bet · G401AU23 · 1980-12-31 00:00:00 — Motionären villatt delegationen skall speciellt pröva möjligheterna att utformautbildningspaket som stimulerar kombinationssysselsättning med den inriktningsom angetts i motionen. AU1980/81:23 49 Utskottet ser positivt på motionenssyfte. Glesbygdsdelegationen har, som redan nämnts, i sitt nya arbetsprogramframhållit som en av förutsättningarna för en gynnsam utveckling iglesbygderna all skilda former av kombinerad verksamhet främjas. Utskottetfinner det naturligt att motionens uppslag närmare prövas i delegationensnärmast föreslående arbete. Utskottet fömtsätter att detta sker utan någotinitiativ från pä grund av motionen, som alltså inte bör föranledanågon åtgärd. I anslutning härtill tar utskottet upp motion 612 avNils-Olof m.fl. (s) om statligt stöd till ett glesbygdscentrum ISollefteå. I motionen sägs att man i fullföljer projektetInland Y genom att arbeta vidare med olika delprojekt för att förbättrasysselsättningen i glesbygd, exempelvis utnyttjande av naturprodukter som svampoch bär, smådjursuppfödning, skogsvård samt statliga konlorsservicecentraler.De metodfrågor som uppkommer måste studeras och följas upp med praktiskaförsök. För detta behövs elt glesbygdscentrum som arbetar med en småskaligverksamhet som bakgrund. Även de projekt som nämns i motion 612 faller inom ramenför det arbetsprogram som prioriterats av glesbygdsdelegationen. Del är värdefulltatt praktiska försök kommer till stånd och kan läggas till grund för envärdering av delegationen. De olika aktiviteter för sysselsättning och servicei glesbygden som bedrivs i liksom i andra län finansieras avde medel som ställs till länsstyrelsernas förfogande från anslagen Åtgärder iglesbygder och Åtgärder m.m. i anslutning till länsplanering. Därigenom vinnerman att statligt stöd lämnas till olika projekt efter en prioritering som görsav länen själva. Utskottet anser att man i förevarande fall inte bör göra ettavsteg från denna ordning och kan följaktligen inle biträda motionen. Stödet till kommersiell service i glesbygder behandlas itvä motioner. m.fl. (s) begär i motion 339 elt vidgatdriftsstöd till glesbygdsbutiker i de fall det finns ett betydandesamhällsintresse av att verksamheten upprätthälls. Motionärerna anser vidareatt en bättre ersättning till glesbygdsbutikerna för statligaservicefunktioner som post, tipstjänst, apotek m. m. också kan vara en metodatt förbättra butikernas lönsamhet. Det statliga stödet till glesbygdsbutikerna utgörs avavskrivnings- och investeringslän för till- och ombyggnadsarbeten samtanskaffning av inredning och utrustning. Kreditgarantier lämnas för inköp avvarulager. Även driftsstöd kan lämnas men, som påpekas av motionärerna, ärmöjligheterna härtill f. n. mycket begränsade. "Synneriiga skäl"skall föreligga, och stödet får löpa endast under en begränsad övergångstid ochi avvaktan pä andra åtgärder. Vad först beträffar frågan om vidgade servicefunktionerför glesbygds-bufiker kan noteras att har utrett denfrågan och avgivit en slutrapport till regeringen är 1979. Den frågan ärföljaktligen 4 1980/81. AU 1980/81:23 50 redanaktualiserad i regeringens kansli. Det kan tilläggas att ersättningarna tillbutiksägarna i glesbygden för tjänster åt det allmänna bestäms efteröverläggningar med hvsmedelshandlarnas och kioskägamas organisationer. Närdet sedan gäller frågan om vidgat driftsstöd erinrar utskottet om att riksdagenpå begärde att regeringen skulle låta företa en översyn av formernaför driftstödet med sikte på ett mer effektivt bidragssystem. Konsumentverkethar fått i uppdrag att göra översynen och väntas bli klart med sitt arbete ihöst. Då initiativet till översynen tagits av räknar utskottet medatt regeringen redovisar sina överväganden med anledning av översynen i denaviserade regionalpohtiska propositionen. Med hänsyn till det anförda anserutskottet det inte vara motiverat att föreslå ta ett nytt initiiativi frågan. Motionen bör därför inte föranleda nägon åtgärd. Liknandesynpunkter på behovet av stöd till glesbygdshandeln anförs i motion 1873 avIngegärd m.fl. (c). De framhåller bl.a. att lanthandeln spelar encentral roll för invånarnas servicebehov och fyller en viktig social funktion iglesbygden, och de vill att skall uttala att regeringen i sittfortsatta arbete skall slå vakt om insatserna i glesbygder. Utskottethänvisar till vad som sagts om den av begärda översynen avstödet fill glesbygdsbutikerna. Syftet skall, som nämnts, vara att göra stödeteffektivare. Det får fömtsättas att de förslag som läggs fram för medanledning av översynen har denna inriktning. Det är mot den bakgmnden intepåkallat att gör ett uttalande av det slag som motionärerna harbegärt. Den aktiva regionalpolifik som inleddes vartill en början inriktad på att stödja en utbyggnad av industri och turism i defrån sysselsättningssynpunkt mindre utvecklade delarna av landet. Denoffentliga sektorn tilldrog sig efter hand allt större intresse. Detledde fram till bl. 1971 och beslut om omlokahseringen av centralstatlig förvaltning m. m. En viktig roll har även decentraliseringen avuniversitets- och högskoleorganisationen spelat. Påvåren 1979 behandlade decentraliseringsfrågorna i två skildasammanhang. 1978/79:111, om åtgärder mot krångel och onödig byråkrati,presenterades i anslutning till förslag av decentraliseringsutredningen ettallmänt handlingsprogram i fio punkter för decentralisering. Programmetgodkändes i allt väsentligt av . I sammanhanget underströkkonstitufionsutskottet vid sin behandling av frågan (KU 1978/79:35) bl. a. attdecentraliseringsfrågoma skall permanent bevakas på AU 1980/81:23 51 olikanivåer i statsförvaltningen. Den centrala politiska samordningen av frågornaföreslogs bli förlagd till regeringen och dess kansli. Myndigheternas ansvarför att främja decentralisering till regionala och lokala statliga eller andraorgan blev till följd av beslut inskrivet i allmänna verksstadgan(4§). Decentraliseringsfrågornatogs upp även regionalpolitiska proposition. I denna behandladesinte bara statlig utan även landstings-och verksamhet.Arbetsmarknadsutskottet underströk i sitt betänkande AU 1978/79:23 att arbetetmed en fortsatt omfördelning av statlig verksamhet på central och regional niväborde intensifieras. Som aktuella åtgärder pekade utskottet pä en delegering avbeslutsbefogenheter och decentralisering av arbetsuppgifter från central tillregional eller lokal nivå. Hit hörde också omlokalisering av central statligverksamhet. En ny omlokalisering av statlig förvaltning av det slag somtidigare genomförts ansågs inte vara aktuell. Däremot borde man målmedvetetpröva möjligheterna att omlokalisera ny eller expanderande statligförvaltning. Denna prövning borde ske kontinuerligt genom ett särskilt organ iform av en till regeringens kansli knuten delegation. Regeringenhar genom beslut inrättat en decentraliseringsdelegation. Dessordförande är statsrådet . Vidarehar regeringen förordning om skyldighet för statlig myndighet attfölja riktlinjerna för regionalpolitiken ålagt myndigheterna att systematisktbeakta möjligheterna till decentralisering av verksamheten. Besluten att utlokaliserastatlig verksamhet från hade som motiv att dämpa expansioneni denna region och bidra till en mer differentierad sysselsättning ide primära centra som var mottagande orter i syfte att utveckla dessa ortertill attraktiva alternativ till storstadsregionerna. Omlokaliseringenkom att omfatta 43 myndigheter eller andra verksamheter eller delar därav meddrygt 10000 tjänster. Utflyttningarna påbörjades och genomfördes tillsin huvuddel successivt . I ett par fall genomförsomlokaliseringen först längre fram . allmänna debatten har hävdats att syftet med omlokaliseringama såtillvidahar förfelats att den statliga förvaltningen i trotsutflyttningarna har fortsatt att växa kraftigt. Eftersom detta synsättåterspeglas i några av de motioner som senare redovisas lämnas här någrauppgifter som belyser utvecklingen i och landet i övrigt. AU 1980/81:23 52 Antal anställda i statlig verksamhet19701980 Riket, jämför. Riket, onnräknat tillheltidspersoner *" . . omräknat till heltidspersoner 1970 1975 1979 1980 Ovanstående diagram visar förändringarna i antaletanställda i statlig verksamhet . Med statlig verksamhet menas härcivil och militär förvaltning samt affärsverken. Undantagna är lärare vidgmndsko-lor och gymnasier m. fl. samt anställda vid statliga företag. Avdiagrammet framgår att antalet statsanställda i riket ökademed . Till en del kan tillväxten tillskrivas ett ökat deltidsarbete. Räknarman om de deltidsarbetande till heltidssysselsatia för alt få elt mått påändringen av sysselsättningsvolymen stannar ökningen vid för riket. IStockholmsregionen blev utvecklingen en annan. Efter en snabb uppgång under1970-talets första hälft bromsades tillväxttakten kraftigt och stannadevolymmässigt vid 8,. Det varunder 1970-lalets senare del som den övervägandedelen av omlokaliseringama verkställdes. Det markerade trendbrottet vid mittenav tyder pä att omlokaliseringama fick en påtaglig effekt päutvecklingen av den statliga sysselsättningen i . Iföljande tabell redovisas förändringarna i absoluta tal av antalet statsanställdamed fördelning på länen. För att få jämförbara serier har det varit nödvändigtatt begränsa redovisningen lill . AU 1980/81:23 -5,9 Källor: Uppgifterna om antalet statsanställda åren 1975och 1980 är sammanställda inom för AU:s räkning. De statsanställdas andelav sysselsatta och befolkning har beräknats inom med ledning av råtabellematill SCB:s arbetskraftsundersökningar () . dessutom de statsanställdas andel av befolkning ochsysselsatta personer i resp. län. Som statsanställda räknas anställda inom civil och militärförvaltning samt inom affärsverken. Vidare ingår anställda vid statligaverkstäder m.m. (med anställningsförmåner enligt avtalet AST-R) saml personer iberedskapsarbete inom den statliga tjänstesektorn och arkivarbetare (numeraanställda med lönebidrag). Ett mindre antal, ca 8000, har inte kunnat fördelaspä län och ingår därför inte i tabellen. Tabellen utesluter liksom diagrammet lärare vidgrundskolor och gymnasier m.fl. Den anger antalet anställda oavsett om dearbetar på heltid Tabellen visar att har en dominerandeställning när det gäller antalet statsanställda även om man får ta hänsyn tillatt länet har en statlig förvaltning av regional och lokal karaktär som ärdimensionerad efter det jämfört med andra län höga befolkningstalet. Länets positionhar inte ändrats nämnvärt av att det skett endast en begränsad ökning avantalet statsanställda under 1970-taIets senare del. AU 1980/81:23 54 Vidare framgår av tabellen att förändringarna iantalet statligt anställda varierarkraftigt. Påtagliga ökningar har skett i län som tagit emot omlokaliseradstatlig verksamhet. Särskilt gäller det om , ,, och . I och länsvarar omlokaliseringama enbart för en del av tillväxten. Ökningstaletför är lågt (1,). Eftersom uppgif-tema hänför sigtill mars månad ingår inte effekten av omlokaliseringen avfortfikationsförvaltningen till som genomfördes sammaår. Endastett län har haft en minskning av antalet statsanställda, nämligen länmed som landet i övrigt hade en genomsnittlig ökning . Ävenden del av tabellen som ainger de statsanställdas andel av sysselsattauppvisar stora skillnader länen emellan. Störst är andelarna i ,och . Även , , ochVästerbottens län ligger klart över riksgenomsnittet. Lägst är andelenstatsanställda i och därnäst i . Trots ullskottet genomomlokaliseringama har , , och länfortfarande andelar som ligger under genomsnittet för riket. Destatistiska uppgifter som läimnats ovan omfattar inte lärare m.fl.personalgrupper. De brukar anses som anställda "i övrig statligt löneregleradverksamhet" men har inte staten som arbetsgivare. Dessa arbetstagaresantal är ca 175000, och de utgörs av lärare och skolledare vid grundskolor,gymnasier, vuxenutbildning, folkhögskolor och särskolor. Vidare ingåranställda vid försäkringskassor samt präster, kyrkomusiker,skogsvårdsstyrelsernas personal m.fl. Dessa personalgmpper är med småvariafioner fördelade över landet efter befolkningens storlek i de olika länen. Inomregionaldecentralisering av statlig verksamhet Som tidigare nämnts har myndigheterna genombestämmelser i två skilda författningar ålagts att verka för att derasverksamhet decentraliseras. Avsikten härmed är inte bara att flytta ansvar,befogenheter eller resurser från central till regional nivä utan även att göramotsvarande omflyttning från regional till lokal nivå. Bakomdecentraliseringssträvandena ligger tanken att flytta besluten närmaremänniskorna men också att genom överflyttning av arbetsuppgifter få till stånden Jämnare spridning av sysselsättningstillfällena på den offentliga sektorn.En decentralisering inom länen blir därigenom ett led i arbetet på en bättreinomregional balans. Decentraliseringsfrågorna har därför uppmärksammats avlänsstyrelserna i enlighet med regeringens anvisningar för länsplaneringen. Länsstyrelseni kom överens med statskontoret att verket skullevara behjälpligt med att undersöka möjligheterna fill AU 1980/81:23 55 eninomregional decentralisering inom länet. I överenskommelsen ingick attstatskontoret skulle göra ett mer generellt utvecklingsarbete fillstöd även för andra länsstyrelser. Statskontoret redovisade sitt arbete inovember 1980 med en rapport till regeringen benämnd Inomregionaldecentralisering av offentlig verksamhet. I sammanfattning återgeshär några av statskontorets slutsatser. Somtidigare sagts har statsmakterna intagit ståndpunkten att omlokalisering avstatlig verksamhet skall inriktas på ny eller expanderande verksamhet.Statskontoret menar att den tesen inte häller eftersom den statliga sektorn medfä undantag inte längre växer. En viss tillväxt förekommer dock fortfarandeinom landstingens verksamhet varför landstingen sägs ha större möjligheter änstaten att åstadkomma en inomregional decentralisering. Sysselsättningseffektengenom omfördelning av statlig verksamhet inom länen blir ringa men inte säobetydlig att man inte bör ta till vara de möjligheter som finns. IÖstergötland kom man fram till att ca 200 tjänster skulle kunna flyttas ut fränLinköping och . Föratt fä en nämnvärd regionalpolitisk effekt måste en decentralisering ske genomomlokalisering av hela verksamheter eller av vissa funktioner eller enheter.Det innebär bl. a. att man av personalpolitiska skäl måste precisera villkorenför "medflyttare" och "stannare". Enbeslutsdelegering efter principen att flytta besluten närmare människornaleder inte till att sysselsättning sprids från större till mindre orter. Ensådan decentralisering blir nämligen i huvudsak befolkningsproportio-nell.Resurserna hamnar under alla omständigheter i de större orterna. Över huvudtaget kommer statskontoret fram till att man av olika skäl inte kan stödja demycket små kommunernas sysselsättningsbehov genom en inomregionaldecentralisering. I rapporten talas om "Motalaeffekten". Uttrycketsyftar på att för vissa organ i ansågs vara detrealistiska alternativet till och . Statskontoretanser generellt sett att länsrätten, besvärsenheten inom länsstyrelsensskatteavdelning och bil- och körkortsregistret är möjliga att omlokalisera.Stora delar av uppgifterna vid försäkringskassornas regionala centralkontorbör också enligt statskontoret kunna föras ut till större lokalkontor. Vidareanser statskontoret det vara möjligt att omlokalisera uppgifter inomteleverkets 20 teleområden samt att överföra deklarafions-granskning avrörelseidkare och taxeringsrevision från länsstyrelsernas skatteenheter tilllokala skattemyndigheter. Motbakgmnd av sitt eget arbete och det arbete som utförts inom länsplaneringen ochpå annat håll konstaterar statskontoret att problemet är att finnatänkbara decentraliseringsobjekt utan att genomföra redan framförda förslag.Länsstyrelserna har ringa möjligheter att genomdriva eller ens påverkasektorsmyndigheterna att decentrahsera sin verksamhet. I de flesta fall krävssektorsövergripande principbeslut för att AU 1980/81:23 56 Statskontoret framhåller att endast riksdag ochregering kan fatta sådana beslut. Det uttalas att decentraliseringsförslagenhar störst möjlighet att inarbetas i beslutsprocessen i de fall organisations-eller verksamhetsöversyner pågår eller är under övervägande. I budgetpropositionens bilaga 3 För flerahuvudtitlar gemensamma frågor behandlas under punkt 9 (s. 15-16)decentralisering inom statsförvaltningen. I denna punkt informerar statsrådetJohansson om att regeringen i sitt kansli inrättat en delegation fördecentralisering av statlig verksamhet. Delegationen sägs ha koncentrerat sinainsatser på lokalisering av planerade nya myndigheter och pä myndigheter somhar anmält behov av lokaler. Delegationen har vidare biträttstatsrådsberedningen i arbetet på att decentralisera ärenden fränregeringskansliet. Avslutningsvis framhåller statsrådet somangeläget att myndigheterna prövar möjligheterna att genom decentraliseringåstadkomma besparingar. Iindustridepartementets huvudtitel s. 69 erinrar statsrådet om vad som i1979 års regionalpolitiska beslut sades om den offentliga sektoms roll iregionalpolitiken och om tillkomsten av decentraliseringsdelegationen. Socialdemokraterna räknar i partimotionen 1433 medatt den totala sysselsättningen på den offenUiga sektorn kommer att fortsättaatt öka även vid en svag utveckhng av ekonomin som helhet. Större delen avtillväxten sker i storstadsområdena, men även i övriga län fortsätter denoffentliga sektorn att växa genom en fortsatt utbyggnad av landsfingens ochkommunernas verksamhet. Till en del betingas den ökade offentligasysselsättningen av växande lokala behov av tjänsteproduktion. Dennasysselsättningsfillväxt kan inte omfördelas till sysselsättningssvaga regioner.Däremot är det möjligt att omlokalisera central och regional statligförvaltning. Behovetav nya arbetstillfällen är stort i många delar av landet. kommerefterfrågan på arbetskraft att utvecklas starkare i storstadsområdena, franförallt i , än i övriga delar av landet. Mot denna bakgmnd börarbetet inom decentraliseringsdelegationen intensifieras. Den bör göra en bredgenomlysning av den centrala statliga förvaltningen för att klargöra vilkaytteriigare omlokaliseringar som är möjliga. Särskilt bör man uppmärksammamöjligheterna att omlokalisera delar av myndigheter med relativt avgränsadefunktioner. Nytillkommande verksamhet bör så långt möjligt lokaliseras utanförStockholmsregionen. Även regional stathgverksamhet bör kunna spridas över länen i större AU 1980/81:23 57 utsträckningän f. n. Likaså bör lokala sysselsältningsbehov beaktas vid lokalisering avtjänsteproduktion och förvaltning inom landstingen och de störte kommunerna.Riktlinjer för lokalisering av landstings- och primärkommunal verksamhet börutarbetas under medverkan av företrädare för staten, landstingen ochkommunerna. Iett antal motioner framförs önskemål om föriäggning av statlig verksamhet tillvissa län eller orter. Såledespekar m.fl. i motion 1818 (c, m, fp) på behovet att flyttastatliga funktioner från överhettade regioner till glesbygdslänen.Omflyttningen behöver inte nödvändigtvis ske till den största orten i dessalän. Decentraliseringsdelegationens roll i sammanhanget understryks avmotionärerna. MarianneStålberg m. fl. (s) åberopar i motion 1884 den fortsatta tillväxten av statligförvaltning i som skäl för en ökad decentralisering varvidÖstersundsområdet bör vara ett konkurrenskraftigt alternativ. Parallellt måstefinnas en strävan att sprida offentlig förvaltning från ut i länet. Enintensifiering av decentraliseringsdelegationens arbete begärs vidare av AxelAndersson m. fl. (s) i motion 275, varvid som bakgrund bl. a. anges en fortsattökning av de statliga arbetstillfällena i . Vid förläggning av nyastatliga verksamheter bör särskild hänsyn tas till som har enlåg statlig sysselsättning. Fördelningen av statliga arbetstillfällen inom länetbör dessutom inriktas på en regional utjämning till förmån för de mindrekommunerna. BertilMåbrink (vpk) vill i motion 1060 att och skall tillförasstatlig verksamhet vari han inbegriper verkstadsindustri. SvenAspling m.fl. (s) begär i motion 1472 att regeringen skall lägga fram förslagom lämpliga lokaliseringsobjekt till . Mofionärerna pekar bl. a. på atteffekterna för länets del av 1971 och omlokaliserings-beslut harurholkats genom rationaliseringar inom de omlokaliserade myndigheterna.Yrkandet tas upp i avsnittet Åtgärder i olika delar av landet. Kalmarlän bör enligt () i motion 1826 få ytterligare stadigverksamhet då länet har en mycket ringa andel statsanställda. Dessutom haringen ersättning givits för det bortfall av sysselsättning som nedläggningen avflygflottiljen F 12 innebar. m.fl. (s) vill i motion 1423 att decentraliseringsdelegationenskall få i uppdrag att verka för lokalisering av statlig verksamhet till Blekingelän med hänsyn till neddragningen av den statliga verksamheten i ochtill situationen i övrigt i länet. Förläggningav statlig verksamhet som led i åtgärdsprogram föreslås vidare för Gävleborgslän i motionerna 623 av i m. fl. (s) och 1821 av JohanOlsson m. fl. (c). i motion 616 av () samtKalmar län i motion 621 av m.fl. (s). AU1980/81:23 58 I tre motioner för man fram förslagom speciella decentraliseringsåtgärder. m.fl. (s) föreslår sålunda i motion 482att ett Statens hus i skall inrättas till vilket en samlokalisering avoffentliga organ i länet avses ske. () vill i motion 329 flyttanaturvårdsverket till . (s) i motion 1874 en decentralisering av kommittésekretariaten tillhovrätts-och högskoleorter. Vidare vill miotionärerna attförvaltningsutredningen skall undersöka möjlighetema att till regionala ochlokala statliga organ decentralisera arbetsuppgifter sorn på gmnd avnedskärning i de centrala förvaltningarna kan fullgöras där. Decentraliseringsdelegationenbestår förutom av ordföranden, statsrådet , av budgetchefen ibudgetdepartementet och statssekreterarna i kommunikations-, industri- ochkommundepartementen. Vidare finns adjungerade ledamöter och experter. Tilldelegationen är knuten en referensgmpp bestående av statssekreterare , ordförande, och sex riksdagsledamöter som representerar samtligariksdagspartier. Delegationen har ett eget kansli. Delegationen fungerar som regeringens ochregeringskansliets samordnande organ för decentralisering och lokalisering avstatlig verksamhet. Den skall med utgångspunkt i regionalpolitiskaställningstaganden verka för en intensifiering tiv arbetet med endecentralisering av befogenheter och resurser när det gäller både den centralaoch den regionala statsförvaltningen. Ett handlingsprogram för delegationens arbete under år1981 har offentliggjorts. Programmet gäller arbetet inom såvälregeringskansliet som myndigheter och affärsverk. Programmet innebär i huvudsakföljande. Inom regeringens kansli skall samarbetet vidgas mellandelegationen och budgetavdelningen inom budgetdepartementet. Kommittéernaåläggs att beakta decentraliseringsfrågoma i sitt arbete. De åriigabudgetredovisningarna till myndigheterna skall omarbetas sä att departementenoch delegationen får bättre möjligheter att följa decentraliseringsarbetet hosmyndigheterna. Strävandena att decentralisera ut handläggningen av ärendenfrån skall fortsätta. När det gäller myndigheter och affärsverk sägs målet varaatt fä in decentraliseringsarbetet som en fortlöpande process som tillgodoserbesparingsperspektivet samt kraven på förenklingar, effektivitet och rationalisering.Det är angeläget att arbetet kommer i gäng vid myndigheter som har såvälcentral som regional och/eller lokal förvaltning. Delegationen har aktualiserat decentraliseringsfrågor vidöveriäggning-en med ett par av affärsverken. Kontakterna kommer att fortsättamed AU 1980/81:23 59 Fömtsättningarna och formerna för att inordna dessa verk i deregionalpolitiska och arbetsmarknadspolitiska stödsystemen kommer attundersökas av delegationen.