bet · G401NU60 · 1980-12-31 00:00:00 — Ytteriigare två förslag i samma motion syftar till attsamhällets kontroll över främst industrins användning av energi skall stärkas.Motionärerna menar att det är angeläget att få till stånd en industristruktursom begränsar energiförbrukningen och medverkar till hushållning med naturresursernaoch som dessutom ger meningsfull sysselsättning och tar hänsyn till miljön. Föratt alla dessa krav skall kunna tillgodoses krävs enligt motionen kontrollgenom ett speciellt organ - en koncessionsnämnd. Hemställan går ut på attregeringen skall lägga fram förslag härom. Nämndens uppgift skall vara attgarantera en industriell utveckling som tillgodoser kraven beträffandehushållning med råvaror, energi och miljö. Ännu ett yrkande i samma motion går ut på att regeringenskall utarbeta förslag till lag om att företag som har en energiförbrukningöver en viss nivå senast skall ha presenterat en plan överplanerade och beslutade energisparåtgärder. Utskottet vill erinra om att regeringen genom 136 a §byggnadslagen förfogar över ett administrativt styrmedel för vissenergihushållning inom industrin. innehåller dennaparagraf en bestämmelse om krav på tillstånd av regeringen för tillkomsten ochlokaliseringen av industriell eller liknande verksamhet av väsentlig betydelseför hushållningen med energi. Frågan om de administrativa styrmedlen förnäringslivets energihushållning ses f, n, över av en särskild utredare (11979:13), Denne 3 1980/81. NU 1980/81:60 34 skall bl, a, överväga det närmare behovet av och lämnaförslag till utformningen av en energihushållningslag. Utredaren avser attslutföra sitt arbete under andra hälften av . Med hänvisning till vadsom anförts avstyrker utskottet de här aktuella yrkandena i motion 1980/81:1999(vpk). Viktiga delar av energihushållningsprogrammet ärutbildnings- och rådgivningsverksamhet i energifrågor. Denna verksamhet, somhar byggts ut , bör enUgt propositionen ytterligare förstärkas. Såföreslås bl: a. att rådgivningsverksamhet med energikonsulenter placerade vidde regionala utvecklingsfonderna skall byggas ut successivt och efter entreårsperiod omfatta samtliga utvecklingsfonder (s. 73 f.). För nästa budgetårförutsätts att verksamhet med energikonsulenter skall finnas i ca tio län. Förrådgivningsverksamheten m, m, beräknas totalt 9 milj, kr, för nästa budgetåroch för utbildning 7 milj, kr. Det sammanlagda behovet av medel för utbildningoch rådgivning för att spara energi inom näringslivet under treårsperioden1981/82-1983/84 beräknas till 65 milj, kr. Verksamheten, som harfinansierats över statsbudgeten, skall nu i stället stödjas viaoljeersättningsfonden. Anslaget i statsbudgeten förs därför upp med ettformellt belopp av , (s, 430), Vad som anförts och föreslagits i propositionen underavsnittet Energihushållning och anslaget Utbildning och rådgivning m. m. föratt spara energi ger inte utskottet anledning till någon erinran. Utskottettillstyrker alltså regeringens förslag till dels riktlinjer förenergihushållningen, dels medelsanvisning för detta ändamål. Som tidigare påpekats ärenergibeskattningen ett viktigt energipolitiskt styrmedel. Skatten är iförhållande till sitt energiinnehåll f. n. högre för el än den är för andraoljeprodukter än bensin. Föredraganden uttalar (s. 53) att det är önskvärt atten utjämning sker. Regeringen har i proposition 1980/81:118 omekonomisk-politiska åtgärder föreslagit en höjning av den allmänna energiskattenpå olja. Detta förslag har antagits av (SkU1980/81:44). Den nuvarande skillnaden i beskattning i förhållande tillenergiinnehåll kommer alltså att minska. Förslagen i energipropositionen om enhöjning av den särskilda beredskapsavgiften på motorbrännolja, eldningsolja ochbunkerolja behandlar utskottet i det följande. Förslagsom rör energibeskattningen förs fram i fyra motioner. I motion 1980/81:1982 yrkas att skall beslutasådana ändringar i lagstiftningen om allmän investeringsfond och om insättningpå tillfälligt vinstkonto, att medel innestående på investeringsfond ochvinstfond skall kunna föras över från ett företag till ett annat, så attdärigenom stora samverkansprojekt på energiområdet stimuleras. En förutsättningbör enligt motionärens mening vara att företagen är i intressegemenskap medvarandra NU1980/81:60 35 och att överföringen är av väsentlig betydelse frånsamhällsekonomisk synpunkt. Motionären pekar på att reglerna om s. k. öppnakoncernbidrag inom s. k. belagda koncerner kompletterades medbestämmelser som ger regeringen möjlighet medge att bidrag- med avdragsrätt förgivaren och skatteplikt för mottagaren - lämnas från ett företag till ett annatäven om dessa inte ingår i en helägd koncern. (SkU 1980/81:5 y), som har yttrat sig övermotionen, erinrar om att de grundläggande förutsättningarna för att ett öppetkoncernbidrag skall beaktas vid beskattningen anges i punkt 3 första - tredjestyckena av anvisningarna till 43 § kommunalskattelagen. En huvudregel är attdet måste finnas ett nära ägarsamband mellan de berörda företagen. Huvudsyftet med bestämmelserna om koncernbidrag är attgöra möjligheterna till skattemässig resultatutjämning likvärdiga oavsett omverksamheten inom en koncern av organisatoriska skäl har förlagts till tvåeller flera formellt fristående företag eller har varit samlad hos ett endaföretag. Vidare kan enligt 13 § lagen om allmän investeringsfond,om särskilda skäl föreligger, regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,medge att ett företags allmänna investeringsfond helteller delvis övertas av ett annat företag. För sådant medgivande gäller sammavillkor i fråga om ägarsamband mellan de berörda företagen som för öppnakoncernbidrag. En motsvarande bestämmelse finns i 13 § lagen om insättning påfillfälligt vinstkonto. Innebörden av motionärens förslag är att regeringen, ienlighet med vad som gäller i fråga om koncernbidrag, skall kunna medge dispensfrån kravet på ägarsamband i samband med överföring av investeringsfondsmedeloch vinstkontomedel från ett företag till ett annat. I fråga om koncernbidragmellan företag verksamma i olika kommuner gäller, anför skatteutskottet, särskildaregler som innebär att mottagaren i vissa fall skall beskattas för hela elleren del av bidraget i givarens kommun. Någon motsvarighet till denna s. k.återläggning finns inte när det gäller investeringsfond eller vinstkonto. Dettaförhållande brukar å andra sidan enligt vad skatteutskottet erfarit endast iundantagsfall föranleda dispensmyndigheten att avslå ansökan om rätt tillöverföring av fondmedel mellan företag i skilda kommuner. bestrider inte att det kanfinnas ett behov av att överföra fondmedel även mellan företag som inte ingår ien helägd koncern och att detta bl. a. gäller sådana situationer som motionärenåsyftar. säger sig emellerfid inte vara berett att utan närmareutredning medverka till en dispensregel av den art som avses i motionen.Skatteutskottet förordar att näringsutskottet skall avstyrka motionen menförutsätter att regeringen ägnar frågan uppmärksamhet vid de fortsattaövervägandena om företagsbeskattningen. ansluter sig till skatteutskottetsbedömning i ärendet. Motion 1980/81:1982 avstyrks sålunda. Vänsterpartietkommunisterna föreslår i motion 1980/81:1999 att regering- NU1980/81:60 36 en skall förelägga förslag till lag om särskildaenergisparfonder. En sådan fond skulle finnas inom varje företag med en vissminimiförbrukning av energi och byggas upp genom avgifter på olja och el.Avsikten är att fondens storlek skall stå i proportion till företagets energiförbrukning. Förslag om avsättning till investeringsfond har prövats avriksdagen (SkU 1980/81:25) i samband med behandlingen avproposition 1980/81:68 om ändrade regler för den skattemässiga behandlingen avinventarier, fastigheter och pågående arbeten, m. m. I det sammanhanget togskatteutskottet även upp frågan om avdraget skulle kunna fördelas på fleraförvärvskällor. erinrade därvid om sitt uttalande i betänkandetSkU 1980/81:62 att bestämmelsen om i vilken förvärvskälla avdrag för avsättningskall ske - i likhet med motsvarande regel i investeringsfondslagen - i förstahand är praktiskt betingad. En möjlighet att fritt välja förvärvskällor skulleinnebära att avdraget kunde fördelas på flera förvärvskällor, och en sådanordning ansåg utskottet av administrativa skäl inte acceptabel. Skatteutskottetvidhåller i det ovan nämnda betänkandet sin tidigare av godkändauppfattning att rätt till avdrag skall föreligga i endast en förvärvskälla.Däremot bör företaget ha rätt att avgöra i vilken förvärvskälla avsättningskall ske. Med hänvisning till det anförda avstyrker näringsutskottetdet här aktuella yrkandet i motion 1980/81:1999 (vpk). I motion 1980/81:1995 begärs att regeringen skall låtautreda möjligheterna att använda skatten som medel att åstadkomma en bättrehushållning med olja som industriråvara, t. ex. för plast. Motionärerna anseratt energiskattekommittén (B 1979:06) bör få i uppdrag att undersöka dettaproblem. De anger följande skäl för sitt förslag. Beskattningen av olja är f.n. knuten till oljans karaktär av energibärare. Då oljan utnyttjas somindustriråvara utgår ingen energiskatt. Om energiskatten skall användas som ettmedel för att minska vårt oljeberoende är det angeläget att den utformas så attden även omfattar oljans användning som industriråvara. Enligt vad utskottet inhämtat kommer energiskattekommitténatt behandla den fråga som motionärerna har aktualiserat. Utredningen avseratt slutföra sitt arbete . Mot denna bakgrund anser utskottet inteatt det finns anledning för att göra någon framställning tillregeringen med anledning av motionen. En omläggning av energiskatten i energibesparande syfteönskas i motion 1980/81:1999 (vpk). Motionärerna menar att el, fjärrvärme ochgastaxor bör utformas så att den fasta delen av avgiften är låg medan denrörliga delen är hög. Motionsyrkanden med samma syfte som det nu föreliggandehar behandlats av utskottet under innevarande (NU 1980/81:11).Utskottet som avstyrkte ifrågavarande motioner hänvisade till det arbete sompågår inom kommittén (11980:07) om principerna för taxe- och prissättning inomenergiområdet. Denna skall bl. a. redovisa hur taxorna är uppbyggda för de NU1980/81:60 37 energiprodukter vilkas pris är sammansatt av fasta ochrörliga avgifter, främst elenergi och hetvatten. Härvid bör, sägs det idirektiven, bl. a. framgå och förklaras vilka principer som tillämpas föravvägning mellan fasta och rörliga avgifter, liksom grunderna förprisskillnader mellan låg- och högspänd elenergi och olika slag avhetvattenleveranser. I direktiven anges vidare att kommittén skall analyseraeffekterna i olika avseenden av de priser och tariffer som f. n. tillämpas. Hithör att bedöma om priserna är så utformade att de bidrar till ett frånsamhällsekonomisk synpunkt effektivt utnyttjande av energiråvaror ochproduktionsresurser . Vidare bör bedömas vilken rollprisernas utformning spelar eller kan spela bl. a. för att stimuleraenergisparande och investeringar i konventionell eller ny energiteknik i syfteatt ersätta olja med andra bränslen. Utskottet, som konstaterar att utredningsuppdraget ihuvudsak överensstämmer med motionärernas önskemål, avstyrker det berördamotionsyrkandet. Energibesparande åtgärder i övrigt I det följande behandlar utskottetfyra förslag om olika energisparande åtgärder: I motion 1980/81:1999 (vpk)erinrar man om att linje 3 inför folkomröstningen föreslog en rad konkretaelsparåtgärder, såsom energisnåla hushållsapparater, effektivare belysning,besparingar i affärer och i elvärmda hus, varvtalsreglering, nya processer ochmotorer samt minskade överföringsförluster. Motionärerna kräver att dessaelsparåtgärder skall tas upp till seriös behandling i en konkret plan föravveckling av kärnkraften. Hemställan går ut på att regeringen skall lägga framförslag dels om de elsparåtgärder som anges i motionen, dels om normer förenergieffektiviteten hos de vanligaste hushållsapparaterna. Vad avser det först nämnda yrkandet vill utskottet erinraom att bland de riktlinjer som statsmakterna (prop. 1979/80:170 s.11, NU 1979/80:70 s. 29) fastlade för energihushållningspolitiken inomnäringslivet ingick att näringslivet självt bör ta ett ökande ansvar för attspara energi eller hushålla med olja. Näringslivet har också genomfört en radenergisparåtgärder. Särskilt gäller detta de energiintensiva basindustrierna.För dessa företag kommer prissättningen och prisutvecklingen på energi att varaav stor betydelse för viljan att genomföra olika energisparåtgärder. 1 fråga omde mindre och medelstora företagen, vilkas produktion ofta är mindreenergikrävande, är enligt propositionen statliga insatser för att ökakunskaperna om energihushållning särskilt motiverade. I detta syfte föreslårregeringen en icke oväsentlig ökning av insatserna för utbildnings- ochrådgivningsverksamhet. Inom ramen för energiforskningsprogrammet lämnas stödför att utveckla metoder och teknik för en effektivare energianvändning ellerövergång till annat bränsle än olja. Utskottet finner att förslagen under olikaavsnitt i propositionen ligger i linje med motionärernas NU1980/81:60 38 önskemål i fråga om elsparåtgärder. När det gäller motionärernas önskemål att normer förenergieffektiviteten hos nyproducerade och importerade hushållsapparater skallutarbetas vill utskottet erinra om att fortlöpande arbetar medfrågan om hushållens energihushållning. Verket har bl. a. fastställt riktlinjerför information om energiförbrukningen hos vissa hushållsapparater. Riktlinjerför kylar, frysar och hushållsugnar har trätt i kraft . Detutredningsarbete som pågår inom varuprovningskommittén (H 1979:05) bör fåbetydelse även för provning av energitekniska egenskaper hos hushållsapparater. aktiviteter är viktiga för att delsstimulera företagen att ta fram energisnåla produkter, dels informera hushållenom dessa. Även på detta område torde energipriset komma att spela en viss rollsom instrument till utveckling av energisnåla produkter. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottet denu berörda yrkandena i motion 1980/81:1999 (vpk). Det finns enligt motion 1980/81:788 stora möjligheter attbegränsa elanvändningen i elmotorer genom att utrusta dem medvarvtalsreglering. Motionärerna åberopar en utredning som genomfördes påuppdrag av konsekvensutredningen (SOU 1979:83) och som visar attvarvtalsreglering av elektriska motorer är klart samhällsekonomiskt lönsam.Sparpotentialen genom varvtalsreglering uppskattades till netto4,5TWhår 1979.Men för det enskilda företaget behöver en varvtalsreglering inte vara likaintressant, säger motionärerna. De menar att det kan bli svårt att få tillstånd varvtalsreglering av befintliga motorer. Nya motorer däremot bör frånbörjan utrustas med varvtalsreglering. I motionen föreslås att skallhemställa om förslag till lagstiftning om varvtalsreglering av nya elektriskamotorer. Utskottet avstyrkte (NU 1979/80:70 s. 31)förslag om stöd till varvtalsreglering av industrins pumpar, fläktar etc.Härvid hänvisade utskottet till det uppdrag som lämnats tillstyrmedelsutredningen. Utskottet anser att resultatet av utredningsarbetet bör avvaktasoch att därför inte bör göra en sådan framställning till regeringensom motionärerna önskar. Enligt motion 1980/81:1779 borde belysningen på de flestaoffentliga platser kunna dras ner utan att någon tar skada ellerens förorsakas någon olägenhet. Motionärerna menar att kommunerna genom attminska belysningen på gator, öppna platser etc. skulle spara pengaroch energi. De önskar att skall ge till känna att landets samtligakommuner bör uppmanas att minska belysningen på gator, vägar och offentligaplatser med . Vid sin behandling av ett identisktmotionsyrkande redogjorde näringsutskottet (NU 1979/80:70 s. 35) förenergisparkommitténs verksamhet på detta område. En arbetsgrupp inom kommitténskulle ytterligare NU 1980/81:60 utredaom vissa inskränkningar beträffande reklam- och fasadbelysning och avbelysningen i skyltfönster kan göras och om vissa besparingar kan uppnås ifallgatu- och vägbelysningen ersätts med lampor av nu inte använd typ. Detta arbetehar numera slutförts. , som har behandlat rapporten,konstaterar bl. a. att utomhusbelysningen står för endast några tiondelsprocent av den totala elförbrukningen. En särskild framställning tillregeringen i detta ämne finner utskottet inte påkallad. I propositionen (s. 54-108) diskuteras det framtidaenergibehovet för olika samhällssektorer. Föredraganden går igenomenergihushåilningsprogram-mets olika delar och informerar för varje område omriktlinjerna för energihushållning. Energianvändningsnivåerna år 1985 och 1990sammanfattas enligt nedanstående tabell (s. 104). Energianvändningsnivåerår 1985 och 1990, TVVIi (inkl. bunkring förutrikes sjöfart och flyg exkl. olja för icke energiändamål) Bostäder, service m. m. 123-130 78- 83 90-108 122-131 ca 82 74- 95 278-308 175-190 ca 85 140-155 400-430 1Motsvarar en elenergiproduktion av 120 resp. . innebär de angivnanivåerna en minskning med resp. en ökning med ca0,. Användningen av el väntas öka medan användningen av bränslen väntasminska. Internationellt sett är målet ambitiöst. Förtiden bör enligt propositionen siktet vara inställt påatt energianvändningen skall hållas på en oförändrad nivå. Föredragandenanför att dessa energianvändningsnivåer bör ligga till grund för dels detfortsatta arbetet inom energihushållningsområdet, dels planering avenergitillförseln. Utgångspunkten vid planering och dimensionering bör varaatt det framtida energibehovet kan tillgodoses med rimlig säkerhet.Föredraganden understryker att bristande tillgång på energi inte får bli hämmandeför den ekonomiska utveckling som behövs för att balansen i ekonomiskall kunna återställas och fortsatt ekonomisk utveckling tryggas. NU1980/81:60 40 kommenterar i sittyttrande energianvändningsnivåerna i fråga om bostäder, service m. m. Utskottetuttalar i detta sammanhang bl. a. följande. Angivelserna i form av intervall får inte anses innebäraatt man frånfaller sparmålet som sådant. Sparmålet och inte de redovisadeanvändningsnivåerna bör vara utgångspunkt för de fortsatta åtgärderna påhushållningsområdet. Det bör också noteras att antagandena ombostadsbeståndets utveckling i fråga om antal och typ av lägenheter måstebedömas mycket försiktigt. Det bör strykas under att den sänkning avenergiåtgången i bostadssektorn som följer av att den av långtidsutredningenantagna utvecklingen inte fullföljs inte bör räknas in som ett uppfyllande avsparmålet. I fråga om energihushållningsprogrammet förtransportsektorn noterar civilutskottet att föredraganden (s. 96) som en del iett energihushållningsprogram för transportsektorn gör vissa uttalanden omsamhällets bebyggelsemönster. a. följande. Som energiministern anför måste enrad ekonomiska och sociala faktorer beaktas i bebyggelseplaneringen.Utgångspunkten för konkreta avgöranden i dessa frågor i regeringen eller avmyndigheter ges i byggnadslagstiftningen. Det vore därför olyckligt omsektorssynpunkter av här förordad typ formellt bands till av godkändariktlinjer för ett sektorsinriktat energihushållningsprogram. Det verkligainnehållet i dessa och liknande överväganden bör som ingå somaspekter i den fysiska planeringen. Det skulle också strida mot gängselagstiftningsprinciper att i sak införa nya lagmotiv till en gällandelagstiftning genom riksdagsuttalanden av förordad typ. Vad civilutskottet idenna del anfört bör näringsutskottet föreslå att som sin mening gerregeringen till känna. är av samma meningsom civilutskottet och förordar alltså att gör en framställning tillregeringen med den innebörd som civilutskottet har föreslagit. I propositionen skisserasenergibalanser för och . Dessa bygger på dels de beräknadeenergianvändningsnivåerna, dels de överväganden och förslag om värme- ochelförsörjningen som läggs fram i propositionen. Syftet med energibalanserna är i första hand att på ettöversiktligt sätt illustrera tänkbara utfall av den i propositionen förordadeinriktningen av energipohtiken. Föredraganden menar att energipolitikensuccessivt måste omprövas i takt med att förutsättningarna för den förändrasbl. a. genom nya erfarenheter. Detta innebär att de tillförselnivåer som angesi balanserna inte skall betraktas som mål vilka bör eftersträvas oberoende avutvecklingen. I energibalanserna anges en högre tillförselnivå, sominnebär att mängden tillförd energi ökar medgenomsnittligt per NU 1980/81:60 41 år,och en lägre tillförselnivå, som innebär en motsvarande minskning med 0,2 %.Föredraganden menar att tillförselplaneringen måste grundas på enanvändningsnivå kring den övre gränsen, detta för att inte en önskvärdekonomisk utveckling skall begränsas av tillgången på energi. Utskottetansluter sig till denna riktlinje för planeringen. I det följande redovisasdärför energibalansen för den övre nivån. Detotala energibalanserna för åren 1979,1985 och 1990 återger utskottet i bilaga5. Förde olika energislagen anges följande mål för användningsnivåerna, uttryckt iTWh. 191-171 (=14-17 milj. ton) = 1,5 milj. ton) 31-45 ( = 4-6 milj. ton) 4-9 ( = 440-900 milj. m3) Kärnkraft (el) Kärnkraft (värme) I fråga om kärnkraftens andel i energibalansen ärutgångspunkten att kärnkraftsblocket utförs för värmeavtappning ochatt anläggningen i sex till används för produktion av ca el och 9TWh värme . Om värmeavtappningen inte kommer till stånd bör, uttalas deti propositionen, värmeförsörjning grundas på ett annatalternativ som ger en lika stor oljeersättning. Detta kan innebära en ökadanvändning av kol, ca 1,5 milj. ton , eller användning av stora eldrivnavärmepumpar. Vidare understryker föredraganden att det varken vid den lägreeller den högre användningsnivån är möjligt att utnyttja alla deenergislag som kan ersätta olja i en omfattning som motsvaras av den övre intervallgränsen.Detta beror på att användningsområdena är begränsade och gemensamma för deolika energislagen. Idet följande behandlar utskottet förslag till åtgärder som kan påverkaberäkningen av energibalansens olika delar. Utskottet tar därför ställning tillde rikthnjer för energitillförsel som föreslås i propositionen först efterbehandlingen av dessa förslag. NU1980/81:60 42 Det program för oljeersättning somriksdagen föreslås godkänna består av tre delar. En av dessa innebär en ökadanvändning av inhemska bränslen, kol och solvärme m. m. De beräknas svara fören ersättning som motsvarar ca 7 milj. ton olja . I detta syfte förordasbl. a. att stiftar en lag om utförande av vissa eldningsanläggningarför fast bränsle och att kommunerna åläggs att inom ramen för den kommunalaenergiplaneringen lägga fast en plan för att minska oljeanvändningen. Detsistnämnda sker genom en ändring i lagen (1977:439) om energiplanering.I denna del av programmet ingår även förslag om dels ny organisation påenergiområdet innefattande inrättande av en ny energimyndighet samt den nyligeninrättade oljeersättningsfonden, dels en plan för introduktion av alternativadrivmedel. Den andra delen av programmet innebär att den tillgängligaelkapaciteten skall utnyttjas för att ersätta olja - i första hand den dyrarelätta eldningsoljan - vid uppvärmning. I detta syfte föreslås att medelstoraoljepannor och oljeeldade pannor i småhus skall anpassas för el. Vidare skallinstallation av större elpannor i fjärrvärmeverk och industrier stimuleras.Genom dessa åtgärder beräknas ca 1 milj, ton olja kunna sparas , Den tredje delen av oljeersättningsprogrammet består avåtgärder för att åstadkomma ett värmeförsörjningssystem förStorstockholmsområdet som inte är baserat på olja. De tre alternativ som dåstår till buds är hetvattenöverföring från kärnkraftverket i Forsmark,värmeproduktion i närförlagda koleldade kraftvärmeverk och ett mycket omfattandeutnyttjande av stora värmepumpar. På detta område bedöms en oljeersättning omca 1 milj, ton vara möjlig att uppnå . Totalt beräknasoljeersättningsprogrammet kunna medföra att ca 9 milj. ton olja ersätts år1990.