bet · G401AU23 · 1980-12-31 00:00:00 — Motionärerna vill att man går vidaremed nya utbildningsformer som är företagsintensiva i den meningen att desiktar till att lösa problemen i enskilda företag. Förslagetinnebär en kraftig uppräkning av de medel som ställts till förfogandeför småföretagsinnktade utbildningsinsatser. Utskottet är därför inte berettatt tillstyrka förslaget. Vissa frågor kan dessutom behöva belysas närmare, t.ex. utbildningens omfattning och organisatoriska uppläggning samtkostnadsfördelningen mellan företagen och det allmänna. Utskottethar erfarit att dessa frågor studeras i den översyn av det regionalpolitiskastödet som f. n. bedrivs av en arbetsgrupp inom industridepartementet. Detfinns mycket som talar för att man måste använda nya och meravarierade metoder för att driva fram en önskvärd utbyggnad av industrin ochandra näringar i industriellt mindre utvecklade områden. Utbildningsinsatseroch liknande åtgärder är av självklart intresse att överväga i detsammanhanget. Det anförda innebär sammanfattningsvis att utskottet inte finnerdet behövligt att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen. YlvaAnnerstedt (fp) tar i motion 1415 upp frågan om kvinnors möjhghet att verka somföretagare. Hon krifiserar att de generella kampanjer som bedrivits för attfrämja nyetableringar av företag inte har tagit hänsyn fill de speciellaproblem som möter kvinnor som vill starta egna företag. Nya småföretag ledda avkvinnor kan enligt motionären bli ett sysselsättningsalternativ att räkna medi t. ex. Norrlandslänen. Motionären vill att regeringen skall ta upp problemeni ett regionalpolitiskt perspektiv i den aviserade propositionen omregionalpolitiken. Utskottetvill för sin del hänvisa fill vad ovan sagts om utbildningsinsatser m. m. föratt främja nyföretagande. Åtgärder för att främja att kvinnor i ökad omfattningblir företagare är typiskt sett inte regionalpolhiska till sin karaktär utanhör hemma i ett mera allmänt näringspolitiskt sammanhang. kommersenare att få tillfälle att pröva frågan från sådana utgångspunkter medanledning av den till näringsutskottet hänvisade motionen 786 av ChristerEirefelt (fp) och (). Även i den motionen begärs enundersökning av förutsättningarna för kvinnor att nyetablera företag och denroll utvecklingsfonderna kan spela i sammanhanget. Med det anförda harutskottet besvarat motionen som inte bör föranleda någon åtgärd. Möjligheterna att ge stöd till företag inomturistnäringen vidgades genom regionalpolitiska beslut. Liksom tidigaregäller att stödet i första hand lämnas till projekt inom stödområdena 4-6, dvs.i stort sett till anläggningar i skogslänens inland. AU1980/81:23 41 () och EwyMöller (m) yrkar i motion 812 att man skall kunna ge regionalpolitiskt stödtill turistnäringen i södra och , särskilt om det är fråga omsatsningar i primära rekreationsområden, såsom samt ochÖstergöUands skärgårdar. Liknande önskemål ingår i de åtgärdsförslagbeträffande län som presenteras i motion 621 av m.fl.(s). I den motionen tilläggs att stöd även bör kunna lämnas till turistföretagi "glasriket". Som ovan nämnts har det regionalpolitiska stödet tillturistanläggningar förbehållits de delar av landet som omfattas av stödområdena4-6. Möjlighet finns dock att göra punkfinsatser även i stödområdena 1-3.Sådana insatser beslutas av regeringen, som därvid skall ta särskild hänsyntill anläggningar i anslutning till primära rekreationsområden i stödområde 3.Med hänvisning härtill och då frågan om stödet fill turistnäringen ingår i denpågående utvärderingen av de regionalpolitiska medlen avstyrker utskottetmotionen. Den privata service- och tjänstesektorn Regionalpolitiskt stöd har endast iringa utsträckning lämnats till privata service- och tjänsteföretag. Ett avskälen härför är att stödformerna tidigare främst var utformade med tanke päindustriföretag. Som nedan kommer att närmare utvecklas innebar emellertid1979 års regionalpolitiska reform vidgade möjligheter för tjänste- ochserviceföretagen att fä stöd. Enligt beslut skall det etabliseringssamråd somsker inom industridepartementet även omfatta större företag inom den privatatjänste- och servicesektorn. Industriministern anmäler i budgetpropositionenatt överläggningar inletts med SAF, LO, TCO och LRF om utformningen av ettsådant samråd. Industriministern räknar med att samrådet till en början kommeratt inriktas på ett begränsat antal företag och organisationer för att vinnaerfarenheter hur en bredare verksamhet skall utformas. Vid riksdagsbehandling aktualiserades behovet avytterligare ekonomiska och administrativa styrmedel för att få till stånd enregional omfördelning av sysselsättningen inom den privata service- ochtjänstesektorn. Denna sak tas på nytt upp i den socialdemokratiskapartimotionen 1433, där man vill att formerna för påverkan avtjänsteproduktionens lokalisering uppmärksammas. Vid den nämnda riksdagsbehandligen konstaterade utskottetatt sysselsättningsutredningen i sitt slutbetänkande behandlat frågan omytterligare styrmedel inom denna sektor och föreslagit att frågan skullenärmare utredas. Utskottet utgick från att denna utredningsfråga skulle övervägasav regeringen vid beredningen av utredningens betänkande, vilket somsin mening gav regeringen till känna. Utskottet förutsätter att dessaöverväganden redovisas i den till nästa aviserade regionalpolitiskapropositionen. Med hänsyn härtill synes motionen inte behöva föranleda någonåtgärd i denna del. AU 1980/81:23 42 I motion 1874 är m.fl. (s) inne påliknande frågor som behandlats. Mofionärerna efterlyser särskildastödformer som främjar etableringen i av företags- och annanproduktionsservice av kvalificerat slag. De påpekar bl. a. att deregionalpolitiska stödåtgärderna av tradition har varit riktade mot industrinoch därför knappast är lämpliga för en kontaktintensiv, företagsinriktadserviceproduktion. Tjänste-och serviceföretagen har genom beslut fått bättre stödmöjligheter. Bl.a. kan de numera även fä sysselsättningsstöd. Det har emellertid fömtsatts attstödet till sådana företag kan behöva en speciell utformning i varje enskiltfall och därför kan offertstöd tillgripas som ett alternafiv till de övrigastödformerna. Offertstöd erbjuder i princip de möjligheter som mofionärernavill ha. Erfarenheterna visar emellertid att det har varit svårt att få dennastödform att fungera på ett effektivt sätt, och det finns därför skäl att prövafrågor av det slag motionärerna tar upp i de pågående övervägandena omutformningen av det framfida regionalpolifiska stödet. Utskottet räknar medatt en sådan prövning kommer till stånd utan något särskilt initiativ fränriksdagen och föreslår därför inte någon åtgärd med anledning av motion 1874. Tillgång på lämpliga lokaler är en viktiglokaliseringsfaktor. Bland de regionalpolitiska stödformerna ingår därför olikasystem med stöd fill lokaler för uthyrning på särskilt utsatta orter. Stöd kanutgå för uppförande av statliga industricentra eller för byggande av kommunalaindustrilokaler. Dessutom finns möjligheter att som beredskapsarbete uppföralokaler för hantverks- och serviceföretag som riktar sig enbart till den lokalamarknaden. Riksdagenbeslöt att inleda försök med att uppföra s. k. industricentra i detdåvarande inre stödområdet. Verksamheten har till syfte att dels erbjudaändamålsenliga lokaler för uthyrning på regionalpolitiskt prioriterade orter,dels tillgodose kraven på en god industriell miljö. Huvudman för verksamhetenär Stiftelsen Industricentra i , som har fill uppgift att planera,uppföra, äga och förvalta anläggningarna samt i övrigt verka för att godafömtsättningar för verksamheten skapas. Stiftelsen verkar också aktivt för altrekrytera lämpliga företag till lokalerna. Genomriksdagsbeslut påbörjades en etappvis uppbyggnad avindustricentra i och resp. och . Avsiktenär att var och en av anläggningarna fullt utbyggda skall omfatta 300arbetsplatser. Närriksdagen senast tog ställning till utbyggnaden av statliga industricentra (prop.1978/79: 112, AU 1978/79:23) beslöts att verksamheten skall fortsätta delsgenom att nya industricentra uppförs i Ange och , dels genom enutbyggnad av tidigare beslutade anläggningar. Som allmän princip förlokalisering av nya centra släpptes en tidigare bindning till AU 1980/81:23 43 regionalacentra till förmån för orter som "är av strategisk betydelse förutvecklingen av den regionala strukturen och där behov följakfiigen finns avstörre insatser". Beträffande beslutsordningen fastställdes att riksdagenavgör i vilka orter anläggningar skall byggas och att det sedan får ankomma påregeringen att besluta om tidpunkt för bygget och finansiering. SfiftelsenIndustricentra har för finansiering av verksamheten beviljats ca 237milj. i form av bl. a. lokaliseringsstöd och kapitaltillskott. Resultatetvid de fyra anläggningarna i , , och Ljusdalframgår av följande tabell. Anläggningskostnad, milj. kr. Total varmyta, m' Därav uthyrd (%) 13700 11600 9300 9000 84 75 91 76 en AMU-filial med nio anställda. Därav 100 milj. kr. ilokaliseringsbidrag och avskrivningslån. Regionalpolitiskt stöd till kommunalaindustrilokaler kan utgå i stödområdena 4, 5 och 6. Stöd kan utgå till kommunför uppförande på mindre orter av mindre industrilokaler för uthyrning. Stödet,som tillkom är 1977, var urspmngligen konstmerat som ett särskilt bidrag menhar fr. o. m. formen av avskrivnings- och lokahseringslån. Ettvillkor för att en kommun skall kunna beviljas stöd är att preliminärthyreskontrakt har tecknats åtminstone för en del av lokalerna. Som allmänutgångspunkt fastställdes att stödformen skall utnyttjas sparsamt tillserfarenheter vunnits av verksamheten. Hittillshar ett 30-tal kommuner beviljats statligt stöd för att bygga omkring 45industrilokaler. Totalt har ca 74 milj. kr. utgått i bidrag/ avskrivningslånoch ca 15 milj. kr. Ett 60-tal företag har knutits fillverksamheten. Närmare I 000 personer arbetar i lokalerna. I anslutning tillyrkandena om stöd till kommunala industrilokaler i noterarutskottet att av de 12 milj. kr., som på utskottets initiativ för innevarandebudgetår anvisats för särskilda insatser i länet, har 8 milj. kr. disponeratsför avskrivningslån till kommunala industrilokaler i , , ,, , och kommuner. Industriministernanför i budgetpropositionen (s. 72-73) att utbyggnaden av kommunalaindustrilokaler med stafiigt stöd har visat sig vara ett effektivt regionalpolitisktstyrmedel. De fidigare uttalade farhågorna för problem att få lokalerna uthyrdahar varit överdrivna. AU 1980/81:23 44 gåvidare pä den inslagna vägen och förordar att villkoren för utbyggnad istödområdena 5 och 6 ändras. Om inte särskilda skäl talar häremot föreslås attstöd skall kunna beviljas även om hyreskontrakt inte finns tecknat för någondel av lokalen. Utbyggnaden av det statliga stödet till industrilokaler har tagitsupp i ett antal motioner frän den allmänna motionstiden. Det allmänna syftet äratt vidga möjligheterna till stöd. För industricentras del läggs fram konkretaförslag om orter för nya centra. Regeringen har dessutom i prop. 1980/81:67som behandlar stålindustrin tagit upp frågan om stöd till ett kommunaltindustrihus i . Den propositionen har i sin tur utlöst motioner medförslag om utvidgat stöd. Utskottet redogör först för de olika förslagen ochredovisar därefter sin syn på hur det statliga stödet till industrilokaler börhanteras. Förslagom nya industricentra förs fram i fem motioner. m.fl. (s)vill i motion 613 ha ett nytt centrum i . () har imotion 1813 ett motsvarande förslag för . 1 de båda motionerna 825 avEivor () och () samt 1884 av m.fl.(s) föreslås Svegs kommun komma i fråga. m.fl. (s) för i motion1472 fram som sitt förslag till nästa satsning på ett industricentrum. Närdet gäller stödet till kommunala industrihus begär () ochPer-Axel () i motion 816 ytterligare lättnader i förhållande tillpropositionen när det gäller kravet pä viss förhandsuthyrning. Motionärernavill att den i propositionen för stödområdena 5 och 6 föreslagnamodifikationen även skall gälla som ligger i stödområde 4. Somskäl härför pekar motionärerna på den befolkningsmässiga obalansen i länet ochnödvändigheten att förstärka industrisektorn framför allt i de norra, södra ochöstra delarna. Fråganom en utvidgning av stödet till att gälla även i regioner utanför stödområdena46 tas upp i fyra motioner från den allmänna motionstiden. m.fl. (s) yrkar i motion 393 att möjligheterna till stöd även istödområdena 1-3 skall utredas. Ett liknande yrkande finns i motion 1809 avOlle () och (). I denna motion föreslås även att mangenom överläggningar med kommunerna skall intressera dessa att i ökad omfattningmedverka fill att lösa frågan om produk-fionslokaler för hantverksföretag ochmindre industrier. m.fl. (m, c, fp) begär i motion 1840 attregeringen skall ges möjlighet att dispensvägen lämna stöd till industrilokalertill kommuner som är placerade i stödområde 3 men som till stor deluppfyller kriterierna för stödområde 4. I sammanhanget nämns särskiltLjusnarsberg och . I den tidigare nämnda motionen 1472 av . (s) om sysselsättningspolitiska insatser i finns ett förslagatt stöd till kommunala industrilokaler skall få utgå i hela länet under detre kommande budgetåren. Dessutom föresläs att ytterligare 10 milj. kr. AU 1980/81:23 45 marknadsverketför att användas som regionalpolitiska avskrivningslän till kommunalaindustrilokaler i . Det yrkandet behandlas i avsnittetAnslagsfrågor. fömt nämnda propositionen 1980/81:67 behandlas stålindustrins utvecklingoch framtid. Regeringen redovisar därvid sin syn på ett antal aktuellaproblemställningar. En fråga som tas upp är de aviserade nedläggningarna avmasugnen m.m. i Spännarhyttan och delar av stålverket i . Dettakommer att medföra ett betydande sysselsättningsbortfall för kommundär industrisysselsättningen beräknas minska med 500 personer Jämfört medläget 1976. Industriministern anser att stmkturomvandlingen bör underlättasgenom regionalpolifiska insatser. tillhör stödområde 2. I propositionenanförs att regionalpolitiskt stöd bör kunna utgå med högre subvention ännormalt i stödområde 2 då det gäller särskilt angelägna projekt i kommunen.Vidare föreslås att lokaliseringsstöd får utgå fill kommunala industrilokaler. Itvä motioner, som väckts med anledning av propositionen, förespråkas att manskall utsträcka möjligheten att ge stöd till kommunala industrilokaler fillfler kommuner i Bergslagen än . m.fl. (s) läggersålunda fram förslag härom i mofion 1923 beträffande , Ljusnarsbergoch . m.fl. (s) föreslår i motion 1928 samma sakbeträffande , , och . Deföreslagna kommunerna är placerade i stödområde 2 eller 3 utom ochHallstahammar som inte är inplacerade i stödområde. Utskottetdelar den posifiva uppfattning som kommit till uttryck såväl ibudgetpropositionen som i mofionerna när det gäller stöd till industrilokalersom ett regionalpolitiskt instmment. Det finns många exempel på att tillgång påändamålsenliga lokaler i en ort varit en väsentlig lokaliseringsfaktor. I detarbete som igångsatts med utvärdering av de regionalpolitiska medlen börsjälvfallet även de olika stödformerna till industrilokaler ingå.Utredningsarbetet bör alltså omfatta samtliga former av stöd fill uppförande avlokaler. Närdet gäller verksamheten med industricentra måste konstateras alt även om deninnehållit betydande positiva inslag så har den givit begränsade resultat ifråga om nya arbetstillfällen. Kostnadema har också i vissa hänseenden varithöga. I sammanhanget mäste emellertid beaktas att industricentra uppförts påorter där det finns avsevärda svårigheter att skapa industriell verksamhet. överväganden som blir aktuella i samband med utvärderingsarbetet bör manvara obunden när det gäller i vilka administrativa former stödet tillindustrilokaler skall hanteras . Mycket talar för ett ökat regionaltinflytande, särskilt när det gäller stöd som avser större industrilokaler avden typ industricentra utgör. Över huvud taget är det viktigt att man iutredningsarbetet tillgodogör sig erfarenheter av de olika stödformerna så får en så god total resursanvändning som möjligt. AU 1980/81:23 46 Utskottet utgår också frän att utredningsarbetetbedrivs på ett öppet sätt och i nära kontakt med olika intressenter sä attfrågan blir allsidigt belyst innan resultatet redovisas i den aviseraderegionalpolitiska propositionen. Utskottet utesluter inte heller all resultatetav genomgängen i kan ge anledning till en utredning medparlamentarisk sammansättning om bl. a. industricentrastiftelsen och dessverksamhet. Närdet gäller stödets utformning för delar utskottet denuppfattning som kommit till uttryck i bl. a. regeringens förslag att det finnsskäl till vissa förändringar. Utskottet biträder således förslaget om lättnaderi kravet på förhandsuthyrning av kommunala industrihus i stödområdena 5 och 6.Erfarenheterna av denna justering av villkoren bör avvaktas innan man prövar omdet är lämpligt med ytterligare lättnader i samma riktning. Utskottet avstyrkerdärför yrkandet i motion 816 om att kravet på förhandsuthyrning skall slopasäven på . Utskottetgodtar också regeringsförslaget om stöd till uppförande av industrilokaler iNorbergs kommun, som ligger i stödområde 2. Som fidigare redovisats harförslaget sin grund i problem som hänger samman med omstruktureringen inomstålindustrin. Ett liknande förslag om stöd till industrihus i kommun,som är belägen i stödområde 3, har redan tidigare bifallit. Itvå mofioner, 393 av m.fl. (s) och 1809 av ()och () vill man ha utredning om att generellt utsträckamöjligheterna att ge stöd fill kommunala industrilokaler till kommuner isamtliga stödområden. Somtidigare redovisats läggs dessutom i flera motioner fram förslag om stöd tillindustrilokaler i andra kommuner i främst Bergslagen som berörs avomstruktureringen i stålindustrin och som inte ligger i något av de i dettasammanhang bidragsberättigade stödområdena 4, 5 och 6. Del gäller motionerna1840 av m.fl. (m, c, fp), 1923 av m.fl. (s),1928 av m.fl. (s) och 1472 av m.fl. (s). Detskulle föra för långt att biträda alla dessa motioner men enligt utskottetsuppfattning kan det finnas skäl att bevilja stöd i några ytterligare kommunersom är speciellt utsatta pä grund av strukturomvandlingen och som inteuppfyller stödomrädesvillkoret. Utskottet tänker främst på kommuner iBergslagen men även andra kommuner som är särskilt hårt drabbade avstrukturomvandlingen bör kunna komma i fråga för stöd. Vad här har sagts liggeri linje med det ställningstagande utskottet gjort i avsnittet omstödområdesindelningen om förstärkt regionalpolitiskt stöd till orter somdrabbats av strukturomvandlingen inom stålindustrin och gruvnäringen.Regeringen bör därför bemyndigas att dä särskilda skäl föreligger bevilja stödtill kommuner utanför stödområdena 4, 5 och 6 för uppförande avindustrilokaler. Stödet bör vara förenat med kommunalt ansvarstagande, ochsubventionsgraden får på vanligt sätt stämmas av mot bakgrund av bl. a.kommunernas inplacering i stödområde. AU1980/81:23 47 Med det anförda har utskottetåtminstone till en del tillgodosett de i sammanhanget upptagna motionerna om utvidgningav det kommunala industristödet till nya orter. Vad utskottet anfört i denfrågan och om en utredning om den framfida inriktningen av stödet tillindustrilokaler bör regeringen underrättas om. När det gäller yrkandena om etablering av industricentra iGällivare, , och noterar utskottet att samtliga dessaorter tillhör den kategori kommuner där det är angeläget med kraftfullaregionalpolitiska åtgärder. Med hänsyn till den utvärdering som skall äga rumav industricentraverksamheten och som under nästa skall redovisas förriksdagen är det inte lämpligt att göra bestämda uttalanden till förmånför någon eller några av de aktuella ortema. För denna ståndpunkt talar bl. a.det skälet att formerna för verksamheten kan komma att ändras som ett resultatav utredningsarbetet. Om nu binder sig för nya åtaganden kan detförsvåra önskvärda förändringar och därmed påverka resursanvändningen negativt.De aktuella motionsyrkandena bör sålunda inte föranleda någon åtgärd. 1 förordning om statligtstöd till glesbygd har samlats de bestämmelser som tidigare fanns pä skildahåll om stödåtgärder i glesbygderna. Förordningen reglerar det stöd som kan gestill 1. sysselsättningsfrämjandeinsatser i glesbygden, 2. kommersiellservice i glesbygden, 3. intensifieradekommunala sysselsättningsinsatser i glesbygden (s.k. IKS-arbeten), 4. samhälleligservice i glesbygden. Den femte stödformen, stöd tillregionala utvecklingsfonder för särskilda projekt som främjar företagsamhet iglesbygden och skärgårdar, ingår inte i förordningen utan behandlas i de årligaregleringsbreven. Glesbygdsstödet finansieras från ett särskilt anslag sombehandlas i det senare avsnittet om anslagsfrågor. Kostnaderna för stödet liggerutanför den femåriga ramen för det regionalpolitiska stödet. tillsattes i regeringens kansli en särskildarbetsgmpp för gles-bygdsfrägor. Till denna knöts året därpå en parlamentarisktsammansatt referensgmpp. ersattes de båda grupperna med dennuvarande glesbygdsdelegationen, som har till uppgift att bereda, samordna ochintensifiera regeringens glesbygdsinsatser. Delegationen har parlamentarisksammansättning. Glesbygdsdelegationen har antagit ettarbetsprogram enligt vilket delegafionen skall koncentrera sina insatser underdet kommande året på följande uppgifter som här återges punktvis: AU 1980/81:23 48 Energin och sysselsättningen iglesbygd (utveckling av alternativa energikällor anpassade till förhållandena iglesbygden). Utveckling av småskalig tekniksom kan gagna glesbygden. Bättre tillvaratagande avnaturprodukter, som t. ex. bär och svamp. Särskilda projekt för attutveckla vissa glesbygdsområden (i samt bl. a. i ). Etableringav lokala glesbygdskontor för myndigheter och andra organ som sysslar med glesbygdsfrägor. Utvärdering ochförbättring av det särskilda glesbygdsstödet. I motion 1818 av m.fl. (c, m, fp)och 620 av () ensam förespråkas ett förbättrat statligt stödtill kombinationssysselsättning i glesbygden. 1 motionerna pläderas för"ett småskaligt samhälls- och produktionsmönster", och det framhållsatt stommen i glesbygdens näringsliv bör utgöras av jord- och skogsbmk, fiske,bär- och svampplockning, energi-, malm- och mineralproduktion, hemslöjd, hantverkoch småindustrien verksamhet samt turism och serviceverksamhet. dessutom i motion 620 en översyn av jordförvärvslagen. trädde i kraft den . Möjligheter att taregionalpoHtiska hänsyn finns direkt inskrivna i lagen. När det gäller övriga motionsförslaghänvisar utskottet till glesbygdsdelegationens arbetsprogram, somoffentliggjordes strax efter den allmänna motionstidens utgång. Programmetutgår frän att kombinerad verksamhet, småskalighet och vidareförädling avråvaror är nyckelbegrepp för glesbygdsutveckhng-en, som vidare enligtdelegationen mäste baseras pä verksamheter av de slag som nämns i motionerna.Delegationen, som är regeringens beredningsorgan för glesbygdsfrågor, harsålunda bestämt sig för att ge sitt arbete en inriktning som i allt väsentligtsammanfaller med mofionärernas önskemål. På grund härav finner ui;skottet inteskäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionsyrkandena som för denskull avstyrks. Kombinationssysselsättningi glesbygderna behandlas även av () i motion 1815. Han påpekaratt utflyttningen från glesbygderna har lett till att där uppstått brist päyrkeskunniga hantverkare, något som aktualiserat frågan om hantverksservice iglesbygderna. tänker sig en utveckling av "tusenkonstnärer"i glesbygderna genom olika utbildningsinsatser så att antingen jordbrukare,skogsarbetare m.fl. kan bedriva hantverk som kombinationssysseisättning ellerredan utbildade hantverkare skaffar sig ett kompletterande kunnande som gerunderlag för heltidsarbete och därmed stimulerar dem att flytta tillbaka fråncentralorterna till glesbygdsområdena. Glesbygdsdelegationen bör få i uppdragatt studera dessa frågor och lämna härav föranledda förslag.