bet · G401JoU36 · 1980-12-31 00:00:00 — Imotion 1016 framhålls att djurskyddslagens efterlevnad är svårkontrollerad.Kannibalism och slagsmål har blivit en vanlig stressföreteelse i såväl smågris-som broilerproduktionen på gmnd av att utrymmena för djuren är minimala, hävdarmotionärerna. Grundsynen på djurhållning mäste enligt motionen vara den attdjuren skall leva i enlighet med sin art och natur. De etiska nämnder sominrättats för insyn och kontroll av planerade veten- JoU 1980/81:36 20 skapligadjurförsök borde också ha att yttra sig över planerad fabriksmässigdjumppfödning i frågor som avser djurens miljö. Utskottet vill först erinra om att motioner medliknande innebörd behandlats av utskottet, bl. a.vid-föregående i samband med jordbmksprisregleringen (JoU1979/80:47). 1 fråga om djurhälso- och miljöeffekter av den storskaligaanimalieproduktionen underströk utskottet därvid att utvecklingen lett till ettökat medvetande om att en alltför högt driven rationalisering kunde få negativabieffekter i olika hänseenden. Från statsmakternas sida hade åtgärdervidtagits, bl. a. i form av skärpta bestämmelser rörande förprövning frånmiljö- och djurskyddssynpunkt av nybyggda djurstallar. Vidare hade denetologiska forskningen erhållit ökade resurser vid budgetprövningen /81. Utskottet fann med hänsyn till det anförda att de dåbehandlade motionerna inte påkallade någon vidare åtgärd från sida. 1den del de nu aktuella motinerna berör stordriftens negativa effekter fråndjurskyddssynpunkt får utskottet hänvisa till de uttalanden som tidigaregjorts i ämnet. I sammanhanget förtjänar påpekas att den allmänna utvecklingenmot en högt driven rationalisering till stor del skett i överensstämmelse medgällande jordbmkspolitiska riktlinjer och anseUs förenlig med både konsument-och producentintressen. Detta får självfallet inte innebära att man okritisktaccepterar produktionsformer som är ägnade att inge starka betänkligheter fråndjurskyddssynpunkt, bl. a. genom att de framtvingar avvikelser från djurensnormala biologiska beteende. Utskottet förutsätter att en sådan utveckling kanmotverkas genom en fillämpning av nu gällande författningar däri inbegripetlantbruksstyrelsens anvisningar för djurskyddstillsyn. Av betydelse isammanhanget är givetvis också de av godkända riktlinjerna förstyrning av den storskaliga animalieproduktionen, innefattande bl. a.differentierade avgifter inom äggproduktionen och differentierade pristillägginom fläskproduktionen. Med dessa uttalanden föreslår utskottet att motion 1016inte föranleder någon ytterligare åtgärd från sida. Vaddärefter beträffar användningen av antibiotika vid utfodring får utskottetanföra följande. Antibiotikan utnyttjas enligt vad utskottet erfarit i huvudsakdels som medel mot djursjukdomar m. m., dels som tillväxtbe-främjande ämne. av jordbruksnämnden genomförd utredning har den totala förbrukningen ilandet av s.k. kemoterapeutika - till vilka bl.a. räknas nu berörda antibiotika- för /78 beräknats till , varav ca används tilllågdosfoder. Fördelningen på olika djurslag har uppskattats till försvin för Qäderfä (liv- och slaktkyckling) och för kalv och lamm.Medlen får ej användas vid utfodring av värphöns. Riskernamed antibiotikatillförseln anses främst bestå i att den leder till utvecklingoch selektion av resistenta bakteriestammar hos de utfodrade JoU1980/81:36 21 Resistenta sjukdomsalstrande bakterier kan spridasfrån djuren till den yttre miljön. En recirkulation av sådana bakterier kanuppstå, i vilken även människan innefattas. Utskottet kan i viss mån instämma i motionärernas kritiskasynpunkter på användningen av antibiotika i animalieproduktionen. Det bör dockframhållas att tillverkning och försäljning av fodermedel som innehåller s.k.specialämnen är noggrant reglerade i olika författningar. Enligt 7 §förordningen (1961:381) om tillverkning av och handel med fodermedel m. m. fårsådana varor inte saluhällas eller försäljas utan tillstånd avkontrollmyndigheten, dvs. Tillstånd får inte lämnasmed mindre det tillstyrkts av lantbruksstyrelsen, och statenslivsmedelsverk (SFS 1971: 1145). Samtliga nu nämnda myndigheter arbetarkontinuerligt med frågor rörande antibiotikaanvändningen. harnyligen genomfört en utredning avseende utnyttjande av specialämnen i foder.Där anges bl. a. att nämnden ämnar införa skärpta krav rörande undersökningargenom tillverkarens försorg av specialämnens långtidseffekter. arbetar man fortlöpande med bl. a. frågan om karenstider förolika produktionshöjande ämnen. Enligt ett förslag från bör s.k. högdosfoder omfattas av läkemedelsförordningen. Utskottet har vidareerfarit att lantbruksstyrelsen utarbetat ett förslag till fodervarulag,som f. n. remissbehandlas. 1 det sammanhanget föreslås skärpningar beträffandeantibiotikahanteringen även i andra avseenden än som nämnts. Av vad utskottet här anfört framgår att frågan omutnyttjande av specialämnen i foder följs med stor uppmärksamhet från berördamyndigheters sida. Dessa har i olika sammanhang redovisat en restriktivgrundinställning till användningen av antibiotika, framför allt när det gällertillförsel av sådana ämnen i tillväxtbefrämjande syfte. Man har därvid bl. a.hänvisat till och uttryckt förståelse för de ökande kraven från konsumenternaatt livsmedel bör vara fria frän främmande ämnen. Härvid har påpekats attrelevanta försök saknas för att utvärdera effekten av lågdosfoder inom densvenska animalieproduktionen. Enligt jordbruksnämnden är det viktigt attanvändning av produktionshöjande medel inte tillåts förrän fullt övertygandesvenska försök visat att det är livsmedelshygieniskt invändningsfritt ochproduktionsekonomiskt välmotiverat. Utskottet, som delar denna uppfattning,vill för sin del understryka det angelägna i att fortsatta ansträngningar görsför att närmare belysa effekterna av antibiotikaanvändningen inomanimalieproduktionen och för att komma till rätta med dess negativa verkningar.Den verksamhet inom berörda myndigheter som utskottet redovisat synes ägnadatt i stor utsträckning kunna tillgodose syftet med motionerna 271 och 319. Nämnda motioner bör enligt utskottets mening kunna ansesbesvarade med vad utskottet anfört. JoU1980/81:36 22 1. att antar det ipropositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område med den ändringen att 21 b § erhåller följande som ut skottets förslag betecknade lydelse: 21 b§ Regeringens förslag Utskottets förslag I fråga om utjämningsavgift för I fråga om utjämningsavgift för varor somtillverkas inom landet varor som tillverkas inom landet skall 11-13 §§denna lag tillämpas. skall 11-13 §§ denna lag tillämpas. / denutsträckning regeringen förordnar skall dock vara beskattningsmyndighet. I fråga------------------------ 17 §§ tillämpas. 2. att riksdagenantar förslaget till lag om upphävande av lagen (1960:258) om utjämningsskattpå vissa varor, 3. att riksdagengodkänner de i propositionen förordade grunderna för reglering av priser m. m.pä vissa jordbruksprodukter för tiden 30 juni 1982, 4. att riksdagengodkänner vad som förordats i propositionen i fråga om sockerbetsarealen för1982 års odling, 5. beträffandeutökning av den inhemska sockerproduktionen att lämnar motion1980/81: 1380 utan vidare åtgärd, 6. att riksdagengodkänner vad som förordats i propositionen om prisstödet till jordbruket inorra , 7. att riksdagenmedger att statens lagring avjordbruksprodukter under /82 får disponera en rörlig kredit påhögst . 8. att riksdagenmedger att statens av inhemskt oljeväxtfrö /82 får disponera en rörlig kredit på högst . 9. att riksdagenmedger att den röriiga kredit på högst . som är 1973 ställdes tillstatens jordbruksnämnds förfogande i för ändamål utanförfördelningsplanen för införselavgiftsmedel får under /82användas av regeringen eller, efter regeringens bestämmande, statens jordbruksnämndför ändamål inom jordbruksprisregleringen och regleringen av sockernäringen, 10. att godkänner vad somförordats i propositionen i fråga om användningen av avgiftsmedel, som inflyterunder reg- JoU1980/81:36 23 /82 eller har influtit under tidigareregleringsår, 11. att godkänner vad som förordatsi propositionen om grunderna för råvarukostnadsutjämning till viss industri, 12. att medger att under /82 fårdisponera en rörlig kredit på högst . 13. beträffandelivsmedelssubventionernas omfattning att avslår motion 1980/81:2196yrkandena 1 och 2, 14. aft till Prisreglerandeåtgärder på Jordbrukets område för /82 anvisar ettförslagsanslag av , 15. att till Prisstöd tilljordbruket i norra för /82 utöver redan anvisatförslagsanslag anvisar ytterligare , 16. beträffande vissanäringsfysiologiska fi-ågor att som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört med anledning av motionerna 1980/81:384,1980/81:1366, 1980/ 81:1747 och motion 1980/81:2196 yrkande 3, 17. beträffande viss överarbetning avstödet till Jordbruket att lämnar motion 1980/81:2196 yrkande 4 utanvidare åtgärd, 18. beträffande inriktning ochomfattning av livsmedelsexporten att lämnar motion 1980/81:471 utanvidare åtgärd, 19. beträffande konsumentintressetsinfiytande vid Jordbruksprisöverläggningarna m.m. att avslår motion1980/ 81:1764, 20. beträffande stöd till odling avsojabönor att lämnar motion 1980/81:1372 utan vidare åtgärd, 21. beträffande differentieratpristillägg på fiäsk att förklarar motion 1980/81:1763 besvarad medvad utskottet anfört, 22. beträffande stordrift inomanimalieproduktionen att a) lämnar motion1980/81:271 utan vidare åtgärd, b) lämnar motion1980/81: 319 utan vidare åtgärd, c) lämnar motion1980/81:1016 utan vidare åtgärd. Närvarande: (), (), ArneAndersson i (), Maj BriU (), (), GretheLundblad (s), (), ()*, ()*,(), (), (), (), () och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. JoU 1980/81:36 24 Konsumentintressetsinflytande vid jordbruksprisöverläggningarna (mom. 19) , , , , . och (alla s) anser att dels den del av utskottets yttrande som på s. 15börjar med "Utskottet vill" och på s. 17 slutar med "utanbifall" bort ha följande lydelse: Revisorernasgranskning omfattade i huvudsak jordbruksprisregleringen som medel för attuppnå det inkomstmål som uppställts inom ramen för gällande jordbrukspolitiskariktlinjer. Med stöd av granskningen framförde revisorerna bl. a. önskemål omen utredning angående möjlighetema att tillämpa ökad målstyrning avjordbmksprisregleringen och bättre möjligheter att stämma avjordbruksöverenskommelserna mot faktiskt utfall. Revisorerna framhöll isammanhanget att avsaknaden av specifika mått på ekonomisk och social standardför jordbrukare f. n. försvårade bl. a. ett konkret angivande av målet förjordbrukarnas inkomster och standard. Möjligheterna att öka målstyrningen berorbl. a. på om det visar sig möjligt att få fram användbara mått i nyssnämndaavseende. Revisorerna fömt-satte att konsekvenserna av ett införande avpreciserade inkomstmål skulle beaktas vid den av revisorerna föreslagnaundersökningen. Revisorernaframhöll att en ökad målstyrning kunde ge statsmakterna möjlighet attsuccessivt trappa ner de krav på direkt kontroll och insyn över verksamhetensom upprätthålls. Revisorerna menade också att det vore önskvärt attkunna stämma av jordbmksprisöverenskommelserna mot faktiskt utfall liksom attkunna bedöma utfallet av de olika satsningarna inom överenskommelserna. Utskottetfinner för sin del att starka skäl talar för att den utredning som revisorernaenhälligt förespråkat nu bör komma till stånd. Utskottet delar således den imotion 1764 anförda uppfattningen härvidlag. Ianslutning till förslaget om utökning av jordbruksnämndens styrelse med enrepresentant för allmänintresset framhålls i motion 1764 att de resultat somframkommer vid överläggningarna mellan Lantbmkarnas förhandlingsdelegation ochkonsumentdelegationen och slutligen fastläggs i förslag från jordbmksnämndensstyrelse har kommit att få en avgörande betydelse förjordbruksöverenskommelsernas utformning. Denna ökade politiska betydelse förjordbruksnämnden nödvändiggör en förstärkning av det allmännas inflytande idess styrelse. Detta understryks också av överenskommelsernas betydelse förlivsmedelssubventionernas utformning och omfattning. Inuläget är jordbmksnämndens styrelse så sammansatt att däri ingår, fömtomgeneraldirektören och personalföreträdarna, två representanter JoU 1980/81:36 25 förjordbruket samt en representant frän vardera konsumentkooperationen,löntagarorganisationerna och det enskilda näringslivet med anknytning tilllivsmedelssektorn. Det allmänna intresset i vidare mening representerassåledes enbart av generaldirektören. Detta är enligt motionärernas mening intetillräckligt. Utskottetvill i likhet med motionärerna understryka att överiäggningarna mellanjordbrukare och konsumenterom prissättningen på jordbrukets produkter med årenfått en allt större betydelse och närmat sig verkliga förhandlingar. Dennautveckling har påverkats av att allt fler frågor som rör grunderna förersättning till jordbrukarna av lämnats öppna för dessaöveriäggningar. Denna utveckling förstärktes i samband med de beslut omjordbrukspolitikens framtida inriktning som togs är 1977. Överläggningarnasökade betydelse för prisstödets slutliga utformning ligger väl i linje med denallmänna utvecklingen i samhället mot att intressekonflikter mellan olikagrupper så långt möjligt skall lösas förhandlingsvägen. Genom denna utvecklinghar nämndens beslut fått en allt större politisk betydelse, som ökat behovetatt förstärka det allmännas inflytande i nämndens styrelse. Detta markerasytteriigare genom den situation som inträffade vid årets överläggningar.Jordbruksnämndens slutbud fick i dessa karaktären av medlingsbud somen representant från vardera jordbruket och löntagarorganisationerna, somdeltagit i de föregående prisöverläggningarna, reserverade sig till förmån förproducentdelegationens respektive konsumentdelegationens ställningstaganden. 1ett läge där parterna hamnar i olika ställningstaganden får jordbruksnämndenkaraktär av medlingsorgan, en uppgift för vilken den uppenbariigen inte ärlämpligt sammansatt, om detta organ skall verka med utgångspunkt i mera allmännaöverväganden än vad som är partsrepresentanternas. Utskottet finner sålunda försin del skäl uttala att motiven för den utvidgning av representationen förallmänintresset i jordbruksnämndens styrelse som redan är 1976ställde sig bakom numera starkt har ökat i styrka. 1fräga om jordbruksnämndens konsumentdelegation vill utskottet erinra om att1972 års jordbruksutredning enhälligt föreslog att delegationens ställning ochsammansättning på nytt borde ses över. Härvid borde enligt utredningen bl. a.prövas om konsumentintresset i delegationen kan renodlas och om synpunkterfrån förbrukarsidan inom livsmedelssektorn lämpligen bör inhämtas i annanordning. Utredningensförslag om en översyn av konsumentdelegationens ställning i förhållande tilljordbmksnämnden tillstyrktes bl. a. av , ,konsumentdelegationen, LO och KF. En omprövning av delegationenssammansättning i syfte att bl. a. renodla konsumentintresset rekommenderadesav , LO och TCO. Utskottet vill erinra om att svenskt jordbmk,såsom bl. a. framhålls i motion 1764 karaktäriseras av att jordbmketsföreningsrörelse vunnit en mycket stark ställning, något som i och för sig harvarit värdefullt för både jord- JoU 1980/81:36 26 Detta leder till att jordbmkets förhandlingsdelegation vidöverläggningar framträder med stor tyngd av sakkunskap och erfarenhet. Därtillkommer att en stor del av det underlagsmaterial som används i överläggningarna kommerfrån en jordbmkskooperation som för huvuddelen av omsättningen medjordbruksprodukter har ett faktiskt monopol i fråga om försäljning ochvidareförädling. Integrationssträvandena är starka, och därutöver harjordbmkskooperationen skaffat sig en stark ställning när det gällertillhandahållandet av produktionsmedel för jordbruket. Motdenna starka förhandlingspart från jordbrukets sida står i överläggningarnakonsumentdelegationen, som i nuvarande organisation består av företrädare delsför konsumentintresset, dels för vissa förbrukarintressen. Av naturiiga skälhar konsumentintresset betydligt svårare än motparten att organisera sinaintressen och skaffa sig erforderligt underlag för överläggningarna, även omjordbruksnämndens resurser står till dess förfogande. Erfarenheterna hardärutöver visat att den komplicerade uppbyggnaden av prisregleringen avjordbruksprodukter försvårar en allmän debatt om jordbmksöverläggningarna. mening talar allt starkare skäl för att den av utredningenföreslagna översynen kommer till stånd, varvid bl. a. delegationens behov avytteriigare kansliresurser bör prövas. Vid översynen bör också undersökashumvida bör erhålla en anknytning till delegationen, liksom omdet stigande intresset för en närings-riktig kost motiverar attdelegationen får tillgång till näringsfysiologisk expertis. I sammanhanget börjämväl den i motionen berörda frågan om konsumentrepresentationen iregleringsföreningarna på jordbrukets område lämpligen tas upp till prövning.Vid översynen bör också prövas de förslag som de stora löntagarorganisationernalagt fram om ett ökat inflytande för konsumentdelegationen över den slutligafördelningen av livsmedelssubventionerna på olika produkter. Som framgår avden föregående redogörelsen har också revisorer framlagt vissaförslag i syfte att förstärka konsumentinflytandet i regleringsföreningarnasstyrelser, m.m. Under granskningen har vidare satts i fråga om inte konsumentintressenaskulle främjas av att de utsedda företrädarna för konsumenterna vidjordbruksöverläggningarna också företrädde konsumenterna i regleringsföreningarna.Konsumentrepresentanternas sakliga kunskaper skulle härigenom kunna utnyttjasbättre och konsumenternas ställning i föreningarna stärkas. Revisorernaförordar därför att regeringen vid sitt val av konsumentföreträdare beaktardenna synpunkt. Det synes utskottet angeläget att jämväl de av revisorernaanförda synpunkterna beaktas i förevarande utredningssammanhang. Utskottetförordar att som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört med anledning av föreliggande yrkanden i motion 1764. JoU 1980/81:36 27 delsutskottets hemställan under 19 bort ha följande lydelse: 19. beträffande konsumentintressets infiytande vidJordbruksprisöverläggningarna m.m. att som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört med anledning av motion 1980/ 81:1764, , , , , , och (alla s) anför: Vikonstaterar att det vid årets överläggningar mellan jordbrukarnasförhandlingsdelegation och konsumentdelegationen inte har varit möjligt attuppnå enighet mellan parterna. Det förslag till utformning av prisregleringenför tiden efter som framlagts av jordbruksnämnden har varkenjordbmkarnas förhandlingsdelegation eller konsumentdelegationen kunnatacceptera. Detär första gången sedan nuvarande ordning för fastställande av priserna påjordbruksprodukter började tillämpas som detta inträffar. Dennasituation har enligt vår mening uppstått genom regeringens misslyckadeekonomiska politik, som slår hårt mot konsumenterna men även mot vissa gmpperinom jordbruket. Det har uppenbarligen inte varit möjligt för parterna att ien överenskommelse om jordbrukspriserna värja respektive intressen mot denegativa konsekvenserna av denna politik. Vidbehandlingen av livsmedelssubventionerna i samband med regeringens sparplankrävde socialdemokraterna att denna fråga skulle avgöras i samband med beslutetom jordbrukspriserna. Detta avvisade borgerliga majoritet. Riksdagenhar sålunda i nämnda sammanhang mot det socialdemokratiska kravet redanbeslutat att livsmedelssubventionerna skall sänkas med totalt 500 milj. kr. Dethade enligt vår uppfattning varit angeläget att få diskutera möjligheterna avatt genom en försiktigare nedtrappning av livsmedelssubventionerna än denriksdagen nu beslutat, motverka den ytteriigare belastning på konsumenterna ochden allmänna prisnivån men även de negativa konsekvenserna för jordbruket somen snabb avveckling av subventionerna med en ny prisuppgång påbaslivsmedel medför. Desnabbt stigande priserna på baslivsmedel slår hårt mot i första handbarnfamiljernas, låginkomsttagarnas och pensionärernas konsumtionsförmåga.Snabbt stigande livsmedelspriser slår ocksä igenom i form av ökande kostnaderför landsting och kommuner, för värdinrättningar, skolbarnsbespisningar m.m. Inuvarande ekonomiska läge med risk för ökad arbetslöshet borde möjligheten förett fullt utnyttjande av befintlig produktionskapacitet på angelägna områdentillvaratas. Den sänkning av konsumtionen som kan befaras genom snabbt stigandelivsmedelspriser kan komma att drabba JoU 1980/81:36 28 jordbruketoch livsmedelsindustrin på produktionssidan. Om produktionskapacitetenutnyttjas kan avsättningsproblem uppstå med risk för export-föriuster. Dethade enligt vår uppfattning varit angeläget att få pröva propositionen omjordbrukspriserna och storleken på livsmedelssubventionerna i ett sammanhang.Därigenom hade större hänsyn kunnat tas till samhällsekonomiska effekter avrelationerna mellan prisnivå och livsmedelssubventioner. Dåriksdagen redan avgjort storieken på livsmedelssubventionerna kan dennaprövning inte ske, vilket vi beklagar. JoU1980/81:36 (SkU 1980/81:7y) 29 1980/81:7 y om upphävande av utjämningsskatten (prop. 1980/81:190) har berettskatteutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1980/81: 190 omreglering av priserna pä jordbruksprodukter, m. m. i vad avser frågor inomskatteutskottets beredningsområde. fär med anledning häravanföra följande. De frågor i propositionen som berör skatteutskottetsämnesområde gäller främst de föreslagna formerna för intern prisutjämning förtillverkning av livsmedelsindustriprodukter, som fördyras genomjordbruksprisregleringen. Den nuvarande prisutjämningen finansieras i huvudsakgenom den utjämningsskatt som infördes den i samband med EFTA-konventionenstillkomst. Skatten utgår för choklad- och konfektyrvaror, biscuits och wafersmed per kg och för starköl med per liter. Den internaprisutjämningen finansieras till av utjämningsskatten.Beskattningsmyndighet är (), som i samråd medjordbruksnämnden även handlägger prisutjämningen till tillverkare av debeskattade varorna. 1 propositionen föresläs pä grundval av ett betänkande somavgivits av kommittén för industrins råvamkostnadsutjämning (RÅK) attregeringen fär bemyndigande föreskriva att särskilda avgifter skall erläggasför varor som tillverkas av jordbruksprisreglerade råvaror och fastställamotsvarande importavgifter vid införsel till landet. Avgifterna skallfinansiera såväl den interna som den i form av exportbidrag utgående externaråvarukostnadsutjämningen. Influtna medel skall tillföras en särskildutjämningskassa, som skall bekosta prisutjämningen för både de avgiftsbelagdavarorna och för sådana s.k. tekniska produkter som av praktiska skäl inte kan beläggasmed avgift. Utjämningsskatten upphävs fr. o. m. den , men RSV skalli huvudsak behälla sina nuvarande uppgifter med uppbörd och prisutjämning. finner att förslaget tangerar den i mängafall svårtolkade frågan om en pålaga skall anses vara skatt eller avgift. RSVhar i sitt remissyttrande över RÅK:s betänkande ifrågasatt om inte denföreslagna utjämningsavgiften är att betrakta som en skatt med hänsyn till attde medel som influtit inte i sin helhet skall tillföras näringsgrenen i fråga.På samma grund kan enligt utskottets mening också göras gällande att en stordel av de jordbruksavgifter som utgår pä importen liksom de importavgifter somavses i propositionen i huvudsak bör ses som skyddstullar. När man fränproducenthåll vill ha ett särskilt starkt skydd för en jordbruks-ellerträdgårdsprodukt begärs i mänga fall att varan skall bli tullfri men JoU 1980/81:36 (SkU1980/81:7 y) 30 förasin under jordbruksprisregleringen. Det kan knappast vara i överensstämmelsemed grundlagens syfte att de mindre tyngande pålagorna måste beslutas avriksdagen, medan regeringen ensam beslutar om avgifter av mera väsentligbetydelse.