bet · G401NU54 · 1980-12-31 00:00:00 — Branschensbetydelse för svensk ekonomi illustreras bl. a. av det faktum att inte mindreän av totala export utgörs av produkter från skogsindustrin. Som helhet betraktad är skogsindustrin f. n. enframgångsrik bransch. En rad problem både av kortsiktig och av långsiktig naturfinns emellertid. Till de kortsiktiga hör den bristande lönsamheten i vissaföretag, sysselsättningssvårigheter i anslutning till aktuellastrukturförändringar samt industrins råvaruförsörjning . Till de långsiktiga hör bl. a. den framtida balansen mellanindustrikapacitet och råvarufillgång, produktionsinriktningen och utvecklingenav förädlingsgraden. Möjligheterna att finna lösningar och säkra branschensutveckling är av vital betydelse för den svenska ekonomin. Utskottet har tagit upp två ärenden som bådagällt större företag inom skogsindustrin, nämligen (NU 1980/81:46)och (NU 1980/81:49). Dessutom behandlarutskottet frågor kring skogsråvarans roll i energiproduktionen i betänkandet NU1980/81:60. I det nu föreliggande betänkandet behandlar utskottet delsdet avsnitt i proposition 1980/81:130 om industripolitikens inriktning m. m.där vissa frågor rörande skogsindustrin tas upp, dels återståendemotionsyrkanden om skogsindustrin. Motion 1980/81:2078 (vpk) utmynnar i ettyrkande om avslag på propositionen i dess helhet, sålunda också avsnittet omskogsindustrin. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. Från samma håll har i tvåandra motioner framförts en rad förslag rörande skogsindustrin vilka utskottetbehandlar i det följande. Statens roll i skogsindustrins strukturomvandling Enligt propositionen (s. 151) ärdet två förhållanden som gör att utvecklingen inom skogsindustrin bör följasmed särskild uppmärksamhet, nämligen den regionala betydelsen och denbegränsade råvarutillgången. Det är med utgångspunkt i dessa förhållanden somstatens huvudsakliga uppgifter i skogsindustrins strukturomvandling kanpreciseras, sägs det i propositionen, varefter regeringen anger två konkretamål för sin politik. Dessa mål är att främja regional balans och att främjautbudet av virke. De medel som används är enligt propositionen temporärastimulans- och stödåtgärder, det regionalpolitiska stödet, prövningen enligt136 a § byggnadslagen (1947:385, nu gällande lydelse 1976:213) av industriellanyanläggningar och utvidgningar samt utövandet av ägarfunktion i de fyra stora NU1980/81:54 12 skogsindustriföretagen AB (),domänverket, Ncb och . Härefter förs i propositionen ettkortfattat resonemang kring skogsindustrin från regionalpolitisk synpunkt ochlämnas en redogörelse för de förslag till åtgärder för att på kort siktförbättra virkesförsörjningen som regeringen har lagt fram i propositionerna1980/ 81:118 och 1980/81:136. Dessa - vissa skattelättnader och stöd fillåterväxt-åtgärder - har beslutats av (SkU 1980/81:44, rskr1980/81:285 resp. JoU 1980/81:25, rskr 1980/81:295). Vidare omtalas attregeringen avser att lägga fram förslag för beträffande prövningen avträfiberförbrukande verksamheter enligt 136 a § byggnadslagen. I ett särskilt avsnitt (s. 155-157) redogör regeringen försin syn på frågan om strukturplaner för skogsindustrin. Därvid uttalas att deti vårt ekonomiska system är företagen som har det huvudsakliga ansvaret föratt industristrukturen utvecklas så att konkurrenskraften successivt stärks.Det decentraliserade beslutsfattande som marknadsekonomin innebär är enligtpropositionen det bästa sättet att säkerställa en konkurrenskraftig industristruktur.Regeringen anser att företagen som bör ta på sig detta ansvar genomatt på egen hand utarbeta strukturplaner eller på något annat sätt. I vissa fall kan det emellertid, sägs det också i propositionen,hända att resultatet av företagens strukturarbete inte står i överensstämmelsemed de övergripande samhälleliga målsättningarna, t. ex. i vad gäller denregionala balansen. Statsmakterna kan givetvis inte avhända sig möjligheten atti sådana situationer med regionalpolitiska och andra befinfiiga medel påverkautvecklingen i önskad riktning, anförs det. Utvecklingen inom branschen behöverdärför bevakas kontinuerligt. Denna bevakning sker dels inomindustridepartementet - bl. a. genom kontakter med enskilda företag (genomlokaliseringssamrådet) och inom ramen för skogsbranschrådets arbete - dels inomstatens industriverk. Staten har också god inblick i branschens utvecklinggenom det relativt omfattande statliga ägandet, framhålls det även i propositionen. En rad invändningar redovisas i propositionen mot tankenatt staten skulle utarbeta detaljerade planer för branschens utveckling ochsedan genomdriva dessa. Sammanfattningsvis, slås det fast, bör staten inte taöver ansvaret för strukturutvecklingen inom skogsindustrin. Strukturarbetetinom branschen sköts bäst av företagen själva i samråd med de anställda.Statens uppgift bör enligt propositionen vara att noga följa utvecklingen inombranschen med möjlighet att ingripa då företagens agerande tenderar att geupphov till en utveckling som inte är önskvärd från samhällsekonomisk synpunkt. Den socialdemokratiska partimotionen 1980/81:2021innehåller kritik mot det refererade avsnittet i propositionen.Motionärerna hävdar att tanken på en detaljplanering av den innebörd somregeringen vänder sig mot inte har många förespråkare och att argumentationendärför är ett slag i luften. Motionärerna menar att det måste ske en ökadsamordning och samverkan mellan samhället, företagen och de anställda rörande destora. NU1980/81:54 13 övergripande besluten av typ nedläggningar,kapacitetsneddragningar, kapacitetshöjande investeringar och förändringar iproduktionsinriktningen. Enligt motionärerna bör begära attregeringen lägger fram ett förslag till handlingsprogram förskogsindustrin i enlighet med vad som anges i motionen. De vill vidare attregeringen skall redovisa för hur detlångsiktiga planeringsarbetet skall organiseras och genomföras och hur denplanerade utvecklingen skall initieras och styras. kommunisterna föreslår i motion1980/81:1800 att skall begära att regeringen skyndsamt lägger framett förslag till en nationell utvecklingsplan för skogsindustrin. På länsnivåbör enligt motionärerna tillsättas regionala arbetsgrupper med uppgift attutarbeta regionala utvecklingsplaner för skogsindustrin. I motionen, liksomockså i motion 1980/81:847, föreslås vidare att skall begära attregeringen förhindrar nedläggningar av större arbetsplatser inom skogsindustrini avvaktan på att en nationell utvecklingsplan för skogsindustrin fastställs.Enligt motion 1980/81:847 bör också uttala att ett mål förplaneringen bör vara att arbetsstyrkan inom skogsindustrin ej skall minskas.Motion 1980/81:1800 (vpk) innehåller vidareförslagom att regeringen, iden månfrågor om nedläggningar aktualiseras, skall låta utvärdera de samhällsekonomiskakonsekvenserna av olika utvecklingsalternativ och lägga fram förslag i aktuellaärenden för . Utskottet har inga erinringar mot vad som anförs ipropositionen om att statliga insatser i skogsindustrins strukturomvandlinghuvudsakligen skall syfta fill att främja regional balans och till att främjautbudet av virke. De argument mot stadiga strukturplaner som redovisas ipropositionen är också enligt utskottets mening välgrundade. Slutsatsen är sålunda att staten inte bör ta över ansvaretför strukturomvandlingen inom skogsindustrin. Strukturarbetet inom branschensköts bäst av företagen själva i samråd med de anställda. I vissa fall kan detvara ändamålsenligt att företagen gemensamt och i samråd med de anställdaarbetar fram en plan för hur detta arbete skall ske. Statens uppgift bör vara att noga följa utvecklingen inombranschen med möjlighet att ingripa då företagens agerande tenderar att geupphov till en utveckling som inte är önskvärd från samhällsekonomisk synpunkt.Staten har i sådana fall flera styrmedel till förfogande, såsom temporärastimulans-och stödåtgärder, det regionalpolitiska stödet och prövningen enligt136 a § byggnadslagen av industriella nyanläggningar och utvidgningar. Tilldetta kan läggas ägarfunktionen i de båda belagda skogsindustriföretagen ASSIoch domänverket, i det majoritetsägda Ncb och i det minoritetsägda SödraSkogsägarna, Av vad utskottet här anfört följer att utskottet inteansluter sig fill förslaget i motion 1980/81:2021 (s) att skulleuppmana regeringen att utarbeta ett handlingsprogram för skogsindustrin. NU1980/81:54 14 1980/81:1800 (vpk) om nationella och om regionalautvecklingsplaner för skogsindustrin avstyrks. De ger enligt utskottets meninguttryck för en övertro på statens förmåga att ta över ansvaret förskogsindustrins strukturomvandling. Av samma skäl avstyrker utskottet ävenförslagen att skulle göra uttalanden om förhindrande av nedläggningarav större arbetsplatser inom skogsindustrin (motionerna 1980/81:847 och 1980/81:1800), om att ett mål för planeringen inom skogsindustrin skulle vara attarbetsstyrkan ej minskas (motion 1980/81:847) och om att vissa samhällsekonomiskautredningar bör komma till stånd (motion 1980/81:1800), Motion 1980/81:2021 (s) innehållerett förslag om inrättande av ett statligt strukturbolag för skogsindustrin.Motionärerna anser att inrättande av ett sådant bör utgöra en väsentligbeståndsdel i det förslag till handlingsprogram för skogsindustrin som regeringenbör lägga fram. Motionsyrkanden av motsvarande innebörd har avslagits avriksdagen , Som utskottet påpekade (NU 1979/80:47 s, 40)har omstruktureringen av branschen inneburit stora statliga insatser.Innevarande år har anslagit väsentliga belopp för att möjliggöraomstruktureringar inom och Ncb, Utskottet har i det föregåendeanslutit sig till den syn på statens uppgift när det gäller skogsindustrinsstrukturomvandling som regeringen har redovisat i proposition 1980/81:130,Förslaget i motion 1980/81:2021 (s) att ett statligt strukturbolag skulleinrättas är inte förenligt med utskottets grundsyn på statens roll. Därföravstyrker utskottet motionen i denna del. Vidareförädling, forskning och utveckling Både i motion 1980/81:2021 (s) ochi mofion 1980/81:1800 (vpk) understryks att syftet med den föreslagnaplaneringen är att främja en ökad vidareförädling av skogsindustrins produkteroch en ökad satsning på forskning och utveckling. I den sistnämnda motionen föreslås att skalluttala att den övergripande riktlinjen för framtidens skogsindustripolitik börvara satsning på ökad vidareförädling av de svenska skogsprodukterna och attskogsindu-stripoUtiken bör innebära en satsning på pappersindustrins utbyggnadoch på utbyggnaden av hyvlerier vid exportsågverken. 1 samma motion föreslåsockså att riksdagen.i ett uttalande skall ange ett visst mål för satsning påträkemisk forskning och utveckling . Vidare föreslårmotionärerna att skall begära att regeringen lägger fram förslag statlig satsning på detta område och på vidareförädling av rayonfibrer tillkläder och andra textilier . Ett förslag om att ett träkemiskt NU1980/81:54 15 forskningsinstitut skall förläggas till Söderhamnsregionenfinns i motion 1980/81:1032. Utskottet vill understryka vikten av attskogsindustriföretagen ägnar största uppmärksamhet åt frågor rörande vidareförädlingsamt forskning och utveckling. Något särskilt uttalande av enligt denyss refererade förslagen i motion 1980/81:1800 (vpk) finner utskottet dockinte anledning att förorda. Inte heller kan utskottet tillstyrka att riksdagenskulle göra ett sådant uttalande till förmån för ett träkemisktforskningsinstitut i som föreslås i motion 1980/81:1032. Flera motioner innehåller förslagsom avser utbyggnad av olika anläggningar i syfte att bl. a. öka graden avvidareförädling vid dessa. I mofion 1980/81:479 erinras om beslut år 1978att anslå 550 milj. kr. a. utbyggnad av massaproduktion vid ASSLsanläggningar i , (prop. 1978/79:25 bil. 11 punkterna 8och 9, NU 1978/79:16, rskr 1978/79:122). Denna investering är nu avslutad.Motionärerna vill att skall uppmana regeringen att ta initiafiv isyfte att få i gång vidareförädlingsprojekt såväl vid som vid ASSLsövriga anläggningar i . Betydelsen av ökad satsning på vidareförädling inomskogsindustribranschen har påpekats av utskottet i det föregående. Det kanemellertid inte vara eller regeringens sak att uppmana ett företagatt göra en viss investering. I stället måste det ankomma på företagsledningoch styrelse att utifrån kommersiella bedömningar ta de initiativ som behövs.Med hänvisning härtill avstyrker utskottet motion 1980/81:479. Motion 1980/81:1414 innehåller ettförslag om att skulle begära att /erhållersökt tillstånd enligt 136 a § byggnadslagen att bygga ett LWC-pappersbruk inomSöderhamns kommun. Utskottet avstyrkte en motion av samma innebörd(NU 1979/80:47) och hänvisade därvid till att frågan om tillstånd enligt 136 a§ byggnadslagen till utbyggnad av ifrågavarande LWC-pappersbruk vid dentidpunkten övervägdes inom regeringen. Utskottet har erfarit att bolaget iapril har informerats om att den dåvarande regeringen var beredd att ipositiv anda pröva ansökan ifall driften kunde påbörjas inom en femårsperiod.Något åtagande med den innebörden har emellertid inte erhållits från bolaget.Frågan är därför föremål för vidare överväganden inom . Motdenna bakgrund avstyrker utskottet att skulle göra något uttalande ifrågan. I motion 1980/81:1414 föreslås också att skalluttala att den totala massaproduktionen inom skall behållaspä nivån 450 000 årston. Utskottet anser inte att skall uttala sig omvilken inriktning eller nivå den industriella verksamhet skall ha som bedrivs NU1980/81:54 16 inom en viss kommun. Därför avstyrker utskottet motionenockså i denna del. En forskningsstation bör inrättasvid i , anförs det i motion 1980/81:1468.Motionärerna räknar med investeringskostnaderom ca 2 milj. kr. och årligadriftskostnaderom ca 1,5 milj. kr. De vill att regeringen skall läggafram ett förslag om forskningsverksamhetens organisation, dimensionering ochfinansiering. Motionsyrkanden av samma innebörd väcktes också våren1980. De förslagen avstyrktes av utskottet och avslogs av i sambandmed behandlingen av proposition 1979/80:110 om en träteknisk utvecklingsenhet iSkellefteå. I betänkandet NU 1979/80:48 finns en utförlig redogörelse förbakgrunden till motionsyrkandena om en forskningsstation vid . Utskottets ställningstagande var enhälligt.Utskottet pekade på det aktuella läget när det gällde organisation ochplanering av träteknisk forskning. Sågverks-, trämanufaktur- ochskivindustriernas branschsammanslutningar hade bildat en ny gemensamforskningsstiftelse. Från dess sida hade kraftigt betonats att det varangeläget att resurserna för träteknisk forskning och utveckling intesplittrades på ytterligare enheter. Utskottet sade sig instämma i att det ärbetydelsefullt att de ekonomiska och personella resurser som står till buds försådan verksamhet används så rationellt som möjligt. Det finns skäl att medintresse avvakta resultatet av det programarbete som sätts i gång, anfördeutskottet och fortsatte: Rikssågverksskolan har enmaskinutrustning som otvivelaktigt kan ha stort värde även för forsknings- ochutvecklingsarbete. Utskottet har också erfarit att denna utrustning utnyttjasav forskare vid och att den tilldrar sig intresse ävenbland företrädare för forskningen vid de tekniska högskolorna. Utskottet utgårfrån att man vid planeringen av den trätekniska forskningen beaktar de resursersom finns vid , Vad man från värmländskt håll föreslår äratt särskild personal skall anställas för att bedriva forsknings- ochutvecklingsarbete i , Utskottet kan mot bakgrund av vad som sagtsinte tillstyrka att nu skulle uttala sig för att ytterligare en enhetför träteknisk forskning och utveckling skall komma till stånd. Utskottet har samma uppfattning nuoch avstyrker alltså ifrågavarande del av motion 1980/81:1468, Förutsättningarna för att ökavidareförädlingen vid sågverken har varit föremål för en utredning avstatens industriverk. Utredningen har genomförts på uppdrag avindustridepartementet. Resultatet har redovisats i rapporten (SIND 1980:16)Sågverkens vidareförädling - en omvärldsanalys. Utredningen utmynnar i förslag om att omställningen tillökad vidareförädling inom sågverksindustrin skall stödjas och stimuleras genomett s, k. NU1980/81:54 17 Detta skulle genomföras ochomfatta omställnings- och utvecklingsstöd, exportfrämjande åtgärder samtstatliga kreditgarantier, I flera motioner förordas att utredningens förslag skallgenomföras. Enligt motion 1980/81:2021 (s) bör uttala sig för attregeringen behandlar förslaget med största skyndsamhet och lägger fram ettförslag , Också i motion 1980/81:1800 (vpk) begärs attregeringen skall lägga fram förslag för om utbyggnad avsågverksindustrin. Motion 1980/81:1405 innehåller önskemål om näringspolitiskainsatser i inlandskommuner, bl, a, i syfte att möjliggöra enökad vidareförädling så nära skogsråvarans avverkningsplats som möjligt. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att frågan omåtgärder för att främja en ökad vidareförädling vid sågverken haruppmärksammats av regeringen. Det framgår av propositionen (s, 152) attindustriverkets förslag f, n, remissbehandlas, I propositionen anförs vidareatt ställning därefter kommer att tas till behovet av eventuella statligainsat.ser inom branschen. Utskottet utgår från att regeringen, sedanremissbehandlingen har avslutats, snabbt fattar beslut i ärendet. Mot denna bakgrundfinns det, anser utskottet, inte f, n, anledning för att göra någotuttalande i hithörande frågor. Utskottet avstyrker därför här behandlade delarav motionerna 1980/81:1405, 1980/81:1800 (vpk) och 1980/81:2021 (s), I motion 1980/81:1031 begärs attriksdagen skall uttala sig för en prioritering av forsknings- ochutvecklingsarbete inom plywoodindustrin i syfte att dess produkter skallvidareförädlas. Vidare bör , föreslår motionären, uttala attbranschens råvaruförsörjning skall tryggas. Utskottet noterar att regeringens förslag tillmedelsanvisning till styrelsen för teknisk utveckling (STU) bl, a, innefattarområdet träteknik. Det framgår av propositionen (s, 103) att medel harberäknats för fortsatta insatser på hög nivå inom detta område, I fråga områvaruförsörjningen hänvisar utskottet till redogörelsen i det föregående (s,11 f,). Motbakgrund av det anförda avstyrker utskottet motion 1980/81:1031, Vissa åtgärder för att främja virkesförsörjningen Som framgått av det föregående (s,12) har beslutat om åtgärder som i det korta perspektivet kanförbättra virkesförsörjningen. Enligt propositionen (s. 154) finns detanledning att avvakta virkesförsörj-ningsutredningens (I 1979:18) förslag innanmer genomgripande åtgärder vidtas. Utskottet tar i detta sammanhang upp tremotionsyrkanden med anknytning till frågan om skogsindustrinsvirkesförsörjning. I motion 1980/81:1800 (vpk) begärs att regeringen skalllägga fram förslag om särskilt investeringsstöd för s. k. virkesterminaler.Sådana terminaler bör enligt motionärerna upprättas av kommunerna i samverkanmed skogsindu- NU1980/81:54 18 strin och skogsägarna. Vid dessa terminaler sorterasvirket i olika kvalitetsklasser, t. ex. sågvirke, massaved och brännved. Utskottet har erfarit att lovande försök medvirkesterminaler pågår på flera håll i landet. a. har ett projekt iLycksele fått ekonomiskt stöd av oljeersättningsfonden. Eftersomförsöksverksamhet pågår anser utskottet att det inte finns anledning förriksdagen att begära åtgärder från regeringens sida enligt motionärernasförslag. I detta sammanhang tar utskottet upp ytterligare ettyrkande i motion 1980/81:1800 (vpk). Detta förslag går ut på att riksdagenskall uttala att massaindustrins nuvarande maximala virkesförbrukningskapacitetej får öka. Utskottet, som konstaterar att motionen inte innehåller någonmofivering till förslaget, avstyrker motionen också i denna del. I syfte att stimulera leveranser av klenvirke frånNorrlands inland till skogsindustrin föreslås i motion 1980/81:1050 atttransportkostnaderna skall omfördelas mellan olika skogsägare eller genomavgifter från skogsindustrin. Motionärerna hävdar att priset på skogsindustrinsråvara bör anges "fritt bilväg, flottled eller terminal vid järnväg"i stället för nuvarande ordning som vanligen innebär att priset anges"fritt fabrik". Ett förslag av denna innebörd bör skyndsamt utarbetasav regeringen, anser motionärerna. Utskottet avstyrker motionen. Enligt utskottets uppgiftankommer det inte på riksdag och regering utan på berörda företag att utredaoch ta ställning i frågor av denna art. Utskottet vill tillägga att, somomtalas i propositionen (s. 154 f.), virkesmarknadens parter har enats om attmassa-vedspriserna i ökad utsträckning skall få karaktär av bilvägspriser. Två motioner, 1980/81:1049 (vpk)och 1980/81:1104, innehåller önskemål om åtgärder för att oblekt papper skallkomma till ökad användning. I båda motionerna framhålls att blekningen avpappersmassa medför ökad energiåtgång, skapar större miljöproblem och ökarråvaruåtgången vid massaproduktionen. Förslaget i motion 1980/81:1049 (vpk) går ut på dels att"statliga styråtgärder" skall vidtas i syfte att inrikta den inhemskakonsumtionen mot oblekta pappersprodukter, dels att rekommendationer skallutfärdas till statliga myndigheter och företag samt till kommuner och landstingatt använda papper av viss kvalitet. I motion 1980/81:1104 uppmanas regeringenatt ta upp överläggningar med förpackningsindustrin i syfte att nå enöverenskommelse om att papper och papp för förpackningsändamål skall varaoblekt. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärangeläget att en ökad andel av pappers- och pappkonsumtionen i vårt land utgörsav oblekta produkter. Åtgärder av den art som föreslås i de båda motionernafinner utskottet emellertid inte skäl att tillstyrka. Utskottet vill tilläggaatt frågor NU1980/81:54 19 som gäller normer för offentlig upphandling handläggs avfinansutskottet, som avser att behandla motioner med förslagliknande dem som återfinns i motion 1980/81:1049 (vpk). Åtgärder för att främja exporten avskogsindustrins produkter krävs i mofion 1980/81:1800 (vpk). Motionärerna villatt regeringen skall söka träffa bilaterala handelsavtal med deoljeexporterande länderna om export av bl. a. svenska skogsindustriprodukter.Vidare önskar motionärerna att regeringen skyndsamt skall skapa ett effektivt samordningsorganför svensk export av trävaruprodukter till de oljeexporterande länderna och förmarknadsföring av sådan export. Utskottet är ense med motionärerna om vikten av attexporten av bl. a. skogsindustrins produkter främjas på olika sätt. I det pågåendebranschprogrammet för den träbearbetande industrin (jfr prop. 1980/81:100 bil.17 s. 37) ingår bl. a. exportfrämjande verksamhet. När det gällerhandelsförbindelser med de oljeexporterande länderna vill utskottet erinra omdels att de svenska ambassaderna i dessa stater i betydande omfattning sysslarmed exportfrämjande verksamhet, dels att det i Jeddah, , finns ensvensk handelssekreterare. Mot härangiven bakgrund avstyrker utskottet motionen i denna del. Utskottet tar slutligen upp någramotioner med förslag till åtgärder avseende olika enheter inom skogsindustrin. I mofion 1980/81:1787 hemställs om en utredning med"samhällsekonomisk utvärdering" av ett i motionen nämntutvecklingsalternativ för Hammarby sulfitfabrik (kommun). Beslut harfattats om nedläggning av tillverkningen vid denna anläggning,som ingår i (). Enligt utskottets uppfattning finns det i detta fall inteanledning för statsmakterna att ifrågasätta de bedömningar som har lett framfill beslutet att driften vid Hammarby sulfitfabrik skall läggas ned. Utskottethar erfarit att gör ansträngningar att finnaersättningssysselsättning för de anställda. Motionen avstyrks sålunda. Motion 1980/81:1789 innehållerförslag om att ett statligt utvecklingsbolag för återvinningsteknik skallinrättas och förläggas till Fridafors (Tings-ryds kommun). Motionärerna villatt skall begära att regeringen utarbetar förslag till en statligsatsning på ett sådant utvecklingsbolag. Av motionen framgår att det föreslagna utvecklingsbolagetskulle syssla med teknik för återvinning av papper.