bet · G401SoU10 · 1980-12-31 00:00:00 — Detta är motiverat av det skälet att det år mycket svårt för såvällärare och skolhälsovårdspersonal att avgöra om eleven har någon ögonåkommafömtom sina läs- och skrivsvårigheter. Skolhälsovårdenssynundersökningar bör enligt SÖ:s uppfattning även i fortsättningen ha denomfattning som anges i SOU 1976:46. Dock kan hyperopitesten utgå. Det är emellertidmycket viktigt att skolhälsoyårds-personalen, i första hand skolsköterskan, haren nära kontakt med lärarna för att få kännedom om vilka barn som harögonbesvär vid läsning eller som har läs- och skrivsvårigheter. Skolhälsovårdenbör vara generös med remiss till ögonläkare eller till leg. optiker om barnenär . Orsakernafill uppkomsten av läs- och skrivsvårigheter är i flera avseenden fortfarandeoklara. Det är viktigt att forskning bedrivs inom detta område. Däremot finnsdet enligt SÖ:s mening ingen anledning att ge ytterligare resurser åt detområde som gäller samsynens betydelse för läsförmågan. SÖ anser sålunda att detinte finns något skäl att utreda om synundersökningarna vid fyraårskontrollenoch i bör utökas till att gälla även samsynsproblem. anför utöver vad somrefererats ovan - att i sammanhanget vill peka på sin imånga sammanhang framförda uppfattning att hälso- och sjukvärdens personalmåste ha så bred utbildning som möjligt för att antalet specialinriktadeyrkeskategorier skall kunna minskas. SoU1980/81:10 36 a. följande. Sambandet mellan samsynsproblem ochläs- och skrivsvårigheter har varit föremål för ett flertal välkontrolleradestudier, men i inga av dessa har samsynsdefekt kunnat förklara uppkomsten avläs- och skrivsvårigheter. I några undersökningar har man visserligen funnitnågot högre frekvens av samsynsstörningar bland barn med läs- ochskrivsvårigheter än i ett kontrollmaterial, men detta kan förklaras av attläs- och skrivsvårigheter och samsynsstörningar i enstaka fall har en gemensamorsak. I vissa, tämligen sällsynta fall, kan samsynsstörningar ge upphov tilltrötthetsbesvär hos litet äldre skolelever. Naturligtvis kan samsynsstörningarockså rent slumpvis drabba barn med läs- och skrivsvårigheter. Av det ovansagda framgår att Sällskapet anser det helt orealistiskt att man genom attpröva samsyn i tidig ålder, t. ex. genom ortopfisk undersökning i fyra-respektive sjuårsåldern, skulle kunna spåra upp de barn som kommer att utvecklaläs-och skrivsvårigheter. Dessutom är samsynsundersökningarna tids- ochpersonalkrävande, vilket ytterligare talar mot deras införande. Det är naturligtvis väsentligt att vissa barn med läs- ochskrivsvårigheter kan bli undersökta av ögonspecialist för att man skall kunnaavgöra om de också har någon ögonåkomma. Riktlinjerna för remitterandet är iprincip lika för barn med och utan läs- och skrivsvårigheter. Riktlinjernaframgår av Sveriges Ögonläkarförenings förslag till synundersökning i skolan,vilka återfinns i SOU 1976:46. Vissa anamnestiska uppgifter om besvär vidnärarbete kan ge anledning att misstänka samsynsrubbning och är en viktigindikation för remiss till ögonundersökning. Erfarenheten visar dock att fåbarn med samsynsfel har subjektiva besvär. Någon anledning att ändra dessariktlinjer eller att införa samsynsundersökning i skolan finns ej. Varjeskolelev i landet har således redan möjlighet att via det ordinarieremissförfarandet från skolläkare bli undersökt av ögonspecialist. Sammanfattningsvis vill framhållaatt samband mellan samsynsproblem och läs- och skrivsvårigheter aldrig kunnatpåvisas, att få barn med samsynsrubbningar har besvär vid närarbete, attlämpliga riktlinjer redan finns utarbetade för remitterande av skolbarn tillögonundersökning, att behov av samsynsundersökning vid 4-åringskon-trollen ochi inte föreligger. Svenska sällskapet för optometri(SSO) framhåller att sällskapet med sin skrivelse önskar stödja motionärernasintentioner och bekräfta att den uppsökande synvården bland förskolebarn liksomäven i skolorna har stora brister. Sällskapet anför härefter bl. a. följande. SSO vill också med hänsyn tillolika syndefekters betydelse för individens totala utveckling betonabetydelsen av tidig upptäckt och behandling. Legitimerade optiker i vårt land konfronteras ofta medskolbarn och ungdomar som söker för synbesvär, vanligen vid seendet på kortaavstånd, t. ex. vid läsning och skrivarbete, som kunde ha undvikits om åtgärderhade insatts vid tidigare ålder. Inte sällan har dessa barn utan anmärkning genomgåtttidigare kontroller vid barnavårdscentral, skolhälsovård och ibland också hosögonläkare. Orsaken till detta är dels den bristfälliga undersökningstekniken,men också att ej sakkunnig personal utför kontrollerna. Mednuvarande form av synkontroll är risken stor att just de barn som SoU 1980/81:10 37 kräverspeciell uppmärksamhet förblir helt oupptäckta. Vid enbart syn-skärpeprövningmot på avstånd uppvisade testsymboler upptäcks endast synfel som åtföljs avsynskärpenedsättning. Alla syndefekter som ej direkt påverkar synskärpan påavstånd, men som kan ge betydande synbesvär vid t. ex. närseende, som följd avonormal belastning av ögonens inställningsförmåga såväl vad det gällerförmågan att bibehålla tydligt seende som samarbetet mellan ögonen, förbliroupptäckta. Dettaär allvariigt eftersom just dessa syndefekter har stor betydelse för individensförmåga att klara skolans krav. Det är därför synnerligen angeläget att fömtomögonens optiska status också samseendet och ögonens rörelseförmåga rutinmässigtundersöks . Alla tidigt utvecklade syndefekter bör förframgångsrik behandling ha upptäckts och åtgärdats långt före skolstarten. I de mofioner som behandlas i detta betänkande tasupp en rad vitt skilda frågor, nämligen om lagstiftning om rökfria miljöer ochfärdmedel, om handhavandet av cytostatika (medel som hämmar celltillväxten)inom sjukvården, om förebyggande av infekfioner vid utlandsresor m. m. samt omutökning av synprövningen på barn till att avse även s. k. samsynsundersökning. Lagstiftningom rökfria miljöer och färdmedel har i åtskilliga sammanhangbehandlat frågan om åtgärder för aU begränsa tobakskonsumtionen. Utskottetsställningstaganden, som godkänts av , har därvid skett mot bakgrundenav de allvarliga hälsorisker som är förbundna med bruket av tobak. Utskottethar uttalat sig för ett program som innefattar åtgärder för en systemafisksatsning för att få fill stånd en minskning av tobakskonsumtionen (SoU 1975:5s. Insatserpå området har gjorts av statsmakterna framför allt . Sålundahar åriigen medel anvisats under anslaget till hälsovårdsupplysning förupplysningsverksamhet om tobakens skadeverkningar. antogs lagen(1975:1154) om varningstext och innehållsdeklaration på tobaksvaror. År 1977tillkallades en kommitté - tobakskommittén (S 1977:03) - med uppgift attutarbeta eU program för arbetet med att nedbringa tobakskonsumtionen ochmotverka dess skadeverkningar. Enligt direktiven för tobakskommitténs arbeteskall tobakskommittén lägga fram förslag dels om åtgärder som börvidtas för att minska tobakskonsumtionen och förebygga tobakensskadeverkningar, dels om åtgärder på . Tobakskommitténavgav delbetänkandet (Ds S 1978:7) Rökfria miljöer med förslag till enlag om begränsning av tobaksrökning i offentliga lokaler. Med offentligalokaler skall enligt lagförslaget jämställas bl. SoU 1980/81:10 38 I delbetänkandet föreslås vidare att en särskildinformationskampanj skall arrangeras vid tiden för ikraftträdandet av denföreslagna lagen. Delbetänkandet har remissbehandlats. De flestaremissinstanserna tillstyrker förslaget om en lagstiftning på området. Ettantal remissinstanser är emellertid tveksamma till eller avstyrker förslaget.De anser att man lättare kan nå det åsyftade målet med ökad upplysning omtobakens skadeverkningar och enskilda åtgärder. Imotion 1979/80: 1665 av () och ()framhålls bl. a. att det nu är hög tid att får behandla enlagstiftning som avser att garantera den som inte vill utsättas för tobaksrökskydd däremot i sådana offenUiga miljöer och färdmedel som var och en kan haanledning att vistas i. Motionärerna begär att skall anta ett vidmotionen fogat förslag till lag om rökfria miljöer och färdmedel (se bilaga 1till betänkandet). Motionärerna påpekar att deras lagförslag bygger påtobakskommitténs lagförslag. StatsrådetHolm har besvarat en fråga om när en proposition om rökfriaoffentliga lokaler på gmndval av tobakskommitténs nämnda delbetänkande kommeratt föreläggas . Statsrådet framhöll bl. a. att tobakskommittén beräknadesavsluta sitt arbete senast , att kommittén i sittväntade slutbetänkande skulle komma att lägga fram förslag till ett samlatåtgärdsprogram i tobaksfrågan och att kommittén därvid bl. a. väntades föreslåytterligare åtgärder för att få fill stånd rökfria miljöer. Enligt statsrådetvar det därför lämpligt att avvakta tobakskommitténs slutbetänkande innanregeringen tog ställning till frågan om bl. a. rökförbud i vissa lokaler.Tobakskommittén beräknas enligt vad utskottet inhämtat komma att avge sittslutbetänkande . Utskottetuttalade (SoU 1971:21) att det torde råda allmän enighet om attäven i vårt land en systemausk satsning på att få till stånd en minskning avtobakskonsumtionen måste ske. Utskottet upmärksammade redan då de obehag somtobaksrökning kan medföra för icke-rökare. Olika insatser har därefter gjortsför att nedbringa tobakskonsumtionen och för att skapa rökfria miljöer, vilkethar fått till följd en positiv attitydförändring mot rökningen. Mångasammanträden och sammankomster är t. ex. numera helt rökfria. Det har genomolika undersökningar klariagts att också s.k. passiv rökning kan förorsakaskador. Påpekas bör också de problem som kan uppstå för personer som ärallergiska mot rök om de tvingas vistas i lokaler där rökning förekommer. Utskottethar förståelse för att man inom regeringen vill avvakta tobakskommitténsslutbetänkande innan man tar upp frågan om rökförbud i vissa lokaler m. m.Utskottet förutsätter emellertid att denna fråga skall bli föremål för enskyndsam beredning, när slutbetänkandet föreligger. Iavvaktan på regeringens ställningstagande i lagstiftningsfrågan avstyrkerutskottet motion 1979/80:1665. SoU 1980/81:10 39 Handhavandetav cytostatika inom sjukvården Cancer och andra elekartade tumörsjukdomar uppstårgenom att celler i kroppen ändrar sitt normala tillväxtmönster.Behandlingsformerna vid sådana tumörsjukdomar är kirurgisk behandling, strålbehandling(radioterapi) och medicinsk behandling. Den medicinska behandlingen omfattarbl. a. behandling med medel som hämmar cellfillväxten (cytostatika). Mångacytostafika kan vid hantering ge skador på oskyddad hud och dessutom framkallaallergiska reaktioner. Läranom tumörsjukdomar benämns onkologi. I inskränkt bemärkelse syftar termen påläran om elakartade tumörer. har i Råd och anvisningar nr 32från om planering av onkologisk sjukvård framlagt råd ochanvisningar att beaktas vid planeringen av den onkologiska sjukvården.Socialstyrelsen har förordat att cancervården samordnas inom varjesjukvårdsregion genom ett onkologiskt centrum vid varje regionsjukhus. Dettaskall dock inte innebära att en ny lokalmässigt sammanhållen enhet tillskapas.Den medikamentella cancerterapin och radioterapin bör enligt dessa råd ochanvisningar samordnas inom ramen för de radioterapevtiska klinikerna vidregionsjukhus och vissa länssjukhus, medan tumörkimrgin förutsätts även ifortsättningen komma att bedrivas inom de olika kirurgiskaspecialavdelningarna. Enligt nämnda råd och anvisningar bör vården av vissatumörsjukdomar centraliseras till olika kliniker. Den storafrekvensen av andra tumörformer förutsätts emellertid medföra att behandlingenav dessa måste ske vid länssjukhus och i viss mån vid länsdelssjukhus. Undersenare år har cytostatika börjat användas på allt fler kliniker på våra sjukhusoch användningen har ökat. Detta gäller såväl i den öppna som i den slutna vården. Socialstyrelsenhar i nr 1978:7 av publikationsserien Information från socialstyrelsensläkemedelsavdelning publicerat en instmktion för handhavande ochadministrering av 19 angivna cytostafika. Imotion 1979/80:1222 av () anförs bl. a. att det ärutomordentligt viktigt att handhavandet av de cellgifter (cytostatika) somsätts in mot elakartade tumörer regleras både beträffande läkare och legitimeradesjuksköterskor så att man kan uppnå optimal effekt för de sjuka och mininala riskerför vårdpersonalen. Motionären begår mot denna bakgmnd att formerna för arbetetvid regionala onkologiska centra skyndsamt ses över i vad gäller handhavandetav cytostatika. Utskottethar inhämtat yttranden över motionen från , medicinskaforskningsrådet, arbetarskyddsstyrelsen. Tjänstemännens centralorganisafion (TCO),Centralorganisationen /SR samt i (LO).Läkaresällskapet har vid sitt yttrande fogat ett gemensamt yttrande övermotionen av Svensk onkologisk förening. Svensk internmedicinsk förening.Svensk kirurgisk förening samt för ra- SoU 1980/81:10 40 dioterapi.SACO/SR har vid sitt yttrande fogat ett yttrande över motionen av och . Enutförlig redovisning för yttrandena har lämnats i ett föregående avsnitt (s.915). I yttrandena framhålls behovet av en översyn av handhavandet avcytostatika (se sammanställningen på s. 7-9). a. att myndigheten har för avsikt att utfärda föreskrifter omhanteringen av cytostafika och att arbetet beräknas starta under år 1980.Föreskrifterna kommer enligt arbetarskyddsstyrelsen att utarbetas i samråd medsocialstyrelsens läkemedelsavdelning. Arbetarskyddsstyrelsen framhåller vidarebl. a. att - mot bakgrund av att användningen av cytostatika synes ha ökatunder senare år som hanteringen av dessa läkemedel alltmer hardecentraliserats från onkologiska centra - eventuella utredningar och åtgärderi övrigt inom området inte bör begränsas till att gälla enbart onkologiskacentra. a. att myndigheten har kommit överens med arbetarskyddsstyrelsen omatt medverka i utformningen av dess planerade föreskrifter på området. Detav arbetarskyddsstyrelsen planerade arbetet att i samverkan med socialstyrelsenutarbeta föreskrifter för hantering av cytostatika tillgodoser yrkandet i mofion1979/80: 1222. Utskottet vill framhålla angelägenheten av att - iöverensstämmelse med vad flera remissinstanser uttalat sig för - detta arbetefår avse hanteringen av cytostatika inte bara vid de onkologiska klinikernautan även vid andra enheter inom sjukvården med hänsyn till den utspriddaanvändningen av cytostatika. Utskottet vill också framhålla vikten av attarbetet bedrivs skyndsamt. Medhänsyn till det anförda påkallar motionen inte någon åtgärd. Förebyggandeav infektioner vid utlandsresor m. m. I motion 1979/80:250 av () och MargitSandéhn (s) påpekas bl. a. att omkring två tredjedelar av de mellan 1 500 och2500 patienter med salmonellasjukdomar (tyfus, paratyfus och andra akuta tarm-och magsjukdomar) och shigellasjukdom (bacillär dysenteri), som åriigenregistreras i vårt land, ådragit sig sjukdomarna under utlandsresor. Detpåpekas vidare att de nya och avlägsna resmål i varmare länder, somreseartangörerna lockar med, flerdubblar riskerna för dessa sjukdomar. Mofionärernaanför att bristfällig hygien på bl. a. hotell och restauranger i förening medett hett klimat torde vara orsak till sjukdomarna. Motionärernabegär en rad åtgärder som syftar till att minska risken för infektioner underutlandsresor. Motionärernas önskemål avser information om risken förinfektioner, enkla råd och anvisningar för att förebygga sådana samt förbättradlivsmedelshygienisk kontroll och ökade hygieniska krav på de anställda när detgäller hotell, restauranger, flygplan och båtar SoU 1980/81:10 41 somregelbundet anlitas av researrangörerna. Motionärerna uttalar vidare önskemålom internationella överenskommelser på området. Motionärernavill dessutom att man upprättar fullständiga passagerarlistor med namn ochadress vid all flygbokning för att man vid infektions- och epidemirisk snabbtskall kunna lokalisera riskpersoner samt begär en översyn avbokningsbestämmelserna och rutinerna vid flygresor i syfte att detta önskemålskall tillgodoses. Utskottethar inhämtat yttranden över mofionen från , luftfartsverket,. Svenska resebranschens förening (SRF, fidigare benämndSvenska resebyråföreningen) samt i ().Socialstyrelsen har inhämtat och vid sitt yttrande fogat yttranden av ledamoteni vetenskapliga råd, professorn i infektionssjukdomar vidKarolinska insfitutet , statens bakteriologiska laboratorium(SBL), länsläkarorganisa-fionen i , förste stadsläkaren iGöteborg samt länsläkaren . Den sistnämnda ärsocialstyrelsens representant i en svensk "Facilitafion(FAL-)kommitté", som inrättats på rekommendafion av den internationellaluftfartsorganisationen () och som har till uppgift att behandla frågor omåtgärder för att underiätta luftfarten. Iyttrandena framhålls sammanfattningsvis (se sammanställning på s. 1820) att dei praktiken viktigaste sätten att minska de av motionärerna påtalade riskernaför infektioner är att hälsoupplysning lämnas till utlands-resenärerna och attkrav ställs på en god hygienisk standard på de hotell och restauranger somanlitas av researrangörerna. Utskottet vill också understryka betydelsen avsådana åtgärder. Företrädama för resebranschen och i - framhåller att de intehar något att invända mot utbyggd hälsoupplysning, och den sistnämndaorganisationen framhåller bl. a. att researrangörerna noga följer standardenoch förhållandena på "resmålen" och på de för resenärerna anlitadehotellen och restaurangerna. Ivissa yttranden ställer man sig positiv till kravet på listor över flygpassagerare.Luftfartsverket avvisar emellertid med bestämdhet tanken på att införa sådanalistor. hänvisar till att det i det internationellaregelsystemet för luftfarten är föreskrivet som norm att staterna skall avståfrån att ställa krav på att passagerarlistor upprättas. Av SBL:s yttrandeframgår att när det gäller resenärer i charterflyg passagerarlistor med namnoch adress numera praktiskt taget alltid kan erhållas. Socialstyrelsenframhåller avslutningsvis i sitt yttrande att styrelsen avser att föreslåregeringen en mera allmän översyn av smittskyddslagstiftningen och att det ärnaturiigt att de av motionärerna aktualiserade problemen tas upp fill ensamlad bedömning i detta sammanhang. Detta aviserade initiativ har numerafullföljts av . Myndigheten har sålunda i en framställning iseptember föreslagit att smittskyddslagen (1968:231) och den till denna knutna smittskyddskungörelsen SoU 1980/81:10 42 (1968:234)ses över. Utskottet utgår från att om den begärda översynen kommer till ståndproblem av den art som berörts i motion 1979/80:250 kommer att övervägas underöversynen. Medhänsyn till det anförda påkallar motionen enligt utskottets mening inte någonåtgärd av . Motionen avstyrks således. Utökningav synprövningen på barn med samsynsundersökning Enligt ett av fastställtnormalreglemente för mödra- och barnhälsovården (MF 1969:39) anordnas vidbarnavårdscentralerna en serie läkarbesök i hälsoövervakande och handikappupp-spårandesyfte för barnen från födelsen intill skolåldern. Den första systemafiskasynundersökningen i uppspårande syfte görs f.n. vid en hälsokontroll . Enligt riktlinjer för denna synundersökning skall barnen remitteras tillögonläkare, om brister i synskärpan av viss omfattning upptäcks. Någonsärskild prövning av samseendet - förmågan att se med båda ögonen tillsammans -görs inte vid kontrollen på barnavårdscentralerna. Inomskolhälsovården utförs i enlighet med en rekommendation av synskärpeprövning och yttre inspektion av ögonen påeleverna i årskurserna I, 2, 4, 6 och 8 i och på eleverna i årskurs1 i gymnasieskolan. På flera håll utförs dessutom en undersökning avöversynthet på eleverna i årskurs 2 i . Dessutom färgsinnesprövasalla elever i årskurs 6 i . Om brister i synförmågan av vissomfattning konstateras skall elev remitteras till ögonläkare. Någon särskildprövning av samseendet görs inte heller inom skolhälsovården. Imotion 1979/80:634 av m.fl. (s) påpekas att en viss studie visat genom s. k. ortoptistisk undersökning kan avslöja brister i samseendet sominte kan diagnostiseras med den typ av synundersökningar som vanligen förekommeri gmndskolan. Motionärerna påpekar vidare att man inte kan utesluta att vissasamsynsproblem kan ha en negativ inverkan vid såväl läs- och skrivträning somvid annat närarbete och därmed kan försvåra individens livssituafion.Mofionärerna begär mot denna bakgrund att man utreder om synsundersökningarnavid 4-årskontrollen och i gmndskolan kan utökas till att gälla ävensamsynsproblem och framlägger förslag till åtgärd som en sådan utredning kan geanledning till. Utskottethar inhämtat yttranden över mofionen från , skolöverstyrelsen.Landstingsförbundet samt . haravgivit sitt yttrande efter hörande av bl. sektioner föroftalmologi, pediatrik och skolhygien, allmän medicin samt fysikalisk medicinoch rehabilitering. Iärendet har vidare inkommit skrivelser från och Skola samtfrån Svenska sällskapet för optometri, som är en organisation bestående avlegitimerade optiker. SoU 1980/81:10 43 , ochLäkaresällskapet framhålleri huvudsak samstämmigt att det inte hardokumenterats vetenskapligt att samsynsdefekter kan ge upphov till läs- ochskrivsvårigheter, att samsynsdefekter endast i undantagsfall kan bidra fillvissa läsbesvär samt att några diagnostiska möjligheter inte finns tillgängligamed vilka man kan förutsäga vilka barn det är som senare eventuellt kommer attfå besvär orsakade av en samsynsdefekt. Mot denna bakgrund anser nämndaremissinstanser att det är orealistiskt att man genom massundersökningar hosbarn i åldrarna skulle kunna fånga upp dem, som eventuelltsenare kommer att få besvär på grund av samsynsdefekter. Sådanamassundersökningar, påpekas det, skulle dessutom medföra en belastning på deortoptiska klinikerna. Enligt de angivna remissinstanserna bör man bibehållanuvarande praxis, dvs. de barn som har besvär vid närarbete bör remitterastill ögonläkare. Landstingsförbundetframhåller som en allmän synpunkt att det i första hand är somfår ta ställning till om mtiner i hälsokontrollarbetet behöver omprövas pågrund av nya medicinska erfarenheter. RiksförbundetHem och Skola anser att motionen är angelägen och Svenska sällskapet föroptometri ställer sig helt bakom motionsyrkandet. Motbakgrund av vad , och anförär utskottet inte berett att tillstyrka en sådan utredning som föreslås imotion 1979/80:634. Utskottet vill emellertid framhålla att såsomskolöverstyrelsen påpekat det är viktigt att skolhälsovården - i första handskolsköterskan - har en nära kontakt med lärarna för att få kännedom om vilkabarn det är som har ögonbesvär vid läsning eller som har läs-och skrivsvårighetersamt att skolhälsovården bör vara generös med remiss till ögonläkare ellerleg. optiker om barnen är . Utskottet vill vidare i dettasammanhang nämna att frågan om hur läs- och skrivsvårigheter för barn skallkunna begränsas har tagits upp i en framställning av ochSkola, som f.n. bereds inom . föreslår enutredning i frågan. Utskottet utgår från att om en sådan utredning kommer tillstånd bl. a. frågor om samband mellan syndefekter av alla slag och läs- ochskrivsvårigheter kommer att närmare behandlas under utredningsarbetet. 1. beträffande lagstiftning om rökfria miljöer ochfärdmedel att avslår motion 1979/80:1665, 2. beträffande handhavandet avcytostatika inom sjukvården att avslår motion 1979/80:1222, 3. beträffande förebyggande avinfektioner vid utlandsresor tn. m. att avslår motion 1979/80: 250, SoU 1980/81:10 44 4. beträffande utökning av synprövningen på barnmed samsynsundersökning att avslår motion 1979/80:634. Närvarande:Göran (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), KarinIsraelsson (c), (), () och (). SoU 1980/81:10 45 Förslag till lag om rökfria miljöer och färdmedelsom framlagts i motion 1979/80:1665 av () och () och som avstyrkts av utskottet (moment 1 i utskottets hemställan). Lagom rökfria miljöer och färdmedel