjänsten skall vid behov samarbeta med andra organ i samhället och medorganisationer och föreningar. I socialtjänstlagen framhålls bl. a.socialnämndernas uppgift att främja goda miljöer i kommunen ochförutsättningarna för goda levnadsförhållanden vid sidan av uppgiften attsvara för råd, stöd och annat bistånd till familjer och enskilda som behöverdet. I motion 1979/80:187 av MårtenWerner m. fl. (m) påpekas bl. a. att antalet självmord i vårt land uppgår tilldrygt 2 000 och att man räknar med att det görs drygt 20 000självmordsförsök . Motionärerna påpekar vidare att mera omfattandeförebyggande verksamhet från samhällets sida skulle ge stora möjligheter atträdda liv samt begär utredning och förslag syftande till en effektivisering avsjälvmordsförebyggande verksamhet (suicidal prevenfion). Som redovisats i det föregående avses den förebyggandeverksamheten få allt större utrymme inom såväl hälso- och sjukvården somsocialtjänsten. Härigenom skapas bättre förutsättningar att motverkamissförhållanden som kan vara orsak till kriser hos människor som leder tillsjälvmordsförsök. Inom kan vidare ett ökat utbud av kurativservice väntas med bl. a. jourmottagningar. Utredningsarbete som kan väntas ge uppslag till hursamhället på ett bättre sätt skall möta människor i krissituationer pågår. Inomsocialstyrelsen görs sålunda en kartläggning av livshotandeförgiftningstillstånd med sömnmedel och lugnande medel. Vidare harsocialstyrelsens vårdprogramnämnd gett en arbetsgrupp i uppdrag att utarbetaunderlag för ett vårdprogram för problemet självmord. Med stöd av medel somställts till förfogande av regeringen efter tillstyrkan av delegationen försocial forskning bedrivs dels en undersökning av suicidförsök som bl. a.beräknas ge kunskaper för framtida uppläggning av terapeutiska och preventivaprogram, dels en undersökning av psykiska kriser som reaktioner vid plötsligaoch oväntade dödsfall, där resultatet av undersökningen bl. a. kan väntaspåverka utformningen av stödåtgärder åt människor i kris. SoU1980/81:2 26 Då det gäller kontakt med ochbistånd människor i kris är inte minst insatser av medmänsklig natur avbetydelse. Både enskilda - såsom grannar och arbetskamrater - ochorganisationer har härvidlag en uppgift att fylla. Liksom utskottet gjorde vidbehandlingen av socialtjänstlagen vill utskottet här framhålla värdet avfrivilliga insatser som komplement till samhällsåt-gärderna. Med hänsyn till innehållet i den lämnade redovisningenanser utskottet att det inte är påkallat med något initiativ medanledning av motion 1979/80:187. Mofionen avstyrks således. Utvecklingen av den psykiatriska värden Sluten psykiatrisk vård bedrivs vidlasarett för uteslutande psykiatrisk vård (tidigare mentalsjukhus),psykiatriska kliniker vid kroppssjukhus (till vilka även tidigare mentalsjukhusadministrativt kan vara knutna), sjukhem samt enskilda vårdhem. Antaletvårdplatser för sluten vård uppgick till totalt 34 400, varav 21 600vid tidigare mentalsjukhus, 4 150 vid psykiatriska kliniker vid kroppssjukhus,5 650 vid sjukhem och 3 000 vid enskilda vårdhem. Öppen vård bedrivs jämsidesmed den slutna vården samt vid vissa polikliniker och vårdcentraler, vid vilkaläkare som är specialister i psykiatri tjänstgör. Den slutna psykiatriska vården regleras liksomkroppssjukvården genom bestämmelser i sjukvårdslagen (1962:242) och den tilldenna lag anknutna sjukvårdskungörelsen (1972:676) samt beträffande de statligasjukhusen -och i - genombestämmelser i reglementena för dessa sjukhus. Vården enligt nämndabestämmelser är frivillig och kan inte förenas med tvångsåtgärder. För de fallpsykiskt sjuka måste vårdas oberoende av eget samtycke kan vård beredas enligtbestämmelser i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall (LSPV). Den som är intagen på sjukhus enligt LSPV får hindras att lämnasjukhuset och i övrigt underkastas nödvändigt tvång. Vård enligt LSPV beredshuvudsakligen vid de tidigare mentalsjukhusen. Antalet vårdtillfällen inom den slutna psykiatriska vårdenvid frivillig intagning har fortgående ökat medanintagningar med stöd av LSPV och motsvarande tidigare lagstiftning har minskatnågot (se sammanställning på s. 14). Medelvårdtiderna för huvuddelen av patienternahar minskat. Läkarbesöken inom den öppna psykiatriska vården har ökat. I motion 1979/80:1668 av m. fl. (vpk) anförsbl. a. att en reform av den psykiatriska tvångslagstiftningen är nödvändig delspå grund av det abnormt höga antalet tvångsomhändertaganden - vilketmotionärerna anser vara en följd av en gummiartad utformning av lagstiftningenoch en alltför frikostig tillämpning av densamma - dels på grund av den destruktivaverkan tvångsomhändertaganden får för behandlingsklimat och behandling- SoU1980/81:2 27 Motionärerna begär, såvitt här är i fråga(yrkande 1 i motionen), utredning och förslag till reformerad lagstiftning medmålet att drastiskt bringa ner antalet tvångsomhändertaganden och att striktarekontrollera dem i enlighet med riktlinjer som anges i motionen. I motion 1979/80:423 av m. fl. (vpk) begärsatt ett medicinskt-socialt handlingsprogram upprättas för psykiatriska vårdenoch rehabiliteringen i enlighet med riktlinjer som anges i motionen. a. att det viktigaste behovet inom den psykiatriska vården ärett handlingsprogram som samordnar alla progressiva aktiviteter till eneffekfiv och obyråkratisk organisation, som är väl anknuten till dagenssamhälle och till de problem som finns i samhället. inledde en översyn av LSPV som ibetydande utsträckning avsåg frågor om ökad rättssäkerhet för patienter inomden psykiatriska vården. Översynen resulterade i förslagomen ny lagstiftning påområdet, vilket redovisades i skriften Lag om viss psykiatrisk vård, förslag(redovisar 1977:14). Förslaget överlämnades till regeringen.Den fortsatta behandlingen av frågor kring regler om vård oberoende av samtyckehar lett till att en parlamentarisk beredning - socialberedningen (S 1980:07) -tillkallats för att bl. a. göra en översyn av reglerna om vårdoberoende av samtycke inom socialtjänst- och sjukvårdslagstiftningen. Idirektiven för beredningens arbete framhålls att det är angeläget att LSPV sesöver i sin helhet och inte bara med avseende pä missbruksvärden. a., anförs det, framställts från flera häll om preciseringar av deyttringar av psykisk sjukdom som skall grunda rätt till vård enligt LSPV. Detär viktigt, påpekas det, att dessa preciseringar står i överensstämmelse medallmänt vedertagna etiska principer såväl nationellt som internationellt. Medhänsyn fill det anförda är enligt utskottets mening något initiativinte påkallat med anledning av motion 1979/80:1668 i här aktuell del. Utskottet har i inledningen till detta avsnittöversiktligt redovisat riktlinjerna för förändring av strukturen och innehålleti såväl hälso- och sjukvården, inkl. den psykiatriska vården, somsocialtjänsten. De avsedda förändringarna innebär bl. a. att hälso- ochsjukvården samt skall ha en offensiv inriktning, dvs. på olikasätt - bl. a. genom samverkan med samhällsorgan, organisationer m. fl. - sökaförebygga ohälsa och sociala missförhållanden. Vidare skall vården erbjudas imänniskornas närmiljö. En av utgångspunkterna i utredningsarbetet om denpsykiatriska vården har varit att behandlingsmöjligheter skall finnas som sålitet som möjligt gör det nödvändigt att den enskilde patienten rycks loss ursitt vanliga sociala grupp-och samhällssammanhang. Med hänsyn till det anförda påkallar motion 1979/80:423enligt utskottets mening inte heller något initiativ av . Utskottetavstyrker således motionen. SoU1980/81:2 28 Psykiatrisk vård för invandrare I motion 1979/80:1031 av . (s) begärs att som sin mening skall ge regeringen till kännavad som anförts i motion 1979/80:1030 av samma motionärer om försöksverksamhetmed psykiatrisk vård för invandrare. I sistnämnda motion påpekas bl. a. attinvandrarnas psykiska problem är speciellt svåra till följd av de påfrestningarsom omställningen till förhållandena i ett annat land innebär. är,påpekas det vidare, invandrarnas förutsättningar att få del av den psykiatriskavården begränsade, särskilt med hänsyn till att psykoterapeufisk ochpsykiatrisk behandling är starkt beroende av en god språkförbindelse mellanpatient och vårdpersonal. Motionärerna förordar därför en särskild försöksverksamhetmed psykiatrisk vård för invandrare inom ett landstingsområde med hög andelinvandrade invånare. Verksamheten bör enligt motionärerna bedrivas medtvåspråkig personal och möjligheterna att öka vårdens kvalitet genom enkoncentration till en viss klinik bör övervägas. Enligt motionärerna talarskäl för att försöksverksamheten byggs upp med en redan påbörjad, särskilt förinvandrare inrättad psykoterapeutisk och psykiatrisk verksamhet som bas.Motionärerna föreslår att regeringen skall ta upp förhandlingar med företrädareför landstingen om en försöksverksamhet och att resultaten av förhandlingarna ivad gäller verksamhetens förläggning, inriktning och finansiering skallföreläggas i form av förslag till statsunderstöd. I riktlinjer för 1980-talets psykiatriskavård behandlas i ett särskilt avsnitt behovet av åtgärder för invandrare inomden psykiatriska vården. En närmare redogörelse härför har lämnats i detföregående (s. 19). Angelägenheten av tvåspråkig personal understryks liksomangelägenheten av att man vid sluten värd gör allt för att bryta invandrarnasspråkliga, kulturella och sociala isolering. Utskottet har inhämtat yttranden över motionen frånsocialstyrelsen, statens invandrarverk och . Socialstyrelsenframhåller-liksom myndigheten gjort i riktlinjerna för 1980-talets psykiatriskavård -bl. a. betydelsen av att man prövar olika modeller för att ge förbättradpsykiatrisk vård ät invandrare. finner motionsförslaget omförsöksverksamhet med psykiatrisk vård för invandrare positivt och värt alltstöd. instämmer helt i motionens syfte och pekar påÖstergötlands läns landsting som lämpligt för en försöksverksamhet.Landstingsförbundet anser att ett sätt att stödja utvecklingen mot bättrevårdinsatser för invandrare kan vara en försöksverksamhet i enlighet med motionsförslaget.Förbundet förklarar sig berett att medverka i diskussioner om enförsöksverksamhet. Utskottet delar uppfattning att man börpröva olika modeller när det gäller utformningen av psykiatrisk vård förinvandrare och ställer sig därför positivt till att en försöksverksamhet medpsykiatrisk vård SoU1980/81:2 29 för invandrare kommer till stånd.