bet · G401UU26 · 1980-12-31 00:00:00 — a. pågår projekt för att på medellång och längre siktgranska den tekniska vapenutvecklingen och dess implikationer för inriktningenav del svenska nedrustningsarbetet. Uppmärksamhet ägnas också åtdestabiliserande och oroväckande internationella utvecklingstendenser, åtoffensiva vapen samt olika aspekter - även i kortsikfigl perspektiv - på deteuropeiska rustningsläget, som kan ha direkt betydelse för det svenskaagerandet. Resultaten av dessa studier skall föreligga i god lid före eneuropeisk nedrustningskonferens. Beträffande förutsättningarna ochförberedelsearbetet inför en sådan konferens får utskottet hänvisa till sin ibetänkande UU 1979/80:22 tidigare refererade uppfattning. Utskottet anser det rimhgt att utrednings- ochplaneringsresurserna inriktas på ett vidsträckt område. De bör ta sinutgångspunkt i ramen för en europeisk nedrustningskonferens men bör ocksårelateras fill TNF-diskus-sionerna om medeldistansrobotar i , liksom tillförhandlingarna mellan NATO- och Warszawapaktstaterna om ömsesidigastyrkereduktioner i (MBFR-förhandlingarna). Det är därför enligtutskottets mening nödvändigt att de överväganden som görs under utredningsverksamhetentillgodoser behovet av beredskap och handlingsflexibilitet inför nya förslagoch situationer, ofta initierade av stormakterna, särskilt i de fall initiativpå nedrustningsområdet kan länkas få återverkningar på vår egensäkerhetspolitiska situafion. Utrikespolifiska och militära aspekter måstedärvid, som framhålls i motionerna 1202 och 1866, sammanvägas till en enhet. Ett återupptagande av SALT-förhandlingarna mellan och - som framstår som en utomordentligt angelägenåtgärd - liksom resultatet av den debatt som försiggår inom NATO kring deeurostrategiska kärnvapnen, kan möjligen bli utgångspunkt för svenskanedrustningsförslag och inifiafiv i internationella förhandlingar. De synpunkter som framfördes i utskottets betänkande1979/80:4 kan fortfarande tjäna som riktmärke för den fortsatta verksamheten.Utskottet förutsätter att regeringen även fortsättningsvis vidtar de åtgärdersom krävs för att på lämpligt sätt förstärka den långsiktiga planeringen av desvenska nedrustningsinsatserna. Med hänvisning fill det anförda anser utskottet syftenamed yrkandena 1 och 2 i s-motion 1202 samt yrkandena 1 och 3 i mofion 1866tillgodosedda. En kärnvapenfri zon i I fyra av mofionerna ställs yrkanden beträffande enkärnvapenfri zon i . I vpk-motion 694, s-motion 1202, yrkande 3, ochmotion 1591 hemställs i UU1980/81:26 11 likartade formuleringar all regeringen lar inifiafiv tillöverläggningar kring frågan om en kärnvapenfri zon i som ett led iarbetet för ett kärnvapenfritt . I motion 1866, yrkande 2, hemställs altriksdagen skall uttala att en kärnvapenfri zon i också måtte omfattanärliggande regioner. I mofionerna erinras om några av de under fidigare skedenframlagda planerna syftande till kärnvapenfria grupperingar eller zoner, bl. a.Undén-planen och Kekkonenplanen resp. 1963. Det påminns också omformuleringarna beträffande önskvärdheten att upprätta kärnvapenfria zoner islutdokumentet från FN:s generalförsamlings extra möte för nedrustningsfrågorår 1978 samt om de i det sammanhanget av kärnvapenmakterna gjorda uttalandena,av varierande innebörd och räckvidd, enligt vilka kärnvapenstaterna i principutfäster sig att undvika användning eller hot om användning av kärnvapen moticke-kärnvapenstater. Vidare diskuteras i motionerna arten av en nordiskkärnvapenfri zon och säkerhetsgarantierna för en sådan, önskvärdheten av ettsvenskt initiativ i frågan gentemot de övriga nordiska regeringarna, en sådanzons geografiska utsträckning och dess möjlighet att ingå som ett regionaltkomplement i SALT- och MBFR-förhandlingarna. Utskottet avser i första hand koncentrera sig till fråganom lämpligheten av ett svenskt initiativ på nuvarande tidpunkt gentemot övriganordiska länder beträffande eventuellt upprättande även kärnvapenfri zon iNorden. Denna fråga har blivit föremål för en omfattandedebatt från delvis nya utgångspunkter i såväl som övriga nordiskaländer. Själva frågeställningen är emellertid, som framgår av motionerna,ingalunda ny. Utskottet har också haft anledning att uttala sig i frågan iapril 1977 (UU 1976/77:3 y). års debatt i i denna fråga kan sägas hahaft sin utgångspunkt i en artikel av dåvarande statssekreteraren iutrikesdepartementet , i vilken bl. a. sägs följande: Om kärnvapenmakterna stöder ettavtal om en sådan zon, vilket är en viktig förutsättning för att den skulle hanågot värde, blir de medeldistansrobotar och taktiska kärnvapen (alla utomICBM och SLBM), som är stationerade i närheten av zonen och som skulle kunnasättas in mot mål inom zonen, överflödiga och bör, som ett led iöverenskommelsen, dras bort. Detta gäller landområden öster och söder om zonenoch havsområden väster och norr därom. I ett uttalande avdåvarande utrikesminister angående president förslag omförhandlingar rörande rustningskontroll i heter det: Vi har med intresse tagit del avpresident förslag i ett föredrag i attförhandlingar bör inledas rörande ett avtal om rustningskontroll i . Ettsådant avtal skulle syfta till att så fullständigt som möjligt isolera Nordenfrån verkningarna av kärnvapenstrategin i UU1980/81:26 12 allmänhet och den nya kärnvapenteknologin i synnerhet.Förslaget innehåller en del nya element och vi vill därför ingående studeradet. Vi delar president oro inför utvecklingen avtaktiska kärnvapen och de följder denna utveckling kan medföra. Regeringen harpå ett tidigt stadium gett uttryck för bekymmer avseende såväl de av presidentKekkonen nätnnda kryssningsrobotarna som slalioneringen i avkärnvapenbärande u-bålar. President aktualiserar ånyo sitt förslag om enkärnvapenfri zon i . På svensk sida är vi liksom tidigare beredda attdiskutera en sådan plan förutsatt att andra berörda stater är villiga attdelta. En viktig fråga i sammanhanget är hur en kärnvapenfri zon skallavgränsas. För vår del anser vi att en plan av detta slag måste ta hänsyn tillde taktiska kärnvapen som finns i vårt närområde och som kan sättas in mot måli . En avgörande faktor vid vår bedömning av varje förslag omkärnvapenfri zon eller annan ruslningskontroll i är hur det påverkar densäkerhetspolitiska situationen i . Det säkerhetspolitiska mönster somJjildats i har i avgörande grad bidragit till fred och stabilitet iNordeuropa . Varje förslag som kan leda till en förändringav denna nordiska balans måste noggrant prövas med hänsyn till sinasäkerhetspolitiska konsekvenser. Den ökade uppmärksamhet som frågannyligen tilldragit sig i har delvis berott på en intensiv debatt iNorge. Vidare har de nordiska socialdemokrafiska parfierna ochfackföreningsrörelsen i ett gemensamt uttalande understrukit att denordiska länderna har bidragit till stabilitet och avspänning i hela Europagenom att avstå från att skaffa egna kärnvapen eller låta andra länderutplacera sådana vapen i något av sig kontrollerat territorium under fredstid.De nordiska länderna bör, heter det vidare i uttalandet, utröna vilken gemensamgrund som finns i frågan om en kärnvapenfri zon i som ett led i arbetetpå en nedrustning av kärnvapen i ett vidare europeiskt sammanhang. I regeringsdeklarationen vid utrikesdebatten i den18 mars , som framfördes av utrikesminister , sägs bl. Just nu pågår en debatt om värdetav en kärnvapenfri zon i . Den har varitberedd att diskutera en sådan zon vars upprättande dock förutsätter alt andraberörda stater är villiga att delta. Ingen av de nordiska staterna tillåter stationeringav kärnvapen på sitt territorium. Samtliga nordiska länder är dessutom anslutnatill icke-spridningsfördraget och har därmed avsagt sig möjligheten att skaffaegna kärnvapen. En eventuell överenskommelse om en kärnvapenfri zon måsteockså omfatta kärnvapen som är avsedda för mål inom zonen, är stationerade närazonen och har sådan räckvidd att de främst är lämpade alt sättas in mot målinom det nordiska området. Jag ser inga skäl att modifiera dessa och andrasäkerhetspolitiskt motiverade förutsättningar för en kärnvapenfri zon. Vi delarockså de danska och norska regeringarnas uppfattning att en nordiskkärnvapenfri zon inte kan ses isolerad från kärnvapenulvecklingen i iövrigt. UU1980/81:26 13 Den kärnvapenfria zon som avses idebatten - och som företer stora likheter med zon-överenskommelsen iLatinamerika - skulle bygga på ett internationellt avtal. Enligt detta skulle åena sidan de i zonen ingående staterna förbinda sig alt inte anskaffa ellertillåta stationering av kärnvapen på sina områden; å den andra sidan skulledessa stater i samband härmed erhålla utfästelser av kärnvapenmakterna alt ej användasådana vapen mot mål inom zonen. Utskottet finner först anledning slå fast att de nordiskaländerna de facto är kärnvapenfria. och har ålagt sigbegränsningar i sitt NATO-engagemang, bl. a. genom all 1 fredstid inte tillåtastationering av kärnvapen på sitt territorium. Utskottet finner vidare att föröverläggningar om en kärnvapenfri zon krävs medverkan av kärnvapenmakterna,enär det ju är inskränkningar i deras möjligheter att använda kärnvapen somskall uppnås. Från svensk sida har också hävdats att medeldistansrobotar ochtaktiska kärnvapen, som är avsedda för mål inom zonen, eller som ärstationerade nära zonen och har så korta räckvidder att de främst är lämpadeatt sättas in mot mål inom zonen, bör dras bort som led i en överenskommelse. Denna uppfattning har för svensk del vidhållits obrutenunder en följd av år, vilket framgår av här ovan citerade uttalanden. Den delasav utskottet. Möjligheten att undgå kärnvapenanfall påverkas emellertidinte endast av var kärnvapnen är uppställda. En viktig förutsättning,för attöka säkerheten för länder är självfallet att del totala antaletkärnvapen minskar. I en situation som när en kraftig upprustning medkärnvapen i pågår är det därför angeläget att samtal på nytt kommer igång för att minska den europeiska kärnvapenarsenalen. En kärnvapenfri zon i skulle enligt utskottetsmening kunna utgöra en länk till sådana diskussioner mellan de stater som harkärnvapen, framför allt de båda supermakterna, om att åstadkomma en fakfiskkärnvapennedrustning inom ett större geografiskt område. Utskottet har erfarit att denna fråga fortlöpandediskuteras mellan de nordiska regeringarna, senast vid det nordiskaulrikesminislermötel i Slockholm . Utskottet utgår ifrån attden deklarerade svenska beredvilligheten alt diskutera ettkärnvapenfritt arrangemang i , under förutsättning att andra berördastater är villiga alt delta i en sådan diskussion, kvarstår oförändrad. 'Enligtutskoltels mening bör den hålla fortsatt nära kontakt medövriga nordiska regeringar i frågan, för alt undersöka om en gemensam grundfinns mellan de nordiska länderna i syfte alt skapa en kärnvapenfri zon iNorden som ett led i arbetet för ett kärnvapenfritt . Om förutsättningarfinns härför bör arbetet gå vidare. Utskottet förutsätter att ensvensk förhandlingsberedskap på området upprätthålls, bl. a. genom fortsattutredningsarbete. UU1980/81:26 14 Med hänvisning till det ovananförda anser utskottet syftena med de under detta avsnitt aktuellamotionsyrkandena tillgodosedda. I vpk-motion 1209 föreslås i detförsta yrkandet att ekonomiska faktorer såsom kampen om råvarorna på etttydligare sätt än tidigare bör framhållas som orsak till rustningarna. Iyrkande 2 begärs att skall uttala ett fördömande av vinsfinlressena ivapen- och krigsmaterielindustrin. har förts en livlig diskussion om råvarornasbetydelse i del internationella maktspelet. Många har därav dragit slutsatsenatt den traditionella motsättningen mellan öst och väst håller på att ersättasav en nord-sydkonflikt. Det är enligt utskottets mening uppenbart att kampen områvaror och andra ekonomiska resurser spelar en betydande roll i delinternafionella konfliktmönstret. Även de ekonomiska intressena bakomrustningsindustrin och rustningskomplexels fill synes inneboende tillväxtkraftkan sägas vara en av många orsaker till rustningarna i världen. Del kan filloch med göras gällande att ekonomiska faktorer av olika slag på ett myckelgenerellt sätt är en grundorsak till alla konflikter. Utskottet anser det emellertid inte möjligt all särskiltutpeka ovannämnda faktorer framför etniska, religiösa, kulturella och inteminst ideologiska motsättningar, som särskilt avgörande för kapprustningen ivärlden. Därtill kommer att konflikter på skilda håll, som ibland kan ha sittupphov i en kamp om lokala råvarufillgångar, ofta blir en del av denmotsättning som råder mellan supermakterna i öst och väst. Utskottet får med hänvisning fill del anförda avstyrkayrkandena 1 och 2 i mofion 1209. I samma motions yrkande 3 föreslås att regeringenprotesterar mot NATO:s beslut alt installera kryssningsrobotar som kan tänkaskränka svenskt territorium. När ett liknande yrkande behandlades i UU1979/80:22 konstaterade utskottet att det aktuella NATO-beslutet utgjorde ettav leden i en fortgående upprustningsspiral i och framhöll att vi från svensksida vänder oss mot kapprustningen i båda supermakterna. Ett fortsatt brett nedruslningsarbete var enligtutskottets mening bättre ägnat att främja rustningsbegränsningar än fördömandeav enstaka åtgöranden av ena sidan, hette det vidare i betänkandet. Utskottetgör samma bedömning nu och avstyrker följaktligen yrkande 3 i motion 1209. Det innebär inte att utskottet inte hyser oro för enutveckling som fört kärnvapen allt närmare det nordiska området och som innebäratt svenskt territorium kan komma att utnyttjas av stormakterna förtransitering av kärnvapen. Regeringen har i olika sammanhang givit uttryck försin inställning i denna fråga, bl. a. i ett anförande av dåvarandeförsvarsministern i . UU1980/81:26 15 mitten framhåller i sitt betänkande om säkerhetspolitikenoch totalförsvaret (Ds Fö 1981:1) är det i detta sammanhang av särskild viktalt kan hänvisa till en egen kapacitet att upptäcka och avvisakränkningar av vårt terrritorium. Även den fråga som tas upp i yrkande 4 i samma motion,nämligen sambandet mellan kärnkraftsleknologin och kärnvapnens spridning,behandlades av utskottet i UU 1979/80:22. I betänkandet lämnades en utförligredogörelse för regeringens strävanden, bl. a. inom ramen för NPT och lAEA, attminska riskerna för spridning av kärnvapen. För egen del har ocksåintagit en mycket återhållsam hållning beträffande export av kärnkraftsteknologi. Även om det inte kan sägas finnas någon omedelbar kopplingmellan spridning av kärnkraftsteknologi och spridning av kärnvapen är detuppenbart att tillgång fill kärnkraftsleknologi kan underlätta framställning avkärnvapen. Det är därför av stor vikt alt fortsatta internationellaansträngningar görs för att kontrollera spridningen av kärnenergiteknik vidsidan av det arbete som är direkt inriktat på att förhindra spridning avkärnvapen till flera stater. Med detanförda får yrkande 4 i motion 1209 anses besvarat. I yrkande 5 hemställs om åtgärder för att förhindra attplutonium från svenska kärnkraftsreaklorer sprids på världsmarknaden. Enligt vad utskottet inhämtat finns ingen grund för ettantagande att plutonium kan spridas på världsmarknaden från svenskakärnkraftverk. Allt omhändertagande av plutonium från del svenskakärnkraflsprogrammet skall ske på grundval av svenska beslut. Yrkande 5föranleder därför ingen åtgärd från utskottets sida, varför det avstyrks. I yrkande 6 hemställs om åtgärder som uttrycker Sverigesoro över och ogillande av NATO:s förhandslagring av militär materiel iSkandinavien. De nordiska länderna tillgodoser sina säkerhetspolitiskaintressen på sinsemellan skilda sätt. Sammantaget har i ettsäkerhetspolitiskt mönster utbildats som ger stabilitet i det nordiska området. Utskottet, som nära följer den säkerhetspolitiskautvecklingen i vårt närområde, ser ingen anledning att uttala något bristandeförtroende för eller övriga nordiska länders sätt att värna om sinsäkerhet eller om den säkerhelspolifiska stabiliteten i . Yrkande 6avstyrks följaktligen. Frågan huruvida en isolerad svensk nedrustning är enförutsättning för ett kraftfullt svenskt agerande för internationellnedrustning har behandlats tidigare av utskottet, senast i UU 1979/80:20. Däriredovisade utskottet utförligt sin uppfattning att en ensidig svensknedrustning inte skulle främja freden i världen. Utskottet intar sammaståndpunkt nu och avstyrker följaktligen yrkande 7 i mofion 1209. I motion 1082, slutligen, föreslås att ökat stöd skallutgå till fredsopinionen UU1980/81:26 16 I motionstexten hänvisas dels filluniversitetens freds- och konfliktforskning, dels till behovet av att främjaden massiva folkliga opinion för nedrustning som sprider sig från land tillland. Utskottet delar uppfattningen att en bred folklig opinion motrustningarna - i de länder där en sådan kan göra sig gällande - är av storbetydelse om en förändring skall kunna ske i det synes hopplöst fastlåstaläge som råder. Regeringen anslår också medel till fredsorganisafioner ochfolkrörelser som ägnar uppmärksamhet åt denna fråga. Det kommande budgetåretsanslag till detta ändamål behandlades i utskottets betänkande UU 1980/81:19.Frågan om fredsforskningen vid universiteten har behandlats avutbildningsutskottet (UbU 1980/81:31). Utskottet föreslår att motion 1082 anses besvarad med vadsom ovan anförts. 1. alt riksdagenförklarar motionerna 1980/81:1202, yrkandena 1 och 2, samt mofion 1980/81:1866,yrkandena 1 och 3, angående nedrustningsarbetets inriktning, besvarade med vadutskottet anfört, 2. alt riksdagenförklarar motionerna 1980/81:694, 1980/81:1202, yrkande 3, 1980/81:1591 samt1980/81:1866, yrkande 2, angående en kärnvapenfri zon i , besvarade medvad utskottet anfört, 3. att riksdagenavslår mofion 1980/81:1209, yrkandena 1,2,3,5,6 och 7, angående olikanedrustningsåtgärder, 4. att riksdagenförklarar motion 1980/81:1209, yrkande 4, angående kärnkraftsteknologin,besvarad med vad utskottet anfört, 5. att riksdagenförklarar motion 1980/81:1082, angående ökat stöd till fredsopinionen, besvaradmed vad utskottet anfört. Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (). Torslen (), (), (), (), (), (c), (), (), (), (), (), (tp) och ().