bet · G401JuU26 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:26 om anslag till m. m. (prop.1980/81:100 bil. 5, A, jämte motioner) ANDRA HUVUDTITELN m. m. Utskottettillstyrker rege ringens i proposition 1980/81:100 bilaga 5 (justidedepartementet) under punkterna A 1 och A 2 (s. 23 och 24) framlagda förslag och hemställer 1. alt riksdagentill Statsrådsberedningen för /82 anvisar ett förslagsanslag av8881 , 2. att riksdagentill för /82 anvisar ett förslagsanslag av27341 . Kommittéer m.m. Regeringen har under punkt A 3 (s. 24)föreslagit alt till Kommittéer m. m. för /82 anvisa ett reser vationsanslag av . I motion 1980/81: 191 av KerstinAnér m.fl. (fp) hemställs all hos regeringen anhåller attförmögenhetsbrottsutredningen ges uppdraget all föreslå lagtext innehållandebrottskriterier som möjliggör en effektiv bekämpning av all ekonomiskdalabrollslighet. I motion 1980/81: 371 av GullanLindblad (m) hemställs atl hos regeringen begär förslag lill sådanändring av att brottet vid bruk av vapen vid misshandel, rån ocholaga hot skall bedömas som grovt. I modon 1980/81:513 av () och () hemställs att beslutar anta följandeförslag till ändrad lydelse av 8 kap. 4 § andra stycket : Vid bedömande huruvida brottet ärgrovt skall särskilt beaktas, om det förövats medelst inbrott eller avsett saksom någon bar på sig, om gärningsmannen varit försedd med vapen, sprängämneeller annat dylikt hjälpmedel eller om gärningen eljest varit av särskiltfarlig eller hänsynslös art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligenkännbar skada. 1 motion 1980/81:886 av MarianneKarlsson (c) hemställs atl hos regeringen begär en utvärdering avåldersgränsen för homosexuella förbindelser. 1 1980/81. Kartong: S. 8, dateringen Slår: 1980 Rättat lill: 1981 JuU 1980/81:26 2 Regeringens förslag under denna punkt innebär enökning av anslaget med . i förhållande till anslaget för innevarandebudgetår. Av det föreslagna anslaget beräknas högst 1,1 milj. kr. för fortsattutredning om informationssystem för rättsväsendet (R 1). Ipropositionen uppger departementschefen att sju nya kommittéer har tillsattsunder . har enligt departementschefen lika många kommittéerslutfört sina uppdrag . Utskottet tillstyrkerregeringens förslag lill medelsberäkning. I motion 191 tas upp frågan om lagstiftning motdatabrottslighet. Motionärerna hänvisar till vad som anförs i motion 1980/81:189. I den sistnämnda modonen anförs att del, i syfte alt minska sårbarhetenvid dataanvändningen, krävs åtgärder mol databrotlslighet. I sammanhangeterinrar motionärerna om all vissa typer av ekonomisk daiabroltslighet inte ärstraffbelagda enligl . Inledningsviskonstaterar utskottet atl utvecklingen på datateknikens område har varitsynnerligen snabb. Inom nästan varje sektor av samhället används datorer bl. a.för informationsbehandling, kontroll och betalningsöverföring. Denna ökandeanvändning av datorer riktar intresset mot tekniska möjligheter tillförfaranden som har karaktären av datamissbruk. Inle minst datoriseringen avbelalningslransaklioner kan ge upphov dll förmögenhelsbrotl av helt nyadimensioner, se betänkande (SOU 1979:93) ADB och samhällets sårbarhet. Ibrottsbalken (BrB) finns inte några straffbestämmelser som särskilt lar siktepå sådana förfaranden som kan betecknas som datamissbruk. När det gällerlagstiftningen utanför BrB kan här nämnas att i datalagen (1973:289) finnsstraffbestämmelser som gäller vissa otillåtna förfaranden med personregistersom förs med hjälp av automatisk databehandling (ADB). I datalagen finns ocksäen straffbestämmelse rörande dataintrång. Ansvar för sådant brott inträder förden som olovligen bereder sig tillgäng till upptagning för ADB eller olovligenändrar eller utplånar eller i register för in sådan upptagning. För dataintrångskall dock inle dömas om gärningen är belagd med straff i BrB. I fråga omsådanl dalamissbmk som innefattar ekonomisk för gärningsmannen torde ivissa fall bestämmelserna om förmögenhelsbrotl i BrB kunna vara dllämpliga.Vidare synes vissa former av otillbörliga förfaranden med datamaterial kunnavara att bedöma enligt reglerna i BrB om förfalskningsbrolt, skadegörelse ellertrolöshet mot huvudman. Alla slraffvärda former av dalamissbruk torde dock intekunna beivras med tillämpning av bestämmelserna i eller i annanlagstiftning. Lagstiftningenom förmögenhetsbrott är f. n. föremål för översyn genom del arbete somförmögenhetsbroltsutredningen (Ju 1976:04) bedriver. I uppdraget lillutredningen ingår bl. a. atl pröva behovet av ändringar av JuU 1980/81:26 3 ellertillägg till BrB:s bestämmelser på grund av nya erfarenheter "om avarterpå det ekonomiska området". Enligt direktiven (kommittéberättelsen 1977del II s. 22) har utredningen därvid också attuppmärksamma utvecklingen på dataområdet och det behov av en vidgadkriminalisering av datamissbruk som kan vara påkallat. Utskottetkonstaterar atl det önskemål som framförs i modon 191 är tillgodosett genom detuppdrag som har lämnats till förmögenhetsbroltsutredningen. Utskottetavstyrker därför bifall lill molionsyrkandet. I modon 371 anförs att användandet av vapen isamband med sådana brott som misshandel och rån inte i och för sig föranlederatt brottet kan bedömas som grovt. Enligt motionären har vapen. Och inteminst knivar, blivit vanligare i samband med att brotl av del slag som nämntsförövas. Motionären anser därför atl i lagtexten för brotten bör anges attanvändande av vapen utgör en sådan omständighet som kan föranleda att brottetbedöms som grovt. Enligt motionären bör motsvarande gälla i fråga om brottetolaga hot; en brottsbeteckning grovt olaga hot bör alltså införas. I3 kap. BrB finns straffbestämmelser rörande misshandel. För sådana brott skallden dömas som tillfogar annan person kroppsskada, sjukdom eller smärta ellerförsätter honom i vanmakt eller annat sådant tillstånd. Brotten är indelade itre svårhetsgrader med brottsbenämningarna misshandel för normalfallen och deringa fallen (5 §) samt grov misshandel för de grova fallen (6 §). Förnormalbrottet misshandel är straffet fängelse i högst eller, om brottetär ringa, böter. Straffskalan för grov misshandel omfattar fängelse, lägst ettoch högst do år. Vidbedömande huruvida brottet är grovt skall enligt 6 § särskilt beaktas, omgärningen var livsfarlig eller om gärningsmannen tillfogat svår kroppsskadaeller allvarlig sjukdom eller eljest visat synnerlig hänsynslöshet ellerråhet. Nuberörda regler om misshandel fick sin nuvarande utformning i samband medinförandel av BrB. När det gäller förekomsten av vapen i samband med misshandelkan nämnas att äldre bestämmelser i strafflagen (14 kap. 15 §) innehöll ellstadgande som innebar all det vid straffets bestämmande skulle anses som enförsvårande omständighet om gärningsmannen mot annan "dragit kniv ellersvärd, spänt bössa eller rest annat hvsfarligt vapen". Enligt förarbetenatill 3 kap. 6 § BrB (SOU 1953:14 s. 188) innefattar den omständigheten altgärningen varit livsfarlig - etl förhållande som alltså kan medföra alt brottetskall anses som grovt - en motsvarighet till strafflagens stadgande om resandeav livsfarligt vapen. Att misshandeln har förövats med etl livsfarligt vapenkan sålunda leda till att gämingmannen straffas för grov misshandel. Sådangärning kan också vara att bedöma som försök till dråp. Straffbestämmelsernaom olaga hot finns i 4 kap. 5 § BrB. För olaga hot straffas den som lyftervapen mol annan eller eljest hotar med brottslig gärning på sätt som är ägnatatt hos den hotade framkalla allvarlig fmktan JuU 1980/81:26 4 föregen eller annans säkerhet dll person eller egendom. Straffet är böter ellerfångelse i högst . Någon särskild svårhetsgrad för grovt brott finns intei BrB. bestämmelsen angivna exemplet, lyftande av vapen, fyller enligl förarbetena(prop. 1962:10, s. B 113) till bestämmelsen närmast funktionen att erinra omdet berörda stadgandet om resande av livsfarligt vapen i strafflagen. Närbestämmelsen om olaga hot infördes i BrB höjdes straffet från det istrafflagen stadgade, fängelse , lill fångelse högst . Ianslutning till övervägandena rörande straffböjningen anfördes i förarbetena(SOU 1953:14 s. 166) att det inte ansetts erforderligt att uppta en särskildstraffskala för de fall att brottet är grovt; försvårande omständigheter vidbrottet får beaktas vid straffmätningen inom den enhetliga straffskalan. Bestämmelserom ansvar för rån finns i 8 kap. 5 och 6 §§ BrB. För sådant brott skall dendömas som bl. a. stjäl medelst våld pä person eller medelst hot som innebäreller för den hotade framstår som trängande fara. Straffet för normalbrottetrån är enligt 5 § fängelse, lägst etl och högst . Förfaranden som medhänsyn lill våldet, hotet eller omständigheterna i övrigt är av mindreallvariig art är undantagna från rånsladgandets tillämpningsområde. I sådanafall skall i stället dömas för annat brotl som förfarandet innefattar, t. ex.misshandel och snalteri. Ärrånbrottet att anse som grovt skall enligl 6 § dömas för grovt rån. Straffetför delta brott är fängelse, lägst fyra och högst . Vid bedömandehuruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om våldet var livsfarligteller om gärningsmannen tillfogat svår kroppsskada eller allvarlig sjukdomeller om han eljest visat synnerlig råhet eller på ett hänsynslöst sättutnyttjat den rånades skyddslösa eller utsatta ställning. Exemplifieringenav omständigheter som särskilt skall beaktas vid bedömande huruvida rån skallanses som grovt ansluter nära till beskrivningen av grov misshandel i 3 kap. 6§ BrB. Vad som har sagts om livsfarlighets-rekvisitet i anslutning lill denbestämmelsen gäller om motsvarande rekvisit i bestämmelsen om grovt rån. Fråganom rubricering av rånbrolt vid vilket vapen används har behandlats av högstadomstolen. 1 eft fall (Nyft Juridiskt Arkiv del 1 1972 s. 323) uttalade högstadomstolen att rån mol bank eller annan penninginrältning, vid vilket rånarenhotat med skarpladdal skjutvapen, i regel bör bedömas som grovt rån, oavsett omskott avlossats med vapnet eller ej. Närdet gäller frågan om vilka omständigheter som skall ligga till grund förbedömningen av om ett brotl är grovt skall också nämnas att förmögenhetsbrottsutredningenhar lill uppdrag alt göra en allsidig och fömtsätt-ningslös prövning av destraffbarhetsgmnder och straffvärdegränser som bör gälla förförmögenhetsbrotlen. Härvid bör utredningen enligt sina direktiv ägna särskilduppmärksamhet åt bl. a. frågorna om avgränsningen av grova brotl. När detgäller andra brott än förmögenhelsbrotl pågår en JuU 1980/81:26 5 allmänöversyn av straffskalorna inom ramen för det uppdrag som fångelsestraffkommittén(Ju 1979:04) har. Utskottetvill, i linje med vad som anförs i motion 371, uttrycka sin oro inför denutveckling av våldsbrotlsligheten som sker i riktning mot att allt grövre våldanvänds (jfr nu aktuell prop. s. 10). Tendenser till alt vapen av olika slagkommer till användning vid brott måste, såsom motionären anför, naturligtvismotarbetas. Närdet gäller sådana åtgärder på strafflagstiftningens område som förespråkas imodonen vill utskottet peka på atl redan gällande bestämmelser rörandemisshandels- och ränbrotten innebär alt etl brott kan bedömas som grovt om delhar förövats med ell livsfarligt vapen. Med hänsyn härtill ställer sigutskottet tveksamt lill det förslag till ändring av bestämmelserna om grovmisshandel och grovt rån som förordas av motionären. Ifråga om brottet olaga hot vill utskottet sälla i fråga om del fränkriminalpolilisk synpunkt finns skäl att, såsom motionären önskar, införa ensärskild brottsbeteckning för grovt brott eller att eljest höja straffet försådant brott. Sammanfattningsvisanser utskottet all behovet av de ändringar som motionären förespråkar inleframstår som särskilt påtagligt. Härtill kommer atl motionsspörsmålel haranknytning lill pågående utredningsarbete på strafflagstiftningens område, ochde straffrättsliga åtgärder som utvecklingen av våldsbrotlsligheten kanföranleda får förutsättas bli belysta i delta sammanhang. Någon riksdagensåtgärd med anledning av motionsyrkandet påkallas därför inle. I modon 513 anförs att antalet inbrottsstölderligger på en oroande hög nivå. Motionärerna förespråkar därför atlbestämmelserna om grovt brott ändras så att inbrott tas upp som en sådanomständighet som särskilt skall beaktas vid bedömningen av brottets svåihel. Bestämmelserom ansvar för slöldbrotl finns i 8 kap. 1 -4 §§ BrB. Enligl 4 § skall vidbedömande huruvida brottet är grovt särskilt beaktas, om del avsett sak somnågon bar på sig, om gärningsmannen varit försedd med vapen, sprängämne ellerannat dylikt hjälpmedel eller om gärningen eljest varit av särskilt farligeller hänsynslös art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligenkännbar skada. Straffet för grov stöld är fängelse, lägst och . Bestämmelsenom grov stöld fick sin nuvarande utformning genom en lagändring som trädde ikraft den . utgjorde del förhållandet att brottetförövats medelst inbrott en sådan omständighet som skulle särskilt beaktas vidbedömningen huruvida etl slöldbrotl är grovt. som inbrottsrekvisitetlogs bort ur bestämmelsen kompletterades denna i stället med ett nytt rekvisitsom innebär atl gärningen i regel skall bedömas som grov om den är av särskilthänsynslös art. Syftet med den gjordalagändringen rörande rekvisiten för grov stöld var JuU 1980/81:26 6 attåstadkomma större restriktivitet när del gäller att bedöma en stöld som grov;beteckningen grov stöld skall sålunda bara användas i sådana fall som efter enallsidig bedömning framstår som särskilt kvalificerade (prop. 1975/76:42, JuU16, rskr 111). I lagsdftningsärendet underströks alt enbart detförhållandet att en stöld förövats genom inbrott inte bör få lill följd attgärningen bedöms som grov stöld. Större avseende bör fästas vid det obehag ochlidande som ett hänsynslöst tillvägagångssätt vid stölden medför än viddllvägagångssättet som sådant. I förgmhden träder därvidlag enligt vad somockså framhölls, sådana förfaranden som innebär angrepp på den personligaintegriteten eller störningar av vad som räknas till hemfriden. Beträffandeinbrott som kvalifikationsgrund betonades vidare i förarbetena att det givetvisär av betydelse var och när inbrottet äger mm och att del är naturligt att ettinbrott i någons bostad bedöms som allvarligare än ett inbrott i ettvindskontor eller en lagerlokal. Såsomhar nämnts i det föregående ingår det i förmögenhetsbrottsutredningens uppdragalt ägna särskild uppmärksamhet äl frågan om vilka kvalifikadonsgrunder somskall ligga till gmnd för bedömningen humvida ett brott skall anses vara grovteller ej. I denna liksom i övriga frågor som utredningen har att arbeta med börenligt tilläggsdirektiv dll utredningen (kommittéberättelsen 1978 del II s.17) prövningen göras allsidigt och fömtsällningslöst. Somframgår av del anförda ändrades bestämmelserna om grov stöldpå så sätt atl inbrott inte längre ingår i den exemplifiering av omständighetersom särskilt skall beaktas vid bedömande huruvida ett slöldbrotl skall ansessom grovt. Enligt utskottets mening har nuvarande reglering inte lett till sädanaolägenheter av rätlspolitisk art alt det finns skäl att nu överväga att ändrabestämmelserna på det sätt som har föreslagits i motion 513. Utskottet villockså peka på att frågan om vilka kvalifika-donsgmnder som skall ligga lillgmnd för bedömningen huruvida etl brott är grovt eller ej omfattas av detarbete som förmögenhetsbrottsutredningen f. n. bedriver. Med hänvisning till detanförda avstyrker utskottet bifall lill motion 513. I motion 886 anförs att det i detlagstiftningsärende vari den straffrättsliga åldersgränsen för homosexuellaförbindelser sänktes yppades tveksamhet till ändringen. Då det nu har gällnågra år sedan beslutade i saken anser motionären att det bör görasen utvärdering av erfarenheterna av lagstiftningen på området. Bestämmelserom ansvar för sedlighetsbrott finns i 6 kap. BrB. I 3 § stadgas straff förolukt med barn. Detta stadgande avser heterosexuella och homosexuellahandlingar mot den som är . I6 kap. 4 och 8 §§ stadgas straff för otukl med ungdom resp. förförelse avungdom. Åldersgränsen är vid dessa brott . Någon åtskillnad görs inlemellan heterosexuella och homosexuella förbindelser. JuU 1980/81:26 7 medungdom består däri att någon har könsligt umgänge med den som är under 18 åroch det sker under utnyttjande av den underåriges beroende ställning, t. ex. omden underårige står under gärningsmannens tillsyn vid skola eller anstalt.Ansvar för förförelse av ungdom inträder för den som genom att utlova eller geersättning skaffar eller söker skaffa sig tillfällig könsförbindelse med någonsom är . Reglernaom otukt med ungdom och förförelse av ungdom fick sin nuvarande utformninggenom en lagändring . Vid denna reform jämställdes i straffrättsligthänseende homosexuella och heterosexuella handlingar. Före1978 års lagändring gällde en ordning som innebar att del straffrättsligaskyddet mot homosexuella handlingar var vidare än motsvarande skydd motheterosexuella förfaranden. Beträffande brottet otukl med ungdom gälldesålunda i fråga om homosexuella handlingar dels eft absolut straffskydd förungdom , dels etl straffskydd för ungdom under sammaförutsättningar som gällde för heterosexuell otukt med ungdom . Förhomosexuell otukl med ungdom inträdde dock aldrig ansvar om gärningsmannensjälv var under 18 är. I fråga om brottet förförelse av ungdom gällde enåldersgräns vid förbindelser med någon av samma kön. Underövervägandena lagstiftningsärende anfördes bl. a. att denstraffrättsliga särregleringen försvårar strävandena atl förbättra dehomosexuellas villkor och alt en sådan särlagsliflning är försvarlig endast omde homosexuellas avvikande beteendemönster innebär uppenbara risker för attenskilda eller allmänna intressen skadas (se prop. 1977/78:69, JuU 26). Ilagstiftningsärendet behandlades motioner om avslag på de framlagda förslagenom slopande av den straffrättsliga särregleringen på området. Justitieutskottetavstyrkte bifall till motionerna med hänvisning dll bl. a. atl det inte fannstillräcklig grund för att behålla den dåvarande straffrättsligasärregleringen. Utskottetfinner att vad som anfördes i samband med slopandet av den straffrättsligasärregleringen av homosexuella handlingar alltjämt äger giltighet, och det harunder den tid som nuvarande regler har gällt inte framkommit något som tyder påatt det skulle finnas ett behov av en utvärdering av det slag som förordas imotion 886. Utskottet avstyrker därför bifall till yrkandet i motion 886. atl med bifalltill regeringens förslag lill Kommittéer m.m. för /82 anvisarett reservationsanslag av , 2. beträffande kriminalisering av datamissbruk alt avslår motion 1980/81:191, JuU1980/81:26 8 3. beträffande grov misshandel m.m., atlriksdagen avslår motion 1980/81: 371, 4. beträffandegrov stöld allriksdagen avslår modon 1980/81:513, 5. beträffande den straffrättsligaåldersgränsen för homosexuella handlingar altriksdagen avslår motion 1980/81:886. Information om lagstiftning m.m.Utskottet tillstyrker regeringens förslag under punkterna A 4 och A 5 (s. 24och 25) och hemställer 1. att riksdagentill Extra utgifter för /82 anvisar ett reservationsanslag av , 2. alt riksdagentill Information om lagstiftning m.m. för /82 anvisar ellreservationsanslag av . Närvarande: Berdl (), (), ÅkePolstam (c),.Eric (), i (fp), (),(), i (s), (), HelgeKlöver (s), (), (), (), () och ().