bet · G401JuU36 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:36 om brottet hets mot folkgrupp I motion 1980/81:840 av HildingJohansson m.fl. (s) hemställs att ändrar 16 kap. 8 § såatt även invandrare i allmänhet kommer att åtnjuta skydd enligl dennabestämmelse. Motionärerna anför att justitiekanslern i olika beslutangående ifrågasatt tryckfrihetsbrott med anledning av skrifter som allmäntriktat sig mot invandrare uttalat att begreppet invandrare såsom omfattande enmångfald olika folkgrupper är ett alltför obestämt begrepp för att kunnaåtnjuta skydd enligl bestämmelsen i 16 kap. 8 § om hets molfolkgrupp. Enligt motionärerna kan den ståndpunkt som justitiekanslern harintagit inte godtas för framtiden; det får inte vara tillåtet att på sådantsätt som anges i lagrummet generellt nedvärdera invandrare i förhällande tilllandets ursprungliga befolkning. Framställningar av sådan art kan enligtmotionärerna framkalla främlingshat och de medför också betydande risker föratt enskilda invandrare eller grupper av invandrare utsätts för diskrirnineringeller missaktning. I motion 1980/81:841 har motionärerna - med hänvisningtill vad som anförts i motion 840 - hemställt att ändrar motsvarandebestämmelse i tryckfrihetsförordningen. Motion 841 bereds av . bestämmelse i 16 kap.8 § om hets mot folkgrupp föreskriver straff för den som offentligen ellereljest i uttalande eller annat meddelande som sprids bland allmänheten hotareller uttrycker missaktning för folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg, avvisst nationellt eller etniskt ursprung eller med viss trosbekännelse. Straffetär fängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter. I tryckfrihetsförordningens kapitel om Iryckfrihelsbrottfinns bestämmelser om vad som skall anses som otillåtet yttrande i trycktskrift. Hit hör bl. a. sådan enligt lag straffbar framställning som innefattarhot mot eller missaktning för folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg, av visstnationellt eller etniskt ursprung eller med viss trosbekännelse (7 kap. 4 § 8). t 1980/81. JuU1980/81:36 2 En straffregel om hets motfolkgrupp togs in i strafflagen genom straffrätlsreform (prop.1948:80, ILU 39 och 46. rskr 379). Bestämmelsen som infördes i strafflagenskapitel om brott mot allmän ordning vände sig mot den som offentligen hotar,förtalar eller smädar folkgrupp med viss härstamning eller trosbekännelse.Straffet var böter eller fängelse. Under riksdagsbehandlingen anfördevederbörande utskott bl. a. följande. Redan i sitt utlåtande nr 42 vid1942 års riksdag uttalade utskottet, att till hat hetsande uttalanden mot andramedborgargrupper rrred utgångspunkt i deras ras eller religion sårade denallmänna anständighetskänslan och icke borde tolereras samt att genom deraskriminalisering skydd skulle beredas för ett viktigt samhälleligt ordnings- ochanständighelsintresse. Denna principiella ståndpunkt finner utskottet icke nuanledning att frånträda. Bestämmelsen överfördes medoförändrad brottsbeskrivning till br'ottsbal-ken. Den gavs sin nuvarandelydelse genom lagstiftning (prop. 1970:87, ILU 41, rskr 261).Lagstiftningen föranleddes av ett svenskt tillträde till en omavskaffande av alla former av rasdiskriminering. Lagstiftningen grundades på betänkandet (SOU 1968:68)Lagstiftning mot rasdiskriminering, som lagts fram av utredningen angåendeförbud mot rasdiskriminering. Utredningen hade i sitt förslag till lagrum somskyddsobjekt angett såväl ras som raser och såväl folkgrupp som folkgrupper.Bland folkgrupperna nämndes folkgrupp av viss ras. Avsikten med användningen avbåde singular- och pluralformerna var att understryka att det för straffbarhetinle skulle krävas utpekande av någon eller några raser eller folkgrupper utanatt ansvar skulle kunna följa även om objektet för den brottsliga handlingenvar mer allmänt. Enligt utredningen skulle det alltså vara tillräckligt förstraffbarhei om t. ex. viss ras prisades på ett sådant sätt att alla andraraser måste anses smädade (betänkandet s. 59, 70 f). 1 propositionen uttalade departementschefen attbestämmelsen om hets mot folkgrupp borde kunna tillämpas i sådana fall somutredningen hade angett. Den åsyftade omfattningen av straffbestämmelsen kundedock enligt departementschefens uppfattning nås utan användning avpluralformerna. Uttrycket folkgrupp av viss ras fick enligt departementschefenanses omfatta såväl samtliga individer, tillhörande viss rasbestämdbefolkningsgrupp, som en bestämd del av en sådan befolkningsgrupp (prop. tillkallade chefen förarbetsmarknadsdepartementet en särskild utredare med uppgift att göra enutredning om fördomar och diskriminering av invandrare;diskrimineringsulredningen (A 1978:06). Enligl sina direktiv skall utredningenbl. a. göra en allmän undersökning av rättsregler som berör invandrare iSverige. JuU1980/81:36 3 Enligt vad utskottet inhämtatplanerar utredningen att avlämna ett delbetänkande ivilket föreslås ändringar i bestämmelse om hets mot folkgrupp ochi motsvarande bestämmelse i tryckfrihetsförordningen. Anledningen till attutredningen avser att komma med ett förslag i detta ämne är vill göra det möjligt för att under innevarande valperiod fattaett första beslut om ändring i tryckfrihetsförordningen. I rättstillämpningen har frågauppkommit om "invandrare" är att anse som folkgrupp i den mening somavses i 16 kap. 8 § BrB. En sekreterare i diskrimineringsutredningen hemställdeår 1979 om prövning huruvida innehållet i ett visst flygblad riktat molinvandrare innefattade hets mot folkgrupp. Justitiekanslern fann att så intevar fallet. Han uttalade i anslutning till beslutet alt begreppet"invandrare" torde omfatta en mångfald ohka folkgrupper och att detär för obestämt för att kunna hänföras till den krets som omfattas avstraffskyddet (beslut . dnr , jämfört med skrivelseden , dnr ). besvaradejustitieministern en fråga som föranletts av det nämnda beslutet den 31oktober 1979 av justitiekanslern. Justitieministern uttalade bl. a. att det var helt klartatt invandrarfientlig propaganda av det slag som beslutet gällde inte varförenlig med de riktlinjer som ligger till grund för den invandrarpolitik somriksdagen lagt fast. Han anförde vidare att frågan vilken typ av åtgärder sombehövs torde komma att belysas av diskrimineringsutredningen. Han utgick frånatt utredningen skulle föreslå åtgärder som skyddar invandrare från förevarandetyp av propaganda (protokoll 1979/80:29, s. 117 f). behandlade utskottet en motion som gälldemålsägandetalan vid brottet hets mot folkgrupp. Motionären vände sig mot attgällande rätt inte innefattar möjlighet för folkgrupp som känner sig kränkt attväcka talan vid domstol. I sitt av godkända betänkande (JuU 1979/80:7)avstyrkte utskottet bifall till motionen. I betänkandet framhöll utskottet attmotionen riktade uppmärksamheten på ett samhällsproblem, som i takt med denökande invandringen till blivit alltmer påtagligt. Enligt utskottets meningkunde sådana kriminaliserade yttringar av hot mot eller missaktning förfolkgrupp som motionen tog sikte på inte tolereras och lämnas opåtalade. Vidareunderströk utskottet att det härvidlag ligger ett stort ansvar på derättsvårdande organen, särskilt polis- och åklagarmyndigheterna. JuU1980/81:36 4 var det enligt utskottet - sett ur ett vidare perspektiv -också en fråga om upplysning och information inom t. ex. utbildnings- ochorganisationsväsendet. Utskottet ansåg ocksä att resultatet avdiskrimineringsutredningens arbete torde kunna bli av stor betydelse. behandlade utskottet en motion som gälldelagstiftning rörande rasdiskriminering. Motionen gick ut på attdiskrimineringsutredningen borde få i uppdrag att utreda frågan hur man isvensk rätt på etl rikligt sätt skulle överföra innehållet i en artikel i dentidigare nämnda om avskaffande av alla former avrasdiskriminering. Utskottet, som redovisade tidigare bedömningar om attbestämmelserna i artikeln inte påkallade någon särskild lagstiftningsåtgärdfrån svensk sida och fann att de alltjämt ägde giltighet, avstyrkte bifall tillmotionen. följde utskottet (JuU 1980/81:7). Utskottet uttalade vidare att dess ställningstagande inteinnebar alt del inle av andra skäl än dem som anfördes i motionen kunde finnasanledning atl undersöka om gällande lagstiftning rörande rasdiskrimineringbehövde ändras, t. ex. med hänsyn till problem som den ökade invandringen kan hagett upphov till. Utskottet konstaterade att frågan härom övervägdes avdiskrimineringsutredningen. I detta betänkande behandlarutskottet en motion som gäller bestämmelse om hets mot folkgrupp.Motionärerna begär att bestämmelsen ändras så att den skyddar även invandrare iallmänhet. I en motion som bereds av har sammamotionärer begärt att en ändring av samma innebörd görs i den bestämmelse itryckfrihetsförordningen som svarar mot stadgande om hets motfolkgrupp. Bestämmelsen om hets mot folkgrupp finns i 8 kap. 16 §brottsbalken. Den riktar sig mot den som offentligen eller eljest i uttalandeeller annat meddelande som sprids bland allmänheten hotar eller uttryckermissaktning för folkgrupp av viss ras, med viss hudfärg, av visst nationellteller etniskt ursprung eller med viss trosbekännelse. Straffet är fängelse ihögst . För ringa fall finns en särskild straffskala som upptar böter. I tryckfrihetsförordningens kapitel om tryckfrihetsbrottfinns bestämmelser om vad som skall anses som otillåtet yttrande i trycktskrift. En av dessa bestämmelser knyter an till bestämmelse omhets mot folkgrupp (7 kap. 4 § 8). Bakgrunden till motionerna är vissa beslut avjustitiekanslern som gällt tolkningen av bestämmelsen om hets mot folkgrupp.Ett av de beslut som modonärerna syftar på avsåg frågan om innehållet i ettflygblad som riktade sig mot invandrare innefattade hets mot folkgrupp.Justidekanslern ansåg atl så inte var fallet. I samband med att beslutetfattades uttalade han att begreppet "invandrare" torde omfatta enmångfald olika folkgrupper och att JuU1980/81:36 5 det är för obestämt för att kunna hänföras lill den kretssom omfattas av straffskyddet. Den tillkallade diskrimineringsulredningen skallenligt sina direktiv bl. a. göra en undersökning av rättsregler som berörinvandrare i . Utredningen planerar att avlämnaett delbetänkande i vilket man ämnar föreslå ändringar i brottsbalkensbestämmelse om hets mot folkgrupp och i motsvarande bestämmelse itryckfrihetsförordningen. Anledningen till att utredningen tar upp denna frågaredan nu, innan utredningsarbetet i övrigt redovisas, är att man vill göra detmöjligt för att fatta ett första beslut om ändring i tryckfrihetsförordningenunder innevarande valperiod. Utskottet anser i linje med vad motionärerna anför att detär ett angeläget samhällsintresse att invandrare inle utsätts för hot ellermissaktning av sådant slag som avses i 16 kap. 8 § . Frågan om enöversyn av lagrummet med sikte på en ändring i den riktning som förespråkas avmotionärerna är som framgår av del föregående redan aktualiserad inomdiskrimineringsutredningen, och ett förslag i ämnet kan väntas bli förelagtriksdagen under innevarande valperiod. Med hänsyn härtill saknas enligtutskottets mening skäl för att ta något initiativ med anledning avmotionen. Utskottet avstyrker därför bifall till motionen. attriksdagen avslår motion 1980/81:840. Närvarande: (), (), ÅkePolstam (c), i (fp), (), (),(), (), (), (),(), (), () ochUlla-Britt Åbark (s).