bet · G401KrU23 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:23 med anledning av proposition 1980/81:122 om åtgärder förvård och bevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse jämte motioner Utskottet behandlar i detta betänkande dels proposifion 1980/81:122 om åtgärder för vård ochbevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, dels de med anledning av propositionen väckta motionerna1980/81:2040, 2041 och 2048, dels den under allmänna motionstiden väcktamofionen 1980/81:308. I proposition 1980/81:100 bilaga 12() har regeringen föreslagit att i avvaktanpå särskild proposition i ämnet för /82 beräkna tillRiksantikvarieämbetet: Förvaltningskostnader ett förslagsanslag av 33 782 000kr. och fill ; Vård och underhåll av fornlämningar ochkulturhistoriskt värdefulla byggnader ett reservafionsanslag av . Därefter har regeringen i proposition 1980/81:122() föreslagit att dels godkänna de grunderför statsbidrag fill vård och bevarande av kulturhistoriskt värdefullbebyggelse som förordats i propositionen, dels under nämnda bådaanslagsrubriker anvisa ett förslagsanslag av , resp. ettreservationsanslag av . Förslagen i propositionen innebär ökade statliga insatserför vård och bevarande av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Bakgrundentill förslagen och deras huvudsakliga innebörd sammanfattas i proposifionen påföljande sätt. Förslagen i propositionen bygger i huvudsak påbyggnadsvårdsutredningens betänkande (SOU 1979:17) Kulturhistorisk bebyggelse- värd att vårda. I propositionen betonas att ansvaret för vården av denkulturhistoriska bebyggelsen, liksom hitfills, fill största delen måste liggapå ägaren. För bebyggelse vars beyarande är ett nationellt intresse är dock enmedverkan från statens sida naturlig. Staten ger f. n. stöd framför allt till bevarandet avkulturhistoriskt värdefulla permanentbostäder. Genom förslagen i propositionenkommer statens stöd att kunna omfatta också annan slags bebyggelse avkulturhistoriskt värde såsom kyrkor, magasin, industribyggnader, torp ochladugårdar och dessutom miljöinslag som gatubeläggningar, parker och broar. 1 1980/81. KrU1980/81:23 2 För att göra en mer konsekventtillämpning av byggnadsminneslagen möjlig föreslås att medel ställs fillförfogande för dels ökad bidragsgivning, dels ersättning i de undantagsfall enbyggnadsminnesförklaring försvårar ägarens användning. Också till vården avbebyggelse som har ett mer regionalt kulturhistoriskt värde föreslås att bidragskall kunna utgå. Statsbidraget föreslås i propositionen bli inriktat påsådana kostnader som föranleds av att de kulturhistoriska värdena tas till varaoch som inte kan förräntas, s. k. kulturhistoriska överkostnader. Vidare uttalas att särskilda insatser behöver göras föratt restaurera medeltidskyrkorna på och för att vårda ringmuren ochruinerna i . De sammanlagda kostnaderna för förslagen i propositionenuppgår för /82 till 13,4 milj. kr. Huvuddelen finansieras genomomfördelningar inom kultursektorn. Genom fortsatta omfördelningar inomkultursektorn beräknas ytterligare 5 milj. kr. kunna tillföras stödet /83. Med anledning av proposition 122har följande motioner väckts, nämligen 1980/81:2040 av () och () vari yrkas att beslutar att inom ramenför de medel som anslås till upprustning och underhåll av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse inrätta en byggnadshytta på i enlighet medmotionen, 1980/81:2041 av ()och () vari yrkas att beslutar attbyggnadsvårdsutredningens förslag genomförs beträffande 1. så lydandefillägg till 2§ i lagen om byggnadsminnen: "Motsvarande föreskrifter skallpå ägarens framställan meddelas även för annan byggnad som har sådantkiilturhistoriskt värde att dess bevarande är av allmänt intresse. 2. skattelindringarför vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, 1980/81:2048 av m.fl. (m) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om behovet av att inrätta ett regionalt byggnadskontor,s. k. byggnadshytta, på . I den under allmänna motionstiden ijanuari 1981 väckta motionen 1980/81:308 av () yrkas attriksdagen beslutar att hos regeringen begära initiafiv till en översyn avbebyggelsen på Malmen, , i enlighet med vad som i motionen angivits. Beträffande motiveringen till deredovisade motionsyrkandena hänvisar utskottet till motionerna. KrU1980/81:23 3 Utskottet vill inledningsvis uttalaatt propositionen enligt utskottets mening är ett välkommet steg på vägen motgoda förhållanden i vad gäller vård och bevarande av kulturhistoriskt värdefullbebyggelse. Ett grundläggande begrepp såväl i det utredningsförslagsom ligger till grund för propositionen som i denna är "kulturhistorisktvärde". Vad beträffar detta begrepp instämmer utskottet i uttalandet ipropositionen att de preciseringar som utredningen gjort bör kunna läggas tillgrund för de kulturhistoriska bedömningarna framöver men att därutöver ävenandra mer speciella faktorer bör kunna beaktas. Utredningen har i fråga om statens ansvar förbyggnadsvården konstaterat att detta f. n. finns direkt uttryckt bara ibyggnadsminneslagen men att uttalanden som gjorts i samband med den fysiskariksplaneringen innebär att det i fråga om bevarandet av kulturhistorisktvärdefulla miljöer för statens del finns ett ansvar som går utöver vad somomfattas av nämnda lag. För att staten bättre skall uppfylla detkulturpolitiska bevarandemålet krävs enligt utredningen en ytterligareutvidgning av det statliga ansvaret. Utredningen menar att staten bör medverkafill att också de karakteristiska inslagen i landets olika delar kan bibehållasäven i de fall då bevarandet är att betrakta som en mera regional angelägenhet.Statens insatser bör i dessa fall ha till syfte att sfimulera och uppmuntrakommuner och enskilda i deras bevarandesträvan. Utredningens förslag om ett utvidgat statligtansvarsområde föranleder i propositionen ett uttalande om att det trots vissakomplikationer på det praktiska planet inte finns skäl att överge det angivnasättet att se bebyggelsen ur ett nafionellt resp. regionalt perspektiv. Medhänsyn fill de ekonomiska konsekvenserna finns det dock enligt propositioneninte någon möjlighet att strikt och tillämpa utredningens nuredovisade synsätt. Detta synsätt kan emellertid enligt propositionen och ävenenligt utskottets uppfattning åberopas som motiv för anspråk på större statligainsatser . Det årliga stödbehovet har av utredningen uppskattats till120 milj. kr. Uppskattningen är gjord med flera reservationer men visar i varjefall, som framhålls i proposifionen, att det finns behov av ökade stödinsatser. Med hänvisning fill att de skyddsföreskrifter som utfärdasi samband med en byggnadsminnesförklaring f. n. är den enda tillfredsställandegarantin för vård och bevarande som finns har utredningen föreslagit att det påägarens begäran skall bli möjligt att utfärda motsvarande skyddsföreskrifterockså för andra byggnader av allmänt kulturhistoriskt intresse änbyggnadsminnen. Tekniskt har utredningen löst detta genom att föreslå ettfillägg till byggnadsminneslagen. Föredragande statsrådet har i proposifionen uttalat attdet finns skäl som talar för ett införande av den kompletterande skyddsform somutredningen KrU1980/81:23 4 föreslagit men att behovet härav inte framstår som akut.Han gör nämligen den bedömningen att den allra största delen av det statligastödet under en följd av år kommer att utgå till byggnadsminnen och tillförsamlingskyrkor som också de redan har ett skydd. Han hänvisar också till attarbetet med en ny plan- och bygglag föranlett att börjaen översyn av behovet av ändringar i byggnadsminneslagen och uttalar att ettstafligt ställningstagande till den av utredningen föreslagna utvidgningen avlagen bör kunna anstå till dess ämbetet redovisat resultatet av sin översyn. Det i motion 2041 framställda yrkandet innebär bl. a. attutredningens förslag om en kompletterande skyddsform skall genomföras.Motionärerna har framhållit att ett bifall till deras yrkande i denna delskulle innebära att överskottsbyggnader av olika slag redan från början skullekunna komma med som bidragsberättigade. Utskottet delar den uppfattning som uttalats ipropositionen nämligen att det finns skäl som talar för ett införande av detkomplement till byggnadsminneslagen som utredningen föreslagit men att det f.n. kan anstå med ett ställningstagande i frågan. Utskottet avstyrker därför motion2041 i nu ifrågavarande del. Ett av utredningen framlagt förslag om införande av ettlånestöd till lokaler med kulturhistoriskt värde som inte omfattas avbostadslånesystemet har inte i propositionen förts vidare till . Dethar emellertid framhållits att lokalbyggnaderna kommer att kunna få stöd inomramen för det bidragssystem som föreslås i propositionen. Utskottet har ingenerinran mot vad som i propositionen anförts i denna fråga. Det framhålls i propositionen att byggnadsminneslagen kommitatt tillämpas i mycket begränsad omfattning i förhållande till det uppskattadeantalet byggnadsminnesvärda fastigheter i landet. Enligt utredningensuppfattning är orsaken till detta förhållande bristen på pengar. Utredningenhar framhållit att en konsekvent tillämpning av byggnadsminneslagen är enförutsättning för byggnadsvården och har därför föreslagit dels att en särskildanslagspost för intrångsersättningar inrättas, dels att möjligheterna att gebidrag förbättras. Föredragande statsrådet har anslutit sig till förslaget ominförande av en särskild post för ersättningar för de intrång en byggnadsminnesförklaringkan innebära. Förslaget härom tillstyrks av utskottet. Ett av de grundläggande momenten i utredningens förslagtill bidragssystem är begreppet "kulturhistoriska överkostnader".Utskottet har ingen erinran mot vad som i propositionen anförts om innebördenav detta begrepp. Det bidragssystem som föreslås i propositionen utgår frånden praxis som utvecklats inom i fråga om hittillsvarandebidragsgivning från ämbetets anslag till vård och underhåll av bl. a.kulturhistoriskt värdefulla byggnader. Denna praxis föreslås i propositionentjäna som förebild för den formella reglering som bedöms vara nödvändig.Även utskottet anser detta lämpligt. KrU1980/81:23 5 I propositionen uttalas att enförutsättning för bidrag bör vara att ifrågavarande bebyggelse skyddas motrivning eller annan förstörelse. Därutöver anges vilka byggnadskategorier sombidragsgivningen bör gälla varjämte synpunkter anförs på bidragens storlek ochpå kraven på ägarinsatser. Utskottet har ingen erinran mot de uttalanden som idetta sammanhang görs i proposifionen och inte heller mot ett uttalande om attbidragen bör fördelas så att största möjliga positiva effekter uppnås förbyggnadsvårdens del totalt sett. av användes arbeten inombyggnadsvårdssektorn i ganska stor omfattning som beredskapsarbeten, mendärefter har byggnadsvårdens andel av dessa arbeten krympt till en betydligtlägre nivå. Utskottet anser i likhet med föredragande statsrådet att det ärprincipiellt riktigt att statens ambitioner på byggnadsvårdens område kommertill uttryck den vanliga anslagsvägen men att beredskapsarbeten också ifortsättningen bör kunna användas för att tidigarelägga planerade byggnadsvårdsprojektnär det är motiverat med hänsyn till sysselsättningsläget. har föreslagit vissa ändringar iskattelagstiftningen i syfte att därmed stödja byggnadsvården. Förslaget harmött kritik från många remissinstanser och det har inte heller i propositionenförts vidare till . Som skäl har åberopats de svårigheter itillämpningen som förslagen skulle medföra. Förslagen har också ansetts rimmailla med de starka strävandena att minska krånglet i samhället. Effekterna avskattelindringarna har vidare bedömts bli svåröverskådliga. I motion 2041 har framhållits att utredningen var enig omhela sitt förslag och alltså också om förslaget om skattelättnader.Underlåtenheten att nu föra fram detta framstår enligt motionärerna som ettoförsiktigt sätt att bryta sönder det samlade förslaget till stöd, skydd ochsfimulans i här ifrågavarande sammanhang. Utskottet får i denna fråga hänvisa fill de skäl mot ettgenomförande av skatteförslaget som anförts i propositionen. Utskottetavstyrker därmed motion 2041 i nu ifrågavarande del. uppdrag var inriktat på attfinna generella stödformer för alla slag av kulturhistoriskt värdefullbebyggelse, men utredningen hade därutöver uppdrag att överväga särskildaåtgärder för vården av de många medeltida kyrkorna på . Utredningenföreslog att en s. k. byggnadshytta skulle inrättas på med uppgiftfrämst att ta hand om de mest krävande restaureringsproblemen, i första hand demest utsatta kyrkorna. I denna fråga anförs i propositionen bl. a. att detlöpande underhållet av kyrkorna även fortsättningsvis bör skötas avförsamlingarna men att särskilda medel kan behöva ställas fill förfogande förmer omfattande byggnadsåtgärder i syfte att säkra kyrkornas fortbestånd. Detuttalas också att vården av ringmuren och ruinerna i torde förutsättasärskilda insatser. KrU1980/81:23 6 Vad beträffar kostnadsfördelningenmellan församlingarna och staten uttalas i propositionen att behovet av reglerbör prövas sedan man fått erfarenheter av hurrestaureringsverksamheten utvecklats. Tillgängliga restaureringsresurser börenligt propositionen ställas till förfogande attfördelas i samråd med bl. a. församlingarna, kommunen och länet. Det förutsättsankomma på ämbetet att finna lämpliga former för en långsiktig planering avinsatserna och för samverkan vid genomförande av restaureringsarbetena. På siktkan andra organisationsformer bli aktuella och i det sammanhanget är detgivetvis - heter det vidare -inget som hindrar att man prövar att stödjauppbyggandet av en byggnadshytta i lokal regi. Utredningens förslag om att medstatligt arbetsgivaransvar inrätta en byggnadshytta på avvisas däremot. Mot den ståndpunkt i fråga om inrättande av enbyggnadshytta på som intagits i propositionen framförs invändningar itvå motioner. I motion 2040 uttalas att det i den sysselsättningssituation sområder och som kan förutses på är märkligt att direkt avvisa enmöjlighet att här skapa fasta arbetstillfällen inom ramen för ett företag somfyller ett behov och som svarar motutomordentligt angelägna behov inom kulturminnesvården. En byggnadshytta enligtutredningens förslag bör möjligf inrättas på . När verksamhetenvid denna efter ett uppbyggnadsskede fått fastare former bör emellertidförutsättningarna för att driva hyttan i lokal regi övervägas. Yrkandet imofionen innebär att skall besluta att inrätta en byggnadshytta påGotland inom ramen för de medel som anslås fill upprustning och underhåll avkulturhistoriskt värdefull bebyggelse. I mofion 2048 understryks att frågan om inrättande av enbyggnadshytta på är viktig med hänsyn till det ansvar som dagensgeneration har för det kulturarv som Gotlandskyrkorna representerar- ett arvsom skall vårdas och väl förvaltas för kommande släkten. Motionärerna anser attfrågan om inrättande av en byggnadshytta på möjligt bör prövaspå nytt och att till regeringen bör göra ett uttalande av dennainnebörd. Utskottet vill starkt understryka betydelsen avmålmedvetna och genomtänkta åtgärder till skydd för ifrågavarande kyrkor ochandra byggnadsverk på . Utskottet utgår från att ,som enligt proposifionen förutsätts få förfoga över de restaureringsresursersom statsmakterna ställer till förfogande i detta sammanhang, genom konfinuiteti bidragsgivningen och i samverkan med regionala och lokala organ, däriinräknat församlingarna, medverkar fill uppbyggandet av en verksamhet medkaraktär av byggnadshytta. Med den organisation och de arbetsformer som liggeri begreppet byggnadshyttå får man enligt utskottets uppfattning de bästagarantierna för bevarande av den hantverksskicklighet och materialkännedom m.m. som är en förutsättning för det viktiga byggnadsvårdsarbete som det här ärfråga om. Man får ett byggnadsvårdscentrum och därmed KrU1980/81:23 7 goda förutsättningar för att kunskaper och erfarenheter påområdet både kan spridas till andra delar av landet och föras vidare tillkommande generationer. Vad utskottet nu anfört med anledning av motionerna2040 och 2048 bör som sin mening ge till känna för regeringen. De uttalanden som i propositionen gjorts om handläggningenav bidragsfrågor m. m. har inte gett utskottet anledning till erinran.Detsamma gäller de i propositionen gjorda medelsberäkningarna. Utskottet tillstyrker att godkänner de grunderför statsbidrag till vård och bevarande av kulturhistoriskt värdefullbebyggelse som förordats i propositionen och att anvisar de ipropositionen föreslagna båda anslagen. Vad slutligen beträffar motion 308 uttalas i denna att detpå statlig mark på Malmen väster om finns ett antal kulturhistorisktvärdefulla byggnader. Enligt uppgifter som kommit mofionären till hända finnsdet nu planer på att riva någon eller några av dessa. Hon anser att det börundersökas om inte byggnaderna i stället kan bevaras och användas. Yrkandet imofionen innebär att skall begära att regeringen tar initiativ undersökning av ifrågavarande bebyggelse. Utskottet utgår från att de kulturminnesvårdandesynpunkterna beaktas såväl av den myndighet som är ansvarig för de byggnadersom avses i motionen som av vederbörande länsanfikvarie. Utskottet finner detinte motiverat att begär något initiativ av regeringen i denna fråga.Utskottet avstyrker därför motionen. Underåberopande av det anförda hemställer utskottet 1. att godkänner de iproposition 1980/81:122 förordade grunderna för statsbidrag till vård och bevarande av kulturhi storiskt värdefull bebyggelse, 2. att riksdagentill : Förvaltningskostnader för /82 undernionde huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag av , 3. att riksdagentill : Vård och underhäll av fornlämningar ochkidturhistoriskt värdefulla byggnader för /82 under niondehuvudtiteln anvisar ett reservafionsanslag av , 4. att riksdagenavslår motion 1980/81:2041 om fillägg till 2§ byggnadsminneslagen och omskattelindringar för vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, 5. att riksdagenmed anledning av motionerna 1980/81:2040 och 1980/81:2048 som sin mening gerregeringen fill känna vad utskottet anfört i fråga om en byggnadshytta påGotland, KrU1980/81:23 8 6. att avslår motion1980/81:308 om bebyggelsen på Malmen i . Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). () anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s. 4 börjar "Utskottet delar" och slutar "ifrågavarandedel" bort ha följande lydelse; Utskottet anser det synneriigen angeläget att detkomplement fill byggnadsminneslagen som utredningen på mycket goda grunderföreslagit genomförs med verkan fr. o. m.den 1 juli 1981. Vid bifall härfillbör inte bara 2 § i lagen, som särskilt nämnts i motionen, utan också vissaföljande paragrafer ändras på det sätt som angivits av utredningen. Med det nuanförda tillstyrker utskottet att med bifall till motion 2041 i nuifrågavarande del antar det i bilaga till detta betänkande intagna förslagettill lag om ändring i lagen (1960:690) om byggnadsminnen. dels den del av utskottets yttrandesom på s. 5 börjar "har" och slutar"ifrågavarande del" bort ha följande lydelse: har föreslagit vissa ändringar iskattelagstiftningen med syfte att stödja byggnadsvården. Utredningens förslagi denna del har emellertid inte av regeringen förts vidare till . Imotion 2041 har framhållits att utredningen var enig om hela sitt förslag ochalltså också om förslaget om skattelättnader. Underlåtenheten att nu föra framdetta framstår enligt motionärerna som ett oförsikfigt sätt att bryta sönderdet samlade förslaget till stöd, skydd och stimulans i här ifrågavarandesammanhang. Utskottet delar motionärernas uppfattning och anser att riksdagenhos regeringen bör anhålla om förslag om de ändringar i skattelagsfiftningensom erfordras för genomförande av de skattelättnader som föreslagits avutredningen. KrU1980/81:23 9 dels utskottets hemställan under 4bort ha följande lydelse; 4. att a. medbifall till motion 1980/81:2041 såvitt nu är i fråga antar det i bilaga till detta betänkande intagna förslaget till Lag om ändring i lagen (1960:690) om byggnadsminnen, b. medbifall till motion 1980/81:2041 såvitt nu är i fråga hos regeringen anhåller om förslag till de ändringar i skattelagsfift ningen som erfordras för genomförande av de skattelättnader som föreslagits av byggnadsvårdsutredningen. KrU 1980/81:23 Lag om ändring i lagen (1960:690) om byggnadsminnen Härigenom förordnas i fråga om lagen (1960:690) ombyggnadsminnen, dels att rubriken till lagen skall ändras till lag (1960:690)om byggnadsminnen m. m. dels att 2, 3, 4, 5, 6, 11, 13, 15,16, 18 och 19 §§ skall ha nedan angivna lydelse. I samband med att byggnad förklarasför byggnadsminne skall genom skyddsföreskrifter angivas i vilka delarbyggnaden icke må ändras samt i vilka hänseenden och på vad sätt byggnadensägare har att sörja för värden av byggnaden. Dä sä erfordras, må föreskrifternajämväl innehålla, att byggnaden kringliggande område skall hållas i sådantskick, att byggnadens utseende och karaktär skola i görligaste mån utformas isamförstånd med byggnadens ägare och ägare till kringliggande område. må ägaren ej åläggas mera omfattande skyldigheter än somför bibehållande av byggnadsminnets kulturhistoriska värde är oundgänghgennödvändigt. Hänsyn skall tagas till byggnadens användning och ägarens skäligaönskemål. Motsvarande föreskrifter skall på ägarens fromslallan meddelas ävenför annan byggnad som har såduni kulturhistoriskt värde att dess bevarande ärav allmänt intresse. 3S Om ändring av hyggnadsminne i strid mot meddeladeskyddsföreskrifter finnes nödvändig för att byggnaden skall vara till nyttaeller sådan ändring eljest kan anses påkallad av särskilda skäl, mä länsstyrelsenmeddela tillstånd därtill. 3$ Om ändring av skyddad byggnad i strid mot meddeladeskyddsföreskrifter finnes nödvändig för att byggnaden skall vara till nyttaeller sådan ändring eljest kan anses påkallad av särskilda skäl. må länsstyrelsenmeddela tillstånd därtill. 4§ Försummar ägare av byggnadsminneden värd, som enligt meddelade skyddsföreskrifter åligger honom, ägerlänsstyrelsen förelägga honom att inom viss skälig tid vidtaga erforderiigaåtgärder. 4S Försummar ägare av skyddad byggnad den vård, som enligtmeddelade skyddsföreskrifter åligger honom, äger föreläggahonom att inom viss skälig tid vidtaga erforderliga åtgärder. åtgärder som med hänsyn till byggnadens användning ochomständigheterna i övrigt äro oskäligt betungande må dock ej åläggas honom.Fullgöres icke föreläggandet, må låta utföra åtgärderna på ägarens bekostnad. Medföra skyddsföreskrifter attpågående användning av byggnad eller område avsevärt försvåras, ärofastighetsägaren och innehavare av särskild rätt till fastigheten berättigadetill ersättning av staten för den skada de därigenom lida. Ersättning, varom i första stycket sägs.mä om så finnes lämpligt bestämmas att utgå med visst årligt belopp med rättför sakägaren eller staten att erhålla omprövning vid ändrade förhållanden. 6S Ansökan att byggnad skall förklarasför byggnadsminne skall innehålla uppgift om den faslighet vara byggnaden ärbelägen och om fastighetens ägare ävensom beskrivning av byggnaden. I ansökningenbör även angivas vilka omständigheter som åberopas för att byggnaden börförklaras för byggnadsminne. Il§ Är fastighetsägaren enligt 5Stillkommande ersättning bestämd att utgå på en gång och har fastigheten genomden åtgärd som föranlett rätten till ersättning undergått sådan minskning ivärde att den kan antagas ej utgöra full säkerhet för borgenär, som då rättentill ersättning uppkom hade panträtt i fastigheten, skall ersättningennedsättas hos . dana åtgärder som med hänsyn till byggnadens användningoch omständigheterna i övrigt äro oskäligt betungande mä dock ej åläggas honom.Fullgöres icke föreläggandet, mä låta utföra åtgärderna päägarens bekostnad. 5S Medföra skyddsföreskrifter förbyggnadsminne att pågående användning av byggnad eller omräiic avsevärtförsvåras, äro fasfighets-ägaren och innehavare av särskild rätt tillfastigheten berättigade till érsältning av staten för den skada de därigenomlida.