bet · G401UU20 · 1980-12-31 00:00:00 — Mot denna bakgrund är det märkligt att regeringen föreslåren ökning av medelsramen för den ämnesinriktade verksamheten och helaanslagsposten. De aktiviteter som ryms inom denna post tarl anspråk enoproportionerligt stor del av SIDA:s personella resurser. Även om aktiviteternatill stora delar kan ses som ett värdefullt komplement fill det landinriktadesamarbetet finns det enligt utskottet nu goda skäl att genomföra enresursomfördelning till det senares förmån. Inom ramen för den ämnesinriktadeverksamheten bör ökad vikt läggas vid miljö- och markvårdsinsatser. Mot dennabakgrund tillstyrker utskottet yrkande 24 i motion 1206. deb att utskottets hemställan ipunkt 4.12, moment 5.b) (s. 82), bort ha följande lydelse: b) med bifall till motion1980/81:1206, yrkande 24, och med ändring av budgetpropositionens förslag, gerregeringen till känna vad utskottet anfört angående medelsramen för Särskildaprogram samt insatser för miljö- och markvård inom denna anslagspost, dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 79 börjar med "De medel" och slutar med "imotion 1206." bort ha följande lydelse: De medel som avsatts till bredare samarbete fördelas somregel inte med bestämda rambelopp ländervis. I enskilda fall har det somframgår av budgetpropositionen dock bedömts vara motiverat att särskiltförstärka det bredare samarbetet med enskilda länder. Detta har i första handskett i förhållande till länder i det karibiska området. Utskottet finner skäl föreligga för att fortsattstödjer strävan till nationellt oberoende samt social och ekonomiskutveckling. Det bredare ekonomiska samarbetet bör utvidgas och ges en medelsrampå 20 milj. kr. Utskottet fillstyrker därför yrkande 14 i mofion1206. deb att utskottets hemställan ipunkt 4.12, moment 5.g) (s. 82), bort ha följande lydelse: g) med bifall till motion1980/81:1206, yrkande 14, som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om medelsram för bredare samarbete med , UU1980/81:20 97 dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 79 börjar med "Systemet för förmånliga" och slutarmed "motionärerna förordar." bort ha följande lydelse: Systemet för förmånliga krediter till behandladesnär det infördes utföriigt av utskottet (UU 1980/81:16). Därvid berördes bl. a.behovet av ett exportpolitiskt, icke biståndsfinansierat system för sådanakrediter. På grundval av ett motionskrav uttalade utskottet att man utgick frånatt regeringen, i samband med granskningen av det svenska exportkreditsystemeti dess helhet, skulle pröva denna fråga. Utskottet finner anledning erinra omdetta uttalande. Som tidigare nämnts har anslagit 60 milj. kr.för systemet med biståndsfinansierade, förmånliga krediter för budgetåret1980/81. Detta belopp som beräknats räcka till subvenfionering av enexportkreditvolym på 300-600 milj. kr. har således stått till förfogande sedanden . Några krediter har emellertid ännu inte lämnats. Mot dennabakgrund kan utskottet inte finna skäl föreligga att nu anslå ytterligarebudgetmedel. Utskottet tillstyrker därför yrkande 20 i motion 1206. dels att utskottets hemställan ipunkt 4. 12, moment 5.h) (s. 82), bort ha följande lydelse: h) med bifall till mofion1980/81:1206, yrkande 20, och med ändring av budgetpropositionens förslag, somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört angående medelsram m.m. för förmånliga krediter för /82, dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 79 börjar med "Under denna rubrik" och på s. 80slutar med "avstyrks därför." bort ha följande lydelse: SIDA har i sin anslagsframställning föreslagit att deolika u-landspolitiska åtgärder som finansieras över anslaget C 2.Bilateralt utvecklingssamarbete men som ligger utanför det reguljära biståndetoch SIDA:s handläggning skall brytas ut och finansieras över ett särskiltanslag. Hit hör det bredare samarbetet, och systemet för förmånligkreditgivning till . Motionärerna finner SIDA:s förslag värt att ta fasta på.Med ett särskilt anslag för de nämnda akfiviteterna skulle man få en åskådligoch klar redovisning av olika huvudkategorier av u-landsinriktad verksamhet,som finansieras med biståndsmedel. Man begär därför att ett särskilt anslag för UU1980/81:20 98 u-landspolitiska ändamål skall tas upp i enlighet med SIDA:s förslag fr. o. m. /83. Utskottet instämmer i dessa bedömningar och tillstyrkerdärför motionsyrkandet. dels att utskottets hemställan ipunkt 4.12, moment 5.i) (s. 82), bort ha följande lydelse: i) med bifall till motion1980/81:1206, yrkande 22, som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört angående särskilt anslag för u-landspolitiska ändamål, Medelsram för bilateralt utvecklingssamarbete dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 39 börjar med "Utskottet har avstyrkt" och på s.40 slutar med "i motion 1206." bort ha följande lydelse: Utskottet har tillstyrkt yrkande 27, vilket framgår påannan plats i detta betänkande. Följaktligen tillstyrks också yrkande 28 imotion 1206. dels att utskottets hemställan ipunkt 4.12. moment 6. a) (s. 83), bort ha följande lydelse: a) med bifall till motion1980/81:1206, yrkande 28, och med ändring av budgetpropositionens förslag, / 82 till Bilateralt utvecklingssamarbete anvisar ettreservationsanslag av 3 , dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 83 börjar med "Ett yrkande" och slutar med "imotion 1206." bort ha följande lydelse: Utskottet anser att det är av stort värde att de enskildaorganisationerna medverkar till att fördjupa engagemanget för Sverigesbiståndspolitik. En fortsatt minskning av realvärdet av organisationernasinformationsbidrag skulle vara allvarlig. Utskottet tillstyrker därför yrkande27 i motion 1206 om en höjning av detta bidrag med 2,1 milj. kr. i förhållandetill regeringens förslag. dels att utskottets hemställan i punkt 5 (s. 83) bort haföljande lydelse: att med bifall tillmotion 1980/81:1206, yrkande 27, och med ändring av budgetpropositionensförslag, till Information för /82 anvisar ett reservationsanslagav . UU 1980/81:20 99 1.Riktlinjer för den svenska biståndspolitiken , , , , , och (alla s) har avgivitföljande särskilda yttrande: Med anledning av budgetproposifionens diskussionkring huvudmålen för den svenska biståndsverksamheten finns det skäl att erinraom vad utrikesutskottet tidigare uttalat. I sitt betänkande UU 1978/79:1framhölls sålunda att biståndet skulle syfta fill att ge de fattiga ländernahjälp fill självhjälp, öka deras självtillit och oberoende och på så sätt läggagrunden för ett mer jämlikt samarbete mellan länderna. Utskottetunderströk att de fyra målen därvid bör ses som en helhet. Framför allt är detangeläget att tillväxtmålet inte ses som ett självändamål. Det är lika mycketatt betrakta som ett medel för att åstadkomma ekonomisk och social rättvisa.Ekonomisk och annan resurstillväxt är av avgörande betydelse för att fattiga länderskall kunna komma ut ur sin underutveckling, men for att vara meningsfull måstefillväxten komma till stånd utan rovdrift på naturfillgångar och ytterst varainriktad på att förbättra levnadsvillkoren inte för ett fåtal utan för de bredaoch ofta förtvivlat fattiga folklagren i . Utskottetpekade på att stora folkgrupper i flera torde ha fått sin situafionförsämrad i absoluta termer. De redan förut stora klyftorna mellan fatfiga ochrika har därför i många fall ytterligare ökat. Detta gör det så mycketangelägnare att tillväxtmålet genomgående ställs samman med det mål som avserekonomisk och social utjämning. En jämnare fördelning av existerande ochtillkommande resurser kan visserligen ibland främjas med biståndsåtgärder somspeciellt är inriktade på de fatfiga folkgruppernas behov, men de främjasframför allt om mottagarländerna själva för en ekonomisk och social polifik somhar just denna syftning. Idet nämnda betänkandet erinrades också om uttalandet i proposition 1977/78:135att ekonomisk och social rättvisa är ett huvudsyfte med utvecklingssamarbeteoch att denna värdering måste prägla såväl biståndets utformning som valet avprogramländer. Man citerade propositionens ord om att målet att nå ut medbiståndet till de fatfiga människorna "uppnås självklart lättast ommottagarlandets regering och myndigheter själva aktivt strävar efter attförbättra situationen för de fatfigaste grupperna". Detfinns enligt vår uppfattning anledning att än en gång slå fast dessa uttalanden.De ibland oklara resonemangen i årets budgetproposifion kan kanske ses som ettuttryck för de praktiska svårigheter som kan uppstå vid diskussion avbiståndsmålens uppfyllelse i olika samarbetsländer. Dessa svårigheter gör detemellerfid inte motiverat att sänka ambifionerna i biståndspolitiken. Strävanmåste också framgent vara att på grundval av en UU 1980/81:20 100 helhetssynbeträffande biståndsmålen förbättra biståndets effektivitet. Detta förutsätterett utvidgat samarbete med de som själva inriktar sinautvecklingsansträngningar på att fillgodose de många människornas krav påekonomiska förbättringar, social rättvisa och möjlighet att påverka detsamhälle de lever i. Ansvaretför utvecklingsansträngningarna och insatserna för att möta de mest angelägnabehoven i åvilar i första hand dessa länder själva. Det statligasvenska biståndet utgör en resurs i den kraftsamling som utvecklingsarbetetinnebär. I det svenska utvecklingssamarbetet har man därför, av skäl som vitidigare diskuterat utförligt, anledning att noga pröva resp. samarbetsländersvilja och förmåga att föra en politik, som är inriktad på de stora, fattigafolkgruppernas grundläggande behov. Dettainnebär inte att valet av insatsområden för det svenska biståndet blirointressant. Förmågan att göra en konstrukfiv biståndsinsats är med hänsyn fillSveriges ekonomiska, tekniska och kunskapsmässiga resursbas större på vissaområden än på andra. Att detta påverkar innehållet i ett nära ochförtroendefullt utvecklingssamarbete är både rimligt och naturligt. Grundvalenför att samarbetet skall bli nära och förtroendefullt är emellertid samtidigtden överensstämmelse i värderingarna av utvecklingsansträngningarnasinriktning som den av fastlagda ländervalspolitiken utgår från. 2.Riktlinjer för den svenska biståndspolitiken , och (alla c) har avgivit följande särskilda yttrande: TJnder punkt 4.1 Allmänna riktlinjer för utvecklingssamarbetet,medelsram m. m., behandlar utskottet bl. a. motion 1201 från ,yrkandena 1-3. Motionen har som bakgrund den djupnande världsnöden ochförstöringen av jordens miljö och produktiva resurser. Livsmedelskrisen ärredan ett faktum. Hundratals miljoner lever i svält eller undernäring,som jordens befolkning snabbt ökar och dess odlingsbara arealminskar. Även motionerna 1589 om ett teknik och1758 om ett FN:s naturresursår av () samt motionerna 1198 omförstärkta resurser fill FN:s miljöprogram och 1588 om ökad avsättning tilllivsmedelsbistånd av () behandlar dessa världsproblem. Detkan bli nödvändigt att de medel som satsas på internationellt bistånd i allthögre grad får gå fill att avhjälpa och förebygga nöd och katastrofer, till attmöta de fatfigaste människornas mest grundläggande behov och till att hindraatt jorden förstörs som ett hem för mänskligt liv. Imotion 1201 sätts i fråga, om det svenska biståndet har det innehåll ochden inriktning som bäst svarar mot världens mest angelägna behov. UU1980/81:20 101 Biståndet byggdes upp under föreställningen att de fattigaländerna snabbt skulle komma in i en ekonomisk utveckling, om de blotttillfördes finansiella resurser. Det har kommit att i huvudsak bli utformat somett bilateralt bistånd till länder, som i och för sig är i behov avinternationellt bistånd men där såväl vår närvaro som omfattningen och inriktningenav biståndet mera beror på fillfälligheter och polifiska preferenser än på enbedömning av hur svenskt bistånd bäst skall kunna möta världens mest angelägnabehov. Mot denna bakgrund föreslås i motion 1201, att regeringen"förelägger ett förslag till program för hur svensktutvecklingsbistånd bör organiseras och inriktas för att möta de fatfigastemänniskornas mest grundläggande behov och för att bidra till att bevara jordensmiljö och produktiva resurser". I motionen sägs vidare att regeringen iarbetet på detta program bör bedöma världens mest angelägna behov, bedöma inomvilka av dessa behovsområden ett svenskt bistånd skulle få starkast effekt ochvidare bedöma hur man bättre skall kunna använda den svenska kapaciteten inomdessa fält och koncentrera det svenska biståndet dit. En sådan värdering av hur svenskt bistånd bäst skallanvändas kan leda fill en starkare betoning av globala eller regionala insatserinom ramen för FN-organ eller andra internationellt samordnade program. Den kanockså leda till att det bilaterala biståndet får en annan fördelning ochinriktning. Om en sådan förskjutning visar sig angelägen, får den inte hindrasav att våra nuvarande samarbetsländer skulle räkna med ett svenskt bistånd avminst nuvarande omfattning under obegränsad fid. Därför föreslås också i motionen att regeringen föreläggerriksdagen förslag till bortre tidsgräns för pågående eller planerade insatser ivåra nuvarande och tillkommande samarbetsländer. Dessa länder bör informeras omatt vi räknar med en avslutning av biståndet efter ett visst antal år, dåaktuella åtaganden är fullgjorda. Som framhålls i utskottets betänkande, var SIDA:s styrelseinne på en liknande tankegång redan i sitt yttrande över biståndspolitiskautredningens huvudbetänkande 1977. Där föreslog man att iutvecklingssamarbetet med varje enskilt land bör förutskicka att biståndet isin helhet skall omprövas både till volym och innehåll senast efter t. ex. entioårsperiod. I fortsättningen bör svenska bilaterala åtaganden enligtvår mening vara knutna fill projekt eller tidsbegränsade program inom ramen förden koncentration till de mest angelägna behovsområdena, som skisserats i detföregående. Då nya avtal under dessa förutsättningar kan följa efter varandra,är detta väl förenligt med en långsikfighet i samarbetet med de länder där ensådan är särskilt mofiverad. Vi beklagar att utskottet inte har kunnat frigöra sig frånen alltmer förlegad syn på biståndets inriktning. Ju längre vi står kvar vid degamla ståndpunkterna, desto större är risken för att biståndet hamnar vidsidan av såväl de fattiga människornas verklighet som den svenska opinionen.För den internationella bilden av men främst för världsnödens skull ärdet UU 1980/81:20 102 angelägetatt vi fortsätter att lämna minst en procent av BNI som bistånd. För att dettaskall kunna motiveras inför den svenska opinionen i en ekonomiskt svår tid,måste vi emellerfid kunna visa på att medlen verkligen används för att Undranöd och djup fattigdom och för att hindra att förutsättningarna för ettmänskligt liv på jorden ytterligare försvagas. , , , , , och (alla s) har avgivitföljande särskilda yttrande: Svensk medverkan i biståndskonsortier ellerkonsultativa grupper har enligt en etablerad princip förbehållitsdem, som avser länder med vilka har eller planerar att ha ettomfattande utvecklingssamarbete. Detta har i hög grad underlättatbiståndsmyndigheternas verksamhet och bidragit fill att värna handlingsfriheteni biståndspolitiken. Regeringensansökan om observatörskap i biståndskonsortiet för (IGGI) innebärenligt vår uppfattning ett olyckligt avsteg från denna princip. Även omobservatörskap inte anses lika förpliktande som medlemskap är det uppenbartatt det manifesterade intresset för biståndskonsortiet kan skapa förväntningarom framtida svenskt bistånd. Vi noterar därför med tillfredsställelseutskottets uttalande att man utgår från att inte avser inledabiståndssamarbete med . vill vi understryka vikten av attinga nya avsteg, t. ex. på grund av kommersiella eller politiska påtryckningar,görs från principen att endast medverkar i biståndskonsortier ochkonsultafiva grupper som avser länder med vilka vi har eller planerar ha ettomfattande utvecklingssamarbete. , och Per-OlofStrindberg (alla m) har avgivit följande särskilda yttrande: Både bindningsgraden och det totala återflödet avsvenskt bistånd ligger vid internafionella järnförelser mycket lågt. Denformella bindningsgraden hos våra viktigaste exportkonkurrenter ligger iallmänhet mellan och , och dessa länder har ett återflöde som i deflesta fall överstiger . Även hos länder med lägre bindningsgrad, somVästtyskland, är återflödet . Vi anser inte att det finns skäl fill attSverige skall ha en avsevärt lägre bindningsgrad än andra länder,särskilt som ett av syftena med bindning av biståndet är att minska biståndetsverkningar på vår betalningsbalans enligt beslut av 1973. Enligtvår uppfattning bidrar en ökad bindningsgrad till ett ökat återflöde, eftersomdet bundna biståndet medverkar till att mottagarländerna vidgar sin UU 1980/81:20 103 kunskapom svenska produkter och svensk projekteringskapacitet. Om vårt återflöde avbiståndsmedel höjdes från nuvarande fill i internationella sammanhangblygsamma skulle detta medföra en minskad belastning på vårbetalningsbalans på upp emot . Genom avvägning avbindningsgrad och kompletterande åtgärder bör detta mål kunna uppnås. Så längenågon internafionell överenskommelse om sänkning av bindningsgraden intekommit till stånd och med hänsyn till rådande samhällsekonomiska förhållandenoch behovet av att förankra biståndsviljan hos den svenska allmänheten bör detövervägas om inte svenska biståndsmedel i ökad utsträckning börbindas till inköp av svenska varor och tjänster. , , Per-OlofStrindberg (alla m) och () har avgivit följande särskildayttrande: Bai i är denstörsta svenska biståndssatsningen, den mest omdiskuterade och den dyraste. Dentillkom av polifiska skäl och startades utan tillräckliga förberedelser ochutredningar om fillgång på råmaterial, inhemsk arbetskraft ochtransportsituationen (m-reservafion UU 1974:3). För uppgavs att desvenska kostnaderna skulle röra sig om mellan 500 och 600 milj. kr. påhösten tecknade den dåvarande ett avtal med sominnebar att kostnaderna utan fidsbegränsning lades på utan att Sverigehade motsvarande beslutanderätt. Dettaavtal, som allmänt anses som olyckligt, har fr. o. m. ersattsav ett nytt. Enligt detta skall fram fill stå för 2miljarder kronor, varav 1 600 miljoner i investeringsbidrag och 400 miljoner idriftbidrag. Projektet har avsevärt försenats. Medhänsyn till detta avtal vill vi icke motsätta oss motsvarande svenska bidragtill Bai . Emellerfid vill vi samfidigt påpeka att några nya driftbidragicke bör ifrågakomma efter avtalets utgång. Enligt bestämda uppgifter frånSIDA:s ledning förbereds dock sådana. Är i behov av fortsattkonsulthjälp bör den anskaffas på vanlig kommersiell väg. VadVietnamhjälpen i övrigt beträffar har vi ingen erinran mot biståndet i vad detgäller sjukhusinvesteringarna och behövliga driftbidrag. Däremot anser vi attbiståndet i övrigt för framtiden måste omprövas. har ockuperat tvåstater, och , och håller betydande truppstyrkor i det senarelandet, där Heng Samrin-regeringen med rätta betecknats som en Quislingregim.Trots talrika fördömanden i FN och från bl. a. regering och opposition iSverige avser tydligen att stanna kvar i landet. Även inne i Vietnamkränker regimen de mänskliga rätfigheterna. UU1980/81:20 104 behöver blott erinras om de s. k. båtflyktingarna, omsvårigheterna vid familjeåterförening och om det stora antalet polifiska fångaroch diskriminerade. Det svenska biståndet till , numera 1 milj. kr. omdagen, har uppenbarligen icke bidragit till en demokratisk samhällsordning,vilket dock är ett av våra biståndsmäl. Det försvar för Vietnambiståndet somibland hörs, nämligen att biståndet icke skall begagnas som utrikespolifisktpåtryckningsmedel, är orimligt. och fortsatt ockupation är någotannat än utrikespolitik i vanlig mening. har också vid antagandet avriktlinjerna för internationellt utvecklingssamarbete (UU 1978/79:1)uttryckligen ansett att iakttagandet av mänskliga rätfigheter i biståndsverksamhetenmåste beaktas. , , , , , och (allas) har avgivit följande särskilda yttranden: På har den indonesiskamilitära ockupationen - som skett efter avkoloniseringen från - letttill en svältkatastrof. Av en befolkning på mellan 600 000 och 800 000 -uppskattningarna varierar -dödades troligen över 100 000 människor underkriget. tillät den indonesiska regeringen för förstagången det Internafionella röda korset att i begränsad omfattning arbeta iÖstra . Den bör fortsätta den katastrofhjälp somhittills ställts till förfogande för hjälp fill de nödlidande i har meddelat att den internationella hjälpakfionen skall avslutasi början av 1981, trots den nöd som fortfarande råder. Därmed aktualiserasytterligare att finna nya former för den svenska hjälpen. Under förutsättningatt prakfiska möjligheter föreligger bör humanitär svensk hjälp - även tillflyktingar - därför kunna kanaliseras genom FRETILIN, den rörelse som ledde utvecklingenpå av frihet efter det portugisiskakolonialväldets fall och före den indonesiska invasionen. Regeringen har använtbiståndsmedel från anslagsposten Katastrofer m. m. för att stödja Turkietsbetalningsbalans. I sin behandling av vår motion i denna fråga understrykerutskottet att användning av katastrofanslaget för syften som kan uppfattas somskilda från anslagets huvudområden skall ske med återhållsamhet. betalningsbalansproblem är inte tillfälliga.OECD-länderna står nu inför krav på stöd och kan troligen förvänta nyakrav . UU 1980/81:20 105 Det kan enligt vår mening inte vara rimligt attfortsättningsvis utnyttja svenska biståndsmedel för att stödja Turkietsbetalningsbalans. Vi utgår från att regeringen uppfattar utskottets uttalandesom uttryck för en önskan att biståndsanslaget inte vidare skall belästas fördessa ändamål. Ett beslut om inrättandet av en ny friståendefredskår måste vara väl berett och förankrat, speciellt med tanke på attorganisationen skall verka i en komplicerad relation mellan folkrörelser,staten och ett eller flera mottagarländer. Tid krävs för berörda organisationeratt internt diskutera ett deltagande. Den föreslagna organisationsmodellen fören ny fredskår förutsätter därtill att en stor grupp vitt skilda organisationerskall ena sig om syfte och arbetsformer. Detta arbete inleddes först den 26mars 1981. Det är enligt vår mening angeläget att detta arbete får ta den tidsom krävs för att komma fram till ett beslut som berörda organisationer stårbakom, inte minst därför att inrättandet av en ny av samhället finansieradfredskår är ett långtgående beslut, som kommer att medföra storakostnadsåtaganden framöver. Fredskårens organisafion ochuppbyggnad bör också enhgt vår uppfattning ställas i relation fill de villkorsom gäller för övriga enskilda organisationers biståndsverksamhet. UU 1980/81:20 Förteckningöver motioner/yrkanden som behandlas i betänkandet Utskottets hemställan återfinns under punkt 1980/81:200 av m. fl. (vpk) om erkännande avDemokratiska sahariska arabrepubliken, m. m., yrkande 2 1980/81:201 av LarsWerner m. fl. (vpk) om erkännande av och bistånd till , yrkande 2 1980/81:244 av och () omresultatvärdering av utvecklingsbiståndet 1980/81:520 av m. fl. (vpk) om stöd tillbefrielserörelser i , och , yrkandena 2 och 41980/81:691 av () och i (c) om bundetbistånd knutet till svensk produktion 1980/81:695 av () om enutvärdering av svenska u-hjälpsinsatser 1980/81:913 av m. n. (vpk)om situationen i Demokratiska republiken , yrkandena 1-2 1980/81:914 av m. fl. (vpk) om erkännande avPLO, m. m., yrkande 6 1980/81:916 av () om minskadebiståndsanslag 1980/81:1093 av m. fl. (vpk) omhandikappfrågorna inom u-hjälpen 1980/81:1197 av () omhumanitärt stöd till flyktingar i 1980/81:1198 av m. fl. (c) om förstärktaresurser till FN:s miljöprogram 1980/81:1199 av (c) omåtgärder mot försäljning av skadliga läkemedel i 1980/81:1201 av m. fl. (c) om u-ländernassituation och inriktningen av det svenska biståndet 1980/81:1203 av () om internationelltbiståndsarbete för drogfria samhällsmiljöer 1980/81:1204 av Per m. fl. (m) om 1980/81:1206 av m. fl. Utskottetsyttrande återfinns under punkt 3,4.1,4.3,4.4, 3,4.12,5 4.5, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, Utskottetsyttrande återfinns under punkt