bet · G401JuU38 · 1980-12-31 00:00:00 — om främjande av flykt m. m. 1980/81:106 jämtemotion) I proposition 1980/81:106 harregeringen () efter hörande av lagrådet föreslagitriksdagen atl anta i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändringi lagen (1981:29) om ändring i , 2. lag om ändringi , 3. lag om ändringi lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, 4. lag om ändringi lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, 5. lag om ändringi smitiskyddslagen (1968:231), 6. lag om ändringi läkemedelsfÖTordningen (1962:701), 7. lag om ändringi narkotikastrafflagen (1968:64). Rörande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisarutskottet till vad som anförs i det följande under rubriken på s. 6. I samband med propositionen behandlar utskottet den medanledning av propositionen väckta motionen 1980/81:1961 av m. fl.(vpk). Motionsyrkandet redovisas på s. 6. har avgett yttrande i ärendet såvittgäller lagförslagen under punkterna 1-6 och motionen. Yttrandet fogas som bdagatill detta belänkande. De vidpropositionen fogade lagförslagen har följande lydelse. 1 1980/81. JuU1980/81:38 2 Lag om ändring i lagen (1981:29) om ändring i Härigenom föreskrivs att 17 kap. 12 § , i den lydelseparagrafen har erhållit genom lagen (1981:29) om ändring i nämnda balk, skallha nedan angivna lydelse. Hjälper man den, som är fånge, häktad eller anhållen ellereljest är för annat än sjukvård berövad friheten, att komma lös eller främjarman, efter det han avvikit, hans flykt genom att dölja honom eller genom annansådan åtgärd, dömes för främjande av flykt till böter eder fängelse i högst tvåår. Hjälper man den, som är fånge, häktad eller anhållen ellerannars med laga rätt är berövad friheten, att komma lös eller främjar man,efter det att han avvikit, hans flykt genom att dölja honom eller genom annansådan åtgärd, döms för främjande av flykt till böter eller fängelse . Förs/ag till Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 17 kap. 16 § skall ha nedanangivna lydelse. 17 KAP. 16 § För försök eller förberedelse till våld eller hot mottjänsteman dömes till ansvar enligt vad i 23 kap. stadgas, såframt ej brottet,om det fullbordats, skulle hava varit att anse som ringa. För försök lillfrämjande av flykt dömes ock till ansvar enligt vad i 23 kap. sägs. För försök eller förberedelse till våld eller hot mottjänsteman döms till ansvar enligt vad som föreskrivs i 23 kap., såvida ejbrottet, om det fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa. För försökeller förberedelse till främjande av flykt döms också till ansvar enligt vadsom anges i 23 kap. Denna lag träder i kraft . JuU1980/81:38 3 Lag omändring i lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk Härigenom föreskrivs att 36 § lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall skall upphöraalt gälla vid utgången av . Lag omändring i lagen (1967:940) angående omsorger om vissa Härigenom föreskrivs att 57 § lagen(1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda skall ha nedanangivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den som driver enskild inrättning eller verksamhet i stridmot bestämmelserna i 10 § första stycket, dömes till böter eller fängelse ihögst . Den som hjälper någon som är inskriven i specialsjukhusmed stöd av 35 § att avvika från sjukhuset, dömes till böter eller fängelse ihögst . För försök dömes till ansvar enligt 23 kap. . Denna lag träder i kraft . JuU1980/81:38 4 Lag om ändring i smittskyddslagen (1968:231) Härigenom föreskrivs alt 28 §smittskyddslagen (1968:231) skall upphöra att gälla vid utgången av . Lag om ändring i läkemedelsförordningen (1962:701) Härigenom föreskrivs att i läkemedelsförordningen (1962:701) skall införas etl nytt moment, 20 § 4mom., av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 20 § 4 mom.' Den som obehörigen ger sig ut för läkare, tandläkare ellerveterinär för att få läkemedel utlämnade i strid mot vad som är föreskrivet,döms till böter eller fängelse , om gärningen inte ärbelagd med strängare straff enligt . Detsamma gäller den som isådan avsikt åberopar ett recept från en obehörig person. Denna lag träder i kraft . ' Förutvarande 20 § 4 mom. upphävt genom 1975:763. JuU1980/81:38 5 Lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Härigenom föreskrivs att 6 och 7 §§ narkotikastrafflagen (1968:64)skall ha nedan angivna lydelse. Narkotika som har varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet därav samt av sådant brott skall förklaras förverkat, om det ej är uppenbart obilligt. Delsamma gäller förlag för sådant brott eller dess värde, om förlaget mottagits och mottagandet utgör brott enligt denna lag. Föremål som använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag eller dess värde får förklaras förverkat, om det är påkallat till förebyggande av brotl eller eljest särskilda skäl föreligger. Injektionsspruta eller kanyl, som kan användas förinsprutning i människokroppen och som påträffas hos någon som begått brottenligt denna lag eller i utrymme som disponeras av honom, skall, oavsett vemföremålet tillhör, förklaras förverkad, om det ej är uppenbart obilligt. Injektionssprutor eller kanyler, som kan användas förinsprutning i människokroppen och som påträffas hos någon som har begått brottenligt denna lag eller i ett utrymme som disponeras av honom eller påträffas iförbindelse med narkotika som har varU föremål för brott enligt denna lag,skall, oavsett vem föremålet tillhör, förklaras förverkade, om det ej äruppenbart obilligt. Angående beslag av egendom, som kan antas vara förverkad enligt 6 §, gäller bestämmelserna om beslag i med följande avvikelser. Bestämmelsen att åtal skall väckas gäller ej i annat fall än då rätten utsatt sådan tid. Bestämmelserna i 2 § 1 och 3 samt 3 § lagen (1958:205) omförverkande av alkoholhaldga drycker m. m. skall äga motsvarande tillämpning dåbeslag skett av narkotika, injektionsspruta eller kanyl. Regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter Bestämmelserna i 2 § 1 och 3 samt 3 § lagen (1958:205) omförverkande av alkoholhaltiga drycker m. m. skall tillämpas på motsvarande sättdå beslag har skett av narkotika, injektionssprutor eller kanyler. Tiden föratt anmäla missnöje skad dock räknas för förord- Senaste lydelse 1980:28. JuU1980/81:38 6 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om förfarandet med narkotika som nandet. Regeringeneller den myn- tagits i beslag. dighet som regeringen bestämmer meddelarnärmare föreskrifter om förfarandet med narkotika som tagits i beslag. Denna lag träder i kraft . I motion 1980/81:1961 av m. fl. (vpk)hemställs 1. att beslutar avslålagförslagen under punkterna 1-5, 2. atl uttalar attstraffbestämmelser om främjande av flykt bör regleras i resp.speciallagstiftning i enlighet med vad som anförs i motionen. I propositionen föreslås attstraffbestämmelsen i (BrB) om främjande av flykt utvidgas till attomfatta alla som med laga rätt är berövade friheten, som demotsvarande bestämmelser som finns i olika speciallagar upphävs. Vidareföreslås atl brottet skall straffbeläggas redan på förberedelsestadiet. Förslaget innebär också att det i läkemedelsförordningeninförs en bestämmelse av innebörd att den som genom att obehörigen ge sig utför läkare, landläkare eller veterinär för att få ut läkemedel illegalt skallkunna dömas till straff, liksom den som åberopar recept från en obehörigperson. Avsikten är främst att härigenom kunna ingripa mot intelefonering avrecept av obehörig person, s. k. falskt telefonrecept. Slutligen föreslås vissa ändringar i narkotikastrafflagensom innebär förenklingar i förfarandet vid förverkande av narkotika,injektionssprutor och kanyler med okänd ägare. 117 kap. 12 § BrB straffbeläggsfrämjande av flykt. Lagrummet upptar två slags förfaranden. Det ena innebär hjälper någon som är berövad JuU1980/81:38 7 friheten att komma lös. Det andra innebär att man, efterdet att någon som är berövad friheten har kommit lös, främjar dennes flyktgenom att dölja honom eller genom att vidta "annan sådan åtgärd". Föratt bestämmelsen skall vara tillämplig krävs, enligt vad som gäller, attfrihetsberövandet skett för annat än sjukvård, vård enligt barnavårdslagen(1960:97) eller lagen (1954:579) om nyklerhetsvård. Straffet är böter ellerfängelse i högst . antog socialtjänstlagen(1980:620) och lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVM). upphävdes barnavårdslagen och lagen om nykterhetsvård. Ianslutning till dessa lagändringar, som träder i kraft ,ändrades BrB:s bestämmelse om främjande av flykt (SFS 1981:29). Ändringeninnebär alt undantagen i lagrummet för frihetsberövanden enligt barnavårdslagenoch lagen om nykterhetsvård utgår med verkan fr. o. m. . I barnavårdslagen och lagen om nykterhetsvård finnsbestämmelser om straff för den som hjälper någon som är berövad friheten enligtdessa lagar att fly. I 89 § barnavårdslagen straffbeläggs bl. a. sådanaförfaranden som innebär att man hjälper den som är berövad friheten enligtbarnavårdslagen att fly. Straffet är böter eller fängelse i högst sex månader.För lagföring krävs att gärningen anmäls till åtal av , styrelseför ungdomsvårdsskola eller tillsynsmyndighet. Enligt 68 § lagen omnykterhetsvård döms den som hjälper någon som är intagen på allmän vårdanstaltatl avvika. Straffet är böter eller fängelse i högst . I de lagar som ersätter barnavårdslagen och lagen omnykterhetsvård (dvs. socialtjänstlagen och LVU) finns inga motsvarandestraffbestämmelser. Socialberedningen har i betänkandet (SOU 1981:7) LVM Lagom vård av missbrukare i vissa fall föreslagit en ny lag om vård av missbrukarei vissa fall (LVM). Den är avsedd att komplettera socialtjänstlagen för sådanafall då missbrukare av alkohol eller narkotika inte kan beredas nödvändig vårdi frivilliga former. Inte heller i förslaget till LVM finns några straffbestämmelserför den som hjälper någon som är berövad friheten att fly. anför i sitt yttrande tilljustitieutskottet att den ändring i BrB:s bestämmelse om främjande av flykt sominnebär att undantagen för frihetsberövanden enligt barnavårdslagen och lagenom nykterhetsvård utgår torde ha ansetts vara av huvudsakligen formellkaraktär. konstaterar nu att ändringen innebär att BrB:sbestämmelse om främjande av flykt kan bli tillämplig vid dels sådanaomhändertaganden enligt LVU som sker enligt 1 § andra stycket 2 eller tredjestycket, dels omhändertaganden av missbrukare enligt den föreslagna LVM. JuU1980/81:38 8 Av regeringen nu föreslagen ändring Regeringens nu aktuella förslagtill ändring i BrB:s bestämmelse om främjande av flykt innebär att ävenundantaget för frihetsberövanden för sjukvård utgår. När det gällerfrihetsberövanden för sjukvård finns i vissa författningar särskildastraffbestämmelser för den som hjälper den frihetsberövade att avvika. Ipropositionen föreslås alt dessa bestämmelser upphävs. Debestämmelser som således föreslås bli upphävda finns i lagen (1966:293) om beredandeav sluten psykiatrisk vård i vissa fall, lagen (1967:940) angående omsorger omvissa psykiskt utvecklingsstörda och smittskyddslagen (1968:231). En skillnadmellan de nu nämnda bestämmelserna och BrB:s bestämmelse om främjande av flyktär att de endast straffbelägger hjälp med fritagande medan BrB:s bestämmelseockså avser döljande av den som kommit lös. Straffskalorna är desamma som iBrB:s bestämmelse. Sammanfattningsvis innebär de tidigare beslutadeändringarna och det nu aktuella förslaget att BrB:s bestämmelse om främjande avflykt fr. o. m. blir tillämplig på alla slagsfrihetsberövanden och att förberedelse till främjande av flykt blirstraffbelagd. Som har framgått av det föregående och som socialutskottet anförinnebär det en utvidgning av det straffbara området vid omhändertaganden enligtde sociala vårdlagarna. Regeringens förslag i denna delgrundar sig på en departementspromemoria (Ds Ju 1980:1) som föranletts av enhemställan från riksåklagaren om ändring i BrB:s bestämmelse om främjande avflykt. Enligt riksåklagaren syntes rättsläget vara oklart när det gäller fråganvilken personkrets som utesluts från tillämpningen av bestämmelsen.Riksåklagaren har hänvisat bl. a. till ett fall då en vårdare som hade hjälpten intagen på rättspsykiatrisk klinik att fly frikändes från ansvar medmotiveringen att den intagne, som vistades pä kliniken efter lagakraftägandedom på sluten psykiatrisk vård i avvaktan på intagning på sjukhus, varken varhäktad eller intagen för psykiatrisk vård; varken BrB eller lagen om slutenpsykiatrisk vård i vissa fall ansågs tillämplig. I departementspromemoriananges atl det även i vissa andra fall kan vara tveksamt om en fritagning ärstraffbar, t. ex. när polisen har verkställt frihetsberövandet med syfte attinställa eller återföra den omhändertagne till sjukhus för sluten psykiatriskvård. Vid sin motivering lill förslaget i denna del knyterdepartementschefen an till dessa uttalanden. Han anför att det naturligtvis ärangeläget att de oklarheter som sålunda kan föreligga i fråga omtillämpningsområdet för BrB:s bestämmelse om främjande av flykt undanröjs.Vidare uttalar departementschefen att han i likhet med remissinstanserna finnerdet innebära en i princip lämplig lösning att ge den aktuella bestämmelsen engenerell utformning så att främjande av flykt bhr straffbart så snart fråga är JuU1980/81:38 9 om en person som med laga rätt är berövad friheten. Under remissbehandlingen avdeparlernentsproiTremorianuttalade brottsförebyggande rådet (BRÄ) att det inte, annat än möjligen ivissa kvalificerade fall, fanns behov av att utvidga kriminaliseringen förfrihetsberövanden för sjukvård till att omfatta döljande och annan åtgärdefter avvikande. BRÅ föreslog som en tänkbar lösning att det i bestämmelsenföreskrevs att straffansvar inte skall ådömas, om gärningen med hänsyn tillfrihetsberövandels art och bakgrund, gärningsmannens förhållande till den fritagneoch sättet att hjälpa honom framstår som ringa. Departementschefen fann att ensådan straffrihetsregel som BRÅ hade föreslagit kunde avvaras, och han pekade isammanhanget på att reglerna om åtalsunderlåtelse - i första hand i 20 kap. 7§ första stycket 1 - här som i andra sammanhang gör detmöjligt att avstå från lagföring om en tillämpning av straffbestämmelsenundantagsvis skulle aktualiseras i ett fall där gärningen kan bedömas saknaegentligt straffvärde. I motionen hemställs att avslår propositionensåvitt gäller främjande av flykt. Motionärerna anför att det innebär enprincipiellt förändrad syn att jämställa alla former av frihetsberövanden närdet gäller straffbestämmelserna för främjande av flykt. Enligt motionärerna ärfrihetsberövandena i fråga av så olika karaktär atl straffbestämmelserna vadgäller främjande av flykt bör regleras i resp. speciallag; därigenom blir delmöjligt att ha differentierade bestämmelser. Motionärerna vänder sig också bl.a. mot den utvidgning av det kriminaliserade området som förslaget innebär. ställer sig principiellt tveksamt till attde regler som i första hand är avpassade för kriminalvården utsträcks till detsociala vårdområdet. uttalar vidare bl. Frihetsberövanden enligt de socialavårdlagarna är i princip betingade av den omhändertagnes eget vårdbehov ochsker i hans intresse. I de allra flesta fall finns ingen anledning att befaraatt den vårdbehövande skulle vara farlig för sin omgivning eller att han skullegöra sig skyldig till allvarliga brott. Undantag härifrån finns visserligen,främst bland personer som av domstol överlämnats till sluten psykiatrisk vård.Dessa undantag bör dock inte föranleda att man utsträcker straffbarheten förfrämjande av flykt till situationer där vårdintresset inte påkallar åtal ellerdär ett åtal t. o. m. kan ha mycket negativa effekter för del fortsattabehandlingsarbetet. kan således inle dela uppfattningen attexempelvis hjälp till den som avviker från ett hem där han får vård för sinamissbruksproblem alltid skall betraktas som ett allvarligt brott, t. o. m. omhjälpen kommer från en familjemedlem eller annan närstående. Möjligheten att ivissa fall underlåta åtal rubbar inte vad som sagts. På det sociala områdetbör utgångspunkten snarare vara motsatt den som gäller inom kriminalvården.Åtal bör alltså inte komma i fråga annat än i kvalificerade fall där intevårdsynpunkterna talar mol att gärningen beivras. Den i propositionen valda lösningen kan alltså inte utanvidare accepteras inom den sociala sektorn där den skulle kunna leda till altstraff utdömdes JuU1980/81:38 10 även i fall när det frän vårdsynpunkt hade varit önskvärtatt undvika åtal. För att förebygga sådana konsekvenser kan olika lösningartänkas. förordarsammanfattningsvis alt del i BrB:s bestämmelse om främjande av flykt införs enföreskrift av innehåll att straff inte skall ådömas om gärningen med hänsyntill frihetsberövandels art och syfte, gärningsmannens förhållande till den somavvikit eller annan särskild omständighet framstår som ringa. Enligt justitieutskottets mening ärdet, som departementschefen anför, angeläget att de oklarheter som kanföreligga i fråga om tillämpningsområdet för BrB:s bestämmelse om främjande avflykt undanröjs. Utskottet anser att den i propositionen valda lösningen iprincip är lämplig. Att låta BrB:s bestämmelse om främjande av flykt omfattaalla slags frihetsberövanden synes dock enligt justitieutskottets mening ivissa fall, som framgår av socialutskottets yttrande, kunna leda till mindreönskvärda effekter såvitt gäller frihetsberövanden på det sociala vårdområdet.Visserligen torde det i sådana fall ofta vara möjligt att avstå från lagföring- där så är motiverat -med stöd av reglerna om åtalsunderlåtelse. Även medbeaktande av denna möjlighet finner justitieutskottet det dock, på de avsocialutskottet anförda skälen, vara lämpligt att införa en regel omansvarsfrihet i ringa fall. Utskottet föreslår alt sä sker. Avsikten är inte att ansvarsfrihetsregeln skall avsesådana frihetsberövanden som lagrummet enligt sin tidigare lydelse främstgällt. Frihetsberövanden enligt den straffrättsliga och processrättsligalagstiftningen skall således inle omfattas av den nya regeln om ansvarsfrihet.Detta gäller också frihetsberövanden på näraliggande rättsområden, t. ex.utlänningslagstiftningen. Syftet med den nya regeln är att göra det möjligtatt i vissa fall undvika straffrättsliga ingripanden vid främjande av flykt somgäller dem som har berövats friheten enligt lagstiftningen på det socialavårdområdet. Enligt utskottets mening bör den föreslagna straffrihetsregeln iprincip endast bli tillämplig på sädana frihetsberövanden som socialutskottetåsyftar i sitt yttrande. Bland de omständigheter som bör tillmätas betydelsevid ställningstagande till frågan om straffrihet är således, somsocialutskottet anför, vårdsynpunkterna. I sammanhanget vill justideutskottet framhålla vadsocialutskottet har anfört om att inte all vård enligt LVU och den föreslagnaLVM är att karakterisera som frihetsberövanden. I denna del anförsocialutskottet att barn som har omhändertagits på grund av undermåligahemförhållanden inte kan anses vara berövade friheten. Som exempel på andrasituationer där man knappast kan tala om frihetsberövanden nämnersocialutskottet att vården äger rum i eget hem enligt 11 § andra stycket LVUeller enligt 15 § första stycket förslaget till LVM eller i familjehem eller påhelt öppen vårdinstitution som saknar kvarhållningsrätt. mening måste vidare tillvägagångssättet vid JuU1980/81:38 11 gärningen tillmätas betydelse vid bedömning av frågan omansvarsfrihet skall inträda. Om gärningsmannen visar t. ex. förslagenhet ellerhänsynslöshet är givelvis utrymmet för straffrihet mindre än annars. Isammanhanget vill utskottet erinra om att det för att straffansvar skallinträda för främjande av flykt redan nu krävs all gärningsmannen verkligen äraktivt verksam (prop. B 250). Någon ändring i det avseendet är inleåsyftad med den nu föreslagna ändringen av lagrummet. För att ansvarsfrihet skall inträda enligt den nya regelnbör det enligt utskottets mening vidare krävas alt gärningsmannen står i ettsådant förhållande till den som har berövats friheten att hans handlandeframstår som mindre klandervärt. Detta kan t. ex. vara fallet då gärningsmannenslår i en nära familjerelation till den som har berövats friheten. Av vad som har sagts framgår alt straffrihetsregeln börges en något mera restriktiv utformning än socialutskottet har förordat.Bestämmelsen bör införas som ett andra stycke i 17 kap. 12 § BrB med denlydelse som framgår av utskottets hemställan. Enligt regeringens förslag inleds bestämmelsen i 17 kap.12 § BrB om främjande av flykt med orden "Hjälper man den, som är fånge,häktad eller anhålleneller annars med laga rätt berövad friheten ". "fånge",som redan nu finns i lagrummet, torde avses personer som är intagna påkriminalvårdsanstalt. Formuleringen knyter således an till en i andrasammanhang övergiven terminologi. Med hänsyn härtill föreslår utskottet enredaktionell jämkning av lagriimmet i denna del. Utskottets förslag framgår avhemställan nedan. I övrigt föranleder propositioneneller motionen inget uttalande från utskottets sida. 1. att med anledning avproposition 1980/81:106 och med anledning av motion 1980/81:1961 antar detgenom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1981:29)om ändring i med den ändringen att 17 kap. 12 § erhåller följandesom Utskottets förslag betecknade lydelse: JuU1980/81:38 12 Regeringens förslag Utskottets förslag 17 kap. 12 § Hjälper man den, som är fånge. Hjälper man den som är intagen häktadeller anhållen eller annars på kriminalvårdsanstalt eller som är med laga rätt dr berövad friheten, alt häktad eller anhållen eller som komma lös eller främjar man, efter annars är med laga rätt berövad det att han avvikit, hans flykt genom friheten att komma lös eller främjar att dölja honom eller genom annan man, efter det att han avvikit, hans sådan åtgärd, döms för frä mj an - flykt genom att dölja honom eller de av flykt till böter eller genom annan sådan åtgärd, döms för fängelse i högst . främjande av f I y k t till böter ellerfängelse i högst . Till ansvar skall inte dömas om gärningen är att anse somringa med hänsyn till frihetsberövandels art och syfte, gärningsmannenstillvägagångssätt och hans förhållande dll den vars flykt han har främjat. 2. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring ibrottsbalken, 3. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, 4. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen(1967:940) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda, 5. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring ismittskyddslagen (1968:231), 6. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring iläkemedelsförordningen (1962:701), 7. att riksdagenantar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändring inarkotikastrafflagen (1968:64). Närvarande: (), (), ÅkePolstam (c), i (fp), (), (),(), (), (), (),(). (), () ochUlla-Brift Åbark (s). JuU1980/81:38 13 Socialutskottetsyttrande /81:3 y om straff för främjande av flykt m. m. har den 24 mars1981 hemställt om socialutskottets yttrande över de i proposition 1980/81:106om ändring i m. m. (främjande av flykt, falska lelefonrecept m.m.) under punkterna 1-6 framlagda förslagen. Med anledning av propositionen harväckts motion 1980/81:1961 av m. fl. (vpk). I propositionen föreslås en ändradlydelse av 17 kap. 12 § om straff för främjande av flykt, somdärigenom kommer att få en generell avfattning och bli tillämplig bl. a. vidsådana frihetsberövanden som beslutas enligt de sociala vårdlagarna. 17 kap. 12 § har tidigare innehållit undantagför dels sjukvård, dels vård enligt barnavårdslagen eller lagen omnykterhetsvård.