bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Näringsförbudär en alltför ingripande åtgärd och kan få svåröverskådliga konsekvenser försåväl anställda som borgenärer, uttalar . Det kanockså vara svårt att hindra att näringsförbud kringgås genombulvantransaklioner. JuU 1980/81:21 214 Även några myndigheter yttrar sig i avstyrkanderiktning. i åklagardistrikt varnar för risken"alt föriama det fria näringslivet med etl rigoröststalskonlrollsystem" och menar atl näringsförbud måste antas leda lilletl starkt utvecklat syslem med bulvanförhållanden - en utveckling som skullegöra kampen mol den ekonomiska brottsligheten ytterligare komplicerad.Länsåklagarmyndigheten i finner all det för brollsbekämpandelinle är nödvändigt med en lagstiftning om näringsförbud. i är de fall av illojala förfaranden som inlehar samband med konkurs sä sällsynta all del inte för dessa fall behövssärskilda regler om näringsförbud. I konkurslagen (1921:225) finns enföreskrift (199 a §) alt gäldenären inte under konkursen får driva rörelse sommedför bokföringsskyldighet. Ett mera varaktigt näringsförbud har, som framgårav det föregående, införts som sanktion för näringsidkare som missbrukarkonkursinstitutet. För att domstolen skall la upp frågan om sådant förbud krävstalan av allmän åklagare. Rekvisilen för näringsförbud är emellertid angivnaså, alt näringsförbud kan komma all meddelas även en gäldenär som inle lagforsför brott. Näringsförbudborde enligl motion 1979/80: 1120 kunna användas som sanktion mol ekonomiskbrottslighet även i fall då denna inle har samband med konkurs. Motionärernaföreslår all denna möjlighet skall utredas. Remissyttrandenaöver detta förslag visar atl meningarna är delade om det lämpliga i alt nuutreda vidgad tillämpning av näringsförbud. En del remissinstanser, av vilkasärskilt kan nämnas och konsumentombudsmannen, ärpositiva. En majoritet av remissinstanserna ställer sig emellertid mer ellermindre avvisande till förslaget om en sådan utredning. En vanlig slutsats iyttrandena är alt man bör avvakta erfarenheterna av näringsförbud som sanktionmol konkursmissbruk, innan en vidgad användning av denna sanklionsformövervägs. Näringsutskoltetdelar uppfattningen all det nu är för tidigt att la upp frågan om näringsförbudsom en mera allmänt förekommande reaktion från samhällets sida gentemotekonomisk brottslighet. De nya bestämmelserna i konkurslagen läcker en utbreddoch viktig form av missbruk, som det är angeläget all motverka. När ett antalingripanden med näringsförbud enligt konkurslagen har gjorts och förbuden harvarit i kraft kommer det atl finnas underlag för en bedömning av den nyasanktionsformens för-och nackdelar. Risken för bulvantransaklioner och andraåtgärder för att kringgå kontrollsystemet måste särskilt uppmärksammas.Näringsutskoltet avstyrker alltså förslaget om en omedelbar utredningbeträffande näringsförbud som mera generell sanklionsform och menar att statsmakterna JuU1980/81:21 215 lills vidare bör inrikta sig på andra metoder att kommalill rätta med den ekonomiska brottsligheten. Etableringskontroll i branscher med stor ekonomiskbrottslighet Motionerna 1979/80:1120 och 1979/80:1864 Frågan om etableringskontroll somförebyggande medel mot ekonomisk brollslighel las upp i båda motionerna. 1motion 1979/80: 1120 begärs en undersökning av förutsättningarna för all införasådan kontroll i näringsgrenar och branscher där skatlebrollslighel och annanekonomisk brottslighet har särskilt stor utbredning. Om andra åtgärder bedömsotillräckliga bör man, menar motionärerna, ställa upp krav på tillstånd för altnäringsverksamhet skall få bedrivas. Inom en rad branscher bör etableringskontrollinföras, hävdas i motion 1979/80: 1864. och näringsverksamhet ulan tillståndbör sanktioneras med slraffregler. När del gäller förslaget omutredning rörande elableringskontroll finns bland remissinstanserna positiva,tveksamma och negativa röster. Hovrätten över och tillstyrker en utredning i första hand genom BRÅ:s försorg - av hur stort behovet avelableringskontroll är och vad som kan vinnas genom en sådan. På grundval bl.a. av de erfarenheter som har vunnits under utredningen om utländsk företagsetableringbör, menar hovrätten, undersökas vilka förutsättningar som gäller företableringskontroll inom vissa branscher som ligger i riskzonen för ekonomiskkriminalitet. Intresset av fri näringsverksamhet och intresset avetableringskonlroll måste vägas mot varandra, och därvid väger kravet påinsatser mol den ekonomiska brottsligheten tungt i kontrollens vågskål. i och överåklagaren iGöteborgs åklagardistrikt tillstyrker också utredning om etableringskonlroll.Den förra myndigheten påpekar dock risken för bulvantransaklioner vid en sådankontroll. Den senare anser atl etableringskonlroll är bättre än näringsförbudsom vapen mol ekonomisk brottslighet. LO erinrar om all organisationen har gett sill stöd åltanken på ett centralt företagsregister, som skulle kunna samköras med andraregister. Man bör enligl LO pröva frågan om etableringskonlroll i sådanabranscher där den fria etableringsrätlen har missbrukals. ståndpunkt är densamma som i fråga omnäringsförbud (se s. 5). i rekommenderar i första handall ställföreträdaransvarel för juridiska personers ekonomiska förehavandenbyggs ut. Även etableringskonlroll bör kunna tillgripas, när del finns fog JuU1980/81:21 216 för del, säger myndigheten. Härvid måste emellertidbeaktas all många seriösa företagare oförskyllt drabbas av svårigheter och kontrollersom de inle har anledning alt finna sig i. Majoriteten av företagarna ärskötsamma, heter det vidare. Kontroll- och insynsapparalen i samhället får inteutvecklas in absurdum. KO vill inte, från konsumentpoiitisk synpunkt, förordaregler om etableringskonlroll i andra fall än då särskilt betydande ekonomiskarisker för konsumenterna eller fara för liv och hälsa är för handen. BRA menar atl frågan om etableringskonlroll bör prövasfrån fall lill fall. Viss restriktivitet bör iakttas, säger . Inte endastbrottsförebyggande synpunkter utan också konsumentintressena och denäringsfrihelsrällsliga synpunkterna måste beaktas. ställer sig tveksamt lill en särskildutredning om elableringskontroll. Del rimliga är, anser kollegiet, atl förslnoggrant kartlägga de missförhållanden man vill ingripa mot och därefter väljade medel som framstår som effektiva och lämpliga. Etableringskonlroll bör intepå förhand pekas ut som en särskilt lämplig form av ingrepp. Centralorganisationen /SR förordar i första handsträngare åtgärder mol företag som underlåter all betala mervärdeskatt ochsociala avgifter. Organisationen är tveksam i fråga om elableringskontroll menanser atl det utredningsmaterial i detta ämne som redan har tagils fram bordeställas samman och remissbehandlas. () förordar förbilverkstädernas del i första hand ett system med branschregisler jjfr NU1980/81:2 s. 7 f ]. Om ett registreringssystem av avsett slag inte skulle visasig verksamt när det gäller atl komma till rätta med problemen i branschen börfrågan om etableringskontroll utredas närmare, anser MRF. Även rekommenderar branschregister ochär tveksamt beträffande etableringskonlroll. Sådan bör tillämpas för branschavsniltav speciell karaktär, t. ex. banker och försäkringsbolag, säger förbundet. KF anmäler likaså all del är tveksamt lill övervägandenaom en etableringskonlroll. De ställningstaganden av åklagarmyndigheten i Malmöåklagardistrikt, länsåklagarmyndigheten i och som harredovisats i avsnittet om näringsförbud gäller också beträffandeetableringskonlroll. i nämner alt del finns ellslags etableringskonlroll - med hänsyn till skatte- och avgiftsbelalning - närdet gäller taxirörelse och laslbilslrafik. 1 stort ställer sig myndighetenavvisande lill etableringskonlroll, som "knappast åren framkomligväg". Liksom i fråga om näringsförbud intar riksåklagaren ()en avvaktande hållning. Även när det gäller förulsällningarna för alt genometableringskonlroll motverka ekonomisk brottslighet skulle, menar RÅ, värde- JuU 1980/81:21 217 fullaerfarenheter kunna vinnas genom tillämpning av reglerna om konkurskarantän. NOtar avstånd från förslaget om utredning rörande etableringskontroll. NOhänvisar till intentionerna bakom lagen (1953:603) om motverkande i vissa fallav konkurrensbegränsning inom näringslivet. Flera ytterligare skäl åberopas.Endast etl begränsat antal företagare inom resp. branscher gör sig skyldigatill ekonomisk brottslighet. En förhandsprövning av en persons fömtsätiningargaranterar inte laglydnad . Den administrativa kontrollen kanbefaras bli kostsam och tungrodd. Skulle man också ta hänsyn till behovet avetableringen, skulle man vara tillbaka i den situation - med lägre effektivitettill följd av prissamverkan etc. som rådde före konkurrensbegränsningslagenslillkomst. Ofta är det just de nyetablerade företagen som introducerar marknadsföringsmetodétavvikande från de traditionella och sålunda medverkar dll konkurrensförhållandensom är gynnsamma för konsumenterna. Enelableringskontroll i hela branscher eller näringsgrenar skulle vara etl stortsteg tillbaka i utvecklingen, säger . En sådan kontroll kan enligt SAF inteaccepteras i en demokrati, där näringsfriheten ingår som en av de viktigastebeståndsdelarna. Den skulle medföra allvarliga negativa verkningar såväl förenskilda som för samhället. Den skulle med säkerhet leda till atl även seriöstbedriven verksamhet skulle minska I omfattning. Heltavvisande är också , som hänvisar till risken för atl man fåren stelnad stmktur och att även seriösa företag stängs ute från marknaden.Samma uppfattning och liknande argument framförs av . Näringsutskoltet ägnar frågan ometableringskontroll en utförlig behandling i betänkande NU 1980/81:2, vilketavges med detta yttrande. Med anledning av ett antal motioner ombranschregister och etableringskontroll inom vissa branscher (bilverkstäderna,byggbranschen, hotell-och restaurangbranschen, städbolagen) redovisar näringsutskottetflera olika utredningar som har berört den angivna frågan saml remissbehandlingoch ställningstaganden av regeringen i vissa fall. riksdagsbehandlingav frågan refereras också. Deremissyttranden som justideutskottet har inhämtat ger - som framgår avsammanställningen i det föregående - uttryck för olika uppfattningarbeträffande etableringskontroll. Några remissinstanser är positiva till attbehovet av och fömlsältningarna i övrigt för en sådan kontroll utreds. Andramenar att frågan bör prövas från fall till fall. En tredje gmpp företräder enmarkerad tveksamhet eller en helt avvisande hållning. JuU 1980/81:21 218 parnäringslivsorganisationer rekommenderar etl syslem med branschregister såsomett bättre alternativ än etableringskontroll. Riksdagenhar så sent som på näringsutskollels förslag avslagit ettmotionsyrkande om allmän etableringskontroll (NU 1979/ 80:53). Det ärväsentligt för den ekonomiska utvecklingen all näringslivet fortlöpande får etttillskott av nya företag, framhöll utskottet då. Enligt dennäringsfrihetsprincip som tillämpas i har relativt få inskränkningargjorts i rätten att etablera förelag. Sådana inskränkningar har varit betingadeav bl. a. ordnings-, säkerhels-, hälsovårds- och arbelarskyddshänsyn. Dehittillsvarande riktlinjerna bör enligt utskollets mening följas även framgent.Särskilda omständigheter kan undantagsvis modvera etableringskonlroll i enviss bransch. Frågan härom får prövas vid en noggrann granskning av just denbranschens förhållanden - såsom skett i ett par fall som berörs iutskottets nyssnämnda belänkande NU 1980/81:2. Någon allmän utredning ometableringskontroll vill utskottet inte förorda. Del finns - som poängleras iflera remissyttranden - andra, mera direkt verkande åtgärder som man i förstahand bör överväga alt sätta in mol de företagare som missbrukarnäringsfriheten. 1 motion 1979/80:1120 föreslås all statsmakternaskall införa bätlre samhällelig kontroll över kreditströmmarna och förstärkasamhällets inflytande i bankerna. När ekonomisk kriminalitet riktas molenskilda personer sker detta ofta, anför motionärerna, inom ramen för en svart lånemarknad,där olika transaktioner avlöser varandra i en karusell som del efter hand bliromöjligt för offren att överblicka. 1 en del fall torde bankerna, till följd avatl offren även har normala krediter, kunna få en inblick i affärer av dettaslag och kunna genom polisanmälningar eller på annat sätt bidra all stoppalånekarusellen på ett tidigt stadium, säger motionärerna vidare. Del finnsocksä, hävdar de, anledning atl anta att banker ibland har medverkat tillspekulationsaffärer med fastigheter. Fullmäktige i utgår från allmotionärernas förslag gäller kontroll över de enskilda lånetransaktionerna,inle aggregerade kreditbelopp. Fullmäkdge påpekar att en mycket betydande delav kredilgivningen inom samhällsekonomin sker utanför kreditinstituten och atldenna förmedling ingalunda är mindre laglig än den som sker viakreditinstituten, även om den kan utgöra ell problem ur kreditpolitisksynvinkel. JuU 1980/81:21 219 meningolagliga transaktioner inom banksystemet är myckel sällsynta, anserfullmäktige. Del kan vara mycket svårt för en bank alt fastställa syftet medalla de lån som förmedlas, säger fullmäktige vidare. Del är fråga om storalånevolymer, och ändamålet anges ofta av låntagaren utan atl banken kankontrollera denna uppgift. I en ekonomi av lyp sker kontrollen överkredilgivningen med huvudsakligen generella medel. En styrning av enskildalånetransaktioner genom myndigheternas försorg är enligt fullmäktige knappastförenlig med etl sådant system. Kontrollen av enskilda lånetransaktioner ochgranskningen av huruvida dessa sker i enlighet med för bankerna gällandelagstiftning ankommer på bankinspektionen, framhåller fullmäktige. Bankinspektionenmeddelar atl den vid sin tillsyn av bankernas kreditgivning granskar attbeviljade krediter går till ändamål som är godtagbara från samhälleligsynpunkt. Inspektionen har i etl stort antal fall reagerat mol krediter somsynts tillgodose spekuladva syften av olika slag. Särskilt har delta gälltspekulationsaffärer med fastigheter. Om ingripanden som gjorts och om deprinciper som inspektionen anser böra gälla har bankledningarna fått kännedomgenom upprepade meddelanden i den serie om bankeliska frågor som inspektionenutfärdar. och föreningsbankers förbund hävdar i etl gemensamtyttrande all den nuvarande samhällskontrollen över den regleradekreditmarknaden är lill fyllest. Bankerna övervakas, framhåller de bådaorganisationerna, av bl. a. och dess valulastyrelse samlbankinspektionen. Därtill kommer att regeringen tillsätter etl antal ledamöteri bankernas centrala och regionala styrelser och all kommunerna har rätt attutse representanter i affärsbankernas konlorsslyrelser. Bankorganisalionernasäger sig vilja understryka alt förekomsten och ökningen av den oregleradekreditmarknaden inle möjliggörs av bristande samhällsinflylande i bankerna. Istället är del den ökande kreditpoliliska kontrollen som styr kredilströmmarnaut lill den oreglerade marknaden. TCOuttalar alt kontroll över kredilströmmarna är en viktig åtgärd för all bekämpaden ekonomiska brottsligheten. a. måste bankinspektionens möjlighet tillkontroll förstärkas, säger . LOtillstyrker, som framgår av del föregående, motionärernas förslag även på dennapunkt. Del sista av de önskemål i motion 1979/80: 1120 somnäringsutskollel tar upp gäller förbättrad samhällelig kontroll överkredilströmmarna och förstärkt samhällsinflylande i bankerna. Liksomfullmäktige i utgår utskottet från all del är en kontroll över deenskilda lånetransaktionerna som motionärerna därvid avser. Utskottet vill erinra omatt banklagstiftningen ställer höga krav på ban- JuU 1980/81:21 220 kernaskreditprövning liksom på deras verksamhet i övrigt. Likaså bör noteras attbankinspektionen i sin tillsynsverksamhet har långtgående befogenheter. Tilldessa hör alt, om inspektionen sä finner erforderligt, meddela närmareföreskrifter om brottsförebyggande åtgärder. Inspektionen har i sittremissyttrande närmare angivit vilken inriktning och räckvidd dess tillsyn överbankernas kreditgivning har. Bankofullmäklige har ocksä understmkit betydelsenav bankinspektionens insatser. ytteriigare instrument för insyn ibankväsendel är den samhälleliga representationen i affärsbankernas styrelseroch direktioner. En annan gren av kreditväsendet har ställts underbankinspektionens tillsyn genom lagen (1980:2) om finansbolag. Den pågåendeutredningen (E 1980:04) om kontokort kan nämnas i delta sammanhang. Varkenmotionärerna eller de remissinstanser - LO och TCO - som har ställt sig bakomderas önskemål på denna punkt har pekat på några särskilda brister i denkontrollapparat som staten nu förfogar över när del gäller kreditväsendet.Utskottet, som vill understryka bankernas eget och bankinspektionens ansvarför en sund utveckling av bankverksamheten, finner inte att har skälatt göra någon framställning till regeringen enligt den här aktuella punkten imotion 1979/80: 1120. Närvarande:Ingvar (), (), (), (),(), (), (), BirgittaHambraeus (c), (), (), (),(). (fp), () och (). 1.Samhällelig insyn i företag som får lån och bidrag från staten , och (allas) anser all den del av yttrandet på s. 3 som börjar med "Näringsutskotlelanser" och slutar med "inle erforderlig" bort ha följandelydelse: Näringsutskottetdelar motionärernas uppfattning att det är angeläget med en förstärkt kontrollöver användningen av del ekonomiska slöd som staten ger till företag. Missbrukav sådanl stöd innebär inle bara ekonomiska föriusler för samhället ulan ocksåallvarliga besvikelser för andra intressenter, inle minst det berördaförelagels anställda. Del räcker inle all i JuU 1980/81:21 221 dettasammanhang hänvisa till det ansvar som de administrerande organen enligt olikabestämmelser har för kontroll av slödmollagarna. Erfarenheterna visar att denhittillsvarande kontrollen inte har varit effektiv nog. Missbmk, äveninnefattande brottsligt förfarande, har kunnat förekomma. Utskottet anserliksom brottsförebyggande rådet alt en allmän översyn över kontrollsystemet börföretas. Både metoder och resursbehov bör därvid studeras. Särskilt bör man tafasta på motionärernas önskemål atl staten i ökad utsträckning skall skaffa siginsyn genom egna styrelseledamöter och revisorer. Denna möjlighet kan fö. ståöppen redan under nuvarande förhållanden och bör då också utnyttjas näromständigheterna talar för det. Utskottet föreslår ett uttalande tillregeringen av här angiven innebörd. Näringsförbudsom sanktion utanför konkursområdet , , ,, , och (allas) anser all den del av yttrandet som börjar pä s. 7 med "Näringsutskoltetdelar" och slutar på s. 8 med "ekonomiska brottsligheten" bortha följande lydelse: Starkaskäl talar enligt näringsutskollels mening för att frågan om näringsförbud somen mera allmän sanktion mot ekonomisk brottslighet bör tas upp till prövningmed det snaraste. De missförhållanden som det gäller att komma till rätta medär väl belagda, och den nya sanktionsformens för-och nackdelar har blivitgmndligt belysta inför beslutet att införa den i konkurssammanhang. Problemetmed oseriösa näringsidkare som undandrar sig sina förpliktelser mot samhälletoch missbmkar kundernas förtroende är alltför stort för att vidareöverväganden om näringsförbud skall få uppskjutas till en obestämd framtid.Näringsutskoltet rekommenderar alltså en sådan utredning i ämnel som föreslåsi motion 1979/80:1120. Etableringskontrolli branscher med stor ekonomisk brottslighet , , ,, , och (allas) anser att den del av yttrandet på s. 11 som börjar med "Riksdagenhar" och slutar med "missbmkar näringsfriheten" bort ha följandelydelse: Densjälvklara utgångspunkten vid bedömningen av förslaget i motion 1979/80: 1120måste vara alt alla seriösa uppslag lill åtgärder mol den ekonomiskabrottsligheten bör noga prövas. Ett viktigt inslag i en sådan prövning blir attväga motstående intressen - såsom näringsfrihet och brottsbekämpning - motvarandra. Det finns enligt utskottets mening starka skäl att underlättafortsatta överväganden på detta område genom en allmän kartläggning av problemi samband med en etableringskontroll. Frågor som bör uppmärksammas är bl. a. ivilka branscher konlrollbehovet JuU 1980/81:21 222 görsig särskilt gällande och vilka näringspolitiska konsekvenser en elableringskontrollkan få. En förutsättningslös utredning om etableringskonlroll ler sig förutskottet som en naturlig beredskapsätgärd inom ramen för ett program riktatmol den ekonomiska brottsligheten och fullt förenlig med alt man håller fastvid principen om en långtgående näringsfrihet. Utskottet tillstyrker sålundaförslaget i motion 1979/80: 1120 om en undersökning av förutsättningarna förinförande av etableringskontroll i branscher med särskilt utbredd ekonomiskbrottslighet. Etl beslut i enlighet härmed skulle i väsentlig mån tillgodosedel önskemål i motion 1979/ 80: 1864 som är aktuellt i detta sammanhang. 4.Samhällelig kontroll över kreditströmmarna , , ,, , och (allas) anser all den del av yttrandet som börjar på s. 12 med "Utskottetvill" och slutar på s. 13 med "motion 1979/80: 1120" bort ha följandelydelse: Utskottetvill erinra om alt banklagstiftningen ställer höga krav på bankernaskreditprövning liksom på deras verksamhet i övrigt. Det ankommer påbankinspektionen all kontrollera all dessa krav uppfylls. Inspektionen utövarotvivelaktigt en aktiv och i många hänseenden effektiv tillsynsverksamhet.Denna är emellertid inle tillräcklig för all hindra att banker kan engageras itransaktioner med anknytning till ekonomisk brottslighet. Del är därför, somframhålls i motion 1979/80:1120, angeläget atl staten förbättrar sin kontrollöver kredilgivningen och skaffar sig ökat inflytande i bankerna. Utskottettillstyrker motionärernas förslag om en framställning till regeringen av dennainnebörd. JuU 1980/81:21 223 Arbetsmarknadsutskottetsyttrande /81:1 y över motioner om åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten Genom beslut harjustitieutskottet hemställt om arbetsmarknadsutskottets yttrande övermotionerna 1979/80:1120 av m. fl. och 1979/80:1864 av m.fl. om åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten jämte inkomna remissyttrandenhäröver, allt såvitt avser arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. har inte funnit skål till någotsärskilt uttalande med anledning av vpk-motionen. Den socialdemokratiska motionen innehåller en katalog avåtgärder som regeringen anses böra vidta som ett led i bekämpandet av denekonomiska brottsligheten. lar i det följande upp tvåav dessa åtgärder, nämligen punkt 4 om ökad kontroll av företag som fårstatligt stöd och punkt 7 om åtgärder mot s. k. grå arbetskraft. Kontroll av företag som får statligt stöd Motionärerna har inte pekat pånågra särskilda typer av stöd men utskottet har behandlat motionen medutgångspunkt i vissa stödformer av arbetsmarknads- och regionalpoliliskt slagsom faller inom utskottets beredningsområde. Motionärerna begär organisatoriska insatser och förslagtill lagstiftning som innebär en bättre samhällelig kontroll i förelag som fårlån eller bidrag från staten. I motionen anförs bl. Näringslivet har under de senasteåren i allt högre grad tagit i anspråk lån och bidrag från staten. Del ärsjälvfallet angeläget att dessa medel kommer till användning på bästa sätt ochinte missbrukas. För att kontrollera detta bör staten kunna uppställa somvillkor för lån eller bidrag atl den får all erforderlig insyn i detunderstödda förelagels verksamhet, om statens insatser är av denstorleksordning att en sådan kontroll är motiverad. I vissa fall bör statenutse styrelseledamot och/eller revisor för företaget. Vissa stödformer inom arbetsmarknads- och regionalpolitiken Förordningen om regionalpolidsktstöd (1979:632) innehåller regler som syftar till alt tillgodose samhälletskrav på insyn i och kontroll av företag som beviljats lokaliseringsstöd. Densom får slöd har således skyldighet alt JuU1980/81:21 224 regelbundet utan anmaning lämna redovisning förverksamheten och att meddela förestående förändringar som väsentligt påverkarföretaget, exempelvis äganderättsförändringar, nedläggningar och överlåtelserav viktigare tillgångar.