bet · G401KU5 · 1980-12-31 00:00:00 — om vissa kyrkliga frågor I detta betänkande behandlasmotionerna /80:456, 766, 769,1050 och 1559. I motionerna tas upp följandefrågor: stat-kyrka-förhållandet, jämställdhet mellan kvinnor och män sompräster i , lagen (1957:577) om prästval, val av kyrkvärd samtfrågor som hör samman med begravning av invandrare. I motionen 1979/80:769 av LarsWerner m. fl. (vpk) hemställs att begär hos regeringen att ettförslag om kyrkans skiljande från staten skyndsamt framläggs. Beträffandemotiveringen hänvisas till motionstexten. har det pågått ettmycket omfattande utredningsarbete beträffande förhållandet mellan staten ochsvenska kyrkan. utredning kyrka-stat hade karaktären avexpertutredning. Dess 1968 avslutade arbete låg till grund för de övervägandensom gjordes av den parlamentariskt sammansatta beredning om stat ochkyrka. Beredningen lade fram sitt slutbetänkande. Beredningens förslagblev föremål för en omfattande remissbehandling. gav den dåvarande regeringen till känna att ensamlande lösning inte kunde uppnås och att regeringen inte avsåg att lägga framproposition med anledning av beredningens förslag. tillkallade ärkebiskopen en särskildarbetsgrupp bestående av representanter för bl. a. vissa kyrkligaorganisationer och grupper med uppgift att söka få till stånd vissa reformerbeträffande organisation. Efter kontakter mellan den kyrkliga arbetsgruppen och dendåvarande kyrkoministern inleddes överläggningar om stat-kyrka-fråganmellan ärkebiskopen och hans arbetsgrupp och företrädare för staten.Överläggningarna skulle avse frågan om vilka möjligheter det fanns attförverkliga de grundläggande principer som beredning föreslagit medbeaktande av de synpunkter som framförts i remissyttranden över beredningensförslag. Målet skulle vara att nå fram till samlande lösningar KU 1980/81:5 2 som accepteras av deltagarna och dem deltagarnaföreträder. Arbetet skulle inte avse några allmänna principdiskussioner istat-kyrka-frågan utan inriktas på praktiska lösningar. Vid sidan av detgemensamma arbetet skulle genom de kyrkliga deltagarnas försorg pågå eninomkyrklig organisationsutredning. Deltagarna i stat-kyrka-överläggningarna presenterade sittförslag . Förslaget innebar att förhållandet mellan staten ochsvenska kyrkan skulle ändras . skulleenligt förslaget den nuvarande författningsregleringen av svenska kyrkanupphöra. avsågs en ny lag om träda i kraft.Regleringen av kyrkans organisation och verksamhet föreslogs i övrigt ske genominterna stadgar som förutsattes bli antagna av kyrkomötet förerelationsändringen. Enligt förslaget skulle huvudmannaskapet förbegravningsverksamheten överföras till kommunerna vid relationsändringen.Svenska kyrkans församlingar och samfälligheter skulle ges en lagfäst rätt attmot ersättning från kommunerna fortsätta att förvalta vissa begravningsplatser.Den kyrkliga egendom som sedan gammalt är underkastad särskilda rättsregler-föreslogs bli sammanförd till stiftelser som skulle förvaltas av kyrkligaorgan. Härigenom skulle äganderätten till denna egendom säkerställas förkyrkan. Den fria församlingskommunala egendomen skulle förbli församlingarnasegendom. Ett särskilt databaserat system för församlingsregistrering skulleenligt förslaget byggas upp när folkbokföringen fördes över till borgerligtorgan. Staten skulle tillhandahålla personuppgifter som församlingarna behöverför registrering av sina medlemmar. Församlingarnas beskattningsrätt skulleupphöra men staten biträda med uppbörd av kyrkoavgift. Genom årliga statsbidragföreslogs staten stödja kyrkans verksamhet. En del av bidraget skullereserveras för utjämning av de olikheter i ekonomisk bärkraft som finns inomskilda delar av landet. En annan del skulle reserveras för att trygga depensionsåtaganden gentemot personalen som finns vid relationsändringen. I förslaget uttalades att det var fråga om enhelhetslösning som var avsedd att ligga till grund för principbeslut istat-kyrka-frågan. Förslaget krävde ett fortsatt mera detaljbetonatexpertarbete på både statens och kyrkans sida. Efter remissbehandling av stat-kyrka-förslaget beslöt denförra regeringen att inhämta kyrkomötets yttrande över förslaget ochremissyttrandena. Med röstetalen54 mot 42 uttalade sig kyrkomötet för ett bevarat samband mellan staten ochkyrkan. Mötet förordade inomkyrkliga reformer och tillsatte utarbeta och lägga fram förslag om kyrkansorganisation på stifts- och riksplan. framlade hösten 1979ett preliminärt betänkande om kyrkans framtida organisation. Nämnden har säntbetänkandet på remiss till bl. a. vissa kyrkliga organ. Nämnden avser att förenästa kyrkomöte ta ställning till de förslag som nämnden skall framlägga till KU 1980/81:5 3 Efter kyrkomötets behandling av stat-kyrka-frågan förekomöverläggningar mellan de politiska partierna angående stat-kyrka-frägansfortsatta handläggning. Enligt vad den förra regeringen uttalade i en efteröverläggningarna utfärdad kommuniké skulle stat-kyrka-frågan handläggas vidarei syfte att vinna den bredare enighet i frågan som regeringen ansåg önskvärd. Vid regeringssammanträde beslötsdirektiv (Dir. 1979:1025) för en utredning om kyrkomötets ställning,befogenheter och sammansättning m. m. Utredningen (Kn 1979:06) skallkomplettera det redan utförda utredningsarbetet i stat-kyrka-frågan genom attbelysa några kompletterande frågor som aktualiserats och somkan behöva undersökas för att stat-kyrka-frågan skall kunna föras vidare. Detgäller främst kyrkomötets medverkan vid stiftande av kyrkolag och vissa krav påreformer i fråga om kyrkomötets befogenheter och sammansättning. Enligtdirektiven bör kommittén (Kn 1979:06) därvid ta del av de förslag som 1979 årskyrkomötes utredningsnämnd avger och undersöka i vad mån dessa kan genomförasutan att man befäster statskyrkosystemet eller försvårar en framtidakyrkoreform. beslöt den förra regeringen vidare atttillkalla två särskilda utredningar för att ytterligare överväga frågorna omfolkbokföringen (B 1979:12; Dir. 1979:96) resp. begravningsverksamheten (Kn1979:04). För sistnämnda utredning har inga särkilda direktiv meddelats. Samtliga utredningar skall arbeta med inriktning på attdet skall vara möjligt att 1981 kunna behandla stat-kyrka-frågan i såvälriksdag som kyrkomöte. De tre utredningarnas arbete pågår fortfarande mensamtliga väntas avsluta sitt arbete omkring . Vid /80 behandlade ett antalmotioner som avsåg stat-kyrka-frågan. I motionerna yrkades att skulleta ställning i den ena eller andra riktningen i denna fråga. I sitt i november1979 avgivna betänkande över motionerna (KU 1979/80:17) förordade utskottet attriksdagen i avvaktan på resultaten av det kompletterande utredningsarbetet ifrågor i anslutning till stat-kyrka-problematiken inte skulle ta ställning isak till de framställda yrkandena. Utskottet föreslog att de ifrågavarandemotionerna skulle förklaras besvarade med vad utskottet anfört om frågornasfortsatta handläggning. En fylligare redogörelse förstat-kyrka-frågans tidigare behandling finns i utskottets betänkanden KU1976/77:39 och KU 1979/80:17.1 det sistnämnda betänkandet återges bl. a.direktiven för utredningarna om kyrkomötets ställning, befogenheter ochsammansättning m. m. samt om folkbokföringens framtida organisation. 1* 1980/81. KU 1980/81:5 4 Jämställdhet mellan kvinnor och män som präster i I inotionen 1979/80:1559 av AnnaEliasson m. fl. (c) hemställs "att som sin meningger regeringentill känna vad i inotionen anförts om att utredningsarbetet om jämställdhetmellan kvinnor och män som präster i kyrkan skall inriktas på att alldiskriminerande behandling av kvinnor i samband med prästutbildning,prästvigning och tjänsteutövning skall upphöra och att kvinnans lagstadgadelika rätt till prästtjänst fullt ut skall genomföras". Beträffandemotiveringen hänvisas till motionstexten. Beträffande frågans förhistoria ochtidigare behandling hänvisas till framställningen i utskottets betänkande KU1977/78:48, behandlade motioner som tog upp vissafrågor rörande den beslutade och i svenska kyrkangällande ordningen att man och kvinna har lika behörighet till prästerligtjänst. Med anledning av motionerna uttalade i enlighet med vadutskottet (KU 1977/78:48) föreslagit att hinder inte får läggas i vägen för ettfullt genomförande av reform. gav regeringen till känna attden uppmärksamt borde följa det pågående arbetet inom den påhithörande område och ta de initiativ som regeringen finner erforderliga föratt säkerställa att reform helt slår igenom i kyrkans liv. Med anledning av uttalande begärde dendåvarande regeringen att kyrkomöte skulle yttra sig över ett avregeringen framlagt förslag till lag om jämställdhet mellan kvinnor och män sompräster i . Kyrkomötet antog för sin del ett lagförslag enligtvilket kvinnor och män har lika behörighet att antas till präster i svenska kyrkanoch lika rått att tjänstgöra som präster inom kyrkan. Med röstetalen 59 mot 37uttalade kyrkomötet vidare att det förslag till regler för samarbetet inomsvenska kyrkan som biskopsmötets samrådskommitté hade lagt fram bör varavägledande för behandlingen av uppkommande problem på området. Minoritetenstödde ett annat alternativ av innebörd att samrådskommitténs regler skullegälla endast för dem som prästvigts före . Vid partiöverläggningar efter kyrkomötets avslutandeframkom att kunde väntas avvisa det lagförslag som kyrkomötet hadeantagit. Eftersom det är fråga om kyrkolag fordras för positivt beslut enighetmellan och kyrkomötet. Den förra regeringen konstaterade i detta lägeatt förutsättningar f. n. saknades för att lösa frågan. För detta krävdes ettnytt kyrkomöte. Med hänsyn till vad som hade framkommit vid frågansdittillsvarande behandling var det enligt regeringens mening inte realistiskt KU 1980/81:5 5 att inrikta sig på en förnyad kyrkomötesbehandling förehösten 1981. Den förra regeringen beslöt att tillkalla ensärskild utredare för att se över frågan om jämställdhet mellan kvinnor och mänsom präster i . Utredaren - statssekreteraren i kommundepartementet,- skall enligt direktiven* (Dir. 1979:75) fortlöpande följautvecklingen inom och förhållandena i de olika stiften.Utredaren skall ta fram faktamaterial och utarbeta förslag till en lagteknisklösning för kvinnoprästfrågan. På utredaren skall också ankomma att överväga enav kyrkomöte aktualiserad fråga om ändrade regler för upplåtande avkyrkorum. Utredarens arbete skall bedrivas i nära kontakt med de politiskapartierna. En referensgrupp med företrädare för dessa har också knutits tillutredaren. Avsikten med den nya utredningen i kvinnoprästfrågan (Kn1979:02) är enligt direktiven att komma vidare med frågans lösning tnedinriktningen att ny riksdags- och kyrkomötesbehandling skall vara möjlig år1981. Utredningen beräknas vara färdig med sitt arbete i huvudfrågan . Vid 1979/behandlades två motioner ikvinnoprästfrågan, som till sin allmänna inriktning överensstämmer med den nuaktuella motionen. Utskottet (KU 1979/80:17) hänvisade tillkvinnoprästutredningen och uttalade att enligt de för utredaren gällandedirektiven skall de i motionerna upptagna frågorna övervägas av utredaren somett led i utredningsarbetet. Utskottet erinrade om att - ienlighet med vad utskottet föreslagit- uttalade att hinder inte får läggas ivägen för fullt genomförande av reform. Något nytt riksdagsinitiativ idetta läge var enligt utskottet inte nödvändigt. På utskottets hemställanförklarade motionerna besvarade med vad utskottet anfört. I motionen 1979/80:766 av Per OlofHåkansson m. fl. (s) hemställs att hos regeringen begär en översyn avlagen (1957:577) om prästval. Motionärerna uttalar att lagen om prästval innehållermånga stadganden som inte är acceptabla eller som står under debatt. Somexempel anför de bestämmelserna om förslag till ledig tjänst, särskilt devillkor i fråga om ålder och tid för innehav av tidigare tjänst som förekommeri sammanhanget. Vidare pekar de på valreglerna. Enligt motionärerna är dessaför många stötande, bl. a. med hänsyn till de synnerligen effektivaspärreglerna och de små möjligheter till ombudsröstning som medges. 'Direktiven återces i KU 1979/80:17. KU 1980/81:5 6 Bestämmelserom prästval finns iförsta htind i den som kyrkolag antagna lagen (1957:577) om prästval.Ytterligare bestämmelser finns i prästvalsför-ordningen (1958:261). Lagen harändrats vid flera olika tillfällen i den ordning som gäller för kyrkolag. Prästvalslagen innehöll ursprungligen åtskilligabestämmelser om särskilda villkor för behörighet till tjänst som domprost,kyrkoherde eller komminister. Genom lagändring 1975 föreskrevs i 7 Sprästvalslagen att regeringen meddelar bestämmelser i detta hänseende. Sådanabestämmelser intogs därefter i prästvalsförordningen. Om förfarandet vid prästval finns bestämmelser i 28 och 29S§ prästvalslagen. Huvudregeln är att rösträtt fordrar personlig inställelsevid valförrättningen. Make får dock genom fullmakt överlåta sin rösträtt tillandre maken. Förhandsröstning, poströstning eller rätt för sjuka m. fl. att röstagenom valsedelsförsändelse förekommer sålunda inte vid prästval. Frågan om tillsättning av ordinarieförsamlingsprästerliga tjänster har varit under behandling vid de tre senastekyrkomötena. kvrkomöte beslöt att hänskjuta frågan till sinutredningsnämnd. Med anledning av utrednings-nämndens betänkande och ianslutning därtill väckta motioner beslöt kyrkomöte att anhålla omskyndsam utredning om och förslag till sådana ändringar i gällandeförfattningar rörande tillsättning av ifrågavarande tjänster att bl. a.myndighetstillsättningen av sådana tjänster utvidgas, en decentralisering avtillsättningsförfarandet till domkapitlen kommer till stånd,församlingsinflytandet bibehålls genom att kyrkorådet bereds tillfälle attyttra sig om de sökande i de fall då ledigbliven tjänst inte skall tillsättasgenom val samt det nuvarande församlingsinflytandet vid tillsättning avdomprosttjänst kompletteras med ett visst stiftsintlytande. Regeringen beslötden att lämna kyrkomötets framställning utan åtgärd. Med anledning av tre i ämnet väckta motioner beslöt 1975års kyrkomöte att hos regeringen anhålla om skyndsam utredning om och förslagtill sådana ändringar i gällande författningar rörande tillsättning av ordinarieförsamlingsprästerliga tjänster att de i kyrkolagsutskottets betänkande KLU1975:8 anförda synpunkterna tillgodosågs. I detta betänkande förordades bl. a.att prästval i regel skulle ersättas med yttrande av församlings kyrkoråd samtatt domkapitel borde vara tillsättningsmyndighet för alla kyrkoherde- ochkomministertjänster med undantag för domprosttjänsterna. I fråga om desistnämnda borde enligt utskottet ett vidgat stiftsinflytande komma till stånd. kyrkomötes skrivelse är enligt regeringensskrivelse 1979:4 till kyrkomöte alltjämt beroende på prövning. KU1980/81:5 7 Även vid kyrkomöte väcktesmotioner om tillsättningen av församlingsprästerliga tjänster.Kyrkolagsutskottet (KLU 1979:19) uttalade att det delade den av 1975 årskyrkomöte och motionärerna uttryckta meningen att nuvarande ordning förtillsättning av församlingsprästerliga tjänster var otillfredsställande och atten ändring var i hög grad sakligt påkallad. Inom utskottet hade särskiltframhållits det otillfredsställande i nuvarande regler vid tillsättning avdomprosttjänst, där ett val i domkyrkoförsamlingen mellan tre kandidatermycket väl kunde följas av en utnämning av en person utanför förslaget. Även iövrigt ansåg utskottet att de synpunkter som framförts av 1975 årskyrkolagsutskott och då godtagits av kyrkomötet alltjämt var bärande. Medbifall till kyrkolagsutskottets hemställan anhöll kyrkomöte hosregeringen att en sådan utredning om tillsättningsförfarandet för ordinarieförsamlingsprästerliga tjänster, som J975 års kyrkomöte anhållit om, måttetillsättas och att förslag om ändrad författningsreglering på området skulleföreläggas nästkommande kyrkomöte. Regeringen har ännu inte fattat beslut medanledning av framställningen. I motion 1979/80:1050 av AnitaPersson (s) hemställs att beslutar anta nedanstående förslag tilländring av 54 S första stycket lagen om församlingsstyrelse: Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Kyrkvärdar väljas av kyrkorådet Kyrkvärdar väljas av kyrkorådet blandledamöterna och suppleanter- bland församlingens medlemmar, na i rådet för den tid de blivit valda till Kyrkvärdar väljas för tid som sam- manfaller med den lid ledamöter och suppleanteri kyrkoråd blivit valda. Motionären uttalar att det i vissaförsamlingar är svårt att utse kyrkvärdar med hänsyn till att uppdraget bindertill tjänstgöring i kyrkan varje eller varannan söndag. Skiftarbetare och desom arbetar på schemalagd arbetstid kan på grund av arbetstidens förläggning hasvårigheter att åta sig uppdrag som kyrkvärd. Om kyrkvärdar kunde utses inomförsamlingen utan bundenhet till kyrkorådets ledamöter och suppleanter skulledet bli möjligt för flera personer att åta sig sådant uppdrag. Antaletkyrkvärdar skulle då kunna utökas. KU1980/81:5 8 I 54 § första stycket lagen(1961:436) om församlingsstyrelse stadgas, att "kyrkvärdar väljas avkyrkorådet bland ledamöterna och suppleanterna i rådet för den tid de blivitvalda till ledamöter eller suppleanter". Om kyrkorådets sammansättning stadgas i 44 § nämnda lag.Kyrkoherden är självskriven ledamot. Övriga ledamöter jämte suppleanter för demväljs av kyrkofullmäktige eller, där sådana inte finns, av kyrkostämman tilldet antal, som bestäms av fullmäktige eller stämman. Antalet ledamöter,kyrkoherden inräknad, må emellertid ej underskrida fem. Mandatperioden ärenligt 46 § . Kyrkvärdarnas antal är inte bestämt i lag. Om derasuppgifter finns endast enstaka författningsbestämmelser. Enligt vissastadganden i kyrkolagen har de bl. a. skyldighet att på altaret framsätta vinoch oblater vid nattvardsgång samt att närvara vid biskopsvisitation ochkyrkoherdeinstallation. Genom kungörelsen (1942:929) angående vården av vissakyrkliga inventarier har de vidare ålagts att jämte kyrkoherden löpande tillse,att kyrkans kulturhistoriskt värdefulla inventarier väl vårdas. Kyrkvärdsinstitutionen har mycketgamla anor, medan kyrkorådet är en relativt sen företeelse i den kyrkligasjälvstyrelsens historia. förvaltades sålunda kyrkans medel avde två kyrkvärdarna och prästen, vilka avgav redovisning för sinförvaltning inför sockenstämman. Kring mitten av började kyrkoråd,vari kyrkvärdarna ingick, att växa fram. Rättslig reglering erhöll kyrkorådetförst genom förordning angående sockenstämmor och kyrkoråd. Genom 1843års förordningar om sockenstämmor i riket, om kyrkoråd och om sockennämnder ålandet omorganiserades sockenförvaltningen. Kyrkvärdarna förblev självskrivnaledamöter av kyrkorådet. Denna ställning behöll de även enligt 1862 årsförordning om kyrkostämma samt kyrkoråd och skolråd, 23 §. Bestämmelser om valav kyrkvärdar upptogs inte förrån , då det i nämnda paragraf tillades,att "kyrkvärdar väljas för av ". infördessuppleanter för kyrkorådets ledamöter. Kyrkvärdarnas ställning i förhållande till kyrkorådetundergick en viktig förändring genom en lagändring , I den storarösträttspropositionen till den urtima nämnda år (nr 34) föreslogsbl. a. den ändringen i kyrkostämmoförordningen, att kyrkvärdarnas självskrivnaledamotskap i kyrkorådet skulle upphöra. Om kyrkvärdar skulle därefter endaststadgas, att de skulle "väljas å kyrkostämma för av ".Några särskilda motiv utvecklades inte härför. Sedan i en motion påpekats attutanför kyrkorådet stående kyrkvärdar kunde orsaka oklarhet rörande ansvarighetenför vården av kyrkans egendom, företogs på förslag av tredje särskilda KU1980/81:5 9 utskottet (uti. nrl) den ändringen i förhållande tillpropositionen, att kyrkvärdar skulle "väljas av kyrkorådet bland dessledamöter för av ". För valperiodens minskning från fyra anfördes inte någon särskild motivering. Den nämnda lagändringen innebar sålunda, attkyrkvärdarna från att tidigare alltid ha valts särskilt av församlingen ochtagit plats i kyrkorådet som självskrivna ledamöter, därefter kom att väljas avoch inom det av församlingen valda kyrkorådet. lag om församlingsstyrelse upptogs det hårberörda stadgandet som 53 § första stycket med den ändringen, att kyrkvärdarskulle "väljas av kyrkorådet bland dess ledamöter för den tid de blivitinvalda i rådet" och sålunda inte längre för viss bestämd tid, I dennariktning hade redan de sakkunniga uttalat sig, vilka framladebetänkande med förslag till lag om församlingsstyrelse m, m, (SOU 1923:4, s.228). Det framhölls där, att 23 S kyrkostämmoförordningen skulle kunna tolkasså, att en kyrkorådsledamot kunde komma att fungera som kyrkvärd även efter detatt han upphört att vara ledamot av rådet. Olämpligheten därav låg enligt desakkunniga i öppen dag. då kyrkorådet var ansvarigt för den egendom, somkyrkvärdarna hade under sin uppsikt. Till den nu gällande lag om församlingsstyrelseöverfördes det ifrågavarande stadgandet som 54 § första stycket med denändringen att kyrkvärd även skulle kunna väljas bland suppleanterna ikyrkorådet. Förslag därom hade framförts av församlingsstyrelsekommittén i desstill grund för den nya lagstiftningen liggande betänkande (SOU 1957:15, s.310). Kommittén uttalade, att gällande bestämmelse syntes i vissa fall varaalltför snäv. Av praktiska skäl kunde det befinnas lämpligt att till kyrkvärdutse annan än ledamot av kyrkorådet. Det kunde även stundom vara förenat medsvårigheter att bland ledamöterna finna personer, som var villiga att åta siguppdrag som kyrkvärdar. Med hänsyn till de uppgifter som åvilade kyrkvärdarna,borde dessa dock enligt kommitténs mening ha anknytning till kyrkorådet.Kommittén ansåg sig därför inte böra föreslå någon väsentlig utvidgning av denkrets, inom vilken kyrkvärdarna måste utses, utan förordade endast den nämndajämkningen, att även kyrkorådssuppleanter skulle kunna ifrågakomma. Kommitténuttalade slutligen, att det även utan stadgande därom var självklart, attkyrkoherden eller annan inom församlingen tjänstgörande präst inte kunde utsestill kyrkvärd med hänsyn till uppdragets karaktär av lekmannauppdrag, I den proposition till riksdag (prop, 1961:703),varigenom förslag till lag om församlingsstyrelse framlades, uttaladedepartementschefen om kyrkvärdar endast, att sådana uppenbarligen skall väljasbara i de fall praktiskt behov därav föreligger, dvs, i allmänhet då kyrkorådethar att taga vård om en kyrka. uttalade sig i sittutlåtande (KU 1961:16) ej om kyrkvärdsinstitutionen. Beslutet1969 om förkortning av de kommunala mandatperioderna frän KU 1980/81:5 10 fyra till avsåg också kyrkorådets och därmed ävenkyrkvärdarnas mandatperiod. I en motion 7965 begärdes sådanändring av lagen (1961:436) om församlingsstyrelse att till kyrkvärd skullekunna väljas förutom ledamöter och suppleanter i kyrkorådet annan särskiltlämpad person. (KU 1965:16) erinrade i sitt yttrande omdet samband som alltid förelegat mellan kyrkvärds- och kyrkorådsinstitutionenoch fortsatte: Intill var kyrkvärdarnasjälvskrivna ledamöter av kyrkorådet. Därefter har de valts av och inomkyrkorådet, varvid före den nu gällande församlingsstyrelselagens tillkomst år1961 endast ledamöterna i kyrkorådet kunde ifrågakomma medan numera ävensuppleanterna är valbara. Sistnämnda utvidgning av den valbara personkretsenmotiverades med att den snäva begränsningen till endast kyrkorådets ledamöterkunde vålla praktiska svårigheter. Med hänsyn till de uppgifter, som åvilarkyrkvärdarna, ansågs det emellertid, att dessa alltjämt borde ha anknytningtill kyrkorådet. Möjligheten att utsträcka valbarheten ytterligare avvisadesdärför. Förevarande motion åsyftar, att även personer utanförkyrkorådets krets skall kunna väljas till kyrkvärdar. Till stöd härför åberopassamma skäl, som anfördes för den då genomförda utvidgningen av denvalbara personkretsen. Utskottet har icke funnit sådana omständigheterna hatillkommit, som bör föranleda ett annat ställningstagande än vid gällandelagstiftnings tillkomst. I enlighet med det anfördaavstyrkte utskottet motionen.