bet · G401UU5 · 1980-12-31 00:00:00 — om erkännande avDemokratiska sahariska arabrepubliken m. m. Imotion 1979/80: 181 av m.fl. (vpk) hemställs 1. att hosregeringen anhåller a) att erkännerDemokratiska sahariska arabrepubliken, b) att i FN verkar förorganisationens erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken. Ettandra yrkande i samma motion om humanitärt bistånd till Demokratiska sahariskaarabrepubliken och Frente POLISARIO behandlades under föregående isamband med övriga biståndsfrågor (UU 1979/ 80:20). Riksdagen1980/81. UU1980/81:5 2 Utskottet har de tre senaste årenbehandlat motionsyrkanden av motsvarande innebörd (UU 1977/78:2, UU 1978/79:14och UU 1979/80:6), vilka avslagits av . I utskottets betänkanden harlämnats utförliga redogörelser för det spanska tillbakadragandet från VästraSahara och områdets omedelbara annektering av resp.Maure-tanien, den västsahariska befrielserörelsen gerillakrigoch proklamering av områdets självständighet under namnet Demokratiskasahariska arabrepubliken (RASD), och den afrikanskaenhetsorganisationen fleråriga behandling av frågan om liksom för den svenska hållningen till denna fråga m. m. har i FN hävdat det västsahariska folkets rätttill självbestämmande och verkat för en fredlig förhandlingslösning av frågan.Sverige har också lämnat omfattande humanitärt bistånd till de västsahariskaflyktingarna i via olika internationella hjälporganisationer. Utskottet har tidigare uttalat att det anser, att denvästsahariska krisen innebär en allvarlig risk för freden i hela området. Allaansträngningar måste därför inriktas på att få till stånd en fredligförhandlingslösning. Vid sädana förhandlingar som rör det västsahariska folketsrättigheter och framtid bör alla berörda parter, däribland POLISARIO, delta. I sitt senaste betänkande (UU 1979/80:6) framhöllutskottet bl.a. att några händelser inträffat , som kunde fåbetydelse för den fortsatta utvecklingen av konflikten. hade givitupp kampen och ingått ett fredsfördrag med POLISARIO, i vilket man avstod frånalla anspråk på . Vidare hade POLISARIO haft vissadiplomatiska framgångar, vilket avspeglades i att antalet stater som erkäntRASD fördubblats från 17 till 34, av vilka huvuddelen är afrikanska ocharabiska länder. Slutligen pekade utskottet på det allvariiga inslag i bildensom utgjordes av krigsmaterielleveranser utifrån till de båda parterna, sominte var ägnat bidra till vikande stridsvilja på någondera sidan och därmedinte heller till en snar politisk lösning. Som exempel anfördes den amerikanskaadministrationens då tillkännagivna avsikt att leverera viss flygutrustningtill . Ett beslut i denna fråga trädde i kraft . Dedärmed beslutade leveranserna omfattar ett antal spaningsplan, helikoptrar ochlätta jaktplan. Enligt uppgift har dock inga leveranser ännu ägt rum. Sedan utskottet behandlade frågan synesingen avgörande förändring ha inträffat i läget. Den väpnade konflikten mellanMarocko och POLISARIO fortsätter. Inget militärt avgörande har uppnåtts. Fortsattspända relationer råder mellan och i första hand , som stöderPOLISARIO och såvitt bekant hyser och den till dennaknutna folkrepresentationen på sitt område. Antalet stater som erkänt RASDuppgår nu till 43. UU1980/81:5 3 Inom OAU fortsätteransträngningarna att nå en förhandlingslösning. Vid organisationens stats- ochregeringschefsmöte i , , intog frågan om RASD:smedlemskap i organisationen en framträdande plats. En enkel majoritet förgodkännande av RASD:s medlemsansökan tycktes föreligga, vilket enligt OAU:sstadga vore tillräckligt för medlemskap. begärde emellertid Marockoatt stats- och regeringscheferna skulle ta ställning till om RASD var enoberoende och suverän stat enligt stadgans kriterier, vilket skulle kräva tvåtredjedels majoritet. Då sådan majoritet inte syntes föreligga fördes ingenderabegäran till avgörande. I stället förlängdes mandatet för den kommitté,bestående av statscheferna i , , , och , somtidigare sökt nå en förhandlingslösning av . Denna kommitté presenterade ett förslag,som i stort sett hade samma innebörd som ett av redanfattat beslut. Enligt förslaget uppmanas de inblandade parterna att iakttavapenvila . Behovet av en folkomröstning fastslås på nytt.Denna skall förberedas under medverkan av alla berörda parter, inklusivevästsaharier. En FN-slyrka föreslås för att upprätthålla vapenvilan. Folkomröstningensgenomförande skall övervakas av OAU och FN gemensamt. Frågan har ånyo behandlats i FN, där dess fjärdeutskott (för kolonialfrågor) antagit ett av jämte en rad andra staterframlagt resolutionsförslag i ärendet. I resolutionen, som antogs medröstsiffrorna 88-6-44, betonas bl. a. det västsahariska folkets rätt tillsjälvbestämmande och välkomnas de ansträngningar som görs inom OAU:s ram föratt nå en förhandlingslösning; uppmanas avbryta sin ockupation ochdelta i fredsprocessen. För resolutionen röstade bl. a. , , ,samt flertalet afrikanska, asiatiska och latinamerikanska länder.Samtidigt avvisade utskottet med röstsiffrorna 40-41-58 ett marockansktresolutionsförslag i samma fråga. avstod vid omröstningen på dettaförslag. I en svensk röstförklaring framhölls att endast ett avresolutionsförslagen fastslog att folk ägde rätt till självbestämmande.Därför skulle rösta för detta förslag, trots reservationer mot vissaandra delar av texten, och avstå vid omröstningen på det marockanska förslaget. Enligt utskottets redan undertidigare års behandling av denna fråga framförda uppfattning måste allaansträngningar även fortsättningsvis inriktas pä att få till stånd en fredligförhandlingslösning. Utskottet vidhåller sin uppfattning att ett avgörande omVästra framtid måste bygga på verkliga konsultationer av områdetsbefolkning och överensstämma med dess fritt uttalade önskemål. Svenskaregeringen har ju också i FN UU1980/81:5 4 ånyo otvetydigt givit uttryck för denna hållning. Det är,liksom tidigare, utskottets förhoppning att frågan skall bringas till sin lösningantingen inom OAU:s eller inom FN:s ram på ett sätt som tillgodoser bådesjälvbestämmanderätten och intresset av fred o6h stabilitet i Nordvästafrika. I det aktuella motionsyrkandets första del föreslås ettsvenskt erkännande av Demokratiska sahariska arabrepubliken. Med anledninghärav vill utskottet erinra om sina tidigare ställningstaganden till yrkandenav motsvarande art och om de principer som enligt internationell rätt ochsvensk praxis tillämpas när det gäller erkännande av stater och upprättande avdiplomatiska förbindelser med dessa. Till de kriterier som därvid bör varauppfyllda hör främst att den regering som avses skall utöva en effektivkontroll över staten i fråga och ha uppnått ett rimligt mått av självständighetutåt samt stabilitet inåt. Utskottet anser alltjämt att dessa villkor inte äruppfyllda vad beträffar och dess regering och avstyrker därförmotionens yrkande i detta avseende. Även vad beträffar yrkandets andra del vill utskottetupprepa sin tidigare uttalade uppfattning, att också i fortsättningeni FN bör verka för att det västsahariska folket skall få sin nationellasjälvbestämmanderätt tillgodosedd i enlighet med FN:s principer föravkolonisering. Utskottet hemställer med hänvisningtill det anförda att avslår yrkande I i motion 1979/80: 181. Närvarande vid ärendets slutbehandling: (), (), (), (), (c), (), (), (). StureKorpås (c), (), (), (), AxelAndersson (s), (), och ().