bet · G401LU14 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:14 med anledning av motion om TV-program för utlandssvenskar I betänkandet behandlas mofion1979/80:613 av () och () vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen fill känna vad i motionen sagts om behovet av svenska TV-programlill alla i utlandet verksamma svenskar, 2. att hos regeringenanhåller om förslag för att lösa frågan om upphovsrätten efter internationellmodell. På lagutskottets begäran har kulturutskottet yttrat sigöver motionen. Yttrandet har fogats som bilaga till betänkandet. Företrädare för och vidSveriges har inför utskottet redovisat synpunkter på molionsförslagel. Upphovsrättslagen (1960:729) gerskydd åt den som skapat ett litterärt eller konstnärligt verk. Skyddet innebäratt den som skapat verket har rätt att utnyttja detta ekonomiskt och har ettvisst ideellt betonat inflytande över hur och i vilka sammanhang del används.Har flera medverkat vid fillkomsten av del skyddade verket har var och en avdem upphovsräft. Så kan l. ex. vara fallet beträffande ett filmverk, därupphovsrätten kan fillkomma manusförfattare, regissör, producent, arkitekter,koreografer m. fl. Fotograferna i filmen har däremot rättighet enligtfotografilagen (1960:730) till de enskilda bildrutorna i filmen. Enhgtupphovsrättslagen åtnjuter också utövande konstnärer, exempelvis skådespelareoch musiker, samt radio- och TV-företag ett visst skydd (s. k. närståenderätfigheter). Begreppen litterärt och konstnäriigt verk i lagen ärmycket vidsträckta. Till litterära verk räknas bl. a. skönlitteratur ochbeskrivande framställningar i ord såsom vetenskapliga arbeten och handböcker.Som konstnärliga verk räknas i princip alla former, där verk skapas i syfte attnå en konstnärlig verkan t. ex. i bild, rörelse eller toner. Till denna grupphör bl. a. sceniska verk som teaterpjäser och koreografiska verk, musikaliskakompositioner både när de framförs och framträder i notskrift samt filmverk,både spelfilmer och under vissa förutsättningar kortfilmer och journalfilmer. För att en produkt över huvud taget skall anses som ellverk och därmed komma i åtnjutande av skydd enligt lagen måste den ha vad manbrukar kalla 1 1980/81. LU1980/81:14 2 Samma sak kan också uttryckas så, ätten produktär ett verk, om den praktiskt sett inte har kunnat framställas av två personeroberoende av varandra. Utanför skyddet faller därför idéer och uppslag (somflera kan tänkas komma på), vanliga nyhetsmeddelanden, vardagliga samtal,enklare nyttoföremål och andra prestationer av rutinmässig eller alldagligkaraktär. Ett auklorverk kan framträda i många olika former. Det kanvara fixerat på ett materiellt underlag, dvs. i ett exemplar. Exemplar avverket är inte blott en bok eller en målning som kan ge en omedelbar upplevelseav verket, utan också en grammofonskiva, en filmremsa, en trycksats, en matrisosv., som endast medelbart kan ge en sådan upplevelse. Verket kan ocksåframträda i obeständig form, t. ex. i uppläsarens ord, i tonerna av ettmusikstycke, i bilden på filmduken eller televisionsskärmen. Alla former variverket framträder faller inom dess skyddssfär, även bearbetningar. Upphovsrätt uppkommer utan några formaliteter, så snartupphovsmannen har gjort det skapande verket på något sätt tillgängligt förannan. En sådan uppkommen, ursprunglig upphovsrätt kan endast tillkomma denfysiska person som skapat verket. En juridisk person, t. ex. ett filmföretag,kan inte vara upphovsman. Upphovsmannens rätt att ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar av verket och atlgöra verket tillgängligt för allmänheten t. ex. genom atl framföra detoffentligt och sprida exemplar av verket. Som framställning av exemplar ansesbl. a. inspelning av verket på band eller annan anordning från vilken det kanåterges. Alt framföra ett verk offentligt betyder atl presenteraverket för allmänheten i obeständig form, att läsa upp en dikt, spela ettmusikstycke, visa en film, utsända ett verk i ljudradio eller television osv.Ett framförande är offentligt, när det sker på en plats, dit allmänheten ägertillträde. Härmed jämställs det fallet, att framförandet anordnas iförvärvsverksamhet inför en större sluten krets, framför allt på en störrearbetsplats (s. k. industrimusik). Skyddet för de utövande konstnärerna har tre former,nämligen inspelningsskydd, ulsändningsskydd och kopieringsskydd. Dessutomfinns skydd för den utövande konstnärens ideella intressen. Inspelningsskyddet innebär atl annan inte utan denutövande konstnärens samtycke får spela in hans framförande på grammofonskiva,film eller annan anordning genom vilken framförandet kan återges. Utsändningsskyddet innebär all den utövande konstnärensframförande inte utan hans samtycke får sändas ut i ljudradio eller TV. Skyddfinns vidare mot direki överföring vilket innebär att man inte utan denutövande konstnärens samtycke lill allmänheten får förmedla ett framförandefrån den lokal där det sker till en annan lokal. Sådan överföring kan t. ex.ske genom kabel till allmänhet i den andra lokalen. Kopieringsskyddetbetyder att framförande som upptagits på grammofon- LU1980/81:14 3 skiva eller annan anordning genom vilken del kan återgesinte ulan den utövande konstnärens samtycke får överföras till annan sådananordning. Detta skydd varar från det år när upptagningen gjordes. Beträffande radio- och TV-företag gäller att sändningarnainte utan deras samtycke får återutsändas eller spelas in. TV-sändning får inleheller utan fillstånd återges för allmänheten i biograflokal eller liknande.Vidare finns det skydd mot kopiering av inspelningar av sändningar. Såväl det rent upphovsrättsliga skyddet som skyddet för denärstående rättigheterna är i vissa avseenden inskränkt. a. får man förenskilt bruk framställa enstaka exemplar av etl verk, t. ex. spela in etl TV-eller radioprogram. Beträffande litterära och musikaliska verk är vidarespridning av exemplar av verket undantagen från ensamrätten, när verket gettsut. Härav följer att utgivna böcker, grammofonskivor och ljudkassetter frittkan säljas, utlånas eller uthyras. Undanlaget omfattar dock inte filmverk, varsupphovsmän alltså kontrollerar spridning av exemplar till allmänheten. I frågaom film, varmed jämställs inspelningar på videogram, gäller en särskildpresumtionsregel nämligen all överlåtelse av rätt till inspelning av ett verkomfattar rätt atl göra verket tillgängligt för allmänheten, exempelvis genomatt visa filmen på biograf eller i television. Musikaliska verk faller inteunder presumlionsregeln. Vad gäller programinslag i TV innebär de redovisadereglerna att om inslaget har s. k. verkshöjd så har de som bidragit till verketmed en skapande insats upphovsrätt lill det och saknar i principrätt alt ensam förfoga över det, om inte annat avtalals. Ett TV-inslag inspelatpå videogram får således inle ulan upphovsmännens tillstånd kopieras ochspridas bland allmänheten utöver vad som följer av det ovan redovisadeundanlaget från skyddet för filmverk. Å andra sidan har inte hellerupphovsmännen rätt all ensamma bestämma över hur ett inspelat program skallanvändas. träffades etl avtal om allmänna tjänstevillkor förtjänstemän vid som bl. a. reglerade de upphovsrättsliga frågornavid företaget. Avtalet föreskrev att den anställde överlät på företaget - medbeaktande av bestämmelserna om upphovsrättens ideella innehåll - upphovsrättentill i tjänsten utförda upphovsrätlsliga verk och prestationer för användning iföretagets verksamhet. Detta gällde också i fråga om rätten till fotografiskbild. Med företagets verksamhet avsågs dels all inom eller utom landet,antingen genom företaget eller genom annan, göra framställda produkter av allaslag tillgängliga för allmänheten genom alla nu utnyttjade metoder, dels altframställa samtliga de exemplar som erfordrades för denna produktion ochdistribution. Från den nu angivna huvudregeln gjordes undantag för vissasärskilda utnytljandeformer. En sådan var överföring av program till videogramoch fonogram för annat utnyttjande än rundradioändamål, undervisningsändamåleller för distribution lillombordanställda på 1* 1980/81. LU1980/81:14 4 För utnyttjanden som skedde enligt huvudregeln utgickkollektiv ersättning i form av ell årligt belopp, som fördelades mellan deanställda upphovsmännen av fackklubben vid förelaget. För undantagen gällde,att ersättning skulle regleras i särskild överenskommelse mellan företaget ochSIF-klubben. Till skydd för upphovsmännens ideella rätt i del praktiskaprogramarbetet utfärdades i anslutning lill avtalet en särskild instruktion.Till protokollet från förhandlingarna fogade parterna gemensamt följande ,anteckning. Parterna har deklarerat sinarespektive principiella ståndpunkter. Man har därvid funnit att frågan är avsådan betydelse atl det väsentligaste är att åstadkomma den prakfiska regleringsom skett i föreliggande överenskommelse utan att därigenom frånträda sinatidigare deklarerade ståndpunkter. Dessa kan sammanfattningsvis beskrivas såall arbetsgivarparten för sin del hävdar att övertagit denanställdes upphovsrätt för allt sådant utnyttjande som med hänsyn fillföretagets public-service-karaktär kan tänkas förekomma i dess verksamhet.Därvid har särskilt framhållits utnyttjande av alla slag direkt eller indirekti programverksamheten samt utbyte med och försäljning till andra radioföretag.Tjänstemannaparten å sin sida hävdar att den anställde i princip endastöverlåtit förfoganderätten till att utnyttja hansverk/prestafion för en sändning inom landet, samt att tillämpningen av denideella rätten enligt upphovsrätlslagen i rundradioverksamheten bör regleras ikollektivavtal. Sedan detta avtal slutits ochöverenskommelser träffats med vissa andra organisafioner bl. a. Konstnärligaoch litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS) byggde Handelsflottansvälfärdsråd, sedermera ombildat till () successivt upp ett videonät för handelsflottan genom vilket i huvudsakprogram från kunde distribueras bland svenska handelsfartyg.Avtalet mellan och upphörde emellertid att gälla imaj 1977. Härefter fick HKF ersätta programutbudet från medannan produktion. började åter leverera TV-programtill handelsflottan och leveranserna fortgår alltjämt. Något nytt avtal om deupphovsrättsliga frågorna mellan TV-bolaget och de anställdas organisation hardock inte kommit till stånd. Förhållanden i , och I har de upphovsrättsligaproblemen vad gäller videogramdis-tribution lösts avtalsvägen. Lösningeninnebär alt en central organisation för samtliga upphovsrättsinnehavare tilldanska TV-program bildats och att den från fartyg och oljeborrplattformarerhåller en viss årlig summa för fördelning mellan upphovsmännen. Åven i har man valt avtalsvägen, därvid man dockendast löst mindre delar av det upphovsrättsliga problemkomplexet. LU1980/81:14 5 I löste man deupphovsrättsliga problemen inom Norsk Rikskringkasting genom en tidsbegränsadlagstiftning, som fastslår atl företagets personal inte kan motsätta sig altprogrammen används i videogramform för norska handelsflottan. Lagen ger ävenmöjlighet fill distribution av program till norskägda fartyg under utländskflagg och oljeborrplattformar i . (Ju 1976:02) tillsattes en samnordiskutredning med sakkunniga från , , och för alt göraen allmän översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen, den s. k. nordiskaupphovsrätlskommittén. Kommittén avgav ett delbetänkande med förslagtill lagreglering av bl. a. fotokopiering och bandinspelning inomundervisningsverksamhet. Kommitténs förslag ledde för svensk del inte tillnågon lagsfiftning. upplöstes år 1976.1 ställettillsattes åren 1976-19771 samtliga nordiska länder utom nationellautredningar för översyn av den upphovsrättsliga lagstiftningen. Med stöd av regeringens bemyndigande den 4 mars 1976tillkallades för svenskt vidkommande tre sakkunniga med uppdrag att se överupphovsrättslagstiftningen m. m. Genom beslut vid regeringssammanträde den 24februari 1977 erhöll utredningen tilläggsdirektiv. utökades antaletsakkunniga till fem. De direktiv upphovsrättsutredningen fick byggde ihuvudsak på riktlinjer som antagit för enöversyn av den nordiska upphovsrättslagstiftningen. I riktlinjerna pekades påatt den tekniska utvecklingen ständigt frambringar nya former för utnyttjandeav upphovsrättsligt skyddade verk och att det var angeläget att de nyamöjligheterna härvidlag togs till vara. framhölls att utvecklingenmedfört att det blivit svårare för upphovsmännen att hävda sina rättigheter.Det uttalades atl en allmän översyn av upphovsrätten borde göras. Vidareframhölls att det var rimligt att regelsystemet utformades på ett sätt sombeaktade samhällets intressen av att upphovsrätten inte lade hinder i vägen fören önskvärd tillgång till upphovsrättsligt skyddade verk. Översynen borde avseinte bara upphovsmännens rättigheter utan också de s. k. närståenderättigheterna. I riktlinjerna uttalades vidare atl särskild uppmärksamhetborde ägnas de problem av praktisk natur som uppkommer när ett verk har fleraupphovsmän, en situation som blivit alltmer vanlig genom att många skyddadeprestationer utförs i någon form av teamwork. Även frågan om upphovsrättensövergång i anställningsförhållanden borde övervägas. I direkfiven till den svenska utredningen återgavsministerrådets riktlinjer. Vidare framhölls bl. a. att riktlinjerna inteinnebar några begränsningar såvitt avser de frågor som kan tas upp underutredningsarbetet samt att LU1980/81:14 6 riktlinjerna är öppna och inte innebär att några vägaravvisas för alt nå de syften som avses. 1977 görs vissa förtydligandeuttalanden till ledning för det fortsatta utredningsarbetet. Uttalandena hänförsig i huvudsak till vad som anförts i riktlinjerna om vilka lösningar som börsökas för att man skall komma till rätta med de svårigheter och nackdelar somnuvarande regler skapar. Vidare understryks betydelsen av en fortsatt nordiskrättslikhet på området. (U 1977:05) lillkalladesår 1977 för att utreda frågan om samhällets insatser på videogramområdet.Enligt direktiven skall utredningen bl. a. pröva vissa frågor orn distributionav videogram samt överväga möjligheterna till utnyttjande av Radiosprogram för distribution i videogramform. Härvid framhålls bl. a. att detankommer i första hand på upphovsrätlsulredningen all lösa de upphovsrättsligaproblem som kan uppkomma när det gäller användningen av TV-program. avlämnade en promemoria (Ds U1978:8) Svenska videonät utomlands med förslag om en treårig försöksverksamhetmed distribution av svenska TV-program i videogramform till svenskar iutlandet. I promemorian framhåller utredningen alt starka kullurpolitiska skältalar för att svenskar utomlands möjligt får tillgång till ett urval avSveriges Radios egen produktion av TV-program i videogramform. Antaletutlandssvenskar som direkt eller indirekt är knutna till svenska institutionereller förelag utomlands beräknar utredningen till omkring 50 000. Detkonstateras alt det finns en lång rad institutioner och företag som harintresse av distribution av svenska TV-program utomlands. Utredningen föreslår att staten skall ta ansvaret för attsvenska TV-program från etersändningsföretag inom tillhandahållsför markdistribution utomlands. Det statliga ansvaret föreslås omfatta bl. dels organisera en samhällelig funktion för centralprogramframlagning med ansvar från programurval till leverans förkasseltkopiering inkl. viss upphovsrättslig klarering, dels samordna förhandlingar i fråga om nödvändigaupphovsrätlsliga avtal saml dels ock medverka till programmässig och distributivsamordning av samtliga användares videonät. En förutsättning för att utredningens förslag skall kunnagenomföras anges vara att man kan åstadkomma en fullständig upphovsrättsliglösning i fråga om utlandsdistributionen. Utredningen räknar med all avtalskall träffas mellan de berörda parterna för den tid som försöksverksamheten äravsedd att vara. I den mån det blir svårt alt få till stånd de avtal som krävsbör enligt utredningen andra utvägar övervägas. LU1980/81:14 7 Promemorian har remissbehandlatsvarvid remissinstanserna i allmänhet ställt sig positiva till förslaget ochförordat alt de upphovsrättsliga frågorna löses avtalsvägen. Åtskillig kritikhar dock framförts mol enskildheter i förslaget. I motionen framhålls att svenskarsom arbetar utomlands f. n. nästan helt saknar tillgång lill information,nyhetsförmedling, kulturprogram och underhållning från den svenskatelevisionen. Enligl motionärerna har hitintills inte framkommit något förslagsom kan lösa utlandssvenskarnas behov av svenska TV-program. Någon möjlighettill lösning av frågan avtalsvägen kan motionärerna inte se, och de anser därför måste pröva andra vägar. Det framhålls atl de upphovsrättsligafrågorna lösts utomlands genom lagstiftning och att det kan vara dags förriksdagen att hos regeringen begära förslag om en lagstiftning som reglerardessa frågor. Vid 1976/väcktemotionärerna i den nu aktuella motionen en motion om kasselt-TV till de svenskaFN-balaljonerna. 1 sitt av godkända belänkande med anledning avmotionen framhöll försvarsutskottet (FöU 1977/82:2) att utskottet delademotionärernas uppfattning om behovet av TV-kasselter till de svenskaFN-kontingenterna. Utskottet hänvisade till atl frågan om utnyttjande avTV-program var komplicerad och att för en lösning bl. a. krävdes avtal mellanberörda. Enligl försvarsutskottet var det önskvärt att det pågående arbetetinom upphovsrättsutredningen och videogramutredningen liksom de förhandlingarom distribution av TV-kasselter som pågick ledde fill resultat som är positivanär det gällde att tillgodose det behov som var i fråga. Ett utredningsarbetehärutöver ville försvarsutskottet inte förorda och hemställde därför attmotionen skulle avslås. Frågan om distribution av svenska TV-program behandladesvid /även av kulturutskottet (KrU 1977/78:1). Med anledningav en motion om distribution av barnprogram i form av filmeller videokassetter framhöll kulturutskottet att det pågick arbete såväl inomSveriges Radio som inom särskilda utredningar med att lösa problemen på områdetsamt att del var synnerligen önskvärt att detta arbete snabbt gav ett positivt resultat.På hemställan av kulturutskottet avslog molionsyrkandet. Också vid 1979/behandlade kulturutskottetfrågan om TV-programmen, med anledning av motioner om tillgångentill kvalitetsfilm för barn. I sitt av godkända betänkande (KrU1979/80:30) konstaterade kulturutskottet att del syntes vara förenat med LU1980/81:14 8 stora svårigheter att nå fram fill överenskommelser omrätten att sprida radio- och TV-program i andra former än genom etersändning.Utskottet framhöll som mycket angeläget att alla möjligheter tas till vara attsnarast komma fram fill överenskommelser rörande spridning av TV-barnfilm. I skrivelse fill regeringen den 11november 1980 har HKF anhållit att en tidsbegränsad lag införs, som ger HKFrätt att på villkor som regeringen bestämmer utnyttja RadiosTV-inspelningar ulan hinder av upphovsmännens rättigheter. Som skäl förframställningen anför HKF att det finns grundad anledning anta att deupphovsrätlsliga frågorna inte skall kunna lösas på frivillighetens väg föreden samt att det finns en uppenbar risk för att leveransernaav program till HKF från åter stoppas. Enligl HKF skulle ettleveransstopp innebära etl synnerligen svårt avbräck i rådels verksamhet och idess möjligheter att vidmakthålla vissa av statsmakterna fastlagda riktlinjer.HKF anser det vara ett allmänt samhällsintresse att förhindra en sådanutveckling. Framställningenremissbehandlas f. n. I motion 1979/80:613 yrkas attriksdagen dels som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförsom behovet av svenska TV-program till alla svenskar som är verksamma iutlandet, dels hos regeringen begär förslag till lösning av denupphovsrättsliga frågan efter internafionell modell. Till stöd för yrkandenaframhåller motionärerna att svenskar som arbetar utomlands f. n. nästan heltsaknar tillgång till information, nyhetsförmedling, kulturprogram och underhållningfrån den svenska televisionen. Enligt motionärerna finns det ett behov förutlandssvenskarna att få tillgång till svenska TV-program. Något förslag somkan lösa frågan har hitintills inte framkommit och någon möjlighet till lösningavtalsvägen kan motionärerna inte se. De anser att man därför måste pröva andravägar. Det framhålls att de upphovsrättsliga frågorna lösts utomlands genomlagstiftning och att det kan vara dags för att hos regeringen begäraförslag om en lagstiftning som reglerar dessa frågor. Mofionen får ses mot bakgrund av de upphovsrättsligaproblem som uppkommer då inspelningar av TV-program skall användas för andraändamål än för utsändning i etern. Som närmare framgår av redogörelsen ovan (s.1-3) har den som skapat ett TV-program rätt att utnyttja programmet ekonomisktsamt etl ideellt inflytande över hur och i vilka sammanhang det används, alltunder förutsättning att programmet har s. k. verkshöjd. Har flera - i egenskapav exempelvis manusförfattare, regissör och tonsättare - medverkat vidfillkomsten av programmet har envar av dem LU1980/81:14 9 en sådan rätt. Rätten att utnyttja programmet ekonomisktinnefattar en principiell ensamrätt att göra inspelningar av programmet påexempelvis videogram och göra det tillgängligt för allmänheten bl. a. genomspridning av kopior av inspelningarna. Också utövande konstnärer, dvs.skådespelare, sångare, dansare, musiker och andra som uppträder i programmet,har en viss rätt att utnyttja programmet ekonomiskt och utöva ett ideelltinflytande över dess användning. Skyddet för upphovsmännen och de utövandekonstnärerna gäller bara fysiska personer. Även , i varsverksamhet programmet använts och eventuellt också framställts, åtnjuteremellertid ett visst skydd bl. a. mot olovliga inspelningar av utsända programoch spridning av kopior av programinspelningar. Några särskilda regler om upphovsrätt ianställningsförhållanden finns inte. Detta innebär att bestämmelserna om skyddför upphovsmän och andra rättighetsinnehavare är fillämpliga oavsett omvederbörande är anställd i TV-bolaget eller inte. Det anses emellerfid att omen person anställts med uppgift att framställa upphovsrättsligt skyddadeprodukter övergår upphovsrätten i viss omfattning lill arbetsgivaren. I vilkenmån rätten övergår är dock osäkert och kan dessutom bero på olikaomständigheter, bl. a. innehållet i anställningsavtalet. En följd avupphovsrätlslagen är därför att användningen av inspelade TV-program för andraändamål än etersändning i många fall torde förutsätta att avtal om utnyttjandetträffas mellan TV-bolaget och rättighetsinnehavarna,'både de anställda ochövriga. I anslutning till det anförda vill utskottet erinra om altupphovsrättslagen f. n. ses över av upphovsrättsutredningen. Enligt direktivenför utredningsarbetet bör bl. a. frågan om upphovsrättens övergång ianställningsförhållande övervägas. Enligt vad utskottet inhämtat avserutredningen all avlämna ett delbetänkande med förslagbeträffande bl. a. sistnämnda fråga. Spörsmålet om användningen av TV-programför andra ändamål än etersändning berörs också av det arbete som pågår inomvideogramutredningen. Denna utredning avlämnade en promemoria, (Ds U1978:8) Svenska videonät utomlands, med förslag om en treårig försöksverksamhetmed distribution av svenska TV-program i videogramform till svenskar iutlandet. I promemorian angavs att en förutsättning för att utredningsförslagetskall kunna genomföras är att man kan åstadkomma en fullständig upphovsrättsliglösning i fråga om utlandsdislributionen. Utredningen räknade med att avtalskall träffas mellan de berörda parterna för den tid som försöksverksamheten äravsedd alt vara. I den mån det blir svårt att få till stånd de avtal som krävsbör enligl utredningen andra utvägar övervägas. Promemorian är efter remissbehandling föremål föröverväganden inom . Enligt vad utskottet inhämtat harnågra sådana avtal som krävs för genomförandet av utredningens förslag ännuinte träffats. LU1980/81:14 10 På begäran av lagutskottet harkulturutskottet avgett yttrande över motionen.