bet · G401KU25 · 1980-12-31 00:00:00 — om fortsatt gilfighet av lagen (1976:350) om styrelserepresentation församhället i vissa aktiebolag och stiftelser (industridepartementet) om verksamheten vid () omsvenskt medlemskap i m. m. ()om godkännande av stadga för för industriell utveckling(UNIDO) i samband med dess omvandling till fackorgan () medförslag till skatteregisterlag (budgetdepartementet) medförslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /81, m. (kompletteringspropositionen) (bil. 2 budgetdepartementet) om reglering avpriserna på jordbruksprodukter, m. m. () omsjöfartspolitiken m: m; (kommunikafionsdepartementet) om ändringi lagen (1977:975) med tulltaxa, m. m. om höjningav skatterna på alkoholdrycker och tobak (budgetdepartementet) om höjdaräntesatser för den särskilda avgiften vid uppbörd av kvarståendearbetsgivaravgift () om ändringi förordningen (1968:361) om avgift vid införsel av vissa bakverk() KU 1980/81:25 106 De nuvarande reglerna för propositionsavlämnandetfinns i 3 kap. riksdagsordningen. Enligt 2 § skall regeringen senast den 10januari eller, om hinder möter till följd av inträffat regeringsskifte,möjligt därefter avlämna budgetproposition för det närmast följandebudgetåret. Kompletteringsproposition skall, om hinder inte möter, avlämnasföre utgången av april månad. Annan proposition angående anslag för det närmastföljande budgetåret skall avlämnas , såvida regeringen intefinner att propositionens behandling kan uppskjutas till följande riksmöte.Enligt 3 § skall annan proposifion än sådan som avses i 2 § avlämnas senast den31 mars om regeringen anser att propositionen bör behandlas under pågåenderiksmöte. De nu nämnda bestämmelserna gäller inte om budgetproposifionen medstöd av 2 § har avlämnats efter , eller i fråga om propositionvarigenom regeringen enligt lag för prövning underställer en utfärdadförordning, eller om regeringen finner synnerliga skäl föreligga att avlämnapropositionen senare (4 §). Enligt 5 § bör regeringen avlämna sinaproposifioner på sådana tider att anhopning av arbete hos om möjligtförebyggs. Regeringen skall samråda med talmannen därom. Proposition kanavlämnas även när inte pågår. Enligt tilläggsbestämmelse 3.1.1avlämnas proposition genom att den ges in till kammarkansliet. Den anmäls avtalmannen vid sammanträde med kammaren efter det att den har delats ut fillriksdagens ledamöter. har utskottet granskatpropositionsavlämnandet fill . Särskilda undersökningar har gjorts avspridning i avlämnandet av propositioner i hel årsperspektiv men framför alltav spridningen under vårarna. Dessutom har studerats hur regeringens planeringav propositionsavlämnandet har falht ut, hksom omfattningen av försenadepropositioner och hur stora förseningarna har varit. Utskottethar i dessa hänseenden kunnat konstatera påtagliga brister. En besvärandeanhopning av proposifioner fill den av resp. propositionsfid, den 10resp. , och betydande förseningar i förhållande till upprättade planerhar inneburit påfrestningar i riksdagsarbetet. Utskottet har framhållit attkraftfulla ansträngningar måste göfas från regeringens sida som möjliggör enutjämning, vilket är viktigt för god planering av arbete.Riksdagsledamöterna måste enligt utskottet KU 1980/81:25 107 fåtillräcklig fid för inläsning av regeringsförslagen och kunna utarbeta motionermed anledning av förslagen. Även massmediernas möjligheter att ge entillfredsställande redovisning av riksdagsarbetet påverkas menligt av ettalltför koncentrerat propositionsavlämnande. I förra årets granskningsbetänkande,KU 1979/80:50, anförde utskottet bl. a. följande: Av de förteckningar som statsrådsberedningen lämnartill vid början av varje vår och höst framgår vilka proposifioner somregeringen avser att lämna och den beräknade tidpunkten för avlämnandet. Detbör anmärkas att ibland anges endast en ungefärlig tidpunkt för avlämnandet, t.ex. mars eller mars/april. Beträffande 1979 angavs ca en tredjedel föravlämnande viss eller vissa månader. Detta innebär ytterligare en svårighet vidplaneringen av utskottens arbete. Det är angeläget att tidsangivelserna görsmer exakta. Det är vidare önskvärt att departementen i fortsättningen i störreutsträckning aviserar utskotten om förseningar som kan komma attuppstå. Utskottetvill avslutningsvis understryka de allvarliga erinringar som vid ett flertalfillfällen framförts beträffande propositionsavlämnandet. De förhållanden sområder beträffande proposifionsavlämnandet måste betecknas som synnerligenotillfredsställande. Som underlag för årets granskning har framtagitsett statistiskt material, motsvarande vad som skett . Itabell A redovisas antalet avlämnade proposifioner samt spridningen ipropositionsavlämnandet . avlämnades sammanlagt176 proposifioner, ett antal som hgger nära genomsnittet för åren 1971-1980.Därav avlämnades 67 propositioner . Av dessa hade 19 avlämnatsunder sommaren. Närdet gäller spridningen i propositionsavlämnandet kan konstateras,att förhållandena innebar en viss förbättring jämfört med de tvåföregående åren då det gäller anhopning till av resp.propositionsfid. Detvar 46 av vårens 109 proposifioner som lämnades under . Menfortfarande är anhopningen till i resp. period påtaglig. Inte mindreän 18 propositioner avlämnades och 11 propositioner den sista mars.Genomsnittet för enkammarriksdagens tid är 15,5, och förhållandena har varitsämre endast 1978. Under perioden 10 januari-10 mars har endast 34propositioner avlämnats, vilket jämförelsevis är ett Utet antal. har antalet propositioner som avlämnatsefter proposifionsti-dernas utgång varit 34, vilket närmar sig en tredjedel avvårens propositioner. Till innevarande uppsköts behandlingen av 3propositioner. avlämnades 15 propositioner av vilka 11aviserats i proposifionsförteckningen. Tabell B innehålleruppgifter om proposifionsavlämnandet KU 1980/81:25 108 1980i förhållande till statsrådsberedningens förteckning . Tabellenvisar att av de aviserade propositionerna ej avlämnades. Mer äntredjedelen av de aviserade och avlämnade propositionerna avlämnades efterangiven tidpunkt. Itabell C lämnas uppgifter om propositionsavlämnandet av motsvarandeslag som i tabellen. Itabell D belyses förseningen i propositionsavlämnandet under åren 1971-1980.Den genomsnittliga förseningstiden i förhållande till de ursprungligen lämnadeförteckningarna var (vår -I- höst) , vilket innebär attavvikelsen ligger högre än för 1970-talets genomsnitt. KU 1980/81:25 »noo(N"aN(Nr4r-)00 ,1 ,_ ,1 ,( r-i rJ r-J o a. o m ON ON r-| 1ION v " ' oC tn rs( *, o rn o o O "t/l (j -o > 2 ' O. ;: :=: CO 1'T.r,)fSHrni-H(r r-)-Hr)oor-)GO'0'' r-)u-)oo E : 'C r-- r- L Jm ON hirt 2i o r- r- 00 TI ON ON r- »- .ti ," .ti . >/~» , , tA un * 3 ',' *- 3 p 3 .3, 3 .3, 3 CO J CD £.0 J= 3 CO !3 L w Ä VI t/5 L Q. e- aO- O. O. VI O, D. I Q. S- aa. C3 2 CO «3 cd c i> y OJ !> 3 o .9 o .2 o CL) */ OJ . " .2 *J o c/1 a o o a 2 o D. O. Q. a> oco fl (/I V) (L> t/1 CO > > > o c c c = U u OJ :C0 OX) Ofi OJ) 00 C C C ON c c c ;Q 1) (U Oj bL, 03 OQ 03 W OJ t_ 4_, V) 4-1 4_. c G c c c c c c c c ._ C3\ 13 S .a CO j: x: s: x; o TD TJ " t: TDC C C C C C x; j: j: u u u ffl t/3 Q 00 o, o rs m Tf u-i \o r > OJ o ' CO -o 5i « 2 c D.> ego" iyoO'-t(Nioir''* r~- ooo»r)'-'~ooocN " (N 1-t Ii, ._ 03 -c = Q, (fl o -o c 2 I.. c p. "ra c < -O C ao CL :ra .b:.> 3 T3 "O 00 CL u-)mcC>"rj-oOrMr*r*rO' "(Zs i/iOOooTfororr-(t-HTtcN Dti.c/5tiujpaDD: o .2, E u- o ' 1) X) C ; _, re cl> O) "O _y5 "ra > ij CO £-*2 TD c/5 O (U V) KU 1980/81:25 > nj a I CO T3 Cn " CO c CL > £ E O « 2 < 2 o.-S'S c * ,2 OO 3 D, 'c ""cÖ '" V) L. r. U. ,-. o"/ o r*-j r ir sO(NO('0-Or*fNlO'-'''C-l 'c "O o, 'C: > OX) D. Xi c 3 Ja; :fl :ra .C 3 "O C DOCl ra - == - :ra .i .> 3 t: TJ 00 CL -0'r-(H-iOO(N--''OOiMO t-O-'(OU'(N(NO(NO r-mr*-)r-4oom\orJiriior Q :0 r, C 'c/5 :fl (/) O > Cl i O *- CO t/5 KU 1980/81:25 lO (N >A) vO r*-) vO 1 1 1 ooiDoo or--o inm u-)t+in f,.H ts-t+, III I I I I I I « t; 2 «a_ =: ' S 'F c .§ " D. to i !> «3 fl c ,E E <" on (u c E (N OO - ON O r*-) '-Cl r- in (N O D (N 00 -H r O -H r-- r-~ rs i- I /. 5 -a .= 1 r4 00 I oo ON 1 to O 1 p 0 1 On £ S OX) to S t; JS in.in o in -H \o rM 00 -H ' o - o\ - o r oo r-- H 00 o (N TN O r~-\D »' (N rn o rs en "Tf- o (N r m o\ o TT 'd- - ON (N m fo oo in »n --H o v503 - c 73 2"c u H in 11 r >' 00 \o r " 00 (M (N r-Jr-- r-- r m m m r rr On On 0\ r r--- r m in in (r- t 0\ 0\ CN r-- r-r- cc oo oo [/) (« u- >a:E >a:i: >xx ofl :0 O) KU 1980/81:25 >; = - w "- u Q. OJIt/5 CO CQ .Ec/) B O O O in r 0 C rn u OJ) CO °*'~ OX) H U > B ra M GO k = C (/J C/3 CQ 2 § S " a c CL B E O < 2 O. r- o a\ r- >o -»c i-H o r-- o Os < o o o r- r- i> oo 00 00 O 0\ 0\ 0 On 0\ > SI > K K o r-, 00 E irj 0 , O t: 1- E aj c/1 'w c/] '""' (/) r fl) KU1980/81:25 114 Regeringens tillämpning av 3 kap. 2 § tredje stycletriltsdagsordning-en Tredje stycket i riksdagsordningens(RO) 3 kap, 2 § har följande lydelse: Proposition med förslag om nytteller väsentligen höjt anslag bör innehålla uppskattning av framtida kostnaderför det ändamål som förslaget avser. Om förslag till anslag grundar sig på planför än den för vilken anslaget har beräknats i propositionen, börplanen redovisas. Grundlagberedningen anförde i sinmotivering till dessa bestämmelser (se SOU 1972:15 s. 171) att syftet med demvar att stärka möjligheter att delta i de långsiktiga bedömanden somofta är de reellt styrande. Sålunda borde enligt beredningen proposition medförslag om nytt eller väsentligt höjt anslag innehålla uppskattning av framtidakostnader för det ändamål som förslaget avser. Om förslag till anslag grundarsig på plan än den för vilken anslaget har beräknats ipropositionen, borde vidare planen redovisas där. Den första punkten blir enligt grundlagberedningentillämplig i praktiken särskilt när det gäller ett nytt projekt vars omfattningi tiden redan från början kan beräknas. I fråga om många förslag till anslag,där livslängden inte kan beräknas i förväg, blir regelns räckvidd enligtberedningen mera begränsad. När det talas om "framtida kostnader"avses i första hand statens kostnader. Beredningen framhöll emellertid att detnaturligtvis är önskvärt att också övriga kostnader redovisas, i den mån så kanske. Huruvida anslaget avser utbetalningar, utgifter eller kostnader saknarenligt beredningen direkt betydelse i nu förevarande sammanhang. Stadgandethar fått en fakultativ utformning. Beredningen underströk attkostnadsberäkningar på alltid blir mer eller mindre osäkra. Den andra punkten innebär enligt grundlagberedningen attden flerårs-planering eller de flerårsstudier som faktiskt ligger till grundför en begäran om anslag för det närmaste budgetåret på lämpligt sätt börredovisas för när anslaget begärs. "beslutshorisont"borde inte vara kortare än regeringens och de underordnade myndigheternas. Grundlagberedningen framhöll slutligen att de föreslagnabestämmelserna i 3 kap. 2 § tredje stycket RO inte innebär att skallfatta bindande flerårsbeslut. Det gäller enligt beredningen bara att sökasäkerställa att beslutsunderlaget inte blir onödigt kortsiktigt. I proposition 1973:90 med förslag till ny regeringsformoch ny riksdagsordning m. m. anförde föredragande departementschefen bl. a.följande i fråga om redovisning av underlag för långsiktigarebedömningar (s. 222-223): KU1980/81:25 115 Nära samband med budgetsystemetsutformning har den statliga långtidsplaneringen. Önskemålen om ett utbyggtplaneringssystem har vuxit fram ur insikten att beslut under den årligabudgetbehandlingen ofta har konsekvenser också på och att somföljd härav den faktiska bundenheten vid den årliga utgiftsprövningen kan varaganska omfattande på grund av tidigare års beslut. Ett utbyggt system för planering kan införas endastsuccessivt och under hänsynstagande till föreliggande olikheter mellan skildasektorer av den statliga verksamheten. Planeringsarbetet bör ledas avregeringen. Men det är givet att studier på flerårssikt är av utomordentligtintresse också för del. Då det gäller att ta ställning till formernaför deltagande i planeringsprocessen, måste man beakta planeringenskaraktär. Först och främst bör naturligtvis få del av information somutgör resultat av studierna och som kan vara av betydelse för beslut somriksdagen skall fatta. De av beredningen i 3 kap. 2 § RO föreslagnabestämmelserna syftar till att trygga en sådan information. I övrigt börriksdagens medverkan i det väsentliga få formen av insyn i planeringsarbetet.Enligt riktlinjer, som statsmakterna godtog 1972, har det parlamentariskadeltagandet i försvarsplaneringen huvudsakligen karaktär av insyn i viktigaplaneringsmoment. Ett insynsförfarande kan emellertid åstadkommas inom ramenför nuvarande arbetsformer och kräver inte några särskildaföreskrifter i RF eller RO. har varit tal om en planering som endastredovisar beslutsunderlag. I vissa fall måste emellertid fattaekonomiska beslut som utgör bestämda led i en fixerad handlingsplan förframtiden. Det rör sig alltså här om en mera bindande planering. Det är ensjälvklarhet att i sådana fall skall ha del av och i allmänhet taställning till hela det ifrågavarande projektet. Iberedningens förslag har upptagits bestämmelser som anvisar flera olika formeri vilka kan fatta beslut med ekonomisk verkan utöver budgetåret.Riksdagen kan sålunda direkt besluta om anslag än ett budgetår.Den kan vidare bemyndiga regeringen att utlägga beställningar eller företaandra investeringar för vilka utgifterna belöper på flera budgetår. Riksdagenkan också i samband med budgetbehandlingen eller i andra sammanhang besluta om"riktlinjer för viss statsverksamhet", dvs. fatta s. k. princip-eller organisationsbeslut. Jag vill också nämna att lagbeslut av intesällan kan inkludera ekonomiska åtaganden för framtiden. Mot de av beredningenföreslagna bestämmelserna har jag inte någon erinran (jfr 9 kap. 3 § andrastycket, 7 § och 10 § första stycket i departementsförslaget till RF). Däremotkan det enligt min mening inte komma i fråga att i RF ange bestämda fall dåplaner, som avses bli bindande, skall underställas prövning eller dåriksdagen annars skall ha att fatta beslut som gäller tid utöver det närmastföljande budgetåret. Inte heller beredningen har föreslagit några bestämmelserhärom. Vad jag har framhållit i det föregående leder tillslutsatsen att RF inte bör innehålla bestämmelser om flerårsplanering ellerflerårsstudier och inte heller andra föreskrifter om avgöranden påflerårssikt än dem som beredningen har föreslagit. Vid riksdagsbehandlingen framfördesingen erinran mot de föreslagna bestämmelserna i 3 kap. 2 § tredje stycket RO(KU 1973:26, rskr 1973:265, KU 1974:8, rskr 1974:19). I enmotion (mot. 1980/81:1123) av () till årets KU1980/81:25 116 föreslås att bestämmelsen om uppskattning av framtidakostnader i 3 kap. 2 § tredje stycket RO utvidgas till att gälla även s. k.riktlinjepropositioner av den typ som avses i 9 kap. 7 § regeringsformen (RF).Finansutskottet har i ett yttrande (FiU 1980/81:6 y) tillkonstitutionsutskottet tillstyrkt att bestämmelsen i RO kompletteras i denriktning motionären föreslår. har uppmärksammat bestämmelsen iRO om uppskattning av framtida kostnader i sitt huvudbetänkande (SOU 1979:61)Förnyelse genom omprövning (s. 105). Enligt utredningen är redovisningenbristfällig i många propositioner. Utredningen anser att det är väsentligt attbestämmelsen i RO tillämpas. När det gäller tillämpningen avbestämmelserna i 3 kap. 2 § tredje stycket RO kan till att börja med nämnas attdet i statsrådsberedningens anvisningar för propositionsskrivning inte finnsnågon erinran om bestämmelserna. Inte heller i budgetdepartementetscirkulärskrivelser till de andra departementen har bestämmelserna särskiltberörts. En genomgång har gjorts av regeringens förslag till anslagpå statsbudgeten för /81. Bland de förslag till nya ellerväsentligen höjda anslag som har lämnats finns ett inte obetydligt antal somsaknar sådan redovisning av framtida kostnader som avses i första meningen i 3kap. 2 § tredje stycket RO. Som grundlagberedningen framhöll har dock bestämmelsensin huvudsakliga betydelse i fråga om anslag till tidsbegränsade projekt. Närdet gäller förslag till sådana anslag synes endast ett mindre antal saknauppskattning av det framtida anslagsbehovet. I underbilaga till denna PM gesexempel på förslag där en tillämpning av första meningen i 3 kap. 2 § tredjestycket RO synes ha bort leda till en mer fyllig redovisning av det framtidaanslagsbehovet än den som lämnats i propositionen till . Det har inte närmare undersökts hur bestämmelsen i andrameningen i 3 kap. 3 § tredje stycket RO har tillämpats. Det kan dock noterasatt särskilda planer förekommer bl. a. när det gäller detmilitära försvarets utgifter av ohka slag. KU 1980/81:25 Exempelpå förslag om nya eller väsentligen höjda anslag där redovisning av framtidakostnader saknas eller är bristfällig 1979/80:100 bil. 8 1979/80:100 bil. 1979/80:100 bil. 1979/80:100 bil. 17 1979/80:166 H 15.Bidrag till kalkning av sjöar och G 2.Kostnader för kronotorp Förteckning överförfattningar i SFS som utkommit från trycket senare än föreikraftträdandet före ikraftträdandet före ikraftträdandet före ikraftträdandet före ikraftträdandet 412,413, 414. 415,416,417,418. 419, 420, 421, 422, 423, 428, 429, 430, 431, 432, 433, 434, 435, 436, 437, 438, 439, 441, 442. 443, 444, 445, 646, 647, 673, 674, 785, 798, 799, 847 37 44, 45,753, 754, 755, 759 6 348, 616, 618, 998, 999, 1000, 1001. 1002, 1003, 1004, 1005, 1006, 1007, 1008, 1009, 1010, 1011, 1012, 1013, 1014, 1015, 1016, 1017, 1018, 1019, 1021, 1022, 1023, 1024, 1025, 1026, 1027, 1028, 1029, 1030, 1031, 1032, 1033, 1034, 1035, 1036, 1038, 1039, 1040, 1041, 1042, 1043 47 4, 5, 446,448, 698, 700, 701, 702, 703,704,751 11 7,67,73.74,79,80,81,83,88,89, 90, 108, 111, 121, 138,361,368, 440, 449, 450, 451, 452, 453, 454, 455, 456, 458, 459, 460, 461, 462, 463, 464, 465, 466, 467, 468, 469, 470,471,472,473,474,475,478, 479, 480, 481, 598, 642, 666, 1130 52 59, 360,482, 483, 484, 485, 486, 487, 488, 489, 490, 491, 492, 493, 495, 497, 498, 499, 500, 501, 502, 503, 504, 505, 506, 507, 508, 509, 511,512,514,515,517,518,519, 520, 649, 651, 652, 653, 654, 672, 718 43 305, 306,522, 523, 524, 525, 526, 527,528,529,531,532,533,534, 535,536,537,538,540,541,542, 544, 545, 546, 547, 548, 549, 550, 551,555,556,950,951 33 51,292,293,769,773 5 1047,1048, 1049, 1050, 1051, 1052, 1053, 1054, 1055, 1056, 1057, 1058, 1059, 1060,1061, 1062, 1063, 1064, 1065, 1066, 1067, 1068, 1069, 1070, 1071, 1072, 1073,1075, 1078, 1083, 1084, 1085, 1086, 1087, 1088, 1089, 1090. 1091, 1092 39 KU 1980/81:25 efter ikraftträdandet 5 dagarefter ikraftträdandet efter ikraftträdandet 126, 136, 142, 143, 676, 849, 850, 1093, 1095, 1096, 1097, 1098, 1099, 1100 14 6, 34, 37,47, 77, 106, 112, 132, 149, 150, 267, 269, 272, 304, 407, 457,539,557,558,561,562,563, 565,566,567,569,570,571,572, 577, 655, 656, 697, 709, 717, 719, 760, 761, 845, 846, 925, 953, 954, 966, 1076, 1077, 1141 47 660,661,820,844 4 33, 633 2 855, 1119,1120, 1121, 1127 5 KU 1980/81:25 120 PMbeträffande regeringens utövning av normgivningsmakten (ekonomi-och budgetdepartementen) 1979/80års granskning 11979/granskningsbetänkande (KU 1979/80:50)redovisade utskottet en undersökning av regeringens utövning av sinnormgivningsmakt enligt den nya regeringsformen (RF) och enligt medstöd av RF fattade beslut om delegering av normgivningsbefogenheten.Granskningen omfattade två departement - kommunikations- ochbostadsdepartementen - och avsåg , i betänkandet intagna kanslipromemorian (bilaga 7, s, 86-144) redovisadesbl. a. utförligt om normgivningsmakten samt vissaföljdförfattningar och delegeringsbeslut. I sistnämnda delar behandladessärskilt de båda granskade departementen. Kanslipromemorian tog i övrigt främstupp frågor i anslutning till författningsmaterial från dessa departement.Granskningen resulterade i följande allmänna uttalande från utskottets sida. Under förarbetena till RF framkom från olika hållfarhågor för att normgivningssystemet i RF inte skulle komma att fungeratillfredsställande i praktisk tillämpning. Denverkställda undersökningen har varit i hög grad begränsad till sin omfattning.Så långt den sträcker sig har normgivningssystemet enligt RF visat sigfungera tillfredsställande. Såvitt undersökningen utvisar synes systemetsålunda i stort sett svara mot de förväntningar och önskemål som uppställdes iförarbetena till RF. Vidgranskningen har uppmärksammats (se bilaga 7 s. 104) att regeringen i ett fallhar i förordning meddelat en föreskrift som innebär intrång i det skydd somenligt 2 kap. 6 § RF lämnas mot husrannsakan och liknande intrång. Begränsningav detta skydd får emellertid enligt 2 kap. 12 § RF endast göras genom lag. Ettväsentligt led i kompetensregleringen för normgivningsområdet är -som närmareframgår av bilaga 7 - beslut att delegera normgivningsbefogenheter.Ett relativt stort antal delegeringsbeslut har redan vid olika tillfällenfattats av . Någon samlad redovisning av de beslut som riksdagenfattat i denna del finns f. n. inte. Föratt underlätta möjHgheterna till kontroll och överblick på detta område förbåde riksdag och regering är det enligt utskottets mening önskvärt att samtligabemyndiganden i normgivningshänseende som lämnat och ifortsättningen kommer att lämna samlas, systematiseras och hålles tillgängligapå lämpligt sätt. Med hänsyn till statsrådsberedningens övergripande uppgifterinom - bl. a. med gransknings- och anvisningsverksamhet - ärdetta organ uppenbarligen väl ägnat att svara för en sådan uppgift. Det är utskottets avsiktatt även fortsättningsvis i samband med sin KU1980/81:25 121 granskning ägna uppmärksamhet åt frågor i anslutning tillregeringens normgivning. Sorh utskottet förutskickade isamband med redovisningen av sin granskning föregående år skall granskningen avregeringens normgivning fortsätta. Utskottet har beslutat att vid åretsgranskning ta upp frågor som kan vara aktuella i samband med regeringensnormgivning inom ekonomi-och budgetdepartementens verksamhetsområde.Granskningsmaterialet skall vara de författningar som härrör från de nämndadepartementen och som har utkommit från trycket i SFS . I årets granskningspromemoria redovisas inte ånyo materialsom tagits in i förra årets granskningsbetänkande. I stället hänvisas tilldetta. Budget- och ekonomidepartementens verksamhetsområden Ekonomi- och budgetdepartemententillkom i samband med regeringsskiftet. Dessa båda departementersätter det tidigare . Under folkpartiregeringen 1978-1979hade båda departementen samma chef (statsrådet ). Enligt departementsförordningen(1963:214, senaste lydelse SFS 1980:559) ankommer det på ekonomidepartementetatt handlägga följande lagstiftningsärenden: lagstiftning i frågor rörande kredit- och fondväsendet,dock icke lagstiftning angående kreditinrättningars konkurs; lagstiftningangående aktiefonder; lagstiftning angående förenklad aktiehantering ochregistrering av aktieinnehav; kreditpolitisk lagstiftning; lagstiftningangående valutareglering; lagstiftning angående det affärsmässigaförsäkringsväsendet, krigsförsäkring och krigsskadeersättning samt angåendeunderstödsföreningar; lagstiftning angående styrelserepresentation för deanställda i bankinstitut och försäkringsbolag; Ärenden angående förordningar skall handläggas avdepartementet inom följande områden: de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken ochden principiella inriktningen av finans- och kreditpolitiska åtgärder; tillämpning av 11-18 §§ reglementet angående allmännapensionsfondens förvaltning; kredit- och fondväsendet i övrigt i den mån sådanaärenden ej ankomma på annat departement; detaffärsmässiga försäkringsväsendet, krigsförsäkring och krigsskadeer- KU1980/81:25 122 sättning; understödsföreningar, i den mån sådana ärendenej ankomma på annat departement; tillämpning av 19 § lagen om styrelserepresentation för deanställda i bankinstitut och försäkringsbolag; tillämpning av aktiefondslagen, lagen om aktiesparfonderoch lagen om registrering av aktieinnehav; internationellt ekonomiskt samarbete, i den mån sådanaärenden ej ankomma på annat departement.