bet · G401AU6 · 1980-12-31 00:00:00 — (m) riktar sig mot den fackliga vetorätten vid entreprenadavtal. De påpekarinledningsvis att bestämmelserna härom i MBL har införts som ett sätt attkomma till rätta med skatteflykt m. m. när s. k. grå arbetskraft anlitas.Missförhållanden av det slaget bör man dock försöka avhjälpa genom åtgärderinom skattelagstiftningen och inte genom lagregler på ett helt annat område,nämligen AU 1980/81:6 12 Motionärerna tar upp till diskussion vad som anförts ibetänkandena InU 1975/76:45, AU 1978/79:11 och AU 1979/80:6 vid behandlingen avtidigare motioner om den fackliga vetorätten. De framhåller härefter som frånrättslig synpunkt särskilt betänkligt att det utan stöd av lagstiftningenförekommer en ganska rik flora av fackliga bojkotter mot entreprenörer ochandra missförhållanden. Vid sidan härav kan även anläggas samhällsekonomiskasynpunkter. Betydande merkostnader torde uppstå genom att de anställda hos statoch kommun liksom inom det privata näringslivet söker bibehålla ellertillskansa sig arbetsuppgifter som rationellt skulle kunna ombesörjas avspecialiserade företag. Direktiven för den nya arbelsrättskommittén kan enligtmotionärerna knappast sägas omfatta problem av det slag som har berörts imotionen. Med hänvisning härtill föreslår de att deras motion överlämnas tillkommittén för beaktande. m. fl. (fp, m) anföri motion 1482 att de föreningsrättsliga reglerna inom arbetsrätten harinneburit att vi har fått starka organisationer på såväl arbetsgivar- somarbetstagarsidan med ett betydande inflytande i olika hänseenden. Denna cenlreringtill ett fåtal starka organisationer har otvivelaktigt medfört stabilitet påarbetsmarknaden. Många arbetsgivare och arbetstagare har emellertid valt attstå utanför arbetsmarknadens organisationer. Det är en demokratisk rättighetbåde att vara med i och att stå utanför en organisation, och frågan om dennegativa föreningsrätten måste skyddas och regleras i lag. Motionärerna begärdärför att förslag skall läggas fram om en lagstadgad negativ föreningsrätt. Vpk begär i motion 577 en radändringar i förtroendemannalagen. Utgångspunkten för förslagen är att vpk serdenna lag liksom övriga arbetsrättsliga lagar som uttryck fören klassamarbetspolitik. De arbetsrättsliga lagarna bör emellertid enligt vpk:suppfattning formuleras så, att de underlättar de arbetandes kamp för elt bättresamhälle. I enlighet med del anförda bör förtroendemannalagenutsträckas till att omfatta även interna föreningsangelägenheter och politiskverksamhet samt ge de fackligt förtroendevalda möjlighet all bevakamedlemmarnas intressen i mer allmänna samhällsfrågor. Rätten att hålla fackligamöten på betald arbetstid bör skrivas in i lagen. De fackliga organisationernasrättigheter under konflikt bör regleras i lagen, exempelvis beträffande tillträdetill fackföreningslokaler på arbetsplatsen. Fackliga funktionärer och förtroendevaldasamt forskare och andra sakkunniga som anlitas av de fackliga AU1980/81:6 13 organisationerna måste ges rätt till tillträde tillarbetsplatserna. Den fackliga verksamheten måste bekostas av produktionen ochutomstående experter (arbetstagarkonsulter) få anlitas på arbetsgivarnasbekostnad. Även ersättningen till de fackligt förtroendevalda bör förbättrasnär de fullgör sina uppdrag. Den nuvarande förtroendemannalagen omfattar endastfackliga organisationer som har kollektivavtal med arbetsgivarna. Detta börändras så att lagen omfattar organisationer som företräder minst en femtedel avde anställda. Bestämmelserna om att skadeståndsskyldighet kan åläggas enfacklig organisation bör utmönstras ur lagen. De nya bestämmelserna som införs i lagen i enlighet med deovan föreslagna förändringarna skall inte göras disposiliva. (vpk) och KarinNordlander (vpk) föreslår i motion 569 att begreppet facklig förtroendemanutmönstras ur det officiella språkbruket och de arbetsrättsliga lagarna ochersätts med begreppet fackligt förtroendevald. Härigenom skulle man få enkönsneutral benämning som dessutom skiljer mellan personer som är valda avorganisationernas medlemmar och funktionärer som är anställda avorganisationerna. m. fl. (s) begär imotion 1476 att regeringen skall ges till känna vad i motionen anförts omförstärkningar av förtroendemannalagen. Motionärerna påpekar att det förslagtill en ny förtroendemannalag som lades fram av nyaarbetsrättskommittén har vunnit stark tilltro, särskilt hos de fackligahuvudorganisationerna. har emellertid ännu inte förelagts förslagtill utvidgning eller förändring av den nuvarande förtroendemannalagen.Härigenom har fullföljandet av medbeslämmandereformen förhalats, vilket ärallvarligt. Medbestämmandelagen bygger nämligen på att man i möjligaste månskapar partsbalans i arbetet mellan parterna i fackliga frågor som rörarbetstagare-arbetsgivare. En obalans finns redan mellan parterna i företag medflera arbetsenheter på olika orter och i koncernföretag på grund av dennuvarande lagens begränsning av det fackliga arbetet till i princip den egna arbetsplatsen.Ännu allvarligare är den betydande olikhet i inflytandehänseende som uppkommermellan små och stora arbetsplatser. Utskottet behandlar först ett antalmotioner vilka med utgångspunkt i den gällande arbelsrättsliga lagstiftningeninnehåller utredningskrav m. m. av mera övergripande slag. Därefter behandlarutskottet motionsyrkanden med mera begränsade förslag på konkreta punkter. Iett avslutande avsnitt tar utskottet upp motioner från ledamöter i vpk. Dessamotioner innehåller krav som om de bifölls skulle innebära en total omdaning avdet arbelsrättsliga systemet. 1970-talel präglades av ett genomgripande reformarbete pådet arbetsrättsliga området. Ett stort antal nya lagar antogs som sammantagetinnebar AU1980/81:6 14 en betydelsefull omgestaltning av förhållandena iarbetslivet. Områden, som varit oreglerade eller överlämnade tillparterna att sluta avtal om, har lagts under en lagreglering av ibland ganskadetaljerat slag. Trygghetslagarna, medbestämmandelagen, förtroendemannalagenoch arbetsmiljölagen är de viktigaste av de nya lagarna. Vid sidan av dessahar tillkommit en omfattande lagstiftning om rätt till ledighet, däribland enny semeslerlag, en studieledighetslag och en lag om föräldraledighet. De nya lagarna har tillkommit under bred politisk enighet.Ett utmärkande drag för lagarna är att de i viktiga hänseenden bygger påprincipen att arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal skall fylla ut ochkomplettera regelsystemen. Redan vid tillkomsten av flera av lagarna stod detklart att det kunde uppstå behov av förändringar sedan bestämmelserna varit ikraft någon tid. Detta får anses naturligt mot bakgrund av att lagstiftningenhar kommit att omfatta nya områden och att verkningarna därför var svåra attbedöma. Utredningar pågår f. n. beträffande anställningsskyddslagen,medbestämmandelagen och semesterlagen. Ett utredningsarbete planeras också omledighetslagstiftningen. Ändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen bör byggapå samverkan mellan statsmakterna och arbetsmarknadens parter. Redan sambandetmellan frågor som regleras i lag resp. kollektivavtal gör sådant samarbetenaturligt och nödvändigt. Därtill kommer att en effektiv arbetsrättsliglagstiftning förutsätter en gemensam uppfattning mellan dels arbetsmarknadensparter inbördes, dels parterna och statsmakterna när del gäller formerna och deallmänna ramarna för lagstiftningen. Det kan synas som vad här redovisats borde ge utrymme fördiskussion och omprövning av olika inslag i de nya regelsystemen mot bakgrundav vunna erfarenheter och den allmänna utvecklingen i samhället. Så haremellertid knappast varit fallet. Debatten har präglats mer av motsättningar änav konstruktiva uppslag, och svårigheterna att nå fram till samlande lösningarhar varit påtagliga. Såsom konstateras i bl. a. den socialdemokratiskapartimotionen 995 har arbetet med all reformera arbetslivet stannat upp. Enviktig orsak till det läge som uppkommit är att SAF å ena sidan saml LO och PTKå den andra inte har kunnat enas om ett avtal i medbestämmandefrågor. Även omdet på flertalet områden av arbetsmarknaden i övrigt träffatsmedbestämmandeavtal har bristen på avtal på den enskilda sektorn medfört attmedbeslämmandereformen blivit ofullgången och inte fått den bredd ochanpassning till skilda förhållanden inom arbetslivet som lagstiftaren förutsatte. Flera av de motioner som behandlas i detta belänkandepräglas av de Stämningar och tendenser som här skisserats. Det gäller motion1492 av () och () i vilken begärs en översyn avmedbestämmandelagen och trygghetslagarna. Motionärerna tar upp en rad frågor,däribland utformningen av reglerna om primär förhandling och information,bestämmelserna om veto i samband med entreprenad, möjlig- AU1980/81:6 15 heterna till korttidsanställning enligtanslällningsskyddslagen saml utformningen av lurordningsreglerna i denna lag.Även frågor om saklig grund för uppsägning samt skadestånd behandlas. () vill i motion 1809 få till stånd enutvärdering av MBL, bl. a. med utgångspunkt i hur lagen fungerar i småföretag.Alf Wennerfors (m) och () påtalar i motion 1487 nackdelen medatt medbestämmandeavtal inte träffals på SAF:s avtalsområde. Del har enligtmotionärerna lett till alt arbetsdomstolen kommit alt få spela en alltför storroll för rättsutvecklingen. Ett par omdiskuterade domar las upp i delsammanhanget. En särskild fråga som också diskuterats i den allmänna debattenär skadestånden vid brott mot den arbelsrättsliga lagstiftningen. (m, fp) begär i motion 1459 att reglerna skall ses över och attinriktningen skall vara en lindrigare skadeslåndsbedömning vid enklareöverirädelser av reglerna. Från socialdemokratiskt håll har väckts en omfattandemotion som rör medbestämmandelagen. 1 den redan nämnda motionen 995 med OlofPalme som första namn begär man sålunda alt 200-kronorsregeln skallåterinföras. Vidare aktualiserar motionärerna en rad förslag om framlidaändringar i lagstiftningen. Det gäller frågor som behandlades då lagstiftningenantogs men i vilka riksdagsbeslutet inte kom att överensstämma medpropositionen från den dåvarande socialdemokratiska regeringen. Det gäller vidareregelsystemet om information och primär förhandling vilket enligt motionärernaär konstruerat så, att arbetstagarna ofta kommer för sent in ibeslutsprocessen. Inflytandet i koncerner och medbestämmandelagens förhållandetill aktiebolagslagen tas också upp, liksom frågan om arbetslagarnasinflytande då förelag överlåts genom aktielransaktioner. Motionen mynnar ut i ett yrkande att regeringen skall taupp överläggningar med arbetstagarnas organisationer om det fortsatta arbetetpå reformering av arbetslivet. Förutom de konkreta punkter som tidigare nämntsföreslår motionärerna alt vid överläggningarna skall tas upp bl. a. frågor somrör de allmänna villkoren för del fackliga arbetet på arbetsplatserna. Densistnämnda frågan behandlas också i motion 1476 av m. fl. (s). 1den motionen aktualiseras det förslag som nya arbetsrätlskommiltén för tre årsedan lade fram till en ny förtroendemannalag. Enligt utskottets uppfattning finns del anledning all tafasta på det förslag om överläggningar som förs fram i den socialdemokratiskamotionen. Sådana överläggningar bör emellertid få en vidare ram än som anges imotionen. Utskottet vill sålunda förorda att regeringen söker få till ståndöverläggningar med arbetsmarknadens parter om reformverksamheten på deiarbelsrättsliga området. Del kan vara lämpligt att i sådana överläggningar taupp frågan om i vilka former problemen skall behandlas och den allmännainriktningen av reformverksamheten. Utgångspunkten måste vara att på ettändamålsenligi sätt driva arbetet vidare med att förnya arbetslivet och AU 1980/81:6 16 En allmän inriktning bör varaall på grundval av den nuvarande lagstiftningen och erfarenheterna av dennafinna smidiga lösningar som kan främja goda samarbelsformer och vidareutvecklaett reellt medinflytande för de anställda. En viktig praktisk sak ärsamordningen med del utredningsarbete som pågår . Det är önskvärt att delinte fördröjs på grund av de föreslagna överläggningarna. Ett särskilt skäl attnu föra fram frågan om överläggningar är all regeringen i proposition198t)/81:20 om besparingar i statsverksamheten m. m. förulskickal all den underår 1981 skall lägga fram förslag på del arbelsrättsliga området. Utskottet anser sig inte ha anledning alt anläggadetaljerade synpunkter på vilka frågor som bör tas upp under de överläggningarsom utskottet uttalat sig för men utgår från alt elt viktigt tema kommer attvara de hittillsvarande erfarenheterna av lagstiftningen och all därmedproblemställningar av del slag som behandlas i de tidigare nämnda motionernakommer att diskuteras. Även erfarenheter från vårens arbetskonflikt kansjälvfallet komma upp till behandling, bl. a. tänker utskottet därvid på dendiskussion som i anslutning till en dom i arbetsdomstolen (1980:94) uppstått ommöjligheterna att i samband med arbetskonflikt innehålla intjänad lön och omlockouträttens allmänna omfattning. Utskottet är medvetet om att en förutsättning för attöverläggningar av del slag som här skisserats skall visa sig meningsfulla ärall man på olika håll nalkas problemen på elt öppet sätt och i en vilja tillsamförstånd. All finna lösningar på problemen är en viktig förutsättning föratt skall kunna hävda sin ställning som en ledandeindustrination. Vad utskottet sålunda anfört i anslutning till de nubehandlade motionerna 995, yrkandena 2, 1459, 1476, 1487, 1492 och 1809 börregeringen underrättas oni. Som sagts innehåller motion 995 också ett yrkandeom omedelbar ändring i medbestämmandelagen genom att maximiregeln om . iskadestånd för enskild arbetstagare återinförs. Utskottet har tidigare avvisat yrkanden av detta slag ochär inle heller berett att tillstyrka detsamma. Utskottet ser delemellertid som naturligt att -därest de tidigare förordnade överläggningarnakommer till stånd - även skadeståndsreglerna i medbestämmandelagen blir föremålför diskussion mot bakgrund av bl. a. den hittillsvarande tillämpningen. En undersökning av verkningarna avden nya arbelsrälisllga lagsllflningcn föreslår m. fl. (m) imotion 1811. Motionärerna vill ha en utvärdering av hur de nya lagarna ochavtalen fungerat i dels några företag av olika storlek och struktur, dels någrastatliga och kommunala myndigheter. Undersökningen föreslås bli utförd avoberoende experter i samverkan med arbetsmarknadens parter. Utskottet delar motionärernas uppfattning all del ärvärdefullt med undersökningar som belyser hur de nya arbetsrättsliga reglernafungerar i AU 1980/81:6 17 Då medbestämmandelagen infördes stod del klartalt det var viktigt med forskningsinsatser av detta slag. Därför inrättades eltsärskilt forskningsorgan. Arbetslivscentrum, med uppgift bl. a. alt följa denpraktiska tillämpningen av den arbetsrättsliga lagstiftningen på både detprivata och det offentliga området. Mycket av den forskning som bedrivs iArbetslivscentrums regi sker ute i företagen tillsammans med företrädare förfacket och förelagsledning och har alltså den inriktning motionärerna tänktsig. Man kan också hänvisa till den forsknings- och utredningsverksamhet sombedrivs vid universiteten eller i regi av Personaladminislraliva rådet samttill de förut nämnda arbetsrättsliga kommittéerna. Enligt utskottetsuppfattning bör det vara möjligt att tillgodose motionärernas önskemål inom deramar som f. n. finns för forskning och utredning. Utskottet är därför inteberett att förorda att skall begära en speciell undersökning av detslag motionärerna tänker sig. Frågan om den fackliga vetorättenvid entreprenadavtal behandlas från skilda utgångspunkter i två motioner, 1 000av m. fl. (s) och 1814 av ni. (m). Medbestämmandelagen ger de fackliga organisationerna undervissa förutsättningar vetorätt i ett fall. nämligen i fråga om entreprenadavtaloch liknande som innebär att arbetsgivaren avser all låta utföra visst arbetepå arbetsplatsen med arbetskraft som inle har anställning där. Dessa bestämmelserfinns i 380 §§. De innebär i korthet att arbetsgivaren skall på eget initiativförhandla med den fackliga organisationen på företaget om en aktuellentreprenad eller annat liknande avtal. Om enighet inte uppnås ochorganisationen bedömer att entreprenaden kan antas medföra ett åsidosättandeav lag eller kollektivavtal eller eljest strida mot vad som är godtaget inomparternas avtalsområde, så kan organisationen entreprenadenkommer till stånd. Denna vetorätt skall normalt utövas av centralarbetstagarorganisation. m.fl. begär i sin motion ett åtgärdsprogramsom syftar till all hindra företagare att kringgå arbelsrättsliga bestämmelser.Av motiveringen framgår alt motionärerna vill ha effektiva åtgärder moticke-seriösa förelag på grund av de problem sådana företag skapar församhället, de fackliga organisationerna och det övriga näringslivet. Som enbetydelsefull åtgärd pekar motionärerna på den fackliga vetorätten vid entreprenadavtalsom införts genom medbestämmandelagen. Möjligheterna att med hjälp av dennavetorätt stoppa icke-seriösa företag begränsas emellertid i två avseenden. Denförsta begränsningen ligger i alt den fackliga organisationen måste ha avtalmed enlreprenadupphandlaren för att kunna utöva vetorätten. Detta sägs geexempelvis icke-seriösa byggföretag fritt spelrum i småarbetssektorn inombyggbranschen. För del andra begränsas vetorätten till entreprenader i striktmening, och det är därför tveksamt om den kan AU 1980/81:6 18 användas mot vissa former av icke-seriöst förelagande inomt. ex. restaurang- och frisörbranscherna. Utskottet delar motionärernas uppfattning att företagandei icke-seriösa former som därtill ofta bygger på alt s. k. grå arbetskraftanvänds utgör ett allvarligt och växande problem. Allmänt kan konstateras allproblem av denna räckvidd måste angripas på olika vägar. Utskottet har haftanledning att gå in på spörsmål av det slaget i sitt tilljusiitieulskoitet avgivna yttrande AU 1980/81:1 y över den socialdemokratiskaparlimotionen 1979/ 80:1120 om åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Pååtgärdssidan kan f. ö. noteras att m. fl. i sin motion som ettkonkret uppslag har presenterat ett system för skärpt kontroll avB-skatlsedlar. Denna del av motionen, som ovan inte redovisats, behandlas avskatteutskottet i betänkandet SkU 1980/81:8. Med hänsyn till att närliggandefrågor kommer att prövas av i angivna sammanhang ansersig utskottet inte böra föreslå någon åtgärd på grund av motion 1000. Bestämmelserna om den fackliga vetorätten videntreprenadavtal tas, som nämnts, upp från en annan utgångspunkt i motion 1814av ni. De påpekar att bestämmelserna i medbestämmandelagen harinförts som ett sätt att komma till rätta med skatteflykt m. m. när gråarbetskraft används. Missförhållanden av det slaget bör man dock försökaavhjälpa genom åtgärder inom skattelagstiftningen och inle genom higiegler inomarbetsrätten. Motionärerna påstår vidare alt det ulan stöd av lagstiftningenförekommer en rik flora av fackliga bojkotter mot förelag, vilket de frånrättvisesynpunkt finner betänkligt. Motionärerna lägger även samhällsekonomiskaaspekter på frågan. De menar att betydande merkostnader kan uppstå genom alt deanställda på både den offentliga och privata sidan söker behålla ellertillskansa sig arbetsuppgifter som mer rationellt skulle kunna utföras avspecialiserade företag.-Motionärerna kan inte finna att problem av de slag dehar berört omfattas av direktiven för nya arbetsrällskonimittén, och deföreslår därför att motionen överlämnas till kommittén för beaktande. Det ingår i nya arbetsrältskommitténs uppdrag att allmäntfölja introduktionen och tillämpningen av medbestämmandelagen och föreslå deförändringar som kommittén finner påkallade. Kommittén kan alltså la uppproblem av den art motionärerna anser föreligga. Med hänsyn härtill och till detidigare i belänkandet föreslagna överläggningar med arbetsmarknadens parter omreformverksamheten på det arbelsrättsliga området bör motionen inte föranledanågon åtgärd. m. fl. (fp, m) tar imotion 1482 upp en omdiskuterad fråga, nämligen del rättsligaskyddet för arbetstagare som väljer all slå utanför de fackligaorganisationerna, den s. k. negativa föreningsrätten. Motionärerna vill attlagförslag i denna fråga skall läggas AU 1980/81:6 19 Förslaget avses även ge skydd åt företag som inte äranslutna till en arbetsgivarorganisation. Nya arbetsrättskommittén skall enligt sina direktivbehandla den negativa föreningsrätten. Resultatet av utredningens övervägandenbör avvaktas innai) tar ställning i sakfrågan. Mot denna bakgrundavstyrker utskottet motionen. Från vpk:s sida begärs omfattandeändringar i medbestämmandelagen och förtroendemannalagen. Utgångspunkten förförslagen är att vpk ser 1970-lalels arbetsrättsliga lagstiftning som resultatav en "klassamarbetspolitik", enligt vilken samarbetslösningarmellan kapital och arbete är den naturliga förutsättningen. Detta sägsemellertid vara "reformistiska illusioner". Utifrån sådana tankegångar vill vpk i två partimolioner fåtill stånd genomgripande förändringar av medbestämmandelagen. 1 den enamotionen, 445, yrkas att skall företa omedelbara ändringar i lagen ienlighet med de lagförslag som läggs fram i motionen. Ändringsförslagen innebäratt förhandlingsreglerna i 11 och 12 §§ byggs ut med strejkrätt saml fackligvetorätt i vissa frågor, att fredspliktsreglerna helt avskaffas och altbestämmelser som gör del möjligt att döma ut skadestånd av arbetstagare ochfackliga organisationer utgår ur lagen. I den andra parlimotionen, 1001, yrkar vpk alt riksdagenskall begära förslag av regeringen till ändringar av medbestämmandelagen. Dessaförslag skall syfta till att ge de fackliga organisationerna "konkretademokratiska rättigheter". Motionärerna vill därför slopa bestämmelser somde anser begränsa organisationernas möjligheter till självständig facklig kamp.Därigenom skulle det bli möjligt att ingå meningsfulla avtal. I 42 § medbestämmandelagen finns regler om arbetslagar-och arbetsgivarorganisationernas ansvar för fredsplikten. Reglerna innebär bl.a. att organisationerna inte får anordna eller medverka vid olovligastridsåtgärder. Under avtalstid skall organisationerna dessutom söka hindra allsådana åtgärder vidtas och verka för alt pågående stridsålgärder upphör. Vpk:sförslag i motionerna 445 och 1001 innebär att dessa liksom övrigafredspliklsregler avskaffas. I en tredje partimotion. 1003, återkommer vpk medbegäran om ett lagförslag som skall göra att de fackligt förtroendevaldaslipper att gå emot sina egna medlemmar när dessa anser sig tvingade all gå ikonflikt. Vpk:s krav på utformningen av medbestämmandelagenframställdes redan vid lagens tillkomst. Kraven har senare aktualiserats av vpkvid åtskilliga tillfällen. De har i samtliga fall avvisats av . Delfinns inte skäl för alt ändra ståndpunkt. Det är en sak altmedbestämmandelagen liksom övrig arbetsrättslig lagstiftning behöver ändraseller vidareutvecklas på grund av de erfarenheter som har gjorts under den tidlagstiftningen har varit i tillämpning och för att man skall gå vidare iarbetet på arbetslivets AU 1980/81:6 20 Reformverksamhet av det slaget harutskottet varit inne på i det inledande avsnittet. En annan sak är alt, som vpkvill, från grunden riva upp den reform som medbestämmandelagen utgör och som isin tur bygger på ett arbetsrätlsligt system som fungerat under lång tid.Utskottet avstyrker de tre aktuella vpk-motionerna. I sammanhanget tar utskollei upp vpk:s parfimotion 575,vari begärs förslag om obligatorisk arbetsförmedling samt förbud motåsiktsregistrering, personundersökningar och svartlistning av arbetande. Dessa frågor har behandlats tidigare iriksdagen, av utskottet senast i betänkandet AU 1978/79:2. Utskottet hänvisartill de ställningstaganden som där redovisas och avstyrkerlagsliflningskraven. Vidare begär vpk i parlimotionen 577 en rad ändringar iförtroendemannalagen. Enligt vpk bör begreppet facklig verksamhet vidgas, rättalt hålla fackliga möten på betald arbetstid införas och de fackligaorganisationernas lälligheler vid konflikter regleras.