bet · G401AU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Den skall därvid pröva frågor rörandeenskilda personers arbetsmarknadsutbildning, arbetsvärd och hjälp vidarbetslöshet samt stöd vid flyttning och andra åtgärder som vidtas avsysselsätlningsskäl, i den mån sådana frågor ej skall prövas av . Landetär indelat i 79 arbelsförmedlingsdistrikt. 1 varje distrikt finns enarbetsförmedling, som består av ett distriktskontor och elt antal lokalkontorsaml en distriktsarbetsnämnd. Förmedlingsarbetet i ett distrikt leds avdistriktskontorschefen. Större förmedlingskontor är uppdelade i kundmottagningsamt förmedlings- och utredningssektioner med vardera elt tiotal handläggare. Arbetsmarknadsinstituten- - började sin verksamhet . De ersätter tidigareverksamheter som bedrevs av främst landstingskommunala huvudmän vidarbetsvärdsinstitut, vissa förberedande och orienterande kurser inomarbetsmarknadsutbildningen samt arbets-psykologiska insatser som i huvudsakprivata institut tillhandahöll på konsultbasis för arbetsförmedlingens sökande. Verkets organisation kanillustreras på följande sätt. AU 1980/81:21 Länsarbetsnämnderna(24) Styrelsernaför arbetsmarknadsinstituten (24) Regionkontorenför beredskapsarbeten i egen regi(71 o. arbetsplatser Förläggningar forflyktingar (4 permanenta + tillfälliga) m. i Distriktskontor{79} Arbetsmarknadsinstitutoch filialer till des- sa (ca BO) Antalet tjänster inom verket uppgick den I juli1980 till 11 755. I summan ingår I 000 anställda med lönebidrag. Dessa kalladestidigare arkivarbetare. Verket har t. o.m. /81tillförts ca 2200 tjänster. Utöver de ovan nämnda tillkommer ca 7000 personer,varav flertalet lärare anställda av vid AMU-centra (uppgiftenavser ) samt 1 150 personer anställda vid och dessregionala huvudkontor. I proposition 126 redovisas pä s. 117-137 vissasynpunkter på arbetsmarknadsverkets uppgifter. Inledningsvis framhållerstatsrådet att platsförmedlingen i ännu högre grad än måstesällas i centrum för det arbetsmarknadspolitiska arbetet. Frågan omeffektiviteten i den rena förmedlingsverksamheten blir därför central. Itakt med att de arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogrammen har byggts ut hararbetsförmedlingarna fått ökade administrativa uppgifter, vilket fått negativaföljder för det som skulle kunna betecknas som normal förmedlingsverksamhet.Att effektivisera och avdela tillräckliga resurser för platsförmedlingen ochåterge den dess centrala plats i det arbetsmarknadspolitiska arbetet är därförenligt propositionen en förstahandsuppgift i ett program som syftar lill attunderiätta anpassningen på arbetsmarknaden. AU 1980/81:21 53 Arbetsförmedlingen är alltså basen i enarbetsmarknadspolitisk organisation vars huvuduppgift är att främjaanpassningen på arbetsmarknaden. Det räcker inte att inhämta, registrera ochinformera om de önskemål som arbetsgivare resp. arbetstagare har, eftersomönskemålen inte stämmer överens. Det framhålls därför att det ärsammankopplingen av lediga platser och arbetssökande som är yttersta syftet medarbetsförmedlingsarbetet. För denna uppgift krävs en mera offensivarbetsförmedling som ingående informerar, bearbetar och påverkar de agerandepå arbetsmarknaden. För arbetsförmedlarna gäller dels alt pröva de sökandesutbud och söka uppnå en anpassning av de personliga förutsättningarna tillarbetsmarknadens krav, dels att pröva företagens utbud av lediga platser ochmedverka till att arbetsplatserna anpassas till de sökandes förutsättningar. 1sammanhanget frarnhäller statsrådet alt arbetsgivarna i ökad utsträckningmåste förmås att välja bland den arbetskraft som faktiskt finns tillgängligoch de arbetssökande måste välja bland de lediga platser som finns. har pågått utvecklingsarbete i syfte atteffektivisera platsförmedlingen. a. redovisas de olika former för detdirekta förmedlingsarbetet som tillämpats. har s.k. fastaarbetsformer för individuell platsförmedling införts vid samtliga kontor.Syftet är att ge alla arbetssökande en individuellt anpassad service, stärkakontakterna med arbetsgivarna och systematisera olika arbetsmoment somtidigare har utförts på olika sätt vid olika kontor och av olika förmedlare. Iproposition 126 framhålls i sammanhanget även betydelsen av den allmännaplatsanmälan och utnyttjandet av den moderna datatekniken (ADB) inomarbetsförmedlingen. Statsrådet framhåller bl. a. att det börvara möjligt att åstadkomma en genomgripande effektivisering av allaplatsförmedlingsrutiner med hjälp av ADB. Därigenom kan man förbättra och ökakvaliteten på servicen i betydande utsträckning. Det bedöms emellertid dröjalänge innan de potentiella effektivitetsvinsterna och kvalitetshöjningarna iplatsförmedlingsarbelet som en följd av ADB är genomförda i hela förmedlingssystemet.ADB-platslistor framställs i hela landet och försöken medterminalbaserad sökning och bevakningsmatchning har utvidgats till ett stortantal förmedlingskontor. Jämsides med en utbyggnad av detta system har enförsöksverksamhet med s. k. modellkontor startat i Södermanlandslän. Syftet är att pröva en mer genomgripande användning av . Slutligenredovisas i avsnittet om utvecklingsarbetet inom verket resultatet av denrapport om platsförmedlingens organisation (PLOG) som en särskild arbetsgrupppresenterade . AMS, som till alla delar ställt sig bakom förslagen, haröverlämnat rapporten till regeringen. Det övergripande syftetmed PLOG:s förslag är alt ge ökat utrymme för AU 1980/81:21 54 Förslaget innebär främst att arbetsfördelningen bland denhandläggande personalen vid arbetsförmedlingen bör ändras på så sätt att minst50% av förmedlingskontorens handläggare avdelas för platsförmedling och benämnsplatsförmedlare. Denövriga handläggande personalen skall avdelas för arbetsförbere-dande ochsysselsättningsskapande uppgifter och benämnas arbetsvägle-dare. Enligtförslaget skall vidare varje platsförmedlai-e fullfölja sina egna ärenden ochta reda på resultaten. Platsförmedlarna skall också avsätta mera tid än vad somnu är fallet för företagskontakter. Den centrala ordermottagningen av ledigaplatser föreslås försvinna och denna funktion skall ingå som en naturlig del ivarje platsförmedlares företagskontakter och i enlighet med PLOG;s förslaginkludera besök på företagen. Ipropositionen framhålls att AMS förslag om arbetsfördelning och arbetsmetoderi är viktiga, eftersom de lägger tyngdpunkten på denegentliga platsförmedlingen och därmed bidrar till en ytterligareeffektivisering av platsförmedlingsarbetet. 1 budgetpropositionen framhållerockså departementschefen att det är angeläget att förslagen genomförs så långtsom möjligt inom de medelsramar som anvisas. Ettav PLOG:s delförslag tas upp i () motion 810. Som nyssnämnts kommer enligt PLOG arbetsförmedlingens personal att delas in iplatsförmedlare och arhetsvägledare. I den senare personalkategorins arbetsområdeskall ingå uppgifter som fullgörs av yrkesvägledare och arbetsvårdare.Ylva befarar att den specialisering dessa tjänstemän representerarkommer att gå förlorad i den nya organisationen med en utarmning av kunskaperoch därmed en sämre service som följd. Hon föreslår därför att man skallompröva PLOG:s förslag beträffande förändring av den nuvarande organisationenmed yrkesvägledare och arbetsvårdare. Förslagetatt arbetsvägledarna som en sammanhållen personalkategori skall handläggaärenden oavsett om de faller inom arbetsvärds- eller yrkesvägledningsområdenamotiveras av PLOG bl. a. med att det är én anpassning till att mångavägledningssökande har behov av insatser av båda slagen. För att de nyaarbetsuppgifterna skall kommer det att behövas särskildautbildningsinsatser för de arbetsvårdare, yrkesvägledare och allmännaplatsförmedlare som rekryteras som arhetsvägledare. Men PLOG räknar också medatt det för handläggning av mer komplicerade vägledningsfall kommer att behövasspecialkunskaper som går utöver dem som kommer att ges i den förarbetsvägledarna gemensamma utbildningen. Vissa arhetsvägledare kommer därföratt tilldelas s. k. bevakningsuppdrag med uppgift att följa utvecklingen inomde fält som arbetsvärdarna och yrkesvägledarna är speciellt inriktade på. Detallmänna målet för PLOG är att med bibehållen kvalitet öka såväl omfattningensom bredden av de vägledande insatserna. Ett kollektivavtal har f. ö. träffatsmellan AMS och arbetstagarorganisationerna inom verket AU 1980/81:21 55 omgenomförandet av PLOG. När det gäller att föra ut reformen i praktiken räknarutskottet med att det skall ske i samverkan med de olika berördapersonalkategorierna och att man skall finna former som tillvaratar de olikagruppernas speciella kunskaper. Med hänvisning härtill bör motion 810 inteföranleda någon åtgärd. I proposition 126 framhålls vidare attförstärkningar av den platsförmed-lande funktionen med hänsyn till detekonomiska läget i huvudsak bör åstadkommas genom omfördelningar ocheffektiviseringar inom givna medelsramar. Mot denna bakgrund anmälerstatsrådet sin avsikt att senare föreslå regeringen att tillsätta enparlamentarisk utredning som skall undersöka förutsättningarna för att frigöraresurser för platsförmedlingen genom att göra avgränsningar ochomprioriteringar när det gäller arbetsmarknadsverkets totala arbetsuppgifter. 1sammanhanget erinras om arbetsmarknadsutskottets uttalande (AU1978/79:20 s. 43) om behovet på något av en mer ingåendeparlamentarisk utredning om arbetsmarknadsverkets organisation ocharbetsformer. Utskottet ansåg också att det kunde vara anledning att närmareöverväga detta sedan sysselsättningsutredningen slutfört sitt arbete ochremissyttrandena över utredningen bearbetats. AMShar påtalat att vissa verksamheter som verket bedriver med fördel bordekunna överföras till annan huvudman. Mot bakgrund av bl. a. AMS synpunkter harstatsrådet i budgetpropositionen anfört att översynen avarbetsmarknadsverket huvudsakligen borde inriktas på verkets framtidaansvarsområde och organisation. Direktivför den parlamentariska utredningen är f. n. under utarbetande. I propositionenlämnas emellertid en redovisning av en rad frågeställningar som avses ingå iutredningens arbetsuppgifter. a. framhålls vikten av attarbetsmarknadsverkets primära ansvarsområde klarläggs. Med utgångspunkt frånen närmare precisering av verkets huvuduppgifter bör utredningen därvidingående undersöka om det finns några arbetsuppgifter som helt eller delvis kanskäras bort eller överföras till annan huvudman. I detta sammanhang böransvarsfördelningen mellan arbetsmarknadsmyndigheterna och andra myndigheternärmare klariäggas. Vilka konsekvenser olika gränsdragningar iansvarsfördelningen får för arbetsförmedlingens arbetsuppgifter bör ocksåstuderas. Detkan enligt propositionen finnas anledning att ändra statsmakternas föreskrifterom arbetsförmedlingens uppgifter och förmedlingsarbetets inriktning.Utredningen förutsätts lägga förslag härom. Utredningen bör även analyseraarbetsförmedlingens uppgifter och resursåtgången för olika aktiviteter. I detsammanhanget bör särskilt samspelet med andra myndigheter belysas. a. börundersökas om inte förenklingar kan vidtas som underlättar den administrativahanteringen. En viktig uppgift för utred- AU 1980/81:21 56 ningenblir att analysera olika gränsdragningsfrågor mellan arbetsmarknadsmyndigheternaoch utbildningsväsendet och föreslå riktlinjer för arbetsmarknadsverketsansvar på utbildningsområdet. Även inom det sociala området föreligger behovav ett klarläggande av ansvarsfördelningen och nya samarbetsformer som behöverskapas. AMShäri sina petita för /82 efteriyst en klarare ansvarsfördelningmellan arbetsmarknadspolitiken och andra politikområden. AMS ifrågasätter bl.a. om vissa delar av verksamheten över huvud taget skall finnas kvar inomarbetsmarknadsverket. AMS nämner som exempel härpå flyktingverksamheten,utplacering av vapenfria tjänstepliktiga i utbildning, anskaffning av platserFör skolans yrkes- och arbetslivsoriente-rande verksamhet samt handläggningenav ärenden om investeringsfonder. Beträffandeflyktingverksamheten anser AMS att arbetsmarknadsverket borde träda till förstnär det blir aktuellt att arbetsplacera flyktingarna. Uttagningen avflyktingar, deras omhändertagande i förläggningar efter ankomsten till landetetc. anser AMS inte vara en arbetsmarknadspolitisk angelägenhet. Ipropositionen anmäls att statsrådet tillsatt en arbetsgrupp meduppgift att pröva frågan om huvudmannaskap för överföring och omhändertagandeav flyktingar i . AMShar vidare föreslagit att vapenfriverksamheten bordeadministreras av en annan myndighet. Regeringen har tillsatt en utredning omvapenfriorganisationen (A 1979:5) som bl. a. skall se över frågan omhuvudmannaskap för verksamheten. Utredningen pågår och beräknas slutföra sittarbete i vår. Densist nämnda utredningens arbete behandlas i motion 1829 av . (s). Enligt motionärerna bör nämligen utredningen undersöka möjligheternaatt låta vapenfrisektionen inom AMS underställas . Enligtvad utskottet inhämtat arbetar man inom utredningen med olika alternativ, närdet gäller huvudmannaskapet för vapenfrisektionen. Det finns anledning räknamed att alternafivet med som huvudman diskuteras i detsammanhanget. Motionärernas önskemål kan därmed anses vara tillgodosett ochmotionen behöver således inte föranleda någon åtgärd. Närdet gäller verkets ansvarsområde räknar statsrådet vidare med attfrågor som rör investeringsfonderna och näringshjälpen skall prövas avutredningen. Den bör också överväga om den nuvarande arbetsfördelningen inomnärings- och regionalpolitiken är den mest rationella. Allmäntskall översynen av verkets ansvarsområde enligt propositionen syfta till attskapa en mer rationell ansvarsfördelning mellan verket och andra myndigheteroch ge verket ökade möjligheter att koncentrera sina resurser påplatsförmedling och de instrument i direkt anslutning till denna som ärnödvändiga för att frärnja anpassningen på arbetsmarknaden. En utgångspunktskall enligt propositionen därvid vara att den pariamenta- AU 1980/81:21 57 riskautredningens förslag skall kunna genomföras inom ramen för oförändraderesurser. ansvarsområde preciserats bör utredningen enligtpropositionen gå vidare med en allmän genomgång av del arbetsmarknadspolitiskaåtgärdsprogrammet i syfte att uppnå effektiviseringar. Avsiktenär vidare att den parlamentariska utredningen skall diskutera fördelningen avresurserna inom arbetsmarknadspolitiken på olika slag av åtgärder. Ursamhällsekonomisk synpunkt är det därvid viktigt att förmedlingsinsatsernasätts in på rätt nivå. Utredningen bör enligt propositionen belysa hur enresursomfördelning kan åstadkommas och vilka konsekvenser den kan få förinsatserna på arbetsmarknadspolitikens område och för de människor som berörsav dessa. Även själva systemet för resursfördelning bör tas upp till prövning. Arbetsmarknadsverketsuppgifter varierar kraftigt med konjunktursituationen. Medelstilldelningentill arbetsmarknadsutbildning och sysselsättningsskapande åtgärder är i höggrad konjunkturanpassad och kan i betydande utsträckning utökas i ett svagtkonjunkturläge. 1 propositionen framhålls emellertid att de personalmässigaresurserna inte utmärks av en sådan flexibilitet och inte är dimensionerade föratt klara extrema belastningar i en djup lågkonjunktur. Utredningen bör därförpröva hur en ökad flexibilitet skall kunna åstadkommas även inom detta område.Härvid bör enligt statsrådet även förutsättningarna för atttillfälligt förbättra arbetsmarknadsverkets personalresurser studeras. Slutligenavser utredningen studera vilka krav de föreslagna förändringarna ställer påorganisationen. Utredningen bör ange huvudprinciperna för enorgansationsförändring. Utöver vissa smärre organisatoriska förändringar somAMS föreslagit anser statsrådet att frågan om mera omfattandeförändringar i AMS organisation bör anstå till dess den paria-mentariskautredningen är färdig med sitt arbete. Departementschefen räknar emellertid medatt eventuella förändringar beträffande AMS verksamhet med vapenfrifrägor samtöverföring och omhändertagande av flyktingar kan genomföras utan attutredningens förslag avvaktas. I detta avsnitt redovisas även förslag avseendeadministrationen och organisationen av beredskapsarbeten i AMS egen regi. Vadsom anförs i den senare frågan återkommer utskottet till längre fram iframställningen i anslutning till behandling av motioner i ämnet. Somframgår av redovisningen blir den parlamentariska utredningens uppgifter mycketomfattande. Utskottet har för sin del inget att invända mot vad som anförs om detkommande utredningsarbetet, men vill betona att det bör bedrivas med öppeninställning och med en beredskap att finna nya lösningar. AU1980/81:21 58 Krav på en mer decentraliserad organisation avarbetsmarknadsverket 1 anslutning till redovisningen avden parlamentariska utredningens ar betsuppgifter behandlar utskottet fyra motioner som väckts under den ' allmänna motionstiden. ' I motion 1920 av m.fl. (c) förordasatt uppgifter inom arbetsmarknadspolitiken förs över till kommuner ochlänsorgan. I motiveringen, som återfinns i motion 1917, anförs bl. a. att AMSfrämst bör ha det övergripande ansvareii för genomförandet äv arbetsmarknadspolitiken.När det gäller uppgifter som har en direkt anknytning till län eller kommunerbör det vara möjligt att överföra dem till kommunala organ eller länsorgan. Pådet lokala planet har man nämligen den bästa överblicken över den lokalaarbetsmarknaden och över behovet av insatser. Regeringen bör mot dennabakgrund utreda nya former för arbetsmarknadspolitiken med denna inriktning. Frågan om decentralisering av arbetsmarknadsverketsuppgifter tas även upp i motion 1440 av () och ()om direktiven till utredningen. 1 motionen presenterasyrv/vT/a //// en decentraliseradorganisation för arbetsmarknadsverket. Enligt motionärerna krävs enomprioritering av resurserna inom verket som innebär en effektivisering ochutbyggnad av de arbetsförmedlande funktionerna. Motionärerna redovisar ipunktform vad de anser bör ingå i utredningsdirektiven. Utredningen bör enligtdessa punkter bl. a. överväga en överföring av resurser från AMS centralt tillden regionala och lokala verksamheten. Även frågan om en förändring avhuvudmannaskapet för den regionala och lokala förmedlingsverksamheten ochöverförande av korttidsutbildningen till stiftelser ägda av stat, kommun ocharbetsmarknadens parter bör prövas. En annan fråga som enligt motionärerna börstuderas är det s. k. arbetsförmedlingsmonopolet liksom möjligheterna tillalternativa huvudmannaskap för arbetsförmedlingen. Motionärerna anser vidareatt utredningen bör ta upp frågan om ett överförande av den långtidsutbildningsom bedrivs inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen till skolöverstyrelsen.Motionärerna ifrågasätter dessutom om inte länsstyrelsernas regionalekonomiskaenheter bör få ett samordnat ansvar för sysselsättningsskapande åtgärder ochregionalpolitiskt stöd. Av de olika förslagen kan slutiigen nämnas frågan omändrat huvudmannaskap för bl. a. totalförsvaret, kulturarbetsförmedlingen ochflyktingverksamheten. Enligt utskottets uppfattning bör det vara en naturligutgångspunkt i utredningsarbetet att i möjligaste män föra ned beslut fråncentral till regional och lokal nivå. Som framgått av redovisni.ngen ovankommer vidare en uppgift för den parlamentariska utredningen att bli attstudera frågan om huvudmannaskapet för vissa delar av verkets nuvarande ansvarsområde.Med hänsyn härtill och då utredningen bör ha frihet att pröva olika lösningarfinner utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd på grund av de aktuelladelarna av motionerna. AU 1980/81:21 59 I detta sammanhang tar utskottet upp frågan om dets. k. arbetsförmedlingsmonopolet som aktualiseras av () imotion 822. 1 motionen uttalas stöd för ett system med friståendearbetsförmedlingar vid sidan av den offentliga. Motionärerna tänker sig att defristående förmedlingarna svarar för rekryteringen av yrkesutbildadarbetskraft medan den offentliga förmedlingen får ta hand om de mersvårplacerade arbetssökandena. Även i den ovan nämnda motionen 1440 kommer,som tidigare redovisats, motionärerna in på frågan omarbetsförmedJingsmonopolet. Enligtlagen (1935:113) nied vissa bestämmelser om arbetsförmedlingar det förbjudetatt utan tillstånd bedriva arbetsförmedling mot avgift. Tillstånd kan endastlämnas till förmedlingar som bedriver verksamheten mot självkostnadsersättning.1 princip lämnas sådant tillstånd endast till organisationer. Att bedrivaarbetsförmedling utan att kräva avgifter är tillåtet men AMS skall underrättasom verksamheten. Vad här har redovisats innebår att privatpersoner med ettspeciellt undantag i praktiken inte kan bedriva arbetsförmedlingsverksamhet.S. k. organisationsförmedling förekommer endast på två yrkesområden,kontorsservice och artist- och musikerområdet. När det gällerförmedlingsverksamheten på dessa båda områden pågår en offentligutredning. Utskottettar bestämt avstånd från att man skall göra avsteg från den princip som i daggäller för arbetsförmedlingsverksamheten här i landet och som bygger påSveriges anslutning till lLO:s konventioner 1933:34 och 1949:96. En uppdelningav arbetsmarknaden på det sätt () tänker sig är olycklig påmånga sätt och är en av de saker som man vill undvika med vår nuvarandeordning. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion 822. Utskottet tar i detta sammanhang även upp frågan omlänsarbetsnämndernas sammansättning. Som tidigare nämnts finns i varje län enlänsarbetsnämnd som är länsmyndighet för allmänna arbetsmarknadsfrågor.Nämnden leder arbetsförmedlingen i länet. Chefstjänsteman är länsarbetsdirektören.En länsarbetsnämnd består av tio ledamöter. En av dessa ärlänsarbetsdirektören. Ordföranden, i regel landshövdingen, och vice ordförandenutses av regeringen. Övriga ledamöter utses av AMS, sex av dessa på förslag avde stora centrala organisationerna på arbetsmarknaden. Två ledamöterrepresenterar SAF, två LO, en TCO och en / SR. Övriga ledamöter skallföreträda kvinnor, jordbrukare eller kommuner i länet. m. fl. (c) föreslår i motion 188 en annan ordning förlänsarbetsnämndernas sammansättning. Enligt motionärernas förslag börsammansättningen återspegla de skilda politiska riktningarna i länet. Utskottetavstyrkte ett likalydande yrkande med hänvisning bl. a. till detpågående utredningsarbetet om en ny länsdemokratireform (AU 1979/80:21). AU1980/81:21 60 Enligt vad utskottet inhämtatdiskuteras f. n. inom länsdemokratiutred-ningen olika tänkbara modeller däribland den av motionärerna förordade - för länsarbetsnämndernassiimmansättning. Med hänsyn härtill samt till att den parlamentariskautredningen om arbetsmarknadsverkets organisation m. m. också kan komma in påfrågor av detta slag avstyrker utskottet mofionen. Beredskapsarbeten i AMS egen regi AMS bedriver vissaberedskapsarbeten i egen regi. Arrangemanget motiveras främst av behovet attsysselsätta vissa grupper av handikappade, som är svåra att passa in ireguljära arbetsförhållanden. Huvudsakligen gäller det alkoholskadade men tillnågon del även patienter från kriminalvård och mentalvård. De brukar betecknassom "specialanvi-sade" och man talar om specialarbetsplatser. Viddessa arbetsplatser finns ofta särskilda föriäggningar, där de anvisade fårbostad och mat samt kurativ service. Efter noggranna studier och kontakter med socialamyndigheter är man nu i färd med att lägga ned förläggningarna och inkvarterade specialanvi-sade i vanliga bostäder. Behovet av sociala insatser avses blitillgodosett genom vederbörande kommun. Enligt befintliga planer skall samtligaförläggningar vara nedlagda års utgång. Antalet platser på sådanaförläggningar uppgår f. n. till ca 450. I viss utsträckning driver AMS i egen regi även andraberedskapsarbeten än de nu redovisade. I sak innebär det att AMS tar hand om defunktioner som kommuner eller entreprenörer pä den öppna marknaden annarsutför. Detta kan vara motiverat för att stödja en kommun som har otillräckligaledningsresurser vilket dock numera är mindre vanligt - eller för att snabbtfå i gång ett projekt utan tidskrävande upphandling. Den sistnämndasituationen förutsätter att normal planering saknas och att AMS i det lägetråkar ha ledig kapacitet att sätta in.