bet · G401TU22 · 1980-12-31 00:00:00 — omflottning (prop. 1980/81:100) Regeringen har i proposition1980/81:100 bilaga 9 () under avsnittet Särskildafrågor, punkl 2 Flottning (s. 108-116) berett tillfälle atl ta del avvad föredragande departementschefen har anfört om flottning. 1 motion 1980/81:452 av () yrkas 1. att beslutar begära alt regeringen tillsätteren utredning om flottningsföreningarnas organisation och konkurrensförhällandena mellan flottning och lastbilstransporter i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar som sin mening ge regeringentill känna att - i avvaktan på en utredning härom - åtgärder vidtas som syftar till att förhindra en nedläggning av flottning i de tre älvar där sådan fortfarande pågår. I motion 1980/81:572 av m.fl. (s) yrkas 1. att riksdagenbegär att regeringen tillsätter en utredning om flottningsföreningarnasorganisation och konkurtensförhällanden mellan flottning och lastbilstransporti enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen lill känna atl - i avvaktan på en sådanutredning - åtgärder vidtas som syftar till att förhindra en nedläggning avflottning i de tre älvar där sådan fortfarande pågår. I motion 1980/81:985 av SvenHenricsson (vpk) yrkas att hos regeringen begär att denna, i sambandmed nedläggningen av flottningen i , närmare låter utredamöjligheten att till förlägga en reparationsverkstad för främstlimmervagnar. I motion 1980/81:1327 av m.fl. (s)yrkas 1. atl beslutar begära att regeringentillsätter en utredning om flottningsföreningarnas organisation och konkurrensförhällanden mellan flottning och lastbilstransport i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till kännaatt - i avvak tan pä en sådan utredning - åtgärder vidtas som syftar till att förhindra en nedläggning av flottningen i . I 1980/81. beslutade med anledning av enmotion om flottningen i flodsystem (/79:28, rskr1978/79; 434) att frågan om konsekvenserna av en nedläggning avlöstimmerflottningen i landet borde bli föremål för en allsidig bedömning. Isitt betänkande anförde utskottet bl. a. att först sedan frågan analyserats medbeaktande av särskilt sysselsättnings-, energi- och trafikpolitiska intressentorde erforderligt underlag finnas för att kunna välja den samhällsekonomisktlämpligaste iransportlösningen. Regeringenredogör för sin bedömning i bilaga 9 till budgetpropositionen 1981. Bedömningenbaseras på studier som har genomförts av länsstyrelserna i ,, och inom ramen för den regionalatrafikplaneringen samt remissyttranden över dessa studier. Vadförst gäller trafikpolitiska synpunkter pä valet av transportsätt för virkeframgår av redogörelsen följande. Investeringar i landsvägar och järnvägar ärtill nytta för både transportörer och resande, medan investeringar iflottleder endast kan utnyttjas för virkestransporter. De förbättringar ochförstärkningar pä väg- och järnvägsnätet som kan behövas vid en övergång tilllandtransport av virke kommer normalt även persontrafik och annan godstrafiktill godo i form av bl.a. minskat fordonsslitage och minskad tidsåtgång.Framtidsbilden är inte entydig vare sig i fråga om skogsnäringens struktureller kostnadsutvecklingen på skogsråvaror. Samhällets investeringar itrafikanläggningar bör göras där de kan göras mest effektivt. Uppbyggnad avdubbla transportsystem bör undvikas. En övergång till landtransporter ger intebara kortare transporttider utan även möjligheter till att hålla mindrevirkeslager och till att utföra transporterna under hela året.Landtransporterna kan också omfatta klenare virkesdimensioner och virkesavfallsom inte lämpar sig för flottning. Enjämförelse mellan järnvägs- och landsvägstransporter visar att järnvägenerbjuder fördelar vid transport av stora kvantiteter virke på långa avstånd.Järnvägen ger också lägre energiförbrukning, mindre olycksfallsrisker och iregel mindre miljöstörningar. En kombination av transportmedel där järnvägenanvänds på länga avstånd och lastbilen på kortare har pä flera håll visat sigvara den mest rationella lösningen. Avregeringens redogörelse av sysselsättningspolitiska aspekter på valet avtransportsätt för virke framgår att länsstyrelserna och flera remissinstansersärskilt har betonat att konsekvenserna för sysselsättningen bör väga tungt viden bedömning av flottningens framtid. Andra remissinstanser har framhållit attarbetskraft som frigörs vid en eventuell nedläggning av flottningen bör kunnaanvändas för en ökad skogsvård. Föredragande departementschefen vitsordar attlösflottning är mer arbetskraftsintensiv än övriga metoder för virkestransportoch att den ger, i huvudsak, säsong- arbete.Han vitsordar även till viss del att en samhällsekonomisk bedömning talar föratt reducera den företagsekonomiska kostnaden för berörd arbetskraft, som ärlokalt bunden och som löper risk att bli arbetslös vid en nedläggning avflottningen. Föredraganden erinrar emellertid i sammanhanget om att det ivissa av de områden som är i fråga har varit svårt att rekrytera arbetskrafttill flottningen. Detta faktum antyder att länsstyrelserna har överskattat densamhällsekonomiska nyttan av den säsongsysselsättning som flottningen ger. Avredogörelsen framgår vidare att flottlederna kan tjäna som både ett trafikmedeloch en energiresurs. Det erinras också om att drivmedelsät-gången ökar i ettlandtransportalternativ, liksom att ett tillvaratagande av barken är av viktför energiproduktionen. Lösflottning medför emellertid energiförbmkning vidvirkestransporterna till resp. frän flottleden. Dessa transporter utförs i deflesta fall med lastbil. Därtill förorsakar lösflottning-en energiföduster ireglerade älvar genom att vatten måste släppas förbi kraftverken i särskilda timmertännor.Värdet av den elkraft som går förlorad på detta sätt är betydande. Vidareerinras om att tyngre virke barkas för att det skall flyta lättare vidlösflottning. Om inte barken tas om hand går industrin eller kommunalavärmeanläggningar miste om dess energivärde. Ombuntflottning införs kan elkraftförluster undvikas. Virket behöver inte hellerbarkas innan det läggs i älven. Frän energisynpunkt är därför buntflottning attföredra framför lösflottning. Buntflottning kräver dock lastbilstransportertill s.k. avlägg vid flottleden. Dessutom kan en del av det buntflottade virketbehöva transporteras till förbmkare som inte ligger i anslutning tillflottleden. En jämförelse mellan buntflottning och landtransporter är därförinte entydigt till buntflottningens fördel. 1 redogörelsen framhålls också atten övergång till buntflottning kräver investeringar i anordningar som lyftereller drar timmerbuntar förbi kraftverken. Därigenom spårs visserligen vattenför kraftproduktion i reglerade älvar, men denna typ av investeringar medföringa fördelar för annan trafik. Deolika alternativ för transport av virke som står till buds måste enligtredogörelsen bedömas i varje region för sig. Fömtsättningarna varierar mellande olika regionerna. På samhället ankommer främst att svara för vissa allmännatrafikanläggningar. Det måste sedan ankomma på berörda intressenter att självavälja det lämpligaste transportsättet. Flottningen administreras avflottningsföreningar, som består av säljare och köpare av virke.Förutsättningarna för flottningen bör bäst kunna bedömas av de olikaintressenterna själva. Om ett bibehållande av flottningen.har uppenbarasamhällsekonomiska fördelar kan samhälleliga insatser liksom bliaktuella för att underlätta flottningen. Föredraganden pekar i sammanhanget påde bidrag till vägar som kan lämnas samt att vissa arbeten i flottleder harkunnat utföras som beredskapsarbeten. Några särskilda medel hämtöver anser haninte behövliga. Föredraganden tillägger att länsmyndigheterna har möjlighet attfortlöpande följa utvecklingen på transportområdet. TU1980/81:22 4 Regeringens redogörelse omfattarockså en sammanfattning av var och en av de fyra länsstyrelsernas studier samtföredragandens kommentarer till dessa. Av redogörelsen i denna del framgårbl.a. I bedrivs flottning i Klarälven.Länsstyrelsens studie visar att flottningen f. n. är företagsekonomisktmotiverad och har positiva effekter på sysselsättningen. anserdet angeläget att staten medverkar till att effektivisera flottningen.Föredraganden anser att några särskilda insatser inte är påkallade. I flottas i tvä av Ångermanälvenshuvudgrenar, nämligen och . föreslår attinvesteringar görs för övergång till buntflottning i . Bl.a.länsstyrelserna i och samt ochStrömsunds kommuner avstyrker förslaget. Det gör även föredraganden. Hanerinrar i sammanhanget om att i en annan del av årets budgetproposition harförordats att bandelen rustas upp till högre axeltryck och atlhan därvid har förutsatt att det virke som älvflottas i erfordedig utsträckningöverförs till järnväg. I berörs och iÅngermanälvens vattensystem av studie. I denna konstateras attfortsatt flottning på inte är motiverad. beslutade är 1979 att upphöra med flottning efter är 1980.Länsstyrelsen finner att både lösflottning och buntflottning är såväl samhälls-som företagsekonomiskt ogynnsammare än landtransporter. Vidare framhållerlänsstyrelsen att en nedläggning av flottningen kommer att medföra arbetsmarknadsproblemför länets inland. En möjlig väg att kompensera inlandet är att staten inrättaren särskild fond för inland som skulle skaffa framersättningsarbeten genom ökad förädling av virket. Denna fråga bör enligtföredraganden ses i sitt sysselsättningspolitiska sammanhang. Erforderligaåtgärder måste vidtas inom ramen för regionalpolitiken ocharbetsmarknadspolitiken. Han tillstyrker därför inte att fonden inrättas. I flottas i älv. Enligtlänsstyrelsens utredning är del samhällsekonomiskt motiverat med fortsattflottning i älv. För att på lång sikt möjliggöra fortsatt flottning krävs,menar , atl samhället vidtar åtgärder som jämställerkonkurrensförhållandena mellan flottning och lastbilstransport. Föredragandenerinrar i detta sammanhang om sin principiella inställning att såväl beslut somekonomiskt ansvar för framtida flottning bör åligga den berördaflottningsföreningen. Statliga insatser för att finansiera flottningen ärdärför inte aktuella. Han erinrar också om att regeringen ,för att ge sysselsättningsfrågorna en rimlig lösning under kommandeflottningssäsong, medgav att alla underhälls- och reparationsarbeten inom denberörda flottningsförening-ens verksamhetsområde skulle få utföras somberedskapsarbeten. I var och en av motionerna 1980/81:452, 1980/81:572och 1980/81: 1327 (alla s) yrkas att beslutar begära att regeringentillsätter en utredning om flottningsföreningarnas organisation ochkonkurtensförhål-landena mellan flottning och lastbilstransporter. Vidarebegärs att som sin mening ger regeringen till känna att - i avvaktanpå sådan utredning - åtgärder vidtas som syftar till att förhindra ennedläggning av flottningen. Sistnämnda yrkande avser i motionerna 1980/81:452(s) och 1980/81:572 (s) de tre älvar där flottning fortfarande pågår, medan deti motion 1980/81; 1327 (s) endast avser . Isamtliga dessa tre motioner hänvisas till att de berörda länsstyrelserna ochäven flera remissinstanser har varnat för sysselsättningskonsekvenserna vid ennedläggning av flottningen. Motionärerna beklagar att dessa konsekvenser intehar gett anledning till en mera engagerad behandling i propositionen. Vidareframhålls att även bl.a. energi- och miljöpolitiska överväganden talar förfortsatt flottning i de tre älvar som är i fråga. Frågan har helt enkelt,understryks det, inte fått den allsidiga bedömning som begärde 1979. Imotionerna 1980/81:452 (s) och 1980/81:1327 (s) framhålls dessutom attlänsstyrelsens i förslag om åtgärder från samhällets sida somjämställer konkurrensförhällandena mellan flottning och lastbilstransport intehar närmare belysts.-Enligt dessa tvä motioner bör man också utreda möjlighetentill en statlig, kollektiv organisation för virkestransporter inom en ådaleller flera. Utskottet finner för sin del att flottningen är avstor betydelse för sysselsättningen i de områden som är i fråga. Oavsettriksdagens ställningstagande till motionsyrkandena om åtgärder mot ennedläggning av flottningen fömtsätter utskottet att varje beslut om nedläggningföregås av överläggningar mellan flottningsföreningen och de berördalänsmyndigheterna. Möjligheterna att bereda berörd arbetskraft alternativsysselsättning inom t. ex. skogsvården får dock inte överskattas. Fråganom sysselsättningspolitiska åtgärder i övrigt, l.ex. inrättande av en särskildfond, får enligt utskottets mening bedömas inom regionalpolitikens ram. Detkan vidare konstateras att del endast är i som flottningen f. n. ärföretagsekonomiskt motiverad. Flottningen där är också en fömt-sättning för attnorskt virke skall kunna tillföras området. Utskottet delar föredragandensuppfattning atl några särskilda statliga insatser i fråga om flottningen iKlarälven inte är påkallade. Utskottethar i annat sammanhang (/81:19) behandlat frågan om en upprustning avbandelen till högre axeltryck. Uppmst-ningen möjliggörvirkestransporter året om pä bandelen. Fömtsättningarnaför flottning varierar mellan de olika regionerna i fråga. Utskottet delarföredragandens uppfattning att dessa förutsättningar bästkan bedömas av flottningsföreningama. Beslut om nedläggningar bör dock, somredan har framhållits, föregås av överläggningar med berörda länsmyndigheter.Flottningsföreningama bör också bära det ekonomiska ansvaret för flottningen. Regeringensredogörelse utgör enligt utskottets mening en sådan bedömning avkonsekvenserna av en nedläggning av löstimmerflottningen i somriksdagen begärde i sitt beslut . Medhänvisning till det anförda finner sig utskottet kunna godta vad föredragandenanfört om flottning. Härav följer att utskottet inte är berett att biträdaförslagen i motionerna 1980/81:452, 1980/81:572 och 1980/ 81:1327 (alla s) ochatt dessa avstyrks. I motion 1980/81:985 (vpk) framhålls att en ökadverkstadskapacitet krävs för reparation och underhåll av vagnar ochterminalutmstningar när bandelen kommer att användas förjärnvägstransporter av timmer. Det finns därför anledning att på basis avtillgängliga resurser i , som ligger i anslutning till bandelen, prövamöjligheten att dit förlägga en verkstadsenhet för reparation och underhåll avde vagnar som används för timmertransporter pä närbelägna bandelar. Utskottetfinner den typ av enklare reparationer, som motionen aktualiserar, böra kunnautföras vid lokala verkstäder och fömtsätter att - om en sådan lokaliseringbedöms lämplig överväganden härom sker med beaktande av bl.a. regional- ochsysselsättningspolitiska intressen. Motionen påkallar därför enligt utskottetsmening inte någon åtgärd. a) godkänner vadföredragande departementschefen i propositio nen anfört om flottning, b) avslårmotionerna 1980/81:452 (s) och 1980/81:572 (s) båda om flottningspolitiken samt motion 1980/81; 1327 (s) om fortsatt flottning i , 2. att lämnar motion 1980/81; 985 (vpk)om födäggning av en reparationsverkstad till utan åtgärd. Närvarande:Bertil (), (), (). (), (), Wjggo Komstedt (m), (), (), (), (), (), (), (), () och (). , , ,, , och (alla s) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 5börjar med "Förutsättningarna för" och på s. 6 slutar med"dessa avstyrks." bort ersättas med text av följande lydelse: Utövervad nu sagts om flottningen i synes konsekvenserna av en nedläggningav flottningen enligt utskottet vara särskilt allvarliga i fråga om två avÅngermanälvens huvudgrenar, och , samt älv. Enallsidigare bedömning än den av regeringen redovisade krävs därför, såsommotionärerna har framhållit, för att möjliggöra val av den samhällsekonomisktlämpligaste lösningen för timmertransporter i Västemorrlands och Norrbottenslän. En sådan allsidigare bedömning bör även innehålla ytterligare underlagför ställningstagande till frågan om införande av buntflottning påÅngermanälven samt närmare belysa i förslag omåtgärder frän samhällets sida som jämställer konkurrensförhållandena mellanflottning och lastbilstransporter. Frågan om konsekvenserna förråvamförsörjningen vid övergång till landtransporter har enligt utskottet inteblivit tillräckligt belyst. Den bör vid en förnyad bedömning ges särskilduppmärksamhet. Möjligheten att skapa en statlig, kollektiv organisation förvirkestransporter inom en ådal eller flera bör också utredas. I avvaktan pådenna allsidigare bedömning och utredning bör, i enlighet med motionärernasförslag, åtgärder vidtas som syftar till att förhindra en nedläggning avflottningen i , och älv. i nu berörda frågor anfört, varigenom yrkandena i motionernatillgodoses, bör av ges regeringen till känna. delsatt utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse; I. att med anledning av vad föredragandedepartementschefen i propositionen anfört om flottning ävensom med anledningav motionerna 1980/81:452 (s) och 1980/81:572 (s) båda om flottningspolitikensamt 1980/81:1327 (s) om fortsatt flottning i som sin mening gertill känna vad utskottet i berörda frågor anfört,