bet · G401AU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Ett alternativ I, somberäknas leda till full sysselsättning, innebär en ökning av antaletsysselsatta med i genomsnitt 40000 . Arbetsvolymen i timmar antas dockbli närmast oförändrad. Den ekonomiska tillväxten måste komma till stånd genomökad produktivitet som för industrin fram anges till hela 4,perår. Alternativet bygger på att tendenser till nedgång i industrins arbets- styrka bryts och att antalet industrisysselsatta ökar med60000 fram . 2924 968 274 934 Källa: LU 80 Enligt ett alternativ 2 somlångtidsutredningen också ställt upp råder inle full sysselsättning 1985.Alternativet bygger på att de senare årens oförmånliga ekonomiska utvecklingfortsätter. Produktivitetsökningen i industrin beräknas till . Del innebären långsammare produktionsökning än enligt alternativ 1 ocharbetskraftsefterfrågan beräknas öka med endast 23000 personer . Dentotala arbetsvolymen i timmar sjunker . Näringslivet beräknas minskaantalet sysselsatta med 28000 medan däremot den offentliga sektorn antasöka åriigen med ca 50000. Om man förutsätter att de arbetssökande är samma tillantalet som enligt alternativ 1 leder alternativ 2 enligt långtidsutredningensberäkning lill en öppen arbetslöshet om ca 190000 personer. 2924 968 274 934 Källa: LU 80 Utskottet konstaterar att en avgörande förutsättning föratt vi skall kunna återställa balansen i vår ekonomi är att vi får tillräckligtillväxt i ekonomin. Detta belyses i de arbetskraftskalkyler somlångtidsutredningen ställt upp. Mot den bakgrunden är det oroande att denhittillsvarande utvecklingen följt alternativet 2. Det innebär bl. a.en fortsatt minskning av sysselsättningen i industrisektorn. Antaletsysselsatta i industrin har sålunda enligt minskat med 28000, om manjämför med . 3 1980/81.18 saml. Kartong: S. 48, fotnoten Står:lagen om sociala avgifter - ny lag om socialavgifter bilaga 2 bilaga 1Rättat till: en AU1980/81:21 34 När det gäller långtidsutredningenskalkyler i övrigt kan det noteras all det inte förutses någon större förändringav antalet arbetade timmar enligt något av alternativen. Att det ändå väntas enbetydande ökning av antalet sysselsatta främst i den kommunala sektorn beror påantaganden om ökad frånvaro och minskade medelarbetstider. Omräknat tillheltidsarbete skulle sysselsättningen enligt långtidsutredningens alternativ Iöka med endast 23000 personer fram . En fortsatt nyrekrytering avdeltidsanställda av landsting och kommuner är således en väsentligförutsättning för att man skall nå målet full sysselsättning enligt dettaalternativ. 1 sammanhanget bör också noteras alt prognoserna visar attdet är kvinnorna som till kommer att svara för tillväxten av arbetskraftenfram . Vad här har anförts visar alt del även med en gynnsamindustriutveck- ling kan uppstå svårigheter alt upprätthålla fullsysselsättning . Enligt utskottets uppfattning är det långt ifrånsäkert, att de anställdas medelarbetstid kommer att sjunka pådet sätt som långtidsutredningen antagit. Även mindre förskjutningar ibenägenheten att la deltidsarbete kan få direkta utslag i arbetslöshetstalen ominte motåtgärder sätts in. 1 propositionen framhålls alt deövergripande målen för den ekonomiska politiken utgörs av full sysselsättning,ekonomisk tillväxt, prisstabilitet, balans i utbytet med utlandet och en jämnfördelning av välfärden. Av dessa mål har den fulla sysselsättningen en särskildställning. Möjligheterna alt nå detta mål är beroende av uppfyllelsen avövriga mål. Inte minst obalanserna i utrikeshandeln begränsar handlingsfrihetenvid utformandet av sysselsättningspolitiken. Målet för politiken blir därförenligt propositionen att inom ramen för de angivna restriktionerna skapa sysselsättningför alla som vill förvärvsarbeta. Utskottet delar den uppfattning som i denna fråga försfram i propositionen. Arbetet ger ekonomisk trygghet för individerna samtidigtsom det skapas social gemenskap och en mängd positiva effekter i övrigt.Ulskotle' vill därför stryka under betydelsen av all den höga ambitionen isysselsättningspolitiken bibehålls. Likaväl som arbetet har en mängd positivaeffekter för den enskilde skapar arbetslösheten svåra ekonomiska och mänskligaproblem. Arbetslösheten är ett slöseri med nationens resurser på både detekonomiska och mänskliga området. Mot denna bakgrund kan utskottet inteacceptera ett synsätt som innebär att man medvetet använder arbetslösheten somregulator i den ekonomiska politiken. Den redovisade synen på arbetet leder till slutsatsen attden ekonomiska politikens uppgift bör vara att skapa gynnsamma villkor för enekonomisk AU1980/81:21 35 tillväxt, som i sin tur kan ge arbeten i tillräckligomfattning. En grundläggande förutsättning för detta är, som sagts,att vi pä sikt får balans i vår ekonomi. Den generella ekonomiska politikenmåste dessutom, för alt vi skall nå de sysselsättningspolitiska målen,kompletteras med selektiva insatser inom närings- och regionalpolitiken. Enavgörande fråga för att vi skall nå framgång med en politik för fullsysselsättning är att industrins expansion inte hindras av brist päarbetskraft. En annan viktig utgångspunkt för politiken är att mangenom åtgärder på olika områden skapar förutsättningar för människor att taarbete. Del måste ske en ömsesidig anpassning mellan de arbetssökandes önskemål, och de krav och förutsättningar arbetsgivarna ställer upp. Dessutom harsamhället en viktig uppgift när det gäller att undanröja hinder för individernaatt arbeta. Det gäller t. ex. i fråga om utbildning, barnomsorg ochkommunikationer. 1 propositionen konstateras att den rollarbetsmarknadspolitiken tilldelades kvarstår. Politikenskall bidra till att lindra konfiikterna mellan de centrala ekonomisk-politiskamålen om full sysselsättning, tillväxt, prisstabilitet och välfärdsfördelning.Om inte arbetsmarknadspolitiken medverkar till att underlätta anpassningen påarbetsmarknaden blir det enligt statsrådet betydligt svårare att föraen expansiv tillväxtfrämjande ekonomisk politik med bevarande av samhällsekonomiskbalans. Det blir också svårare att inom näringspolitiken realisera enutbyggnad av expansiva industribranscher och att uppnå en balanserad regionalstruktur. 1 propositionen uttalas den bestämda uppfattningen atttrögheterna på arbetsmarknaden inte försvinner genom hot om arbetslöshet ellerotrygghet i anställningen. Skall anpassningen förbättras så krävs förändringari arbetslivet och betydande offentliga satsningar för att åstadkomma detta.Trögheterna måste attackeras genom förstärkta arbetsmarknadspolitiska insatserpå olika områden. 1 det sammanhanget nämns den restriktion som det begränsadeutrymmet för expansion av den offentliga sektorn innebär. Det slår klart atttillväxten i den sektorn måste dämpas i förhällande till utvecklingen underI97p-lalel. Utskottet instämmer i vad som anförs i propositionen i nuförevarande hänseende. 1 propositionen går man igenomolika problem som kan förutses arbetsmarknad. De utsattagruppernas situation tas upp. Här nämns särskilt ungdomar, äldre,arbetshandikappade och invandrare. För den sistnämnda gruppen framhållsspeciellt de svårigheter som möter invandrarungdomar. Andra problem hängersamman med kravet pä ökad jämställdhet mellan kvinnor och män, regionalaolikheter i sysselsättningen, svårigheterna att besätta lediga platser iindustrin samt betydelsen av införande av ny teknik. AU1980/81:21 36 Utskottet går inte här närmare inpå dessa frågor. Åtskilliga av dem kommer att behandlas längre fram ibetänkandet. Andra har utskottet behandlat tidigare i vår i betänkandena AU1980/81:22 om invandringspolitiken och ALJ 1980/81: 23 om regionalpolifiken. 1 propositionen framhålls att detär nödvändigt att bryta en utveckling som innebär att allt fler mäiiniskorbehöver sysselsättas utanför den reguljära arbetsmarknaden. För detta talarstatsfinansiella skäl men också organisatoriska och administrativa argument.En permanent stor åtgärdsvolym försämrar arbetsmarknadsmyndigheternasfiéxibilitet och möjligheter till tillfälliga extra insatser i lägkonjunktuier.Till detta kommer att insatser som ger arbete på den reguljära arbetsmarknadenalltid är att föredra framför temporära eller på annat sätt speciella åtgärder.Mot bakgrund av det anförda presenteras i' propositionens riktlinjer förpolitikens huvudinriktning . Dessa kan sammanfattas påföljande sätt. Arbetslöshetsproblemen skall iförsta hand lösas genom att de arbetssökande bereds arbete på den öppnaarbetsmarknaden. De sysselsättningsskapandeåtgärderna får inte försämra förelagens möjligheter att rekrytera arbetskraft. Arbetsgivare och arbetssökandemåste förmås att mer aktivt anpassa sina krav och förutsättningar och därmed taett större ansvar för arbetsmarknadens funktionssätt. Problemen kan inte lösasenbart genom ökad arbetsmarknadsservice eller arbetsmarknadsutbildning. Arbetsmarknadspolitiken skallinriktas så att den medverkar lill alt återställa den samhällsekonomiskabalansen och motverkar inftationsef-fekter. 1 konjunkturdämpningar kommerinsatser i företagen - den s. k. första försvarslinjen - att behövas.Insatserna bör ha en offensiv karaktär och får inte göras pä ett sådant sättatt de medverkar till att bevara én föråldrad näringsstruktur. Uppdelningen av arbetsmarknadenmåste motverkas så att inte den svårplacerade arbetskraften hamnar utanför denöppna arbetsmarknaden. Kraven pä anpassning får inteställas så högt att de svagaste uteslängs från arbetshiarknaden. 1 stället kanökade uppoffringar krävas av dem som har förutsättningar att klaraomställningar. Trögheten i anpassningsproce:5senmåste övervinnas. Arbetsgivarna måste snabbare acceptera den i regionenbefintliga arbetskraft som yrkesmässigt kan accepteras. Likså måste dearbetssökande snabbare acceptera lediga platser. Den offentliga sektorn skall aktivtmedverka i konjunklurpoliliken genom alt sysselsättningsökningen i dennasektor tidigareläggs i konjunk- AU 1980/81:21 37 turdämpningaroch senareläggs i konjunkturuppgångar. Med hänsyn till kommunernas stora rollför sysselsättningen är det viktigt att deras planering har denna inriktning. Planeringen inom olika områden avsysselsättningspolitiken skall utvecklas inom ramen för befintligaplaneringsorgan. Länsplaneringen bör vara åtgärdsinriktad. Medutgångspunkt i de här redovisade riktlinjerna läggs i propositionen framkronkreta förslag till utformning och inriktning av de arbetsmarknadspolitiskainsatserna. Förslagen, som behandlas under olika delavsnitt i betänkandet,innebär i korthet: - tillfälligrekryteringsstirnulans till industriföretag som ökar sin personalstyrka under1981, - rekryteringsstöd till företagsom anställer långtidsarbetslösa ungdomar, - förhöjda lönebidrag vidövergång från skyddat arbete till arbete på den öppna marknaden, - stöd för att underlättaomställningen vid lokala sysselsättningskriser. - vidgade möjligheter tillvilande förtidspension, - vidgade möjligheter tillarbetsmarknadsutbildning för 18- och 19-åring-' ar, - skattebefrielse förflyttningsbidrag som utgår enligt arbetsmarknadskungörelsen. De angivna riktlinjerna behandlas i tvåpartiniotioner, den ena 2106 från socialdemokraterna och den andra 2112 frånvänsterpartiet kommunisterna. Socialdemokraterna har dessutom i är väckt en motion, 1433, av programkaraktär. Avsikten med denmotionen var att påverka utformningen av proposition 126. Konkreta frågor somtas upp i motionen behandlas under olika avsnitt längre fram i betänkandet. 1motion 2106 riktar socialdemokraterna ingen direkt kritik mot de riktlinjer somstatsrådet presenterar i proposition 126 men motionärerna anser attdessa riktlinjer inte står i samklang med regeringens ekonomiska politik.Socialdemokraterna tar avstånd från en ordning som enligt deras uppfattninginnebär att traditionella arbetsmarknadspolitiska mål och förutsättningarframstår som inkonsekvenser i den samlade regeringspolitiken. Denstatsfinansiella grunden för en aktiv arbetsmarknadspolitik har enligtmotionärerna undergrävts och resurser saknas - som framgår av propositionen -att som tidigare möta arbetslösheten i den första försvarslinjen genomtillfälliga företagsinriktade åtgärder. Socialdemokraternapresenterar ett program i sex punkter för en effektiv ekonomisk politik.Förslagen går ut på att o åstadkomma en industriell förnyelse, genom attbygga ut industrins produktionskapacitet, förändra dess struktur och återskapastarka företag med växtkraft. Kollektiv kapitalbildning under medverkan av deanställda samt offensivt statligt företagande är strategiskt viktiga inslag ien sådan politik när det privata kapitalet sviktar. AU1980/81:21 38 o satsa på teknisk och naturvetenskaplig forskning ochutveckling, o demokratisera det ekonomiska livet, oåterupprätta den sociala bostadspolitiken, genom att öka bostadsbyggandet ochge det en annan sammansättning, o föra en kraftfull energipolitik som syftartill ökad hushållning och till att ersätta det stora oljeberoendet med andra energislag, oreformera skattesystemet, så ati: det bidrar lill en rättvisare fördelning, motverkainflationen, uppmuntrar arbete och sparande och motverkar Motionen mynnar ut i ett yrkande att skall geregeringen till känna vad i motionen anförts om den ekonprniska politikensbetydelse för en effektiv arbetsmarknadspolitik. Utskottet har självfallet inte någon anledning att gå ipolemik mot, åsikten om den ekonomiska politikens grundläggande betydelse försysselsättningen och därmed för arbetsmarknadspolitiken. Frågan om regeringensekonomiska politik tillhör emellertid finansutskottets beredningsområde.Motionärernas kritik faller således utanför ämnet för detta betänkande. Medhänsyn därtill och då finansutskottet med anledning av kompletteringspropositioneninom kort kommer att avge ett betänkande om den ekonomiska politiken, varvid dei motionen aktualiserade frågeställningarna kan väntas bli behandlade,avstyrker utskottet motionsyrkandet. Som fidigare sagts finns del inte något socialdemokratisktmotionsyrkande som direkt tar sikte pä grunderna för arbetsmarknadspolitikensåsom de redovisas i propositionen. Delta tolkar utskottet så att det finns enbred enighet om de i propositionen redovisade grundläggande principerna och somutskottet alltså för sin del ansluter sig till. Förslaget i proposition 126 pådenna punkt bör alltså bifallas av . kommunisterna har enmot proposition 126 starkt kritisk motion. Vpk kräver i motion 2112 en nyindustri- och sysselsättningspolitik och en arbetsmarknadspolitik för fullsysselsättning. I motionen sammanfattas principerna för vad som anges som enkamp mot arbetslösheten i följande punkter: Snabbtutarbetande av ett program för 100000 nya samhällsnyttiga arbeten, under enperiod av högst . innefattande ökat bostadsbyggande och en påbörjadplanmässig utveckling av den offentliga sektorns samhällsservice. Ett statligtindustriprogram för 100000 nya industriarbeten . Kreditväsendetunder samhällets ledning och kontroll. Nationalisering av de privatastorbankerna och kreditinstituten. Uppbyggnad avsamhällsägda fonder under de arbetandes kontroll. Stopp förkapitalflykt och industriutflyttning. Förkortning avarbetsdagen påbörjas med målet alt nå sextimmarsdagen. Fackligvetorätt mot avskedanden och permitteringar. AU 1980/81:21 39 Ökning av AMS resurser. Ny inriktning päutbildning, och en inriktning som motverkar en regional obalans. I motionen framhålls att det är med utgångspunkt idessa punkter som arbetsmarknadspolitiken skall utformas. Målet skall vara ettmeningsfullt arbete åt alla, vilket i sin tur kräver meningsfull utbildning ochgoda fysiska och psykiska arbetsmiljöer. I motionen uttalar man sig också föratt obligatorisk arbetsförmedling skall införas. Den åtgärden motiveras bl. a.med behovet av att undvika utslagning och utsortering pä arbetsmarknaden. Vpkreste krav på obligatorisk arbetsförmedling även i den väckta motionen 484. 1 det fallet kombineras kravet med förbud motsvartlistning m. m. Ävenbeträffande motion 2112 kan anföras att flertalet av kraven faller utanför denu aktuella riktlinjerna för arbetsmarknadspolitiken. Motionen innehåller f. ö.så grova vantolkningar av propositionen att det knappast ter sig meningsfulltatt ta upp en seriös diskussion. Motionärerna påstår bl. a. att regeringensförslag inte innebär annat än ökad arbetslöshet och nya flyttlass samt attstatsrådet formulerat sin egen doktrin: minskat samhällsansvar, skötdig själv. Närdet gäller kravet på obligatorisk arbetsförmedling hänvisar utskottet till attriksdagen tidigare avvisat detta krav med anledning av motioner avsamma innehåll som motion 484 (se senast AU 1980/81:6). Det finns inteanledning att inta annan ståndpunkt . Även dessa motionskrav avstyrks därför. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet vpk-motionerna 484 och 2112 densistnämnda i detta sammanhang beträffande yrkandena I, 9 och 13. i detta avsnitt tar utskottet upp motion21II av m.fl. (m). Utgångspunkten förmotionen är att arbetslösheten i första hand skall bekämpas genom åtgärder iförelagen och att samhällets möjligheter att ge ekonomiskt stöd till sådanaåtgärder blir allt mer begränsade. Detta lägger ett ökat ansvar på ledningar iföretagen och de anställda när det gäller att i tider av vikande efterfråganbevara arbetskraften i företagen. Motionärerna nämner som exempel på åtgärderde tänker sig att de anställda kan låta viss del av lönen stå inne i företagelför att sedan förvandlas till aktier. Även andra uppoffringar kan bli aktuella,t. ex. ökade drifttider i vissa lägen eller lönestopp. Motionengår ut på att regeringen i framtida lagstiftningsarbete och i kontakter medarbetsmarknadens parter skall ta initiativ som främjar en-utveckling av detslag som motionärerna anser önskvärd. Utskottetdelar i och för sig motionärernas uppfattning att det är ett gemensamt intresseför företag och anställda att bevara anställningstryggheten och hållasysselsättningen uppe, särskilt i tider av nedgång i näringslivet. Att mangemensamt inom företagen arbetar med problemen från AU 1980/81:21 40 dennautgångspunkt är också ett samhällsintresse. Hur ett sådant gemensamt arbeteskall gå fill är en sak som hänger samman med hela relationen i företagenmellan ledning och anställda. Därvid aktualiseras frågor som inflytande, ansvaroch beslutsfunktioner. De rättsliga verktygen för att hantera frågor av dettaslag finns i den arbetsrättsliga lagstiftningen och då främstmedbestämmandelagen. Det måste ankomma på arbetsmarknadens parter att taställning till om man vill ta upp de här problemen och i vilka former det i såfall skall ske. I den mån sådana överväganden ger vid handen att t. ex. lagarbehöver ändras utgår utskottet från att parterna för fram önskemål därom tillstatsmakterna. Medhänvisning till det anförda finner utskottet icke skäl att föreslå någon åtgärdpå grund av motionen. De arbetsmarknadspolitiska anslag som direkt ärberoende av det aktuella sysselsättningsläget brukar i budgetpropositionerna iJanuari anges som konjunkturneutralt beräknade. Det har inneburit att, omarbetsmarknadsläget krävt det, betydande ytterligare medel tillförts anslagen straxföre eller under det aktuella budgetåret. Det har skett genom kompletteringspropositioneneller på någon av tilläggsbudgetarna. Å andra sidan har anslagen inte varitneutralt beräknade på det sättet att det uppstått betydande besparingar dåsysselsättningsläget varit gott. Tvärtom har det ofta förekommit påslag påanslagen även i sådana lägen, om än i mindre skala. Det har varit uttryck föratt ambitionerna på arbetsmarknadspolitiken successivt höjts. Denna utvecklingillustreras tydligt i det inledande avsnittet, diagrammen 14-16. under allmänna motionstiden väckt motion 1434 betonadesocialdemokraterna behovet av en förhöjd, beredskap på detarbetsmarknadspolitiska området. Motionärerna begärde att regeringen ikompletteringspropositionen skulle redovisa vilka åtgärder som vidtagits ochplaneras för att hålla tillbaka arbetslösheten. Yrkandet skall ses mot bakgrundav tecknen på en försämrad konjunktur, som snabbt kan aktualisera ökadearbetsmarknadspolitiska insatser. Iproposition 126, som är dagtecknad , görs en bedömning avarbetsmarknadsläget och utsikterna för /82.1 kompletteringspropositionenåterkommer regeringen till frågan och lägger fram förslag om förstärktainsatser i förhållande till budgetpropositionen. Iproposition 126 framhåller statsrådet att det är uppenbart att hela år1981 kommer att präglas av en sämre konjunktur än 1980 men att det inte ärmöjligt att med någon säkerhet bedöma hur djup och långvarig lågkonjunkturenkommer att bli. Någon påtaglig ökning av efterfrågan på arbetskraft i industrinväntar han inte förrän tidigast AU 1980/81:21 41 Statsrådet anför vidare att de strukturella problemen i svenskindustri innebär ett latent hot om lokala sysselsättningskriser på ett antalorter. Det är därför nödvändigt att under det närmaste året ägna särskilduppmärksamhet åt olika lokala och regionala arbetsmarknadsproblem. Särskildaproblem väntas också till följd av den svaga sysselsättningsökningen påtjänstesektorn. Uppbromsningen av ökningstakten på den offentliga sektornmarkerar enligt propositionen ett trendbrott i utvecklingen. Detta kommer attmedföra svårigheter för nytillträdande på arbetsmarknaden och då främst förkvinnor. Statsrådet betonar i sammanhanget vikten av att kvinnor sökersig även till andra yrken än de traditionella. Detta - säger statsrådet vidare- kan inte ske utan avsevärda personliga ansträngningar och vilja tillnytänkande hos både kvinnorna själva, arbetsgivarna och arbetsmarknadensparter. Utskottet vill för sin del tillägga att nytänkandet måste inkluderamanliga arbetskamrater och människor i allmänhet i attityden till olikayrkesroller. Detta är ett svårbearbetat område som måste angripas med olikametoder inte minst inom utbildningsväsendet. 1proposition 126 slås vidare fast att konjunkturläget kräver en förhöjdberedskap inom arbetsmarknadspolitiken. Utvecklingen kan snabbt försvagas ochställa krav på ökade insatser. Såsom tidigare framhållits bör tyngdpunkten pååtgärdssidan ligga på den egentliga platsförmedlingen. Först när möjligheternatill arbete på den öppna arbetsmarknaden uttömts skall enligt propositionenarbetsmarknadspolitiska insatser kunna komma i fråga. Åtgärder av det slagetskall dessutom ha en kortvarig inriktning. Utbildningsinsatser föreslås iförsta hand bli direkt yrkesinriktade. Närdet gäller företagsinriktade insatser betonas i propositionen att utrymmet inteär detsamma som senare del. Statsrådet framhålleremellertid de möjligheter som finns att utnyttja bidraget tiliföretagsutbildning vid hot om permittering. Det dåliga sysselsättningslägetinom byggsektorn pekar på att begränsade beredskapsarbetenapå detta område åter bör öka. Förstärkta insatser inom det statliga byggandetaviseras också i proposition 126. med anledning av proposition 126 väckta socialdemokratiska partimotionen2106 kritiseras regeringens ekonomiska politik. 1 brist på enaktivitetsskapande sådan politik räcker det enligt motionen inte med deklarationerom höjd beredskap inom arbetsmarknadspolitiken. Motionärerna anser att denökade arbetslösheten kunnat förhindras omsysselsättningsskapande åtgärder legat på samma nivå som . Deframhåller att vissa grupper särskilt drabbas i det rådande arbetsmarknadslägetoch nämner invandrarungdomar och kvinnor. Motionen mynnar i denna del ut i enbegäran att de arbetsmarknadspolitiska instrumenten skall sättas inmed full styrka. Såsomtidigare nämnts återkommer regeringen i kompletteringspropositionen medkonkreta förslag som syftar till att hålla sysselsättningen uppe. AU 1980/81:21 42 Förslageninnebär i korthet följande satsningar utöver vad som föreslås ibudgetpropositionen. - 390 milj. kr. förtidigareläggning av offentliga byggen och 20 milj. kr. - 440 milj. kr. för arbetsmarknadsutbildningjämte 230 milj. kr. finansierat via medel från arbetsgivaravgifter - 540 milj. kr. förberedskapsarbeten, varav 40 milj. kr. avser finansiering av ett särskiltstimulansbidrag till ombyggnad av bostäder - 100 milj. kr.