bet · G401LU8 · 1980-12-31 00:00:00 — medanledning av motioner om bostadsrätt Idetta ärende behandlas två mofioner om bostadsrätt. I mofion 1979/80:1608 av () ochThure Jadesfig (s) yrkas att beslutar om sådan ändring ibosladsrätlslagen (1971:479) att, enligt vad i motionen anförs, den till vilkenbostadsrätt övergått får vägras inträde i bostadsrättsförening om förvärvareninte visar att förvärvet inte skett i spekulationssyfte. I mofion 1979/80:1618 av () och OskarLindkvist (s) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna attfrågan om en vidgad hyresrättskooperation bör utredas och att förslag därefterbör föreläggas , allt enligt vad som anförts i mofionen. Remissyttrandenöver mofion 1618 har avgivils av bostadsdomstolen, , , , ,Svenska , Stockholms bostadsrättsföreningars centralförening ek. begäran har civilutskottet yttrat sig över motion 1618. Yttrandethar fogats som bilaga fill betänkandet. I mofion 1608 framhålls bl. a. att enbostadsrättsförening enligt bostadsrättslagen (1971:479) kan vägra attgodkänna en person som medlem i föreningen om denne inte kan väntas vara istånd att fullgöra sina ekonomiska förpliktelser gentemot föreningen. I proposifion1971:12 med förslag fill bostadsrättslag m. m. uttalades att hänsyn också bordekunna tas till förvärvarens personliga kvalifikafioner som utövare avbostadsrätten. Av propositionen framgår enligt mofionärerna inte närmare vadföredragande statsrådet avsett med detta uttalande. De framhåller att ensituation som över huvud taget inte behandlas i lagförarbetena är att någonmedvetet spekulerar i bostadsrätters värde genom att med storvinst först köpa och sedan sälja bostadsrätter. Flera sådana fall torde enligtmofionärerna ha förekommit. De påpekar atl spekulationsaffärerna är svåra attupptäcka genom att försäljningarna och inköpen ofta sker i skilda föreningar.Först efter en försäljning, när överlåtelsevärdet blir känt, kan man konstaleraom det rört sig om en spekulafionsaffär. I motionen hänvisas till att hyresnämndeni , med två röster mot en (ordförandens), godtagit en 1Riksdagen 1980/81. LU 1980/81:8 2 vägranav en bostadsrättsförening att som medlem godkänna en kvinna som under kort tidköpt och sålt ett tiotal bostadsrätter. Det är enligl mofionärerna angelägelatt det i bostadsrättslagen slås fast att spekulation skall kunna utgöra grundför att vägra medlemskap i en bostadsrättsförening. De anser att börbesluta om en ändring av lagen i enlighet härmed. Om skulle finna attlagstiftningen medger att medlemskap kan vägras på denna grund börenligt motionärerna en lagändring ändå komma till stånd i klarläggande syfte. Imotion 1618 erinras om atl det enligt gällande bostadsrättslag är förbjudet förförening, akfiebolag eller handelsbolag att upplåta andelsrätt ibostadsrättsförening om det med denna andelsrätt följer rätt att för begränsadtid besitta eller hyra bostadsrättslägenhet, men atl övergångsbestämmelsernatill lagen innehåller en bestämmelse som gör det möjligt för ek.för. (SKB) att fortsätta sin verksamhet. SKBbedriver en hyresrättskooperation utifrån principen att bostaden inte får varaspekulafionsobjekt. En kooperativ bostadsverksamhet som bedrivs i striktaformer har enligt motionärerna ett önskvärt syfte och skulle, t. ex. om det ställdeskrav på representation i styrelsen, kunna motverkabostadsspekulalionen på ett avgörande sätt. De anser althyresrättskooperationens ställning bör övervägas ytterhgare. Syftet medövervägandena bör vara att få fill stånd en undantagsbestämmelse i 79 §bostadsrättslagen. Ändringen skulle innebära atl spekulationsfri hyresrättskooperationunder insyn tillåts. Utredningsuppdraget bör enligt motionärerna iförsta hand anförtros bostadsrättskommiltén, som bör framlägga ett förslag ifrågan . Rätttid inträde i bostadsrättsförening Enligt 10 8 bostadsrättslagen (1971:479) fårförvärvare av bostadsrätt utöva denna rätt endast om han är eller antas fillmedlem i föreningen. Överlåtelsen av bostadsrätten är enligt 13 § ogiltig omförvärvaren inte har antagils fill medlem. Av 11 § framgår att den till vilkenbostadsrätten övergått inte får vägras inträde i föreningen om han uppfyller devillkor för medlemskap som föreskrivs i stadgarna och föreningen skäligen kannöjas med honom som bostadsrättshavare. I sistnämnda uttryck ligger, enligt vaddepartementschefen anförde i propositionen med förslag till bosladsrättslag m.m. (prop. 1971:12 s. 110), i första hand att den nytillträdande bostadsrättshavarenskall vara i stånd att fullgöra sina ekonomiska förpliktelser gentemotföreningen. Hänsyn bör emellertid också kunna tas till förvärvarens personhgakvahfikationer som utövare av bostadsrätten. Att, som en remissinstans hadeföreslagit, helt slopa möjligheten att beakta sådana faktorer fanndepartementschefen ej tillrådligt. Han antog dock såsom LU 1980/81:8 3 självfalletatt medlemskap bara fick vägras om objektivt godtagbara skäl härför förelåg. Iproposifionen påpekades att en motsvarande bedömning av personligakvalifikafioner företas bl. a. vid upplåtelse av hyresrätt (jfr. 12 kap. 34-368§ jordabalken). En förvärvare av bostadsrätt som betalat högreöverlåtelseersättning än vad stadgarna medger borde enligt departementschefeni regel kunna vägras medlemskap i föreningen, dock endast om det i stadgarnauppställts som särskilt villkor för medlemskap att normerna för ersättningensberäkning inte fick åsidosättas. Vidriksdagsbehandlingen av propositionen uttalade lagutskottet i sitt av riksdagengodkända betänkande (LU 1971:9 s. 49) tveksamhet beträffande lämpligheten avatt förvärvarens personliga kvalifikafioner kunde underkastas prövning. Dennaskulle nämligen enligl utskottet kunna innebära att det arbete, som kommunernalägger ned på social rehabilitering av svåranpas-sade personer, kunde komma allmotverkas. Ä andra sidan borde avseende fästas vid att en bedömning avpersonhga kvalifikationer kunde ske vid överlåtelse av hyresrätt. Någonanledning atl ha en annan ordning vid överlåtelse av bostadsrätt fanns inteenligt utskottet, som alltså gick på propositionens linje. Utskottet underströkemellerfid att möjhgheten att vägra medlemskap på grund av bristandekvalifikationer borde utnyttjas med stor varsamhet. Detav motionärerna åberopade rättsfallet avser ett numera lagakraftvun-net utslagrörande vägrat medlemskap i en . Ärendet avgjordes inovember 1979 av hyresnämnden i och rörde en kvinna som underkort tid köpt och sålt 13 bostadsrättslägenheter i HSB. Varje lägenhet hadevarit i hennes ägo endast under kort fid. Hon hade vägrats inträde iHSB-föreningen. Föreningen hävdade att den ej skäligen behövde låta sig nöjasmed kvinnan som bostadsrättshavare, bl. a. eftersom hon ansågs drivamäklarrörelse och spekulera i lägenheter. Enligt hyresnämndens majoritet fannsdet fog för påståendet att kvinnan drev mäklarrörelse i spekulativt syfte.Denna majoritet ansåg det sannolikt att hon avsett att nyttja lägenheten på ettsätt som var främmande för HSB:s allmänna målsättning och avslog hennes begäranom medlemskap. En minoritet i nämnden (ordföranden) ansåg att föreningen inteförmått styrka att förvärvet skett i spekulationssyfte. Enhgt minoritetensuppfattning borde föreningen skäligen kunna nöjas med henne som medlem (ärendeH 4126/ 79-06, dom ). En redogörelse för gällande rätt i fråga omhyresrättskooperation har lämnats av civilutskottet i dess yttrande filllagutskotlel, s. 1-3. Utskottet hänvisar härfill. LU 1980/81:8 4 Av remissinstanserna tillstyrker ,, . Svenska , och att frågan om hyresrättskooperalion utreds. Bostadsdomstolenhar inget att erinra mot att en utredning kommer till stånd.Fasfighetsägareförbundet avstyrker mofionsförslaget. anför i sitt yttrandebl. a. följande. I debatten har anförts att vissa brister finns bådemed bostadsrätten och hyresrätten i deras nuvarande former. Några av devikfigaste synpunkterna kan sammanfattas på följande sätt. Inombostadsrätten förekommer inte någon kostnadsutjämning mellan olikabostadsrättsföreningar. Dessa kan ha påtagligt skilda kostnadsförutsättningar,både på kapital- och driftsidan. Detta förhållande är onekligen till ekonomiskfördel för den som förvärvar bostadsrätt till lågt upplåtelse- eller överlåtelseprisi ett bostadsområde med gynnsamma förutsättningar och bor kvar under viss tid.Dessa ekonomiska fördelar kan diskonteras vid en överlåtelse, varför effektenav givna subventioner inte längre kvarstår för kommande boende. Resonemanget ärgilfigt i en normal marknadssituation. I ett läge med mer eller mindre uttaladefterfrågan räknar sannolikt de flesta köpare med fortsatt uppvärdeiing av dengjorda kontantinsatsen. Relativt sena erfarenheter visar å andra sidan attboende kan känna sig ekonomiskt bundna till sin bostadsrältslägenhet och göraförluster när bostadsefterfrågan är liten. Även andra förhållanden som ärknutna fill bostaden, läge, social status m. m. påverkar prisbildningen på ettrelativt komplicerat sätt. Deframför allt inom storstadsregionerna uppkomna höga prisernavid överlåtelser av bostadsrätter har utestängt många bostadskonsumenter frånbostadsrätten som ett reellt boendealternativ. För att förvärva en bostad medhögt överlåtelsepris fordras en hög hushållsinkomst (som ofta möjliggörupptagande av persrjnliga lån) och/eller eget kapital som täcker större delenav priset. Påpekanden om att även personer med måtthga inkomster under senareår förvärvat attraktiva bostadsrätter (bl. a. med hänvisning till undersökninga\' överlålelsepriser m. m. som utförts av HSB ), synes inte habeaktat det senare förhållandet. Hyresrätten har således kommit att bli denenda möjliga upplåtelseformen för resurssvaga grupper i samhället. Denna bristpå valfrihet är beklaglig. Förhållandet bidrar också fill en från bostadssocialsynpunkt tveksam skiktning av de boende. Anfördaprincipiella brister i hyresrätten är dels bristande incitament tillkostnadsansvar hos hyresgästerna, dels brist på inflytande och ansvar förhyresgästerna. De enskilda hyr-esgästerna upplever säkert ibland inte någraavgörande skillnader i möjligheterna atl påverka sina bostadskostnader ellereljest att utöva inflytande mellan å ena sidan allmännyttiga bostadsföretag ochå andra sidan privata hyresvärdar. SABOfinner dock anledning påminna om hyresgästernas legala möjlighet att ikollektiva former deha i beslut om hyressättning. Detta har senast kommit tilluttryck i hyresförhandlingslagen med giltighet fr. o. m. den 1 juli 1978.Lagstiftningen hade föregåtts av en förhandlingstradition inom allmännyttansedan ca 20 år. Eftersom de allmännyttiga bostadsföretagen står underkommunernas ledning och kontroll, finns därigenom viktiga LU 1980/81:8 5 förutsättningarför att förverkliga samhälleliga intentioner med bostadsförsörjningen. Organisationernapå bostadsmarknaden har på olika sätt sökt utveckla boendet inom det nuvarandelegala systemet. a. har fattat beslut om att söka finnaformer som förhindrar eller försvårar den upplrissade stegringen av priserna påbostadsrätter. ("Åtgärder mot spekulation och överpriser påbostadsmarknaden" behandlat av .) SABOoch träffade överenskommelseom rekommendation om särskilt boinflytandeavtal i avsikt att underlättainförande av ett ökat boinflytande i allmännytfiga bostadsföretag.Rekommendationen bygger bl. a. på uppfattningen att de boendes medverkan ärnödvändig för en god bostadsmiljö och att det är de boende själva som bäst vetvad som fungerar bättre och sämre i ett bostadsområde. Avsikten är attboinflytandet skall komplettera förhandlingssystemet med möjhghet förhyresgästerna fill direktpåverkan i bostadsområdet eller huset. Atl engagerade boende i förvaltningen genom information, samrådsförfarande och överförandeav beslul innebär djupgående förändringar av bostadsföretagens arbetssätt ochorganisation. De båda riksorganisationerna har förutsatt att arbetet skallkunna genomföras med bevarande av principerna för en solidarisk hyressättning.Det är SA.BO:s uppfattning all införande av boinflytande i allmännyttigabostadsföretag bör undanröja de ovan refererade bristerna medhyresrätten. Trotspågående förändringsarbete och trots statsmakternas tidigare uttalande ombegränsning av upplåtelseformerna tillstyrker vidare utredning i enlighetmed motionens allmänna syften. Det legala systemet bildar en av de viktigasteförutsättningarna för boendets utveckling. Ytterligare förändringar ärönskvärda utöver dem som är möjliga inom nuvarande ramar. Detta kan som exempelillustreras med den danska allmännyttan. Denna förenar inom sig några avfö;rdelarna med svensk allmännyttig hyresrätt och bostadsrätt i nuvarandeutformning. Tyvärr har den också vissa brister, framför allt attkostnadsomfördelning mellan olika enheter inle sker. SABOtror inte att en "ny" upplåtelseform i linje med den skisseradeskulle ersätta hyres-och/eller bostadsrätt. Men utvecklingen skulle medsäkerhet stimuleras även i dessa upplåtelseformer. Detligger utom möjlighet att bedöma i vilka former ett fortsattutredningsarbete lämpligast bör bedrivas. Den av motionärerna förordadeanknytningen till bostadsrättskommitté bör medföra vissa utredningstekniskafördelar samt att resultat kan föreligga relativt snabbt och möter därför intenågon invändning från sida. Den av motionärerna antydda tekniskalösningen förefaller dock något snäv och bör inte bilda restrikfion förfortsatt arbete. framhåller atl del i motionenaktualiserade problemet länge har varit aktuellt i den bostadspohfiskadebatten. Även om ren spekulation i bostäder är förhållandevis ovanlig är dockprisbildningen sådan att stora delar av det befintliga bostadsbeståndet inle ärtillgängligt för andra än mycket köpstarka familjer. delarmotionärernas uppfattning att det är nödvändigt med åtgärder från samhälletssida för att ändra på dessa förhållanden. En vidgad användning av s. k. hyresrättskooperalionkan vara etl effektivt men sannolikt otillräckligt medel i detta syfte.Riksbyggen har i LU 1980/81:8 6 skrivelsetill bostadsministern prtpekat behovet av åtgärder för att komma till rätta medden icke önskvärda prisutvecklingen på bostadsområdet men fått beskedet attsådana åtgärder inte synes nödvändiga. Vid undertiden 6-7 maj 1980 behandlades frågan i anslutning fill en inom företagetupprättad promemoria. Kongressen beslutade atl tillsätta den utredning somföreslogs i promemorian. Utredningen skall till ordinarie kongressi bl. a. lägga fram förslag om införande av återlämningsklausuler ibostadsrättskontrakt. Ett nytt borättssystem skall introduceras som skallmedverka fill att lösa existerande överprisproblem. Utredningen skall klargörapå vilket sätt med egna åtgärder kan medverka till att befria detkooperafiva boendet från spekulafionsmöjlighe-ter. - anser att behandlingenav mofionsspörsmålel bör ske i det något vidare perspektiv som legat till grundför beslutet vid kongressen och inte begränsas till frågan om vidgad användningav hyresrättskooperation. skulle ändå gärna se att kundege regeringen till känna del önskvärda i atl den frågan utreddes närmare iexempelvis bostadsrättskommittén. Under alla förhållanden kommer Riksbyggenalt fullfölja sin egen utredning och räknar med att resultatet av denna skallkunna ge underlag för en eventuell behandHng av frågan i bostadsrättskommittén. och anser att det kan vara lämpligt attbostadsrättskommittén överväger om 1970-taIets utveckhng på bostadsmarknadenskulle kunna mofivera ett annat synsätt på frågan om hyresrättskooperalion ändet som låg fill grund för lagregleringen vid tillkomsten av bostadsrättslagen. kooperativa bostadsförening (SKB) anföratt den kommersialisering som blivit alltmer påtaglig inombostadsrättskoope-rafionen måste stoppas, då den skadarbostadskooperationen som sådan. Även de mycket höga grundavgifter, som numeraförekommer ganska ofta vid upplåtelser av bostadsrätter i attrakfiva lägen, börleda till åtgärder, som gör ifrågavarande lägenheter överkomliga för"vanliga löntagare". för en trerummaretyder enligt SKB på att den ursprungliga. sociala målsättningen inombostadsrätls-kooperafionen är på väg alt glömmas bort. Denremitterade motionen syftar enligt SKB fill en vidgning avhyresrätts-kooperationen och till ett förhindrande eller åtminstone enminskning av spekulafionen med bostadsrättslägenheter. Enligl SKB:s bedömningkan del problem som motionen aktuahserar angripas på två sätt, anfingen genomändringar av bestämmelserna om bostadsrättsinsfitutet eller genom en utvidgningav möjligheterna att använda den form av hyresrättskooperation som SKBbedriver. SKB bör strävandena att försvåra och helst omöjhggöra allspekulation med bostäder givetvis intensifieras också via en skärpt beskattningpå överlåtelser av bostadsrätter. Beskattningsåtgärder är emellertidofillräckliga, eftersom de sannolikt föranleder att åtskilliga LU 1980/81:8 7 bostadsrättsöverlåtelsersker "svart". SKBerinrar om att det vid tillkomsten av gällande bosladsrättslag ansvarigastatsrådet ansåg att utvecklingen av priset på bostadsrätter borde följas meduppmärksamhet och frågan om kontroll av de ersättningar som tas ut vidöverlåtelse av bostadsrätt prövas på nytt, om någon mera markant höjning avprisläget skulle inträffa. Det främsta skälet fill spekulationen medbostadsrätter anser SKB vara den fria överlåtelserätten. Denna bör enhgt SKBbegränsas till att gälla gentemot den egna bostadsrättsföreningen eller dessmoderförening. Undantag förutsätts för överlåtelser mellan närstående somsammanbor och eventuellt även mellan arvsberätfigade. Speciella bestämmelser utarbetas för de många människor som underden tid överlåtelsevärdena inte stått under kontroll betalat höga priser försina bostadsrätter. De har ju inte gjort sig skyldiga lill något olagligt. Medutgångspunkt i att en bostadssökande skaffar sig bostadsrättslägenhet för attpå ett bra sätt lösa sitt bostadsproblem, inte för att tjäna pengar, borde detenligt SKB vara fillräckligt att fillse att bostadsrättshavaren vid avflyttninginte åsamkas ekonomiska förluster, däremot onödigt att möjliggöra att han görvinster. Iyttrandet framförs flera synpunkter på hur en reform av bostadsrättsinstitutetskulle kunna utformas. a. bör enligt SKB en bostadsrättsförening bliskyldig alt inlösa en erbjuden bostadsrätt. Vid försäljningen av en bostadsrättbör föreningen vara skyldig att anlita bostadsförmedlingen eller, om sådan intefinns, kommunens styrelse. Förmedlingen kan utse bostadsrättshavare antingenenligt behovsprincipen eller med hänsyn fill sökandens väntetid hosförmedlingen. Annonseringsförfarande bör få användas av bostadsförmedlingen. Alternafivetatt i ökad utsträckning tillåta hyresrättskooperafion synes SKB vara enklareatt genomföra än alternativet att förändra bostadsrällsin-stitutet. Såvitt SKBkunnat finna är det tillräckligt med en modifiering av det i 79 § bostadsrättslagenintagna förbudet mot att upplåta andelsrätt, med vilken följer rätt att förbegränsad fid hyra bostadslägenhet. SKB föreslår att denna paragrafkompletteras med ett nytt andra stycke med följande lydelse: "Förstastycket gäller inte i fråga om för uthyrning av bostadslägenheter bildadförening, om från föreningens bildande i styrelsen ingår minst en av kommunenutsedd ledamot jämte suppleant". SKB framhåller att vissa följdändringarkan bli aktuella i jordabalken och i bostadsfinansieringsförordningen. Iyttrandet anförs vidare att många otvivelaktigt upplever det som olustigt attbostaden så tydhgt håller på att förvandlas från en social rätfighet fill enhandelsvara, som säljs fill höga överpriser. Säkeriigen har detta faktumstarkt bidragit till att den av SKB bedrivna formen för hyresrättskooperationtilldragit sig ett alltmer ökande intresse. a. har man inom"allmännyttan" i utredningssammanhang fört fram tanken att införa denbostadskooperation, som SKB fillämpar, i stället för att överlåta attraktivafasfigheter till en LU 1980/81:8 8 bostadsrättsförening.Av motionen synes framgå atl mofionärerna anser att förutsättningarna för enmålmedvetet organiserad hyresrättskooperation att undgå spekultion medbostadslägenheter är goda. SKB kan mot bakgrund av sin långa erfarenhetvitsorda att så också är förhållandel. Det bör dock nämnas att hyreslagensföreskrifter om lägenhetsbyte ofta missbrukas av byteskontrahenterna utan attnågot f. n. kan göras däråt från SKB:s sida. SKBförordar avslutningsvis inte bara att frågan om vidgad hyresrättskooperationutreds utan även att andra regioner än ges möjlighet atl bedrivahyresrättskooperation på hknande sätt som sker genom SKB. framhåller i sitt yttrande att förbudet i 79 §bostadsrättslagen har tillkommit i syfte att skydda de bostadssökande bl. a.mot osunda bostadsförelag. Ett slopande av eller en inskränkning i förbudet kandärför enligt förbundets uppfattning inte ligga i de boendes intresse. är att ge de boende ett reellt inflytande kombineratmed etl ekonomiskt ansvar för fastighetens förvaltning. Förbundet anser motbakgrund härav att det också måste vara principiellt riktigt att de boende vidavflyttningen skall kunna tillgodogöra sig det övervärde lägenheten kan ha pågrund av standardhöjande åtgärder eller gott underhåll som kan ha gjorts i denegna lägenheten. Etl frångående av denna princip kan komma att medföranegativEi ekonomiska konsekvenser för såväl de kooperativa bostadsföretagen somför dem som bor i bostadsrättslägenheter. - Det är enligt förbundetsuppfattning önskvärt att lagstiftningen om bostadsrätt omfattar allt kooperativtboende. Bostadsrättslagen bör därför omfatta även bostadsföreningarnasverksamhet. Någon utvidgning av utredningens direktiv erfordras således inteenhgt förbundets uppfattning. Förbundet hänvisar till att bostadsrättskommitténhar i uppdrag att överväga bl. a. hur en lagsfiftning med denna innebörd börutformas. I en motion vid (1975:1138)yrkades att skulle begära en översyn av de mindre frekventförekommande företagsformerna vid förvaltning av flerfamiljshus. Motionärenframhöll att det fanns bostadsföreningar som inte föll under bostadsrältslagensbestämmelser, atl en del av dessa visserhgen hade en klart social målsättningmen alt krifik vid olika tillfällen hade riktals mol vissa former avandelsupplåtelser med hänsyn fill brister i den bostadssociala inriktningen. Lagutskottetkonstaterade i sitt av godkända betänkande (LU 1975:26) att man isvensk lagsfiftning sedan lång fid fillbaka intagit den principiellaståndpunkten att upplåtelse av bostadslägenhet skall ske antingen genomhyresavtal mellan fastighetsägare och hyresgäst eller i form av bostadsrätt.Anledningen härtill är bl. a. att man eftersträvat en önskvärd enhetlighet ifråga om regleringen av rättsförhållandena på bostadsmarknaden. Utskottetanförde vidare att förbudet i bostadsrältslagens övergångs- LU1980/81:8 9 bestämmelser mot andra upplåtelseformer inte gettsretroaktiv verkan. Det fanns därför alltjämt ett antal företrädesvis äldrebostadsföreningar (hyres-föreningar och besittningsföreningar),bostadsaktiebolag och handelsbolag (kommanditbolag) som med stöd av särskildaövergångsbestämmelser drev verksamhet för upplåtelse av lägenheter åtinnehavare av andel i föreningen eller bolaget. Motionen avstyrktes avutskottet under hänvisning till att frågan om en översyn av de mindre frekventförekommande företagsformerna skulle komma att belysas av boende- ochbostadsfinansieringsutredningarna. I detta betänkande behandlas tvåmotioner om bostadsrätt. Båda mofionerna kan sägas ha sin udd riktad mot detförhållandet att priserna i samband med överlåtelse av bostadsrätter på senareår sfigit avsevärt. Motion 1608 tar upp en fråga om på vilka grundermedlemskap i en bostadsrättsförening kan vägras. Motionärerna anser atlbostadsrättslagen (1971:479) bör ändras så att det klart framgår att enförvärvare av bostadsrätt kan vägras inträde i bostadsrättsföreningen omförvärvaren av bostadsrätten inle visar alt förvärvet inte skett ispekulafionssyfte. Spekulalionsförvärv av bostadsrätter är ingen ovanligföreteelse, anför motionärerna, och framhåller alt sådana förvärv ofta ärsvåra atl upptäcka, bl. a. genom att försäljningarna och inköpen ofta sker iolika föreningar.