bet · G401SkU61 · 1980-12-31 00:00:00 — omvissa ändringar i kapitalbeskattningen (prop. 1980/81:193) Regeringen (budgetdepartementet) förslår iproposition 1980/81:193 att antar vid propositionen fogade förslagtill 1, lag om ändring i lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt, 2, lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt, I propositionen föreslås vissa ändringar iförmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen i syfte att anpassa reglerna fill dehöjningar av taxeringsvärdena som sker vid allmännafastighetstaxering. Förslagentar i första hand sikte på de särskilda regler som gäller för kapital som ärnedlagt i jordbruk, skogsbruk och rörelse. Substansvärdet avföretagsförmögenheten får f, n, reduceras till , En särskilda spärregelfinns dock. Den innebär för lantbruksföretagens del att substansvärdet inte fårreduceras sä långt att det skatteplikfiga förmögenhetsvärdet kommer attunderstiga ett belopp som i princip motsvarar taxeringsvärdet av mark, skog ochbostadsbyggnader i förvärvskällan efter avdrag för de skulder som belöper pådessa fillgångar. På grund av spärregeln skulle höjningarna av taxeringsvärdenamedföra en väsentligt ökad kapitalskattebelastning för lantbruksföretagen, Ipropositionen föreslås därför att spärregeln slopas. föreslås dockatt bostadsbyggnader på jordbruksfastigheter i fortsättningen skall få behandlasenligt reglerna för företagsförmögenhet endast i de fall då byggnaderna användssom bostad för de anställda. För bostadsbyggnader som används av en ägare ellerarrendator skall således inga lättnader medges. Vidareföreslås att vissa fastigheter, som inte utgör rörelsetillgångar iskatterättslig mening men ändå ingår i eller har nära samband med ennäringsverksamhet, i fortsättningen skall få behandlas enligt reglerna förföretagsförmögenhet. Förslagen i denna del avser dels täktmark och exploateringsmark,dels vissa byggnader och tomter som regelbundet hyrs ut för fritidsändamål. Denya reglerna föreslås bli tillämpliga vid förmögenhetsbeskattningen fr, o, m,taxering samt vid ar\'s- och gåvobeskattningen i de fall dåskattskyldigheten inträder efter utgången av , 1 1980/81. SkU1980/81:61 2 Lag om ändring i lagen (1947:577) om statligförmögenhetsskatt Härigenom föreskrivs att punkt 2 av anvisningarna till 3 och 4 §§lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt' skall ha nedan angivna lydelse. fill 3 och 4§§ 2, Vid beräkning av förmögenhet, som ingår i förvärvskälla inom inkomstslagen jordbruksfastighet och rörelse, gäller följande. Sammanfaller icke räkenskapsåret med beskattningsåret,får som värde av förmögenheten tagas upp värdet vid utgången av det räkenskapsårsom före taxeringsåret gått fill ända närmast intill utgången avbeskattningsåret. Detta värde skall emellertid rättas med belopp som denskattskyldige satt in i förvärvskällan eller tagit ut ur densamma för egen räkningeller för annan av honom innehavd förvärvskälla. Utgår räkenskapsåret förebeskattningsåret, skall nämnda värde ökas med insättningar och minskas meduttag som skett intill beskattningsårets utgång. Utgår räkenskapsåret efterbeskattningsåret, skall värdet minskas med insättningar och ökas med uttag somskett efter utgången av beskattningsåret. Den värdesättning av tillgångarna i förvärvskällan somsker vid inkomsttaxeringen är icke bindande vid förmögenhetsberäkningen. Inventariersom äro avsedda för stadigvarande bruk i förvärvskällan upptagas tillanskaffningsvärdet efter avdrag för skälig avskrivning eller utrangering, värderas som Sammanfaller inte räkenskapsåret med beskattningsåret, fårsom värde av förmögenheten tas upp värdet vid utgången av det räkenskapsår somföre taxeringsåret gått till ända närmast intill utgången avbeskattningsåret. Detta värde skall emellertid rättas med belopp som denskattskyldige satt in i förvärvskällan eller tagit ut ur densamma för egenräkning eller för annan av honom innehavd förvärvskälla. Utgår räkenskapsåretföre beskattningsåret, skall nämnda värde ökas med insättningar och minskasmed uttag som skett intill beskattningsårets utgång. Utgår räkenskapsåretefter beskattningsåret, skall värdet minskas med insättningar och ökas meduttag som skett efter utgången av beskattningsåret. Den värdesättning av tillgångarna i förvärvskällan somsker vid inkomsttaxeringen är inte bindande vid förmögenhetsberäkningen. Inventariersom är avsedda för stadigvarande bruk i förvärvskällan tas upp tillanskaffningsvärdet efter avdrag för skälig avskrivning eller utrangering, värderas som ' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:859, i Senaste lydelse 1979:615, SkU 1980/81:61 helhet utan hänsyn till påräknelig vinst vid försäljning idetalj, varvid dock fastighet upptages lägst till taxeringsvärdet, avdjur på jordbrukfastighet eller i renskötselrörelse upptages till de värden,som enligt punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 41 §kommunalskattelagen (1928:370) senast har fastställt före utgången av det årsom närmast föregår taxeringsåret, eller - om sådant värde icke harfastställts för vissa djur - till det allmänna saluvärdet. Vid värdering avlager skall hänsyn tagas till inkurans och prisfallsrisk. Skulder och andra avgående poster i förvärvskällanavräknas enligt bestämmelserna i 5 §, Hänsyn tages icke till annan latentskatteskuld än utskiftningsskatteskuld, såvida icke annat följer av punkt 3första stycket av dessa anvisningar. Om värdet av fillgångarna i förvärvskällan översfigerbeloppet av skulder och andra avgående poster, får förmögenhetsvärdet avförvärvskällan nedsättas fill tretfio procent av det överskjutande värdet. Omförvärvskällan innehaves med fideikommissrätt, får dock nedsättning ske tilltjugo procent av sistnämnda värde. Bestämmelserna i femte stycket få icke leda till attförmögenhetsvärdet av förvärvskällan sätts lägre än till vad som motsvararvärdet av sådana fastigheter i förvärvskällan, som tillhöra ägaren av denna,efter avdrag för de skulder som belöpa på dessa fastigheter. Härvid skall somvärde av jordbruksfastighet upptagas fas- helhet utan hänsyn fill påräknelig vinst vid försäljning idetalj, varvid dock fastighet tas upp lägst till taxeringsvärdet. avdjur på jordbruksfastighet eller i renskötselrörelse tas upp till de värden,som enligt punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 41 §kommunalskattelagen (1928:370) senast har fastställt före utgången av det årsom närmast föregår taxeringsåret, eller - om sådant värde inte harfastställts för vissa djur - till det allmänna saluvärdet. Vid värdering avlager skall hänsyn tas till inkurans och prisfallsrisk. Skulder och andra avgående poster i förvärvskällanavräknas enligt bestämmelserna i 5 §. Hänsyn tas inte till annan latentskatteskuld än utskiftningsskatteskuld, såvida inte annat följer av punkt 3första stycket av dessa anvisningar. Om värdet av fillgångarna i förvärvskällan översfigerbeloppet av skulder och andra avgående poster, får förmögenhetsvärdet avförvärvskällan nedsättas fill av det överskjutande värdet. Omförvärvskällan innehas med fideikommissrätt, får dock nedsättning ske filltjugo procent av sistnämnda värde Bostadsbyggnader på en jordbruksfastighet och tomtmarkför byggnaderna skall inte behandlas som tillgångar i förvärvskälla inominkomstslaget jordbruksfastighet i annat fall än då byggnaderna används sombostad för ägarens eller arrendatorns arbetskraft. Om en bostadsbyggnad medtomtmark på SkU 1980/81:61 tighetens taxeringsvärde minskat med den del av dettaxerade byggnadsvärdet som avser ekonomibyggnader och som värde av fastigheti rörelse det taxerade markvärdet. På fastigheterna skall anses belöpa så stordel av skulderna i förvärvskällan som angivna värde av fastigheterna utgörav det sammanlagda värdet av tillgångarna i förvärvskällan. Sistnämnda värdeberäknas med hänsyn till fastigheternas hela taxeringsvärde. Bestämmelserna idetta stycke tillämpas icke på förvärvskälla som innehaves medfideikommissrätt. grund av vad nu har sagts inte skall behandlas somtillgång i förvärvskällan, skall inte heller de till byggnaden och tomtmarkenhänförliga låneskulderna anses ingå i förvärvskällan. På byggnaden ochtomtmarken skall anses belöpa så stor del av låneskulderna i förvärvskällansom byggnadens och tomtmarkens taxeringsvärde utgör av det sammanlagda värdetav idlångarna i förvärvskällan inklusive byggnaden och tomtmarken. Med bostadsbyggnadavses byggnad som till övervägande del är inrättad för bostadsändamål.Bestämmelserna i detta stycke tillämpas inte på förvärvskälla som innehas medfideikommissrätt. cgenuorn, som enilgt t Kap. J) . och byggnader, som är belägna på en ort och avfastighetsägaren regelbundet upplåts för fritidsändamål till annan ännärstående (fritidsuthyrning), skall, om de inte enligt kommunalskattelagenutgör tillgångar i rörelse, vid tillämpningen av denna anvisningspunkt tillsammansanses utgöra en särskild förvärvskälla inom inkomstslaget rörelse. Dettagäller dock endast under förutsättning att SkU 1980/81:61 Bestämmelserna i denna anvisningspunkttillämpas även när förvärvskällan innehaves indirekt genom förmedling avjuridisk person. a) egendomen ingår i en eller flera småhusenheter enligt 4 kap. 5 § första stycket fastighetstaxeringslagen och har beskattningsnaturen annan fas tighet och b) fastighetsägarens fritidsuthyr ning på orten av sådan egendom, som avses under a och inte utgör tillgång i rörelse, omfattar minst tre småhus eller tomter avsedda för småhus som ägs av annan än fastighetsägaren. Uttrycket småhus har den innebörd som anges i 2 kap. 2 §fastighetstaxeringslagen. för fysisk person: de personer som anges i 35 § la mom.kommunalskattelagen, för dödsbo: dödsbodelägarna och dem närstående personer, för fåmansförelag som avses i sistnämnda lagrum:företagsledaren och delägarna i företaget samt dem närstående personer. Bestämmelserna i denna anvisningspunkt fillämpas även närförvärvskällan innehas indirekt genom förmedling av juridisk person. Denna lag träder i kraft tre veckorefter den dag då lagen enligt uppgift på den har kommit ut från trycket iSvensk författningssamling och fillämpas första gången vid taxering. SkU1980/81:61 6 Lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt Härigenom föreskrivs i fråga omlagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt' dels att 22 § 1 mom,, 43 § och 55 § 1 mom, skall ha nedanangivna lydelse, dels att i lagen skall införas ettnytt moment, 22 § 3 mom,, av nedan angivna lydelse. 1 mom. Såsom värde av fast egendom , somavses i 21 §, skall gälla det föregående årets taxeringsvärde om intebestämmelserna i 2 mom, föranleder annat. Finns det sådana fillbehör fillfastigheten som avses i 2 kap, 3 § jordabalken skall dessa tas upp särskilt.Bestämmelserna i 23 § vid F orti värdesättning av lös egendom tillämpas vidvärderingen. Fast egendom, som enligt kommunalskattelagen (1928:370)ingår i förvärvskälla inom inkomstslagen jordbruksfastighet eller rörelse,värderas enligt reglerna i 23 § F tredje stycket. 1 mom. Som värde av fast egendom , somavses i 21 §, skall gälla det föregående årets taxeringsvärde om inte bestämmelsernai 2 eller 3 mom, föranleder annat. Finns det sådana tillbehör till fastighetensom avses i 2 kap, 3 § jordabalken, skall dessa tas upp särskilt.Bestämmelserna i 23 § Fom värdesättning av lös egendom tillämpas vidvärderingen. Ingår fast egendom enligtkommunalskattelagen (1928:370) i en förvärvskälla inom inkomstslagenjordbruksfastighet eller rörelse, till-lämpas bestämmelserna i 4 § och, medundantag av femte stycket sista meningen, punkt 2 av anvisningarna till 3 och 4§§ lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Vad nu har sagts gäller ävenegendom som enligt sjunde och åttonde styckena i nämnda anvisningspunkt skallanses 1 Senaste lydelse av lagens rubrik1974:857, 2 Lydelse enligt prop, 1980/81:139, som en särskild förvärvskälla inom inkomstslaget rörelse. Vid tillämpningen av de bestämmelser som anges i förstastycket skall som taxeringsvärde anses det värde som enligt 1 eller 2 mom.skall ligga till grund för beräkningen av arvsskatt. Vid beskattning av gåva skall i tillämpliga delar ländatill efterrättelse, förutom ovan särskilt angivna bestämmelser i 6-9, 12, 19,21 och 30 §§, vad i fråga om arvsskatt vidare är stadgat i 4§ 2 och 3 mom,, 14,20 §§, 22 § med undantag av 1 mom, andra stycket, 23 § med undantag av F tredjestycket, 24-27 §§, 28 § med undantag av vad i andra och fjärde styckena stadgas,ävensom 32 §; och skall därvid den i 32 § f) förekommande hänvisningen till 19§ i stället gälla 41 § samt 28 § första och tredje styckena tillämpas som omgåvan utgjorde arv efter givaren. Har gåva lämnats utan förbehåll till förmån för givaren ellerannan och avser gåvan all givarens rätt till förvärvskälla enligt kommunalskattelagen(1928:370) i jordbruk med binäringar, skogsbruk eller rörelse, som han ägerdirekt eller genom juridisk person, skall, utöver bestämmelserna i förstastycket, även 22 § 7 mom, andra stycket och 23 § F tredje stycket fillämpas närgåvoskatten bestäms. Har gävotaga-ren efter det skattskyldighetför gåvan inträtt genom köp, Vid beskattning av gåva gäller i tillämpliga delar,förutom ovan särskilt angivna bestämmelser i 6-9,12, 19, 21 och 30§§, vad ifråga om arvsskatt vidare är stadgat i 4 § 2 och 3 mom,, 14 och 20§§, 22 § medundantag av 3 mom,, 23 § med undantag av F tredje stycket, 24-27 §§, 28 § medundantag av andra och fjärde styckena samt 32 §, Därvid skall hänvisningen i 32§ f) till 19 § i stället gälla 41 § samt 28 § första och tredje styckenafillämpas som om gåvan utgjorde arv efter givaren. Har gåva lämnats utan förbehålltill förmån för givaren eller annan och avser gåvan all givarens rätt tillförvärvskälla enligt kommunalskattelagen (1928:370) i jordbruk med binäringar,skogsbruk eller rörelse, som han äger direkt eller genom juridisk person,skall, utöver bestämmelserna i första stycket, även 22 § J mom, och 23 § Ftredje stycket tillämpas när gåvoskatten bestäms. Vad nu har sagts om förvärvskällagäller även egendom som enligt de bestämmelser som anges i Lydelse enligt prop, 1980/81:139, byte eller därmed jämförligt fång eller genom gåva ellerbodelning av annan anledning än makes död avhänt sig egendomen eller väsentligdel därav, skall ny gåva anses föreligga med det värde varmed den ursprungligagåvan nedsatts. 22 § 3 mom. skall anses som en särskUd förvärvskälla inominkomstslaget rörelse. Hargåvotagaren efter det attskattskyldighet för gåvan inträtt genom köp, byte eller någol därmed jämförligtfång eller genom gåva eller bodelning av annan anledning ån makes död avhäntsig egendomen eller väsenfiig del därav, skall ny gåva anses föreligga med detvärde varmed den ursprungliga gåvan nedsatts. I fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderas enligt bestämmelserna i 22 § 3 mom. och 23 § F tredje stycket får beskattningsmyndigheten medge att skatten betalas genom högst tjugo årliga 55 § 1 mom.* Uppgår i dödsbobeloppet av kontanta medel och därmed jämförliga fordringar samt värdet avobligationer och andra lätt realiserbara värdepapper sammanlagt inte tilldubbla beloppet av den arvsskatt, som enligt 54 § skall förskjutas av dödsboet,eller föreligger i andra fall för någon som är skattskyldig enligt denna lagavsevärd svårighet att genast betala hela den skatt, som belöper på egendom somhar tillfallit den skattskyldige, får beskattningsmyndigheten medge, attskatten betalas genom högst tio årliga inbetalningar. Anståndet får inteutsträckas till flera inbetalningar än som är nödvändigt. I fråga om skatt som belöper på egendom som skall värderasenligt bestämmelserna i 23 § F tredje stycket får beskattningsmyndighetenmedge att skatten betalas genom högst tjugo årliga inbetalningar. Föreligger synnerliga skäl får regeringen iannat fall än som avses i föregående stycke medge viss skattskyldig att denskatt, som belöper på egendom som har tillfallit den skattskyldige, betalasgenom högst tjugo årliga inbetalningar. Denna lag träder i kraft tre veckorefter den dag då lagen enligt uppgift på den har kommit ut från trycket iSvensk författningssamling och tillämpas i de fall då skattskyldighet inträderefter utgången av , Även i de fall då skattskyldigheten har inträtttidigare skall dock den nya bestämmelsen i 22 § Lydelse enligt prop. 1980/81:139, SkU1980/81:61 9 3 mom, andra stycket tillämpas när en förvärvskällavärderas enligt 4 § och punkt 2 av anvisningarna fill 3 och 4 §§ lagen(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Med anledning av propositionen harväckts motion 1980/81: 2200 av m. fl. (s). 1. avslår de iproposition 1980/81: 193 framlagda lagförslagen, 2. beslutar omändring i lagen (1941: 416) om arvsskatt och gåvoskatt i enlighet med vad somanförts i motionen, 3. beslutar somsin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet avåtgärder för att undvika oönskade konsekvenser vid kapitalbeskattningen avtomtplatser som vid allmänna fastighetstaxering, bryts ut tillsärskilda taxeringsenheter med beskattningsnaturen annan fastighet. Vid kapitalbeskattningen behandlastillgångar som lagts ned i jordbruk eller rörelse gynnsammare än andratillgångar. Anledningen härtill är att en förmögenhets-, arvs- ochgåvobeskattning enligt vanliga regler ansetts kunna försvåra driften avföretaget och hindra generationsskiften. Regler om kapitalskattelättnader för företagsförmögenhetinfördes första gången . Dessa ersattes med nya bestämmelser 1974. De nugällande infördes genom lagstiftning 1977 och innebär att det enligt särskildaföreskrifter framräknade substansvärdet av förmögenhet som lagts ned i jordbrukeller rörelse får reduceras till av det värde varmed tillgångarna överstigerbeloppet av skulder och andra avgående poster. För att förhindra attlättnadsreglerna skall stimulera till passivt ägande i jordbruksfastigheter ochtill annan spekulation i fastigheter har införts en spärregel. Innebörden avdenna regel är att det skattepliktiga förmögenhetsvärdet av förvärvskällan intefår tas upp till ett lägre belopp än som motsvarar värdet av jordbruk, skog ochbyggnader minskat med de skulder som belöper på dessa tillgångar. I propositionen föreslås vissa ändringar i förmögenhets-,arvs- och gåvobeskattningen i syfte att anpassa reglerna fill de höjningar avtaxeringsvärdena som sker vid allmänna fastighetstaxering. Innebördenav förslaget är att spärregeln slopas. Slopandet kompletteras med en bestämmelseav innebörd att som tillgångar i rörelse endast skall räknas sådanabostadsbyggnader som används som personalbostäder. Vidare föreslås att vissafastigheter - trots att de inte utgör rörelsetillgångar i skatterättsligmening- skall anses som en särskild förvärvskälla inom inkomstslaget rörelse SkU 1980/81:61 10 ochsåledes få behandlas enligt reglerna för företagsförmögenhet. Den egendom somhär avses är sådan som ingår antingen i en industrienhet avseende täktmark - iförekommande fall också industribyggnad på sådan mark - eller i enexploateringsenhet, Imotion 2200 av m, fl, (s) yrkas avslag på propositionen i dennadel. Motionärerna anser att genom de beslutadejusteringarna av skatteskalor och skattefria grundbelopp vid förmögenhets-,arvs- och gåvobeskattningen tagit vederbörlig hänsyn till de höjdataxeringsvärdenas effekter på kapitalbeskattningen. Förslagen innebär - menarmotionärerna - stora skattelättnader för främst dem som har sin förmögenhetnedlagd i en jordbruksrörelse och - inom gruppen förmögenhetsägare - ettgynnande av särskilt ägare av större jord- och skogsegendomar samt passivaägare av jordbruksfastigheter. Detta måste enligt motionärernas meninguppfattas som en utmaning av alla dem som genom regeringens åtgärder på andraområden fått vidkännas betydande standardsänkningar . Budgetministernhar i propositionen utförligt motiverat varför han anser det nödvändigt attgenom ytterligare ändringar i beskattningsreglerna mildra effekterna av åretshöjningar av fastighetstaxeringsvärdena på jordbruksföretagenskapitalbelastning. De skäl som han redovisar finner utskottet vägande. Dettorde, inte minst mot bakgrund av de i propositionen redovisade preliminärataxeringsvärdehöjningarna, knappast kunna bestridas att de nyafastighetsvärdena, fill följd av bl, a, spärregeln, för många aktivajordbrukare kommer att innebära en väsentlig skärpning av kapitalskattebördanoch att denna skärpning kan väntas bli avsevärd även med ett bibehållande avspärregeln i modifierad form. Med hänsyn härtill och till de skäl i övrigt somredovisas i propositionen biträder utskottet förslaget att spärregeln slopas.Utskottet har vid detta ställningstagande beaktat att förslaget i proposifioneninte är avsett som en permanent lösning av frågan om kapitalbeskattning avföretagsförmögenhet. Som budgetministern framhåller är det en uppgift för 1980års företagsskattekommitté att undersöka möjligheterna att utforma regler som begränsarlättnaderna vid de passiva fasfighetsinnehaven utan att medförahämmande effekter för de egenfiiga jordbruksföretagen. Utskottethar inte funnit anledning till erinran mot förslaget att täktmark ochexploateringsmark genomgående skall kunna räknas som en särskild förvärvskällainom inkomstslaget rörelse och vid kapitalbeskattningen behandlas somföretagsförmögenhet. Propositioneninnehåller också förslag om att byggnader och mark, som är belägna på viss ortoch som av fastighetsägaren regelbundet och i viss omfattning hyrs ut förfritidsändamål till annan än närstående, under särskilda förutsättningar skallkunna anses som förvärvskälla i rörelse och således - i likhet med vad somgäller i fråga om täktmark och exploateringsmark - värderas enligt debestämmelser som gäller i fråga om företagsförmögenhet. Bakgrunden fill dettaförslag är att utarrenderade tomter på en SkU 1980/81:61 11 jordbruksfastighetenligt en tvingande regel i fasfighetstaxeringslagen (FTL) skall brytas ut ochåsättas beskattningsnaturen annan fastighet och att man i dessa - liksom imånga fall där uthyrningsstugorna redan tidigare utgjort självständiga enheter- kan förutse mycket betydande höjningar av taxeringsvärdena. Motionärernai motion 2200 anser att FTL: s bestämmelser om utarrenderade tomtplatser påjordbruksfasfighet kan komma att få orimliga konsekvenser för jordbrukare somför längre fid och mot låg åriig ersättning arrenderat ut ett stort antalsådana tomtplatser. Dessa konsekvenser bör enligt mofionärerna motverkas meninte genom lättnader i förmögenhetsbeskattningen utan genom åtgärder inomramen för fastighetstaxeringen. De begär att skall ge regeringen fillkänna vad de anfört om behovet av sådana åtgärder. Utskottethar tidigare fillstyrkt förslaget att täktmark och industribyggnad på sådanmark samt exploateringsmark skall kunna behandlas som företagsförmögenhet.Enligt utskottets mening är-om oskäliga effekter av FTL skall kunna undvikas -behovet av en motsvarande behandling än mer uttalat när det gällerutarrenderade tomtplatser jämte byggnader. Utskottet tillstyrker såledespropositionen även i denna del. Utskottetsställningstaganden innebär avstyrkande av mofion 2200 i dess helhet. att med bifall fill proposition 1980/81;193 och med avslag på motion 1980/81:2200 antar de i proposifionen framlagdaförslagen fill 1. lag omändring i lagen (1947:577) om statlig förmögenhets skatt, 2. lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. Närvarande:Erik (), ()*, Sfig Josefson (c), (), (), förste vice talmannen (), OlleWestberg i (s), (), (), (), ()*, (), (), BoSödersten (s) och ()*. *Ej närvarande vid betänkandets justering. SkU1980/81:61 12 av , , , OlleWestberg i , , och (alla s) somanser dels att det avsnitt av utskottets yttrande som börjar pås. 10 med "Budgetministern har" och slutar på s. 11 med "desshelhet" bort ha följande lydelse: Höstens riksdagsbeslut innebär i fråga om såvälförmögenhets- som arvs-och gåvobeskattningen mycket betydande uppräkningar avskattepliktsgränser och övriga skiktgränser. Genom dessa uppräkningar har manenligt utskottets mening - även med beaktande av att höjningarna av taxeringsvärdenavid fastighetstaxering i många fall blir betydande - skapatbetryggande garantier för att kapitalskattebördan på tillgångar i jordbruk ochrörelse inte kommer att vara oskäligt hög.