bet · G401AU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Statsrådet är inte beredd att ta ställning tillutredningens förslag innan möjligheterna till bättre lösningar har studerats.En utvidgning av lagen i den föreslagna riktningen sägs medföra en försvagningav lagen när det gäller de grupper vars intressen den nu är till för att hävda. I den socialdemokratiska programmotionen 1433 angesfrämjandelagen som en viktig del i ett program för en solidariskpersonalpolitik. Lagen bör därför enligt motionärerna vidareutvecklas genomfortlöpande förtydligan-. den av arbetsgivarnas ansvar för tillvaratagande avallas arbetsförmåga. Ökade resurser måste också ges för koncentreradeförmedlingsinsatser på lokal och regional nivå. 1 motionen krävs vidare attverksamheten med anpassningsgrupper i företagen utvärderas. I syfte attmaximera dessa gruppers möjligheter att hejda utslagningen och brytautestängningen vill motionärerna att deras formella kompetens inom företagetspersonalpolitik stärks samt att deras resurser utvecklas och förenas med egetekonomiskt ansvar. kommunisterna beklagar i sin i januari i årväckta partimotion 1089 att effekterna av främjandelagen blivit begränsade. Enskärpning av lagen krävs därför. Lagens möjligheter måste utnyttjas genom attföretag och förvaltningar åläggs att anställa handikappade. En arbetsgivareskall kunna bevisa att man inte kan i.a emot handikappade. Med sikte på attförbättra läget för äldre och handikappade föreslår mo- AU 1980/81:21 107 tionärernadärför att främjandelagen förses med tillämpningsföreskrifter av dennainnebörd. Målsättningen skall vara att 2000 arbetshandikappade utöver vad somsker skall arbetsplaceras . I vpk-motion 2112 ställs sammakrav om aktivering av främjandelagen med det tillägget att av deanställda i Samhällsföretag skall placeras på den reguljära marknaden. AMSantog ett handlingsprogram för arbete åt arbetshandikappade medsyfte att aktivera anpassningsgrupperna och få en effektivare tillämpning avfrämjandelagen. Bakgrunden var den successivt sämre situationen förhandikappade under den senaste lågkonjunkturen. Den ökade aktivitet som drogs igång i anslutning till programmet resulterade i att fler arbetshandikappadefick anställning på den reguljära arbetsmarknaden. De bästaplaceringsresultaten nådde man för utvecklingsstörda och socialmedicinskthandikappade inom i första hand yrkesområden som tillverkningsarbete, lager-och diversearbete. Den ökade förmedlingsaktiviteten ledde sannolikt också tillatt användningen av bidrag för speciella arbetstekniska hjälpmedel ochsärskilda anordningar på arbetsplatsen ökade. Genomförandetav handlingsprogrammet sägs ha inneburit ett genombrott för användningen avfrämjandelagen i Törmedlingsarbetet. Främst kunde detta märkas genom attaktiviteten i anpassningsgrupperna ökade, framför allt när det gälldeinplacering av äldre och handikappade. Ett betydande antal företag, statligamyndigheter, kommuner och landsting kallades till överläggningarenligt främjandelagen med resultat att tillfredsställande överenskommelserkunde träffas med bl. a. SJ, bankerna, försäkringskassorna. Resultatet av handlingsprogrammet har angetts varaförbättrade möjligheter för de arbetshandikappade att få arbete på denreguljära arbetsmarknaden. Enligt AMS får detta emellertid inte undanskymmaatt del fortfarande finns mycket stora svårigheter att övervinna när det gällerarbetsplacering av handikappade. En fortsatt prioritering av platsförmedlingsinsatsernaför denna grupp liksom en hög aktivitet i anpassningsgrupperna och skärpttillämpning av främjandelagen kommer att krävas. Insatser av resurser på enhelt annan nivå än som finns tillgängliga sägs också behövas. Verksamhetenmed handlingsprogrammet för arbete åt handikappade har aldrig avslutats i denmeningen att platsförmedlingsinsatserna trappats ner. AMS har tvärtomframhållit att förmedlingarna bör anstränga sig för att stanna kvar på denhögre nivå i insatserna för de handikappade som uppnåtts. Under innevarande årplanerar styrelsen bl. a. aktivering av anpassningsgrupperna genom utbildningoch information. En konferensserie riktad till parternas representanter ianpassningsgrupperna kommer att genomföras. Ytterligare intensifieradeförmedlingsinsatser planeras också. AU 1980/81:21 Utskottet anser liksom motionärerna att de hittillsredovisade resultaten varit otillfredsställande när det gäller att med hjälp avfrämjandelagen och anpassningsgrupperna hävda de äldres och handikappadesställning på arbetsmarknaden. Av framställningen ovan framgår emellertid attarbetsmarknadsverket intensifierat ansträngningarna attmed stöd av främjandelagen påverka arbetsgivarnas rekryteringspolitik. Dettaarbete, som visat positiva resultat, kommer att fortsätta. Utskottet villbetona vikten av att så sker och att de handikappade och äldre inte kommer iandra hand i det sämre arbetsmarknadsläge som kan väntas under den närmastefiden. Det får också anses klart att det är önskvärt att finna nya metoder föratt slussa ut arbetshandikappade och äldre på arbetsmarknaden. I detsammanhanget noterar utskottet med intresse den utredning omarbetsförmedlingskontrakt som aviseras i proposition 126 och som kommer attbehandlas i det följande. Avsikten är att utredningen skall kunna ta upp ochföreslå alternativa vägar att motverka utslagningen på arbetsmarknaden. Somexempel på sådana alternativ nämns en skärpning av främjandelagen. Mot dennabakgrund får de aktuella önskemålen i motionerna i allt väsentligt ansestillgodosedda. Motionerna bör alltså i dessa delar inte föranleda någon åtgärd. 1motion 1802 av () behandlas särskilda åtgärder för attfrämja anställning av handikappade inom den statliga sektorn. Motionären villatt åtgärder vidtas för ai:t aktivera anpassningsgrupperna inom denna sektor.Bakgrunden är att AMS i en utvärdering av anpassnings-gruppernas verksamhet harvisat att den statliga verksamheten har haft den lägsta aktiviteten i dettasammanhang. AMSredovisar i rapporten för äldre och handikappade som lämnades ijuni 1980 att det totala antalet anpassningsgrupper är 5 121, varav 927 grupperpå den statliga sektorn och 3616 på den privata. Aktiviteteni anpassningsgrupperna den 1 januari 1979den Omfattarstatliga myndigheter och affärsdrivande verk samt företag inomStatsförelagsgruppen. Av sammanställningen ovan framgår att avgrupperna inom den statliga sektorn aldrig har sammEinträtt. Motsvarande andelinom kommuner och landsting var 8 resp. och inom den privata sektorn 31 %.Även uppgifterna över grupper som endast behandlat interna frågor resp. ävenbehandlat nyrekryteringsfrägor visar på låg aktivitet inom den statligasektorn. AU 1980/81:21 109 AMS och statens personalnämnd, numera statensarbetsmarknadsnämnd (SAMN), fick regeringens uppdrag att utarbetaförslag till rikUinjer för det anställningsfrämjande arbetet inomstatsförvaltningen. redovisades ett förslag till "Förordningom åtgärder för att främja anställning hos staten av arbetshandikappade".Alternativet med författningsreglering har valts mot bakgrund av attstatsförvaltningen behöver enhetliga riktlinjer för rekrytering avarbetshandikappade med den genomslagskraft som av regeringen utfärdadebestämmelser ger. I förslaget betonas att anpassningsgruppen naturligen utgördet fasta forum som behövs för kontakterna mellan arbetsgivare, arbetstagareoch arbetsmarknadsmyndigheter. Anpassningsgruppens ställning föreslås därförbli formellt reglerad. Därutöver framhålls att verksamheten i anpassningsgruppernamåste aktiveras och inriktas på nyrekrytering. För att arbetshandikappadearbetssökande skall kunna få anställning inom statsförvaltningen i störreomfattning än har kravet att myndigheterna tar hänsyn till sina skyldigheteratt medverka i det anställningsfrämjande arbetet beaktats iförfattningsförslaget. Vidare sägs att anpassningsgruppen skall verka för attattityderna till arbetshandikappade påverkas i positiv riktning inommyndigheterna genom olika upplysningsåtgärder. Myndigheternas skyldighet attkontinuerligt redovisa hur den allmänna målsättningen om anställning avarbetshandikappade uppfylls fastläggs också. Utskottetdelar motionärens uppfattning att det är nödvändigt med åtgärder för altaktivera den statliga sektorn för att främja anställning av svårplaceradarbetskraft. Utskottet förutsätter att regeringen redovisar sinaöverväganden med anledning av de ovan redovisade förslagen från SAMN och AMS.Margareta motion får anses tillgodosedd med det anförda och bör såledesinte föranleda någon ytterligare åtgärd. Förtidspensionärsmöjligheter att återgå i arbete Antalet personer med förtidspension ellersjukbidrag har ökat kraftigt . Som framgår avnedanstående tabell hade 163000 personer i åldrarna dessa förmåner ijanuari 1970. Motsvarande antal var 293000, en ökning med 130000eller . Den kraftiga ökningen under 1970-talels början kan bl. a. förklarasav lagändringar som gjordes till förmån för den äldre arbetskraften. År 1970infördes således en "äldre-paragraf som syftade till att klara problemenför den äldre arbetskraften som efter friställning hade svårt att få nyttarbete. tillkom en regel som gav den som fyllt möjlighetatt få förtidspension på rent arbetsmarknadspolitiska grunder, utan medicinskprövning. Dessa s. k. "A-fall" uppgick till ca 5000. AU 1980/81:21 Antal förtidspensioner och sjukbidrag inom Per 1 000 av Ökningen av antalet förtidspensionärer hänför sighuvudsakligen till . För åldrarna har antaletpensionärer varit i huvudsak oförändrat . Man får således gåtillbaka till 1971 för att finna ett mindre antal än . Iproposition 126 (s. 102) betonar föredragande statsrådet vikten av atthandikappade som står utanför arbetsmarknaden får bättre möjligheter att prövaett arbete. Detta gäller inte minst de yngre förtidspensionärerna. Statsrådetanser det angeläget att eventuell oro hos en förtidspensionär för att förlorasina pensionsförmåner inte får hindra dessa ungdomar frän att pröva sinamöjligheter i arbetslivet. Som en följd av denna uppfattning tar han upp fråganom en utvidgning av möjligheten att utan komplicerad prövning återfå pensionefter en period i arbetet. Enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) kan förtidspension eller sjukbidragutgå till försäkrad som fyllt 16 men inte och som inte uppbärålderspension. En förutsättning för rätt till förtidspension eller sjukbidrag äratt den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt med minst hälften på grund avsjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiskaprestationsförmågan. Om nedsättningen kan anses varaktig föreligger rätt tillförtidspension medan rätten till sjukbidrag finns om nedsättningen endast kanantas bli beslående avsevärd tid. Sjukbidrag skall tidsbegränsas. Allteftergraden av nedsättningen av arbetsförmågan utgår förtidspension/sjukbidrag iform av hel, två tredjedels eller halv pension. Pensionen skall utgörakompensation för sådana försörjningsekonomiska konsekvenser som har sin grundii sjukdom eller skada. Den försäkrade kan således ha en relativt storarbetsinkomst jämsides med pensionen. Densom har förtidspension kan göra ett arbets-försök utanatt förmånen påverkas. Är försöket framgångsrikt skall emellertid pensionenefter dras in eller minskas med hänsyn till den förbättradearbetsförmågan. Sedan1970 gäller att förtidspensionär som misslyckats i sitt försök tillförvärvsarbete kan återfå sin indragna eller reducerade förtidspension genomett förenklat prövningsfötfarande. När arbetet upphört är del såledestillräckligt att detta meddelas tillsammans med en försäkranatt övriga förhållanden är oförändrade sedan pensionen bevil- AU 1980/81:21 111 Jades.Vissa begränsningar har dock knutits fill förfarandet. Det står öppet främstför äldre förvärvsarbetande även om några direkta hinder inte finns för attockså yngre pensionärer skall kunna komma i fråga. Vidare får den ursprungligapensionen inte ha beviljats tillbaka än , annars skall nyansökan ingivas. Sysselsättningsutredningenpekade i sitt delbetänkande Arbete åt handikappade (SOU 1978: 14) bl. a. påvissa svagheter i utformningen av det nuvarande systemet för förtidspension. Ianslutning härtill föreslogs att förtidspensionerade som får ett förvärvsarbeteskall oavsett ålder ges rätt till vilande förtidspension . Enliknande uppfattning redovisade föredragande statsrådet i proposition1978/79:73 om åtgärder för handikappade. stryker nu under vikten av att det förenklade prövningsförfarandetockså kommer till ökad användning för yngre förtidspensionärer. Mot bakgrundav att det för denna grupp ofta har förflutit pensionenbeviljades då arbetsförsöket påbörjas krävs en komplettering av gällandenormer. Förtidspensionen föreslås således i normalfallet kunna vara vilandeunder av från den tidpunkt dä beslutar attpensionen skall upphöra till följd av att försök till nytt förvärvsarbetepåbörjats. Misslyckas arbetsförsöket skall det förenkladeprövningsförfarandet kunna komma till användning. Detta förfarande sägs ipraktiken innebära en vilande pensionsrätt om det vid omprövningen inte visarsig att arbetsförmågan har väsentligt förbättrats eller att den handikappadesmöjligheter till arbete ökat väsentligt. Riksförsäkringsverketskall enligt propositionen meddela erforderiiga anvisningar hur det förenkladeansökningsförfarandet skall fungera. I propositionen framhålls vidare viktenav information till de handikappade om det förenklade förfarandet så att derastvekan inför möjligheten att pröva förvärvsarbete undanröjs. Utskottetdelar den av statsrådet uttalade uppfattningen att förtidspensioneringalltid måste vara den sista utvägen för samhället att lösa unga människorsförsörjningsproblem. Som visats ovan har gruppen förtidspensionärer i åldrarna16-29 år haft i huvudsak oförändrad storiek , ca 15000. Antalnybeviljade pensioner har varit i storleksordningen I500. Även om denna grupp - till skillnad från vad som ofta påstås - inte ökat istorlek är det betänkligt att ett så stort antal unga människor årligenbeviljas förtidspension. Stora ansträngningar måste därför göras för att medhjälp av bl. a. rehabiliterings- och anpassningsverksamhel erbjuda dessaarbete. Regeringens förslag går ut på att främja en sådan utveckling. 1budgetpropositionen finns ett förslag att permanenta försöksverksamheten medförhöjt statligt lönebidrag till arbetsgivare som ger arbete åt gravthandikappade ungdomar. Utskottet återkommer till detta förslag under avsnilletom särskilda åtgär- AU 1980/81:21 112 derför arbetsanpassning och sysselsättning. I samma avsnitt behandlas också ettförslag i den arbetsmarknadspolitiska propositionen att det förhöjdalönebidraget också skall gälla för arbetshandikappad som lämnar en anställninginom Samhällsföretag för en anställning på den reguljära arbetsmarknaden. Bakomdet nu aktuella förslaget om "vilande förtidspension" ligger sammavärderingar. Det är viktigt att förtidspensionerade ungdomar på alla sättuppmuntras att pröva sina möjligheter i arbetslivet. Utskottet vill ocksåkraftigt understryka vikten av att de nya normerna på ett effektivt sätt spridsull försäkringskassor och berörda ungdomar så att eventuella farhågor attförlora sina pensionsförmåner undanröjs. Utskottet ställer sig i princip bakomvad som anförs i propositionen om vilande förtidspension för ungdomar. Imotion 2106 kritiserar socialdemokraterna regeringens förslag på en punkt nämligenatt rätten till pension - efter ett misslyckat arbetsförsök -skall kunnaifrågasättas om arbetsförmågan har väsentligt förbättrats eller att möjlighetentill arbete har ökat väsentligt. Konsekvensen av detta kan enligt motionärernabli att pensionärens oro för de framtida försörjningsmöjligheterna försvårarrehabiliteringsarbetet. Motionärerna anser därför att reglerna inte får ges ensådan strikt tillämpning. Närdet gäller socialdemokraternas kritik av den i propositionen angivnabegränsningen av möjligheten att återfå förtidspension vill utskottet anföraföljande. Enligt lagen om allmän försäkring gäller att om arbetsförmåganväsentligt förbättras för en försäkrad som åtnjuter förtidspension skallpensionen dras in eller minskas med hänsyn till förbättringen. Dennagrundläggande regel om att förtidspensionen skall omprövas om detta motiverasav ett förbättrat hälsotillstånd gäller oberoende av om den försäkrade försöktarbeta eller inte. Någon skärpning av nuvarande regler eller särbehandling avyngre förtidspensionärer som vill pröva arbete innebär således intepropositionen. Förslaget går ut på att de villkoriiga reglerna också skallgälla för yngre förtidspensionärer. Principen måste vara attförtidspensionerade ungdomar liksom andra förtidspensionärer som fått enförbättrad arbetsförmåga och som helt eller delvis kan klara ett arbete intelängre än nödvändigt skall behållti sin förtidspension. I stället bör de medsamhällets stöd beredas ett arbete. Den av motionärerna upptagna frågan synesfrämst vara ett informationsproblem. Utskottet har tidigare strukit undervikten av att försäkringskassorna omsorgsfullt informerar om de -som utskottetser det - generösa reglerna om rätten att återfå pension. Med det anförda harutskottet besvarat motionen som inte bör föranleda någon ytteriigare åtgärd idenna del. Socialdemokraternalar också upp de förtidspensionerades situation i programmotionen 1433, varvidbehovet av ett system med förtidspension understryks. Majoriteten av deförtidspensionerade har starkt försämrad hälsa efter att ha slitils ned i elthårt arbetsliv. AU 1980/81:21 113 somett välfärdssystem som erbjuder dessa människor ekonomisk trygghet närarbetsförmågan har nedsatts. I den del pensioneringen av yngre och medelålderspersoner återspeglar en situation med utslagning och utestängning måste enligtmotionärerna denna förändras. 1 detta syfte kan en ändring av gällande reglerför förtidspension bli nödvändig. Ett sätt sägs kunna vara att yngre ochmedelålders personer som är aktuella för förtidspension/sjukbidrag i ställetgaranteras särskild rehabiliteringslön. Individen skulle därmed ha singrundtrygghet ordnad som han med hjälp av olika arbetsmarknadspolitiskainsatser försöker få en fast förankring i arbetslivet. Förtidspensionering börenligt motionen prövas för dessa åldrar först när alla andra åtgärder visat sigfruktlösa. Vid sidan om kravet på rehabiliteringslön bör även enligtmotionärerna frågan om en mer flexibel utformning av förtidspensioneringen ochmöjligheterna till vilande förtidspension prövas. 1motion 1089 från vpk sägs det att det är fel att förtidspensionera människor avarbetsmarknadspolitiska skäl. Särskilt vänder sig motionärerna mot en-påståddslentrianmässig pensionering av unga handikappade och kräver i stället meraktiva insatser för dessa. De unga bör därför beviljas en samhällslön i ställetför förtidspension. bör en arbetslivsgaranti utfärdas som ger de ungaen möjlighet att på samhällets bekostnad praktisera iarbetslivet. En förtidspensionering kan enligt motionärerna accepteras förstnär alla övriga försök visat sig resultatlösa. Regeringen skall därför ges iuppdrag att utreda frågan om samhällslön. I anslutning därtill bör ett programmed aktiva insatser för unga förtidspensionärer och unga handikappade antas. Detfrämsta syftet med förtidspensionering är att tillförsäkra personer som pågrund av handikapp eller sjukdom saknar försörjningsmöjlighet en rimligekonomisk trygghet. Utskottet anser att det är av stor vikt att s|å vakt omdenna rättighet även och delar därmed den grundläggandeinställningen till förtidspensioneringen som i detta hänseende kommit tilluttryck i motionerna av socialdemokraterna och vpk. Somframgår av vad sagts delar utskottet också motionärernas uppfattningatt möjligheterna till arbete skall ha uttömts innan pensionering kommer ifråga. Förslaget om vilande förtidspension skapar dessutom en möjlighet tillekonomisk grundtrygghet medan rehabiliteringsinsatser pågår. De syften sommotionärerna synes vilja uppnå med förslaget om rehabiliteringslön måste därföranses tillgodosett. Med hänvisning härtill bör motionerna inte föranleda någonåtgärd. Slutligeni detta sammanhang vill utskottet peka på de försök med uppsökande verksamhetbland unga förtidspensionärer som AMS har gjort i syfte att prövaförutsättningarna till rehabilitering och sysselsättning. Försöket har visatatt man genom förstärkta personalinsatser och åtgärder från olikarehabiliteringsorgan kan nå goda resultat för denna grupp. Utskottet villockså hänvisa till omsorgskommitténs (S 1977: 12) arbete när det gällerhandikappade ungdomar. 8 1980/81. AU1980/81:21 114 I proposition 126 hävdas iavsnittet Arbetsgivarnas rekryteringspolitik att arbetsgivarna i allmänhet meringående än tidigare prövar de arbetssökande vid rekryteringen. Det medför enhårdare sortering av arbetskraften vilket i sin tur leder till ökadesvårigheter för utsatta grupper. Sökande med arbetshandikapp kan i allt mindreutsträckning arbetsplaceras på den reguljära arbetsmarknaden. Den kraftigaökningen av antalet förtidspensionerade är också ett tecken på en sådanutveckling. I detta läge är det enligt statsrådet viktigt att genomolika åtgärder begränsa effekten av utsorteringsmekanismen i självaanställningsprocessen. Det är angeläget att samhället ges ökade möjligheter attpåverka arbetsgivarnas rekryteringspolitik. Med denna utgångspunkt tas frågan upp hur arbetsgivarnaskall fås att anställa svårplacerad arbetskraft. Det sägs att det gäller attkonstruera ett arbetsmarknadspolitiskt instrument som påverkaranställningsflödet utan en ingående förhandlingsomgång i varje enskilt fall. Idet arbetet hänvisas till såväl internationella som inhemska erfarenheter.Dessa leder i propositionen fram till ett förslag med en skiss till ett systemmed arbetsförmedlingskontrakt. Tanken därmed är att en arbetsgivare genom ettavtal med arbetsförmedlingen förbinder sig att rekrytera på ett sådant sätt attnyanställningarna återspeglar sammansättningen av arbetssökande på den lokalaarbetsmarknaden. Som en garanti därför skulle arbetsförmedlingen få ettavgörande inflytande över tillsättningen av en viss del av företagets vakanser.Företag som inte vill inrätta sig i detta system skall erlägga högrearbetsgivaravgift än andra arbetsgivare. Avsikten är att det kostnadsmässigtinte skall vara en nackdel att tillhöra de företag som tillämpar en solidariskrekryteringspolitik. De tankegångar som här redovisats leder inte fram lillnågot förslag från regeringen. Statsrådet framhåller attställning inte kan tas till det skisserade systemet, liksom till alternativaframkomstvägar, förrän frågan närmare har utretts. Han anmäler därför att enutredning skall tillsättas med uppgift att utforma ett system medarbetsförmedlingskontrakt. Även andra förslag som möjliggör en påverkan påarbetsgivarnas rekrytering skall, som sagts, därvid kunna övervägas. Socialdemokraterna finner i sin motion 2106 regeringensöverväganden rörande åtgärder för att stärka arbetsgivarnas sociala ansvarsmedvetandevid nyrekrytering intressanta. Man beklagar dock att regeringen trots den längatid som stått till förfogande inte har förmått presentera ett färdigt förslagredan nu. Då ytterligare lid inte får gå förlorad kräver motionärerna att förslagtill åtgärder för att stärka den solidariska personalpolitiken snarastföreläggs . Utskottet har sagt att del är angeläget attbekämpa en utveckling som innebär att de minst konkurrenskraftiga ställsutanför arbetsmarknaden. Såväl allmänmänskliga som statsfinänsiella ochsamhällsekonomiska AU 1980/81:21 115 skältalar för detta. Ett intressant uppslag för att gynna en sådan utveckling ärdet i propositionen redovisade systemet med anställningskontrakt. Som .framhålls i propositionen måste emellertid frågan belysas ytteriigare innan mankan ta slutlig ställning till om någon form av sådana kontrakt eller andraåtgärder är de mest lämpliga i sammanhanget. Utskottet utgår från att frågornakommer att utredas utan dröjsmål och finner därför inte skäl att föreslå någonåtgärd på grund av det aktuella motionsyrkandet. I motion 1803 av () framhållsbehovet av att de äldres problem på arbetsmarknaden uppmärksammas i störreutsträckning än . Motionären oroas bl.