bet · G401AU21 · 1980-12-31 00:00:00 — a. över risken att grupper medsvag ställning på arbetsmarknaden - ungdomar, kvinnor, handikappade och äldre- kan komma att ställas mot varandra i tider med brist på arbetstillfällen. Detsägs därför att det är viktigt att ytterligare stödåtgärder av olika slagriktas mot alla dessa grupper. Därvid skulle även den äldre arbetskraften kommai fråga för ökade insatser. Denäldre arbetskraftens ökade svårigheter på arbetsmarknaden tas också upp avsocialdemokraterna i motion 1433. a. sägs att det offentligapensionssystemets anpassning till de äldres situation inte enbart haft positiveffekt. Vid arbetsbrist kan de äldres bättre försörjningsberedskap medföra attde vid arbetsbrist får stå tillbaka för grupper som inte är lika väl skyddade.Mot den bakgrunden framhålls i motionen att det blir allt angelägnare att hävdade äldres rätt att stå kvar i arbetslivet. Motionärerna påstår också att denformella lagstiftningen inte har kunnat hejda utslagningen av äldrearbetskraft. Ett intensifierat arbete på arbetsplatserna måste därför till föratt de äldre skall kunna stanna kvar i produktionen. Särskilda ansträngningarmåste också göras för att stödja de äldre som trots allt förlorar sin anställning. Avden inledande redovisningen i detta betänkande över utvecklingen påarbetsmarknaden framgår bl. (diagram 6) att de äldre männens förvärvsgradhar minskat successivt . En motsatt utvecklinggäller för kvinnorna i samma åldrar. Denna ökning har dock varit lägre ängenomsnittet för alla kvinnor. ingår av männen och drygt 55 %av kvinnorna i åldrarna i arbetskraften. I det inledande avsnittet(s. 27) pekas också på det faktum att arbetslöshetstidens längd har ökatmarkant för de äldre , Deäldres allt svårare situation på arbetsmarknaden har sysselsättningsutredningenförklarat med bl. a. de negativa attityder och fördomar till äldre arbetskraftsom finns hos både arbetsgivare och arbetskamrater. De äldre är ocksåyrkesmässigt och geografiskt mindre röriiga i en omställningsprocess.Möjligheten alt få sin försörjning antingen i eller utanför det offentligapensionssystemet framhålls som elt skäl till att de äldre ofta AU 1980/81:21 116 kommertill korta i konkurrensen om kvarvarande arbeten. De förbättrade möjlighetertill anställning som fråimjandelagen tänktes ge anses delvis ha uteblivit. Närdet gäller de nuvarande arbetsmarknadspolitiska åtgärderna så visar studier attandelen som placeras i sådana åtgärder sjunker med stigande ålder. Som exempelkan anges ati: av det totala antalet personer i beredskapsarbete i mars i årvar i åldrarna över 44 är. Motsvarande andel i arbetsmarknadsutbildningöver var . Närdet gäller de allra äldsta på arbetsmarknaden, dvs. de som nått pensionsåldern,finns en särskild utredning, äldrearbets-kommittén (A1979:02). Den har i uppdrag att närmare belysa de pensionerades ställning iarbetslivet och att utreda vad som kan göras för att bereda förvärvsarbete åtde pensionärer som så önskar. Huvudintresset skall inriktas påålderspensionärer, äldre förtidspensionärer och arbetstagare nära ordinariepensionsålder för vilka förtidspensionering är aktuell. Utgångspunkten förutredningen har angetts vara att äldre arbetstagare bör ha vidsträckt rätt attinom ramen för ett flexibelt pensionssystem i praktiken själva bestämma när devill lämna förvärvslivet. Utredningen skall därför ta ställning till vilkaåtgärder av olika slag, bl. a. arbetsmarknadspolitiska, som kan behöva vidtasför att stärka de äldres ställning på arbetsmarknaden. a. skallutredningen ta ställning till om den nuvarande 67-årsgränsen i lagen omanställningsskydd är ändamålsenlig. Utredningen skall också överväga vilkaarbetsmarknadspolitiska åtgärder som kan öka de äldres möjligheter att få ellerbehålla ett lämpligt arbete på hel- eller deltid. Kommittén har nyligenavlämnat ett delbetänkande Anställningsskydd för äldre (Ds A 1981:7). Utskottetdelar motionärernas oro över de äldres tilltagande svårigheter påarbetsmarknaden. Olika orsaker härtill har redovisats ovan. Utskottet villockså peka på det faktum att det förhållandevis låga antalet äldre sökande vidarbetsförmedlingarna kan tyda på låga förväntningar på arbete och en doldarbetslöshet. De ökade satsningarna på sysselsättningspolitiska åtgärder haruppenbariigen inte heller kommit de äldre till del i någon större omfattning.En minskning i både absoluta och relativa tal har kunnat noteras, särskilt ijämförelse med de yngre åldersgrupperna. Enligt utskottet är det synnerligenviktigt att de äldres situation uppmärksammas. På andra håll i detta betänkanderedovisas också olika förslag och insatser som har direkt betydelse för denäldre arbetskraften. Det gäller bl. a. främjandelagen och anpassningsgruppernasverksamhet, arbetsförmedlingskontrakt m. m. Det finns också skäl att peka påäldrearbelskommit-tén, som beräknas avge en första delrapport . Somframgår av det anförda är de äldres situation på arbetsmarknaden uppmärksammadi olika sammanhang och utskottet utgår från att regeringen ocharbetsmarknadsmyndigheterna ägnar frågor som rör denna del av arbetskraften fortlöpandeuppmärksamhet. AU 1980/81:21 117 medhänvisning till vad sålunda anförts anses tillgodosedda och motionerna bör motdenna bakgrund inte leda till något inifiativ från sida. Aktionsprogrammot utslagning och arbetslöshet I partimotionerna 1068 och 2112 presenterar vpk vadman kallar ett aktionsprogram mot utslagning och arbetslöshet i tio punkter.Man vill att en snabbutredning tillsätts med uppgift att lägga fram förslagtill åtgärder så att det föreslagna programmet kan genomföras. Programmetinnehåller arbetsmarknadspolitiska åtgärder men har också inslag som liggerutanför arbetsmarknadsutskottets arbetsområde. I programmet sägs att målsättningenför alla samhälleliga åtgärder måste vara att garantera alla människors rätttill ett arbete oberoende av ålder, kön, handikapp eller utbildning. Vidaremåste en riksomfattande garanti för alla ungdomars rätt fill arbete ellermeningsfull utbildning skapas. Därutöver föreslås i programmet en allmänarbetstidsförkortning, åtgärder mot företag med hög personalomsättning ochsjukfrånvaro, en bred offensiv mot alla typer av arbetsmiljörisker samtobligatorisk arbetsförmedling. I programmet ingår också förslag som berör industripolitiken,socialförsäkringssystemet, vårdsektorn samt alkohol- och narkotikapolitiken. Fleraav de områden som tas upp i vpk:s program och som berör utskottet har undersenare år reformerats genom beslut av . Den skyddade sysselsättningen,den yrkesinriktade rehabiliteringen och reglerna för anställning medlönebidrag är exempel härpå. Andra inslag i programmet berörs av förslag tillårets . Det gäller bl. a. de förtidspensionerades situation, frågor omrekryteringspåverkande åtgärder och ersättningen frånarbetslöshetsförsäkringen. Vpk:s motion innehållerock-så förslag som prövasi olika utredningssammanhang. utreder vissa frågor omhandikappade. har i uppdrag att se över de äldres sysselsättningsförhållanden.Delegationen för arbetstidsfrågor (DELFA) och delegationen för ungdomenssysselsättningsfrågor (DELFUS) är andra exempel på kommittéer som intresserarsig för av motionärerna aktualiserade frågeställningar. Utskottetavstyrkte en liknande motion från vpk med följande motivering:"Utskottet finner det föga meningsfullt att ta ställning till ett såallmänt formulerat och vittomspännande program som motionärerna presenterar.Problemen bör i stället angripas konkret inom politikens alla områden. "Utskottet har inte funnit skäl att ompröva sin ståndpunkt och. 1 proposition 126 (s. 80-82) behandlas frågan om envidgad samverkan mellan arbetsmarknadsverkets anpassningsverksamhet och dearbetsmiljö- och arbetarskyddsansvariga organen. AU 1980/81:21 118 enbartgenerella arbetsmiljöåtgärder inte räcker om man i ökad utsträckning skallkunna förebygga utslagning och förhindra att handikapp uppkommer. Förebyggandeindividuella anpassningsåtgärder måste sättas in i större utsträckning än somgörs f. n. Denna uppgift kan med hänsyn till problemens omfattning och karaktärinte av arbetsmarknadsverkets anpassningsverksamhet, som redan nu haransträngda resurser. Den befintliga organisationen för arbetsmiljö- ocharbetarskyddsfrågor bör däremot kunna komma i fråga. Enligt statsrådet behövsen mer samlad syn på frågor som gäller arbetsanpassning. Den uppsplittring somfinns mellan skyddsorganisation, anpassningsgrupp och samverkansorgan i medbe-'stämmandefrågor försvårar en rationell behandling av frågor som rör arbetsanpassningoch anställningsfrämjande åtgärder. En vidgad samverkan mellan arbetsmarknadsverketoch den befintliga skyddsorganisationen ter sig därför enligt propositionen merändamålsenlig. Det bör i första hand ta sig uttryck i att man söker samordnaskyddskommittéernas och företagshälsovårdens arbete med arbetsmarknadsverkets anpassningsverksamhet.En närmare samverkan enligt de nktlinjer som angivits ovan måste emellertidstuderas närmare. Departementschefen meddelar därför sin avsikt att senareföreslå regeringen att en särskild utredare får i uppdrag att närmare studeradessa frågor. Utskottetdelar helt den i propositionen redovisade uppfattningen. Den av historiska ochorganisatoriska skäl betingade uppdelningen mellan ar-betsmiljöomrädet och denarbetsmarknadspolitiska anpassningsverksamheten är olycklig och leder till éttdåligt utnyttjande av de gemensamma resurserna. Det är angeläget att man snabbtfinner metoder för en bättre samordning mellan verksamhetsområdena. I detsammanhanget vill utskottet peka på att det även inom råder enmindre rationell uppdelning av dessa frågor. handlägger vissaarbetsmiljö-frågor medan arbetsmarknadsutskottet har hand om övriga frågor påarbetslivets område. Utskottet räknar med att denna ofullständighet i fördelningenav riksdagsärendena kommer att rättas till i samband med den inom riksdagenpågående utredningen av dessa frågor. Särskildaåtgärder för arbetsanpassning och sysselsättning 1979/80Utgift 1639512000 Reservation 147841000 1980/81 Anslag 1316500000 1981/82 Förslag 1504030000 Anslaget omfattar fr.o.m. /81programmet Särskilda åtgärder för arbetsanpassning och sysselsättning, variingår delprogrammen Arbetshjälpmedel åt handikappade, Näringshjälp,Anställning med lönebidrag samt Förvaltningskostnader. har anslaget,som då AU 1980/81:21 benämndesSärskilda åtgärder för arbetsanpassning, omfattat två program. Rehabiliterings-och stödåtgärder för svårplacerade samt Sysselsättningsskapande åtgärder försvårplacerade. I det förstnämnda programmet ingick delprogrammenArbetsprövning/arbetsträning samt Utbildning av svårplacerade. Det andraprogrammet omfattade delprogrammen Arbetshjälpmedel åt handikappade ochNäringshjälp samt, t.o.m. utgången av /80, Arkivarbete,Halvskyddad sysselsättning, Skyddad sysselsättning samt Hemarbete.Delprogrammen Arkivarbete och Halvskyddad sysselsättning har fr.o.m. budgetåret1980/81 ersatts av delprogrammet Anställning med lönebidrag. Fr. o. m. den 1Januari 1980 bekostas rehabiliterings- och stödåtgärder för svårplacerade avmedel som anvisas under anslaget C 5. Bidrag till yrkesinriktad rehabilitering.Skyddat arbete och det till de skyddade verkstäderna tidigare anknytnahemarbetet bedrivs från samma fidpunkt av stiftelseorganisationen för skyddatarbete, som finansieras med medel anvisade under anslaget C 4. och stödåtgärder för svår- -t-173 680 000 Skyddad sysselsättning/Hem- -1- 23 355 000 -1- 2 300000 Delprogrammet omfattar stödformerna bidrag tillarbetsbiträde, bidrag till särskilda anordningar på arbetsplatsen och bidragtill speciella arbetstekniska hjälpmedel. Även bidrag och lån tillhandikappbilar finansieras av medel för detta program. gör i huvudsak samma bedömning som AMS i fråga om utnyttjandegraden avde olika stöden /82. Utvecklingen /79-1981/82 framgårav följande tabell. AU 1980/81:21 120 Speciellaar- Särskilda an- Arbetsbiträ-. Motorfordon för handi- betstekniska ordningar på den kappade Budgetår Antal bidrag Antal bidrag Antal biträden Antal bidrag Antal 1980/81' 1981/82' 'Beräkningar i AMS anslagsframställning. = I propositionen förutsägs ett lägreantal. AMS har gjort en framställning om förstärkning avde olika bidragsformerna. Denna avvisas i propositionen med hänvisning tillbl. a. de kraftiga förbättringar som genomfördes fr.o.m. den . Närdet gäller stödet till motorfordon för handikappade påpekas att stödformen f.n. utreds av bilstödskommittén (S 1979:04). socialdemokrafiska motionen 1433 görs gällande att det nuvarande systemetmed statligt stöd för anpassning av arbetsplatser samt arbetshjälpmedel börses över. Stödets storlek och inriktning bör utformas med beaktande avsamhällets alternativa kostnader för arbetstagare som ställs utanförproduktionen. Särskild uppmärksamhet bör enligt motionärerna ägnasmöjligheterna att differentiera stödet med hänsyn till samhällets alternativakostnader i det enskilda fallet. Utskottetvill först erinra om att (prop. 1978/79:73, AU 1978/ 79:20) våren1979 beslöt om flera förbättringar av bidragsformerna till arbetsgivare somanställer personer med arbetshandikapp. Bl.a. höjdes kraftigt bidragen tillsärskilda anordningar på arbetsplatsen och till speciella arbetstekniskahjälpmedel. Höjningarna var helt i linje med de förslag som lämnats isysselsättningsutredningens betänkande Arbete åt handikappade (SOU 1978:14). gör i proposition 126 en genomgång av de arbetsuppgifter som bör gestill den kommande parlamentariska utredningen om arbetsmarknadsverkets framtidaansvarsområde och organisation. a. sägs att en allmän genomgång av detarbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogrammet bör göras i syfte att uppnåeffektiviseringar. En förenkling av gällande bestämmelser och begränsning avantalet enskilda åtgärder sägs kunna ske dels genom en sammanslagning avåtgärder med likartat innehåll, dels genom utrensning av i och för sigmotiverade åtgärder som är av obetydlig omfattning och därför kostar mer attadministrera än vad de ger i utbyte. En fråga för utredningen är också enligtpropositionen fördelningen av resurser inom arbetsmarknadspolitiken på olikaslag av åtgärder. Enligt statsrådet bör en omfördelning mot mindreresurskrävande insatser övervägas, dvs. en relativt större satsning påplatsförmedlingen och dess anpassningsfrämjande åtgärder. AU 1980/81:21 121 Av det anförda framgår att en översyn avarbetsmarknadspolitikens olika åtgärder kommer att göras. Utskottet tar förgivet att även bidragen till särskilda anordningar på arbetsplatsen ochspeciella arbetstekniska hjälpmedel därvid kommer att tas upp till behandlingäven med de utgångspunkter som anges i motionen. Motionens önskemål får därmedanses vara tillgodosett, och den bör sålunda inte föranleda någon åtgärd. Under /80 erhöll 304 personernäringshjälp för att börja eller i vissa fall fortsätta verksamhet som egenföretagare. 299 bidrag och 159 län lämnades. har en minskningav antalet personer som utnyttjat stödet kunnat märkas. /82 bedömsverksamheten få en oförändrad omfattning Jämfört med innevarande budgetår. Ipropositionen sägs att stödet ofta för med sig ett omfattande administrativtarbete för arbetsförmedlingar och länsarbetsnämnder. a. den bakgrundenlåter statsrådet anmäla att stödformen bör ses över. a. skallmöjligheten att föra över näringshjälpen till annan huvudman studeras. 1motion 1827 av () sägs att samhällets insatser föråteranpassning av personer som missbrukat alkohol eller droger ofta ärotillräckliga i uppföljningsskedet. En person som haft missbruksproblem och sombeviljats näringshjälp för att starta egen verksamhet bör enligt motionären vidbehov kunna få ytterligare hjälp från samhället för att trygga utvecklingeneller för att göra en smidig avveckling av projektet. En bättre samordning isamband med rehabilitering föreslås också mellan arbetsvärden, socialvärden ochde allmänna försäkringskassorna. Utskottetvill först erinra om att handikappad kan få näringshjälp för att fortsättaverksamhet som egen företagare om synnerliga skäl föreligger och om denfortsatta verksamheten med sådan hjälp kan antas bli lönsam och ge godaförsörjningsmöjligheter. Synnerliga skäl är t. ex. nyinriktning elleromläggning av verksamheten pä grund av strukturförändringar, behov avnyanskaffning och komplettering av maskiner, arbetsredskap och verktyg förrationalisering och underlättande av arbetsprocesser. Som allmän förutsättninggäller vidare att ekonomiskt stöd är nödvändigt för den fortsatta driften ochatt sökanden inte själv kan skaffa erforderligt kapital utan en för honomalltför betungande skuldsättning. Frågorom socialt stöd och företagsekonomisk rådgivning ligger utanförarbetsmarknadsverkets kompetensområde. Det bör också framhållas att samrådmellan olika samhällsorgan i ärenden som rör rehabilitering av försäkrade skeri försäkringskassornas rehabiliteringsgrupper. 1 dessa grupper finnsrepresentanter för bl. a. socialvården, sjukvården och arbetsförmedlingen. Avdet redovisade framgår att motionärens utredningsönskemål till stor del redanär tillgodosedda. Dessutom aviseras en översyn av näringshjäl- AU 1980/81:21 122 pen.Med hänsyn härtill finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd på grund avmotionen. ersatte stödformen anställning medlönebidrag halvskyddad sysselsättning och arkivarbete. Enligt en särskildförordning (1980: 338) kan lönebidrag lämnas till arbetsgivare som anställer enarbetssökande som på grund av nedsatt arbetsförmåga eller i vissa fall pågrund av ålder eller andra personliga förhållanden annars inte skulle kunna fåarbete på den reguljära arbetsmarknaden. Beträffandelönebidragets storlek gäller att statliga myndigheter och allmännaförsäkringskassor får full kostnadstäckning. Till allmännyttiga organisationerutgår bidrag av den totala lönekostnaden. Övriga privata arbetsgivaresamt kommuner, landsting och statliga affärsdrivande verk får bidrag avden totala lönekostnaden , och under detredje och fjärde åren. Imars hade 30818 personer anställning med lönebidrag. 1 budgetpropositionenberäknas antalet lönebidragsplatser öka till totalt 33000 under budgetåret1981/82. Antalet platser hos arbetsgivare som får full kostnadstäckning föreslåsvara oförändrat 6200. Sedanden har efter ett initiativ i utskottet en försöksverksamhetbedrivits med förhöjt bidrag till svårt handikappade ungdomar vidplacering i halvskyddad verksamhet. Statsbidrag till lönekostnaden har utgåttmed under de tolv och under dedärpå följande tre åren. Försöksverksamheten skall bedrivas inomen total kostnadsram om 10 milj. kr. Ibudgetpropositionen anmäls att regeringen mot bakgrund av stödformensbetydelse för den aktuella ungdomsgruppen har medgivit att försöksverksamheteni avvaktan på förnyade ställningstagande får fortsätta /81 trots att de anvisade medlen härför har förbrukats. Utskottet har ingenerinran mot att kostnadsramen vidgas. Enligtdepartementschefen är erfarenheterna av försöket så positiva att stödformen börpermanentas. Därför förordas att verksamheten i fortsättningen får finnas somen särskild stödform för ungdomar med svåra handikapp. Antaletplatser under /82 föreslås maximerat till 850. Förhöjtlönebidrag får även lämnas under tredje och fjärde anställningsåret för gravthandikappade som sysselsätts hos en arbetsgivare som har ett fåtal anställda,om alternativet till det förhöjda bidraget är förtidspensionering. Detankommer på AMS att med eget yttrande överiämna ansökningar om sådant bidragför regeriingens prövning. I budgetpropositionen förordas att AMSfortsättningsvis får pröva dessa ärenden; Antalet personer som omfattas av detförhöjda bidraget föreslås inte få överstiga 25 under /82. AU 1980/81:21 123 Utskottet godtar de förordade riktlinjerna föranställning med lönebidrag att gälla fr. o.m. föreslår i proposition 126 ytterligare en åtgärd för att främja dearbetshandikappades möjligheter till anställning på den öppna arbetsmarknaden.Sålunda förordas att det förhöjda lönebidragel (första året) skall kunnautgå också för arbetstagare med handikapp som går från skyddatarbete till anställning pä den reguljära marknaden. En förutsättning för attdet högre bidraget skall kunna lämnas är att nedsättningen av arbetsförmågan ärbetydande och inte av enbart kortvarig karaktär. För /82beräknas det förbättrade stödet resultera i merkostnader för ca 300heltidsplatser, vilket motsvarar en kostnad om ca 25 milj. kr. Utskottet tillstyrkerdetta förslag. Imotion 1811 av () påpekas att arbetsgivare med fä anställdaoch obetydliga personalvårdsresurser kan ha svårt att lösa problem som uppstårmed anställda för vilka utgår lönebidrag. är det enligt motionärenarbetspsykologisk hjälp som behövs för att lösa de uppkomna svårigheterna. 1motionen föreslås därför att arbetsgivare och arbetstagare inomlönebidragssystemel skall ha rätt att inom nuvarande resursramar utnyttjaarbetspsykologisk service vid närmaste arbetsförmedling eller . Utskottetvill erinra om att syftet med övergången till anställning med lönebidrag varatt normalisera bl. a. arkivarbetarnas villkor. Denna grupp omfattas nu - imotsats till vad som gällde tidigare - av den arbetsrättsliga lagstiftningen,bl, a. lagen om anställningsskydd. Anställda med lönebidrag jämställs såledesmed övriga anställda på arbetsplatsen frånsett att deras löner subventionerasav staten. Något kvardröjande arbetsgivaransvar från arbetsmarknadsverkets sidafinns således inte. Utskottethar tidigare behandlat en fråga av liknande slag (AU 1978/ 79:20 s. 34). I enmotion framhölls att de allmännyttiga organisationerna i många fall saknadepersonella resurser och kompetens för att klara bl. a. personaladministrationenav de anställda med lönebidrag. Motionärerna föreslog därför attarbetsmarknadsverket skulle fä i uppdrag att bistå organisationerna med stödoch service, särskilt . Utskottet utgick vid sinbehandling av motionen från att organisationerna ochtiden därefter i möjligaste män skulle kunna fä råd och annat bistånd från denpersonal inom arbetsmarknadsverket som sysslade med arkivarbetarfrågor. Medhänsyn till bristen på tillgängliga resurser ansåg utskottet det inte lämpligtatt ge arbetsmarknadsverket den tänkta serviceinstruktionen. Utskottetvidhåller denna uppfattning. Den som har en person anställd med lönebidragetbör sålunda ta det fulla arbetsgivaransvaret. Det hindrar inte attarbetsgivaren särskilt i inledningsskedet kan vända sig till arbetsmarknadsverketför rådgivning om det uppstår särskilda problem. sedan ankomma pä verket att avgöra om man har resurser föratt hjälpa till i det konkreta fallet. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motionen. I budgetpropositionen och proposition 126 har följande medelsbehovberäknats under anslaget för /82. 13 50000 kv. Det totala medelsbehovet beräknassåledes till I , en ökning med . i förhållande tillinnevarande budgetår. Utskottet godtar propositionens medelsberäkning. Anslagetbör således föras upp med det begärda beloppet. 1979/80 Utgift '1000000000 1980/81 Anslag 16850000001981/82 Förslag 2054000000 ' Anslaget 1979/80 var avsett att täcka kostnadernaför ett halvt verksamhetsår. Från anslaget utgår bidrag tillStiftelsen för investeringar och täckande av underskottet iverksamheten med skyddat arbete. 1980/81 Beräknad ändring 1981/82 1600000000 -t-152 500000 - -1-373 000000 85 000000 -1-128700000 -(-112000000-1-302000000 - 45000000 Samhällsföretagsgruppen, somomfattar den centrala stiftelsen (inkl. säljbolaget ) och de 24 regionala stiftelserna/ företagen för skyddat arbete medhuvudkontor och verkstäder i varje län, övertog fr. o. m. den I Januari 1980ansvaret för det skyddade arbetet. Den primära uppgiften är att bereda arbeteåt personer som på grund av nedsatt arbetsförmåga inte kan beredas plats på denreguljära arbetsmarknaden och som av arbetsförmedlingen anvisas arbete istiftelseorganisationens regi. AU 1980/81:21 125 Under /82 beräknas verksamhetensysselsätta ca 29400 personer fördelade pä 367 verkstadsenheter och 24huvudkontor. Av de anställda utgör ca 5900 direktanställda tjänstemän,arbetsledare, hantverkare m. m. Antalet anställda vid huvudkontoren beräknasrymmas inom den tidigare fastställda ramen I 035.