bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Om en aktuell entreprenad eller annat liknande avtal kan antasmedföra åsidosättande av lag eller kollektivavtal eller om åtgärden på annatsätt skulle strida mol vad som är godtaget inom parternas avtalsområde, kanvederbörande centrala fackliga organisation avtalet kommer tillstånd eller verkställs (facklig vetorätt). 1 departementspromemorian (Ds Fi1976:4) Ansvar för skatt vid entreprenad m. m. lades fram förslag lilllagstiftning om särskilt uppdragsgivar-ansvar för skatt m. m. Lagstiftningenavsägs bli tillämplig i fall då en näringsidkare uppdragit äl någon som inle äranställd hos honom atl för hans räkning ulföra arbete i hans rörelse. Förslagetinnehåller dels generella regler, dels regler för uppdrag inom varvs-,anläggnings- och byggnadsnäringarna. De generella reglerna innebar i första hand en skyldighetför uppdragsgivare all lämna kontrolluppgift rörande vissa uppdrag. Åsidosättsdenna skyldighet skulle uppdragsgivaren tillsammans med uppdragstagaren bliansvar"ig för skatt och arbetsgivaravgifter som belöper pä lön tillanställd hos uppdragstagaren för arbete hos uppdragsgivaren. Därvid kritiserades såvälförslaget om rörelseidkares uppgifisskyldighel som de föreslagna bestämmelsernaför varvs-, anläggnings- och byggnadsnäringarna. Mot bakgrund av den remisskritik som sålunda framkom harförsök gjorts att på andra vägar komma till rätta med de aktuella problemen. Ett försök i den riktningen har redovisats idepartementspromemorian (Ds B 1980:10) Den grå arbetskraften ochskattekontrollen. 1 den promemorian framhålls atl man särskilt bör beaktamöjligheterna att rikta åtgärder mera direkt mol sädana uppdragsförhällandensom är av intresse från kontrollsynpunkt. a. bör övervägas om inteåtgärderna i högre grad än enligl den tidigare departementspromemorian börriktas in mol den typ av grå arbetskraft som beslår av personer som åtar sigalt ensamma utföra etl uppdrag, dvs. s. k. enpersonsförelagare och liknande. Det lagförslag som läggs fram i promemorian har utarbetatsi enlighet med nu angivna tankegångar. Förslaget syftar lill all försvåraulnylljandel av grå arbetskraft inom sädana områden, där problemen är särskiltbesvä- JuU1980/81:21 29 rande med avseende på skatteundandragande och illojalkonkurrens för de seriösa företagarna. Enligt förslaget skall en uppdragsgivare åläggas vissskyldighet och ansvarighet när ett uppdrag ges till någon som inte ärregistrerad till mervärdeskatt. Kan uppdragstagaren inle visa atl han ärregistrerad skall uppdragsgivaren hålla inne hälften av uppdragsersältningenoch betala in denna dll uppbördsmyndighet. Den nu angivna skyldigheten föreslås gälla i fråga ompraktiskt laget alla slags arbeten som en fastighetsägare kan uppdra ål någonall utföra pä sin mark eller sina byggnader eller andra anläggningar. Enkontroll- och avgiftsskyldighet får också den uppdragsgivare som på sin egenarbetsplats och som etl led i sin rörelse låter en uppdragstagare ulföra ettarbete ät sig. I promemorian redovisas vidare - utan slutligt ställningstagande-alternativa förslag i fråga om ägare av småhus och bostadslägenheter i syfteatl ge myndigheterna ett vidgat underlag för sin kontroll. Den nu angivna departementspromemorian harremissbehandlats och bereds f. n. i . Enligt vad som harinhämtats avses en proposition i ämnel bli förelagd under innevarandeär. Riksåklagaren intar en försiktighållning när det gäller frågan om atl genomföra de förslag som lagts fram idepartementspromemorian (Ds Fi 1976:4) Ansvar för skall vid entreprenad m.m.Trots de fördelar som grundtankarna i förslaget innebär ställer sigriksåklagaren tveksam lill alt förslaget genomförs på grundval av detutredningsunderlag som föreligger. BRÅ anser del vara en angelägen åtgärd all de ipromemorian framförda förslagen genomförs. , som instämmer i tankegångarna bakompromemorieförslaget, anser att åtgärder bör vidtas för atl stävjasystemet med grå arbetskraft. Verket framhåller härvidlag atl somhar gäll sedan promemorian lades fram har omfattningen av systemet med gråarbetskraft ökat. Enligl () bör deförslag som redovisas i departementspromemorian föreläggas riksdagen.Även LO instämmer i dessa förslag. SAF ställer sig avvisande till de i promemorian framfördaförslagen. Enligl SAF skulle förslaget om ökad uppgifisskyldighel och ökatekonomiskt ansvar kunna medföra allvarliga störningar i mänga seriöst arbetandeförelags verksamhet. Även industriförhimd intar en negaliv hållningtill förslagen i promemorian. Förbundet understryker dock del angelägna i alleffektiva åtgärder vidtas för all komma lill rätta med vissa uppdragstagaresskatle-och avgifisundandragande, inle minst med hänsyn till dekonkurrens-snedvridande effekter lill de seriösa förelagens nackdel som deltaundandragande leder till. JuU1980/81:21 30 Yttrande från annat utskott Yttrande har avgelts avskatteutskottet (bilaga 2:2) och arbetsmarknadsutskottet (bilaga 2:7). Vad gäller den grå arbetskraften pekar skatteutskottetendast på att saken är föremål för beredning inom regeringskansliet.Skalleulskoltet avstyrker bifall lill motionerna 1120 och 1864 i vad de rörskattefrågor. En minoritet(s) inom skatteutskottet redovisar avvikande mening. framhåller atl det är angelägelatl söka komma till rätta med del problem som den grå arbetskraften utgör.Företeelsen är enligl arbetsmarknadsutskollel osund och den har månganackdelar: skaller och avgifter undandras samhället, seriösa förelag råkar ien orimlig konkurrenssituation, den sociala tryggheten eftersatts förarbetstagarna, svårigheter föreligger alt bedriva ett effektivt skyddsarbete,facklig splittring kan uppstå på arbetsplatsen, arbetsmarknadspolitikenförsvåras genom uppdelningen pä en legal och en illegal arbetsmarknad, etc. pekar på de olika åtgärder somunder 1970-lalet har vidtagits mot den grå arbetskraften; bl. a. har arbetsförmedlingslagenskärpts och straff införts för den som utnyttjar grå arbetskraft. har man emellertid inle kunnat lösa problemen enbartgenom gjorda insatser. Också åtgärder på skallesidan är nödvändiga.Arbetsmarknadsutskottet utgår från all förslag på grundval av gjordautredningar kommer att föreläggas . Med hänvisning lill delarbete som f.n. bedrivs finns del enligl arbetsmarknadsutskottets mening inleskäl alt föreslå någon åtgärd på grund av motionen i den nu aktuella delen. 1 vårt land gäller atl allnäringsverksamhet är fri för svenska medborgare och svenska juridiska personer,om inle annat år föreskrivet. Pä åtskilliga områden finns emellertidbegränsningar i näringsfriheten. En sådan begränsning utgörs av detnäringsförbud varom bestämmelser finns i konkurslagen (1921: 225). Enredogörelse förändra inskränkningar i näringsfriheten lämnas under avsnittetom elableringskontroll. Enligt konkurslagen gäller sedan gammall den huvudregelnall en person som är försalt i konkurs inte får idka rörelse varmed följerbokföringsskyldighet. Bestämmelsen är straffsanklionerad. Genom beslutade ändringar i konkurslagen har sometl led i kampen mol den ekonomiska brottsligheten införts nya regler omnäringsförbud i samhand med konkurs. Vid sidan av del gällandegenerella förbudet mol näringsverksamhet under konkurs gäller sålunda fr. o. m.den ett mera långtgående näringsförbud som förutsätter prövning idet enskilda fallet. JuU1980/81:21 31 Näringsförbud kan meddelas altgälla inte bara under konkursen utan ocksä sedan denna har avslutats. Förbudetär emellertid tidsbegränsat: maximitiden är högst med viss möjlighettill förlängning. Den som bryter mot ett meddelat näringsförbud kan dömas lillfängelse i högst ivä år. Detta näringsförbud, som prövas av allmän domstol pä talanav åklagare, kan meddelas en gäldenär när konkurs har inträffat. Förutsättningenär alt konkursgäldenären har förfarit grovt otillbörligt mol sina borgenärereller på annat sätt har grovt åsidosatt vad som ålegat honom i hansnäringsverksamhet. Förbud kan också meddelas den som uppr-epade gånger harförekommit i konkurs, om han i näringsverksamhet som har föregått konkursernahar åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare och näringsförbud ärpåkallat av särskilda skäl. Den som har meddelats näringsförbud får i princip inledriva näringsverksamhet som medför bokföringspliki. Han får inle heller varastyrelseledamot eller i annan egenskap vara ställföreträdare för bl.a.aktiebolag eller, utan atl formellt vara ställföreträdare, faktiskt handhaledningen eller förvaltningen av företagel. 1 lagstiftningsärendet om utvidgat näringsförbud (prop.1979/80:83. LU 31) berördes något frågan om näringsförbudets omfattning.Departementschefen anförde i denna sak alt det i och för sig finns skäl attöverväga om inte etl näringsförbud bör kunna tillgripas också i andra fall ändä en person har gått i konkurs, exempelvis vid missbruk avlikvidationsinslitu-lei. Departementschefen fann emellertid atl det i detaktuella lagstiftningsärendet skulle föra för långt atl la upp frågan omnäringsförbud i ett vidare sammanhang än del vari utredning skett. 1 samma lagstiftningsärende diskuterades frågan huruvidanäringsförbudet skulle föregås av en prövning i varje särskilt fall ellerinträda automa tiskt. Med anledning av en motion om automatiskt näringsförbuduttalade lagulskottel att en sådan ordning skulle innebära en alltförlångtgående åtgärd. Enligl lagutskottet gällde frågan hur man skall komma lillrätta med allvarliga fall av missbruk i samband med konkurs. Det kunde dåenligl lagutskottets mening inte gärna komma i fråga att förhindra varjenäringsidkare som gått i konkurs atl bedriva näring. avstyrktebifall till motionen. Frågor rörande näringsförbud har i olika sammanhangaktualiserats inom konsumenlområdel. Här skall något beröras vissa förslag somhar lagts fram på området. 1 1977:5 Konsumentskydd vidbilreparationer diskuteras lämpliga åtgärder för all förbättrakonsumentskyddet vid bilreparationer. Därvid befinns all ett syslem med statligauktorisalion av reparationsverkstäderna kan föra med sig fler nackdelar änfördelar för konsumenterna. Mol denna bakgrund förfördas i rapporten i ställetett system bestående av tillsyn, registrering av verksläder, garantiplikl, för- JuU1980/81:21 32 säkringsplikl, kontroll samt. vid uppenbaramissförhållanden, näringsförbud. Förbud all vara verksam inom fordonsverksladsbranschenskall enligt rapporten få tillgripas endast vid särskilt kvalificerade fall,bl. a. då utförda arbeten vid upprepade tillfällen befunnits vara felaktigt,bristfälligt eller osakkunnigt utförda. I en annan rapport (1978:8-01) frän konsumentverketbenämnd Auktorisalion och konsumentskydd, som har överlämnats till regeringen,redovisas en bedömning av i vilken utsträckning och i vilken formauktorisalion av näringsidkare bör användas som medel all förbättrakonsumenternas situation. I rapporten sägs bl. a. all restriktivitet bör iakttas medall införa obligatorisk auktorisalion. De områden där obligatoriskauktorisalion dock kan komma i fråga synes enligt rapporten väsentligen varasådana där dylika åtgärder bedöms erforderliga för säkerställande av trygghettill liv. hälsa, säkerhet och personlig integritet samt större ekonomiskavärden för den enskilde. Som ett allernaliv lill obligatorisk auktorisalion nämns irapporten bl. a. näringsförbud för vissa särskilt misskölsamma näringsidkare ienlighet med den nämnda rapporten om konsumentskydd vid bilreparalioner. har under är 1979 lagt frambelänkandet (SOU 1979:36) Konsumentljänstlag, som innehåller förslag tillregler om bl. a. reparations- och servicearbeten. I betänkandet berörs ocksäfrågan om alt införa inslilulet näringsförbud på konsumenlområdel. Utredningenpekar i sammanhanget på att näringsförbud utgör en mycket ingripande sanktionför den näringsidkare det drabbar och etl genomförande fordrarställningstaganden till åtskilliga problem, bl. a. de anställdas och borgenärersställning. Det framstår enligt utredningen f. ö. som diskutabelt om etlnäringsförbudsinstitui bör begränsas till alt avse enbart konsumenttjänster,dä ju uppenbart oseriös näringsverksamhet förekommer också päkonsumenlköpsområdel och även utanför konsumenlsektorn. Utredningen konstaterar att metoden atl med bibehållen etableringsfri-helrikta åtgärder direkt mol de näringsidkare som missbrukar näringsfriheten frånflera synpunkter har väsentliga fördelar framför ett auktorisa-lionssystem.Utredningen förordar därför all en sårskild utredning kommer lill stånd ominförande av etl näringsförbudsinstitui. Denna utredning torde inle börabegränsas lill alt avse konsumenttjänster utan bör i vart fall avse helakonsumenlområdel. Uppenbart oseriös näringsverksamhet är emellertid enliglutredningens mening etl generellt problem som lar sig uttryck i åsidosättandeav annan lagstiftning än den som finns på konsumenlområdel, l.ex. angåendeskatleuppbörd eller arbetarskydd. Övervägande skäl talar därför enligtutredningens mening för alt frågan om införande av möjlighet all meddelanäringsförbud mol uppenbart oseriösa näringsidkare utreds generellt. JuU1980/81:21 33 Konsumentljänstulredningensbetänkande har remissbehandlats och övervägs f.n. inom . Frågan om att införa någon form av näringsförbud berörsockså av hemförsäljningskommittén i betänkandet (SOU 1979:76) Nyhemförsälj-ningslag. Kommittén ställer sig något tveksam lill effekten av ettnäringsförbud pä hemförsäljningsområdel. Kommittén vill dock inte utesluta alleft sådanl förbud kan visa sig fylla ett behov. Något förslag lägger kommitténinte fram utan frågan om näringsförbud bör enligl kommitténs mening utredas medett bredare perspektiv. En proposition på grundval av kommitténs belänkande avsesbli förelagd . BRÅ framhåller alt näringsförbudkan utgöra ett verksamt medel mol ekonomisk brottslighet. Näringsfrihctsoinbudsmannen tillstyrker förslaget i motion1120 att man utreder möjligheterna all tillämpa ett näringsförbudssystem iandra fall än vid konkurs. En liknande inställning redovisarkonsumentombudsmannen och . i Malmöställer sig positiv lill alt näringsförbud tillgrips även utan samband medkonkurs. Även TCO ullalar sig positivt. LO anser del tänkbart atl näringsförbud meddelas i andrasituationer än i samband med konkurs, l.ex. när en näringsidkare blir fälld förgrovt skallebroll. Riksåklagaren anför alt erfarenheterna av de nya reglernaom näringsförbud i samband med konkurs bör avvaktas innan man överväger atlinföra liknande förbud i andra fall. En liknande inställning redovisas avhovrätten över och , koinmerskollegium, kronofogdemyndigheten iStockholm och . förklarar sig i princip inle ha någotemot all utredning om näringsförbud som sanktion utanför konkursområdelpåbörjas. Verket ställer sig dock tveksamt lill att ett förslag i ämnelutformas enligl de riktlinjer som föreslås i motion 1120. Innan etlutredningsarbete påbörjas bör enligl verkets mening i första hand prövas omfrågan kan las upp av BRÅ inom ramen för dess översyn av lagstiftningen motorganiserad och ekonomisk brottslighet. Enligt kronofogdemyndigheten i är de fall avillojala förfaranden som inle har samband med konkurs sä sällsynta all delinle för dessa fall behövs särskilda regler om näringsförbud. 5y4F uttalar atl del inte f. n. finns tillräckliga skälatt överväga ytteriigare regler om näringsförbud. I vart fall bör enligl SAFerfarenheterna av de nya reglerna på konkursområdet avvaktas. Liknandesynpunkter anförs av . 3 1980/81. JuU1980/81:21 34 advokatsainfund ochMotorbranschens riksförbund uttalar sig i avstyr-kande riktning beträffandeförslaget i motion 1120. Yttrande från annat utskott Över frågan om näringsförbud somsanktion utanför konkursområdel har yttrande avgelts av näringsutskoltet(bilaga 2: 6). delar den uppfattning som mångaremissinstanser framfört atl det nu är för tidigt atl la upp frågan omnäringsförbud som en mera allmänt förekommande reaktion från samhällets sidagentemot ekonomisk brottslighet. När ett antal ingripanden med näringsförbudenligl konkurslagen har skett och förbuden har varit i kraft kommer delenligl näringsutskollels mening att finnas underlag för en bedömning av den nyasanktionsformens för- och nackdelar. avstyrker alltsåförslaget om en omedelbar utredning beträffande näringsförbud som en meragenerell sanktionsform och menar att statsmakterna t. v. bör rikta in sig påandra metoder att komma till rätta med den ekonomiska brottsligheten. Enminoritet (s) inom näringsutskottet redovisar avvikande mening. Etahieringskontroll m. m. Såsom har sagts under föregåendeavsnitt råder i i princip fri etableringsrätt. All näringsverksamhet ärfri för svenska medborgare och svenska juridiska personer såvida inte annat äruttryckligen stadgat. Näringsfrihetenär emellertid inskränkt på en rad områden. Vissa typer av näringsverksamhet är förbehållna stateneller staten närslående förelag. Delta gäller l.ex. beträffande tillverkningoch försäljning av rusdrycker samt detaljhandel med läkemedel. Vissa yrken fårutövas endast av den som visat sig ha erforderlig kompetens såsom i fråga omläkare, landläkare och veterinärer. På andra områden, där del i och för sigråder fri etableringsrätt, förekommer ett frivilligt auklorisadonsför-farandegenom kommerskollegium, handelskammare eller branschförening. Så är falletexempelvis beträffande revisorer och fastighetsmäklare.Auklorisalionsförfarandel för advokater kan också nämnas i sammanhanget. I andra branscher åter krävs tillstånd av en offentligmyndighet för utövande av näringsverksamhet. Skälen härför varierar. I vissafall är motivet atl del finns behov av samhällelig kontroll över utnyttjandetav landets naturresurser eller över andra typer av verksamhet av allmän vikt. Iandra fall är del fråga om en verksamhet av särskilt ömtålig natur. I allmänhethar man velat ha garantier för atl den ifrågavarande verksamheten bedrivs påett ekonomiskt tillförlitligt sätt och för alt utövaren av verksamheten i övrigtuppfyller de lämplighetskrav som kan ställas. JuU1980/81:21 35 del fall motiveras lillståndsplikten av hänsyntill allmän ordning. Som exempel på lagar där elableringskontroll föreskrivskan nämnas lagen (1948:433) om försäkringsrörelse, lagen (1955: 183) ombankrörelse, lagen (1968: 555) om rätt för utlänning och utländskt företag allidka näring här i riket, jordförvärvslagen (1979:230), krediiupplysningslagen(1973:1173), inkassolagen (1974: 182), lagen (1974: 191) om bevakningsföretag,yrkes-trafiklagen (1979:559), vapenlagen (1973: 1176). lagen (1981:2) om handelmed skrot och begagnade varor. En speciell form av kontroll gäller enliglresegarantilagen (1972:204). som föreskriver atl den som anordnar sällskapsresori förvärvssyfte skall ställa säkerhet hos kommerskollegium. Frågor om elableringskontroll flera tillfällen behandlats av i samband medmotioner i ämnel. En redovisning av vad som därvid framkommit finns intagen inäringsulskotlets betänkande NU 1980/81:2.1111 vilket här hänvisas. I anslutning lill det förut omnämnda lagstiftningsärendetom näringsförbud i konkurs väcktes en motion om elableringskontroll i syfteatt motverka den ekonomiska brollslighelen. Motionen behandlades i den delenav näringsutskottet. I sitt av godkända betänkande (NU 1979/ 80:53)erinrade näringsutskoltet om den genomgripande revision av konkurslagstiftningensom pågick och som hade lett fram till den då aktuella propositionen omutvidgat näringsförbud. Enligt utskottets mening är detväsentligt för den ekonomiska utvecklingen atl näringslivet fortlöpande fårtillskott av nya företag. är det angelägel alt olika slagsmissförhållanden i förelagens verksamhet så långt möjligt undanröjs ochförebyggs. Bl.a. konkurs- och skallelagstiftning är viktiga instrument fördelta. Mol den angivna bakgrunden avstyrker utskollel motionsyrkandet om enallmän elableringskontroll. Frågan om elableringskontroll ägnasen utföriig behandling också i näringsutskollels nämnda betänkande NU1980/81:2. 1 betänkandet avstyrkte näringsutskotlel motionsyrkanden som går utpå elableringskontroll inom hotell- och restaurangbranschen och för städbolag.Även yrkanden om inrättande av särskilda branschregisler för biberkståder ochöver näringsidkare inom byggbranschen avstyrktes av näringsutskoltet. Näringsutskotlelhänvisade härvidlag till det arbete rörande inrättande av etl s. k. basregistermed grundläggande uppgifter om för'etag och organisationer som uppdragils ätstatskontoret. Vid ärendets behandling av beslötsefter lika röstetal vid votering att det skulle återförvisas till näringsutskotlel. Ärendet har behandlats på nytt av näringsutskotlel(NU 1980/ 81:39). JuU1980/81:21 36 Hovrätten över och Blekingetillstyr'ker en utredning - i första hand genom BRÄ:s försorg - ometableringskonlroll enligl de tankegångar som förs fram i motionerna. Enliglhovrätten bör i första hand kartläggas hur stort behovet av etableringskonlrollär och vad som kan vinnas därmed. Även kronojögdeinyndigheten i anseratl övervågande skäl talar för förslaget om en utredning av frågan omelableringskontroll. i uttalar atlslällföielrädaransvaret för juridiska personers ekonomiska förehavanden iförsta hand bör byggas ut men att även etableringskonlroll bör kunna tillgripasnår del finns fog för del. Enligt LO bör' man pröva frågan om att införaelableringskontroll inom sädana branscher, där den fria etableringsrätlen harmissbrukals. Liknande synpunkter framförs också av TCO. Riksåklagaren pekar pä atl även när det gällerförutsättningarna för atl genom etableringskonlroll motverka ekonomiskbrottslighet kan värdefulla erfarenheter vinnas genom tillämpningen av de nyareglerna om näringsförbud i konkurs. Enligt riksåklagaren finns det därförskäl att även pä delta område avvakta sådana erfarenheter innan införandel avny och mer'a omfattande reglering övervägs. BRÅ anför all en viss reslrikdvilet bör iakttas vad gällerelableringskontroll i form av obligatorisk auktorisalion eller dllståndsgivning. förklarar sig i princip inte ha nägolemot en utredning om etableringskonlroll i branscher med stor ekonomiskbrollslighel. Verket ställer sig dock tveksamt lill alt ed förslag i ämnetutformas enligl de riktlinjer som föreslagits i motionerna. Innan någotutredningsarbete påbörjas bör enligl verket i första hand övervägas om fråganinle kan tas upp av BRA. Tveksamt till en särskild utredning om elableringskontrollställer sig också koinmerskollegium. Enligl kollegiet bör först kartläggas demissförhållanden man vill ingripa mol och därefter de medel väljas som är meständamålsenliga. Centralorganisationen /SR ställer sig ytterst tveksamlill förslaget om etableringskonlroll på grund av både den byråkrati som däskulle uppstå och risken för atl näringsfriheten urholkas. rekommenderar branschregister ochär tveksamt till etableringskonlroll i fråga om andra branscher än banker ochförsäkringsbolag. Även förordar för bilverkstädernasdel i första hand ett syslem med branschregister. Först om ett registreringssysteminle är verksamt för alt komma till rätta med problemen i branschen bör fråganom elableringskontroll utredas närmare. Tveksamt lill övervägandena om elableringskontroll ärockså . JuU1980/81:21 37 anföratl inskränkningar i den fria etableringsrätlen bör begränsas uteslutande tillsädana verksamhetsområden där hänsyn till liv, hälsa och säkerhet gör delnödvändigt med etableringskonlroll. Med hänsyn härtill tarnäringsfrihetsombudsmannen avstånd från de i motionerna framförda önskemålen omen utredning rörande etableringskonlroll i branscher med stor ekonomisk brottslighet. vill inte, från konsumentpoiitisksynpunkt, förorda regler om etableringskonlroll i andra fall än dä särskiltbetydande ekonomiska risker för konsumenterna eller fara för liv och hälsa ärför handen. i anför alletableringskonlroll knappast är en framkomlig väg när del gäller all ingripamol branscher med stor ekonomisk brottslighet. Myndigheten pekar pä all man istället bör överväga ett system där rätlen all driva näring är beroende av allskyldigheten all betala skaller och avgifter fullgörs. SAF, och ställer sig avvisande till motionsönskemälen såvitt gällerelableringskontroll. En sådan skulle enligt SAF medföra allvarliga negativa verkningarsåväl för enskilda som för samhället.