bet · G401TU6 · 1980-12-31 00:00:00 — Detta gäller dock enbart de stora postvolymersom skrivs ut maskinellt som en följd av registreringsarbetel vidlänsstyrelsernas bil- och körkortsregister. Enligt föredragandens uppfattning bör systemet meddirektdebitering av den följesedelsbundna posten utvidgas till andramyndigheter som har stora volymer av enhetlig, ofta dataproducerad post.Systemet bör kunna övervägas för exempelvis riksskatteverkel, statistiskacentralbyrån, centrala och . Även utskottet finner lämpligt alt så sker. Förslag ifrågan aviseras f. ö. till budgetproposition. Översyn av reglerna för frankering.sfrihet Postförsändelser till den som hartjänstebrevsrätl får under vissa förutsättningar lämnas till postbefordranofrankerade. Om mollagaren inte är direktbetalande krävs medgivande avregeringen för att mottagaren skall få använda sig av sådan frankeringsfrihet. När sådant särskilt medgivande finns får postverket iallmänhet ersättning från tjänstebrevsanslaget för befordringen av dessaförsändelser. För frankeringsfria försändelser till försäkringskassorna betalardock ersättning direkt till postverket. Föredragandenföreslår att reglerna för frankeringsfriheten ses över i kostnadsbesparandesyfte. Utgångspunkten för översynen bör vara att frankeringsfrihet skalltillämpas endast då det ligger i myndighetens snarare än i avsändarens -intresse att en försändelse skickas in. Exempel på frankeringsfrihet som enligt föredragandensmening bör kunna avvecklas är den som gäller vid inbetalning av böter ochstudiemedelsavgifter samt vissa upplysningar i taxerings- och uppbördsärenden.Detta gäller även frankeringsfriheten för svar på vissa förtrågningar från deallmänna försäkringskassorna. En översyn av frankeringsfriheten efter dessariktlinjer anses kunna medföra årliga besparingar på ca 20 milj. kr. Utskottet har intet att erinra mot alt de föreslagnaåtgärderna genomförs. Avvecklad tjänstebrevsrätt för icke statliga organ har (prop. 1976/77:100.TU 1976/77:11. rskr 1976/77:177) godkänt riktlinjer för avveckling avijänstebrevsrätten för icke statliga organ. Skälet härtill var att det ärangeläget att omfattningen av statligt ekonomiskt stöd till olika verksamheterkan kontrolleras och regelbundet omprövas samt att klara gränser skapas förvilka som skall ha tjänstebrevs-rätt. I fråga om tjänstebrevsrälten försjukvårdsinrättningar som ägs av primär- och landstingskommuner förhandlarstaten med . Förhandlingarna beräknas avslutas i år.Tjänstebrevsrätten för kyrkliga organ togs upp i samband med de under år 1977slutförda övedäggning-arna om det framtida förhållandet mellan staten ochsvenska kvrkan. TU1980/81:6 22 dessa inte ledde till något principbeslut röranderelationerna mellan stat och kyrka bör enligt föredraganden frågan om hur dekyrkliga organens tjänstebrevsrätt skall avvecklas t. v. vila. För övrigatjänstebrevsberätti-gade icke statliga organ kan tjänstebrevsrätten enligtriksdagsbeslutet prövas i samband med organisatoriska förändringar hos dessaorgan, när verksamhetens inriktning ändras eller när det finns andra skäl omprövning. Enligt föredragandens mening finns det nu sådana skäl. Värdetav de sistnämnda organens tjänstebrevsrätt beräknas till uppemot 100 milj. kr. Eftersom det i vissa fall kan krävas omfattandeadministrativa förberedelser förordar föredraganden en viss övergångsperiod.Avvecklingen anses dock böra vara avslutad senast under /84. Enligt den socialdemokratiska gruppmotionen1980/81:86 kan beslut dock redan nu fattas om avveckling av de kyrkligaorganens tjänstebrevsrätt. Denna anses dock t. v. böra bibehållas fördomkapitlen och för pastorsämbetena i fråga om ärenden som gällerfolkbokföringen. För övriga icke-statliga organ förordas en planmässigavveckling ske med början redan innevarande budgetår. Det föreslås vidare fåankomma på regeringen att fatta de konkreta avvecklingsbesluten. /82 beräknar motionärerna en sammanlagd besparing på 20 milj.kr. genom avveckling av dels de kyrkliga organens tjänstebrevsrätt, dels denförsta etappen av övriga icke-statliga organs tjänstebrevsrätt. I partimotion 1980/81:105 (vpk)framhålls beträffande förslaget om avvecklad tjänstebrevsrätt föricke-statliga organ att detta främst torde gälla primär- ochlandstingskommuners sjukvårdsinrättningar samt . Besparingarnablir enligt motionen i stor utsträckning skenbara eftersom kostnaderna överförstill kommunalskatten. Vissedigen anses kostnadsmedvetandet kunna stärkas, mensamtidigt förmodas administrativa nackdelar för posthanteringen uppkomma.Dessutom är motionärerna kritiska mot övervältringen av kostnader från stattill kommuner. Utskottet tillstyrker för sin delatt tjänstebrevsrätten för icke-statliga organ avvecklas i den ordningföredraganden förordat. Detta innebär emellertid att på de av föredragandenanförda skälen åtgärderna med avseende på de kyrkliga organens tjänstebrevsrättt. Även utskottet finner lämpligt att så sker. Härav följer att utskottet inte kan biträda yrkandet imotion 1980/81:86 (s) om beslut redan nu om avveckling av viss del av dekyrkliga organens tjänstebrevsrätt. Motionen avstyrks därför i denna del. Vidare avstyrks yrkandet i parfimotion 1980/81: 105 (vpk)om avslag på propositionen i motsvarande del. TU1980/81:6 23 1. beträffande direktdebitering avföljesedelsbunden post och över syn av reglerna för frankeringsfrihet attriksdagen godtar vad föredragande departementschefen i propositionen häromanfört, 2. beträffande avveckladtjänstebrevsrätt för icke statliga organ att med avslag på motionerna 1980/81:86 (s) yrkande 10, och 1980/81:105 (vpk), i denna del, godtar vad föredragande departementschefen / propositionen förordat. Närvarande: (), ().Essen (), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), Per Stenmarck(m) och (). , ,, , , och (alla s) har avgivit följande sju reservationer till betänkandet. Vägväsendet (punkt 1) beträffande statens vägverksorganisation (mom. 1) dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 3 börjar med "Utskottet vill" och på s. 4 slutarmed "denna del." bort ha följande lydelse: Utskottet kan för sin del inte finna det rimligt attriksdagen skall godkänna en organisationsförändring som är beskriven på ett såutomordentligt vagt sätt som i propositionen. De mycket allmänna uttalanden somgörs i propositionen räcker inte som underlag för att skall kunna taställning i frågan. Vad beträffar den lokala organisationen framhöll utskotteti sitt betänkande /80:9 att det bedömde det som nödvändigt attvägverket fortsätterrationaliseringen av sin organisation. Inte minst de otillräckliga väganslagennödvändiggör f.ö. åtgärder av rationaliseringskaraktär. Enligt proposition1978/79:99 om en ny trafikpolitik var vidare en förutsättning för en fortsatthög ambitionsnivå för driftverksamheten också att de pågåenderationaliseringarna fortsätter. Det gäller därvid rationaliseringar såväl påmaskinsidan som i vad avser arbetsmetoder och organisation. Föratt skall kunna garantera en rationell och effektiv driftverksamhetenligt den inriktning som statsmakterna angett erfordras således attorganisationen av verkets driftresurser får en rationell och tillmedelstilldelningen anpassad utformning. Detta innebär enligt vad verkettidigare angivit förutom anpassning av de regionala resurserna påvägför-valtningarnas driftkontor även att den lokala driftorganisationen,arbetsområdena, måste ses över. Frågorna om indragning eller omorganisation avarbetsområden är dock enligt verkets uppfattning av komplicerad natur eftersomåtgärderna så gott som genomgående får negativa regionalpolitiska effekter. Beslutav den art varom här är fråga föregås vidare enligt verket av ingåendeutredningar samt överläggningar med representanter för personalorganisationerjämte berörda lokala och regionala myndigheter. Hänsyn sägs därvid i störstamöjliga mån tas till samhällekonomiska samt regional- ocharbetsmarknadspolitiska synpunkter. Utskottetfinner det anmärkningsvärt att föredraganden inte beaktat vad pågrundval av trafikutskottets enhälliga förslag anförde om vikten av att ettfullständigt beslutsunderlag föreligger innan indragning av vägstationer iskogslänen sker. Samhällsekonomiska hänsyn, liksom berättigade krav på serviceinom olika delar av vägnätet, gör det nödvändigt att omsorgsfullt pröva varjeorganisationsförändring. De förändringar som föredraganden utan föregåendenoggrann prövning nu aviserar skulle få förödande konsekvenser för såvältrafiksäkerhet som vägunderhåll. Det är inte heller godtagbart att begränsaservicen så att antingen grusvägnät eller tätortsvägar åsidosätts. Kraven påtrafiksäkerhet gör det nödvändigt att inom noga avväga de skildavägområdenas servicebehov. En ensidig entrepenadverksamhet i tätorterna kankomma att innebära betydande försämringar på lång sikt. Denav föredraganden aviserade organisationsöversikten skulle, enligt uppgift frånvägverket inför utskottet, om den omsattes i praktiken bl. a. leda till att merän ett femtiotal vägstationer i glesbygd måste läggas ner för att uppnå enbesparingseffekt på 10-20 milj. kr. Även det övre norra byggnadsdistriktetmåste avvecklas. Underhänvisning till det anförda avstyrker utskottet föredragandens förslag ochtillstyrker följaktligen yrkandet i motion 1980/81:86 (s). Vad utskottet härom anförtbör av ges regeringen till känna. Vad beträffar förslaget i partimotion 1980/81:105(vpk) vill utskottet erinra om att väg- och arbetsmarknadsverkensbyggnadsorganisation i TU1980/81:6 25 väsentliga delar har skilda funktioner och arbetsuppgifteroch bl. a. därför lämpligen inte kan sammanföras i en organisation. Utskottetavvisar därför förslaget i fråga. Motionärernas avslagsyrkande tillgodosesdäremot genom vad utskottet ovan anfört. dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande statens vägverks organisation attriksdagen med avslag på propositionen i motsvarande del, med anledning avmotion 1980/81: 105 (vpk) i motsvarande del samt med bifall till motion1980/81:86 (s) yrkande 1 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottethärom anfört, Vägväsendet (punkt 2) beträffande den statligafärjeverksamheten (mom. 2) dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 6 börjar med "Utskottet har" och på s. 7 slutarmed "vissa färjor." bort ha följande lydelse: Enligt utskottets bedömning är möjligheterna mycket småatt spara på färjeverksamheten utan att det innebär oacceptablaserviceförsämringar eller leder kostnadsövervältringar på kommuner ochlandsting för t. ex. sjuktransporter med helikopter eller för brandförsvar.Enligt den utredning som gjort på kommunikationsdepartementelsuppdrag kommer nedrustningen av färjeservicen att drabba glesbygdens folk hårt.Det förslag som nu har skickat ut på remiss innebär en klartförsämrad service för dem som drabbas. De föreslagna indragningarna leder ökad ojämlikhet och drabbar dem som redan nu har besvärligare kommunikationerän andra. Även ur energisynpunkt får indragningarna negativa konsekvenser. Detfinns exempel på förslag till indragningar och nattuppehåll som skulle ledatill omvägar på 6 ä 7 mil. Antalet arbetstillfällen inom skullevidare minska med ca 130. För dem som bor i glesbygd skulle detta innebäraförsämringar som utskottet inte kan godta. Det skulle bli ännu svårare förmänniskorna i glesbygden att på lika villkor delta i sin kommuns politiska ochkulturella liv. Utskottet kan inte heller acceptera en avgiftsbeläggning ellerprivatisering i enlighet med . Om man påsikt vill minska driftkostnaderna utan att försämra servicen för de bygder därfärjeförbindelser finns bör man enligt utskottets mening gå till väga påett helt annat sätt. I dagens konjunkturpolitiska läge bör man vidta åtgärderför att bl. a. stimulera investeringar i infrastruktur. Motionärerna förordardärför i stället för indragningar av färjeförbindelser att vissa färjelederersätts med broar. Delvis kan broarna utföras i stål, vilket leder tillbeställningar inom stål- och varvsindustrin. I första hand bör sådana broarbyggas som har en TU1980/81:6 26 mycket god samhällsekonomisk lönsamhet. Följandefärjeleder nämns därvid, nämligen Brosunden-Rosenholm,, Liljedal-Ed, Ekhammar-Björsund, ,Slrömshol-men-Bjursund och leden vid Anttis. För byggande av sådana broar föreslåsslutligen medel på tilläggsbudget om 50 milj. kr. alt anvisas under anslagettill Byggande av statliga vägar. Utskottet delar motionärernas uppfattning om lämplighetenatt under angivna förutsättningar ersätta vissa färjeleder med broar och anserdärför medel böra beräknas härför. Ett bifall härtill innebär etttidigareläggande av ovan nämnda projekt. Utskottets ställningstagande innebär i det närmaste etttillgodoseende av syftet med motion 1980/81:86 (s) yrkandena 2 och 14, Vidaretillgodoses i väsentlig del yrkandena i motionerna 1980/81:63 (c, m, fp) och1980/81:90 (s) i vad avser frågan om minskad turtäthet på vissa färjor samtmotion 1980/81: 105 (partimotion, vpk) såvitt nu är i fråga. dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 7 börjar med "Redan enligt" och på s. 8 slutar med"yrkandet härom." bort ha följande lydelse: Ett bra sätt att rationalisera och långsiktigt åstadkommabesparingar i driftbudget för färjeverksamheten är sålunda attersätta färja med bro, vilket också medför en väsentlig samhällsekonomiskvinst. Redan enligt gällande flerårsplaner avses förbindelsernamellan Ströms-holmen och Bjursund, mellan Pitsund och Pitholm samt vid Anttisoch Kuoksu ersättas med broar. Broförbindelser beräknas också kunnabli aktuella vid , Liljedal-Ed, EkhammarBjursund,och under vissa förutsättningar även vid Killingi. Genom att nu bevilja 14,0 milj. kr. för byggande av bromellan Strömsholmen och Bjursund torde detta projekt kunna sättas igång, och därigenom kan den eftersträvade besparingseffekten snabbare uppnås. För bron vid Liljedalssundet bör anvisas 4,0 milj. kr ochför Brosundet 2,5 milj. kr. Vidare bör för broar mellan och Klädesholmensamt HamburgsundHamburgö anslås 7,0 resp 8,5 milj. kr. För bro mellan Ekhammaroch Björsund bör beviljas 5,0 milj. kr. Även vid Pitsundet, Anttis, Kuoksu och Killingi börfärjelederna ersättas med broar. Vid ett bifall till ett eller flera av de ovan nämndaförslagen bör härför erforderliga medel anvisas. Det bör därför ankommapå regeringen att på tilläggsbudget återkomma med förslag om sålundaerfordediga medel, högst intill det av motionärerna angivna beloppet om 50milj. Vad utskottet härom anfört och vilket av bör gesregeringen till känna innebär i det närmaste ett bifall till motionärernasyrkanden. TU1980/81:6 27 dels att utskottets hemställanunder 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande den statliga färjeverksamhetenatt a. medanledning av vad föredraganden anfört samt motionerna 1980/81:63 (c, m, fp), 1980/81:90 (s) yrkande 2 och motion 1980/ 81: 105 (vpk) i motsvarande del samt med bifall till motion 1980/ 81:86 (s) yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, b. medanledning av motionerna 1980/81:56 (s) om bro vid Bjur sundsström och 1980/81:86 (s) yrkande 14 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, c. medanledning av motionerna 1980/81:61 (s) om bro över Liljedalssundet och 1980/81:86 (s) yrkande 14 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, d. medanledning av motionerna 1980/81:89 (s) om bro vid Bro sundet och 1980/81:86 (s) yrkande 14 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, e. medanledning av motionerna 1980/81:92 (s) om broar mellan och samt mellan och Hamburgö och 1980/81:86 (s) yrkande 14 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, f. medanledning av motionerna 1980/81:93 (s) om färjeleden mellan och Björsund samt 1980/81:86 (s) yrkande 14i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, g. medanledning av motion 1980/81:90 (s) om broar vid Pitsun det, Anttis, Kuoksu och Killingi som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, h. medanledning av motion 1980/81: 86 (s) yrkande 14 i denna del som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört om medelsäskande på tilläggsbudgetunder anslaget till Byggande av statliga vägar för byggande av angivnabroförbindelser. Vägväsendet (punkt 1)beträffande vägbyggnadsverksamheten (mom, 3) Reservanterna anser dels att den del av utskottetsyttrande som pä s. 9 börjar med "I likhet" och på s. 10 slutar med"berörd del." bort ha följande lydelse: upprättades en fördelningsplan för byggandeav statskommunala vägar . Fördelningsplanen baseradespå en årlig medelstilldelning till anslaget för byggandet av statskommunalavägar på 350 milj. kr. Sedan fördelningsplanenfastställts har beslutat att av anslaget skall 20 milj. kr. utgöraanslag till byggandet av cykelleder. Om anslaget minskas med nominellt50 milj. kr. i förhållande till anslag uppkommer en sådan förskjutningatt först beräknas samtliga starter enligt fördelningsplanen haigångsatts. En rad av dessa objekt är redan igångsatta eller i ett mycket långtgånget planerings- eller projekteringsskede. Kommunerna tvingas därförförskottera utbyggnaderna av egna medel. Sådana förskotteringar förekommerredan i dag i en rad såväl stora som små kommuner. Detaktuella anslaget för byggande av statskommunala vägar kan också användas förbidrag till kollektivtrafikanläggningar. Något utrymme för sådana satsningarkommer knappast att finnas. Detta strider klart mot uttalande ochmot vad framför allt de större kommunerna har kunnat räkna med. Utskottetdelar den uppfattning som kommit till uttryck i motion 1980/ 81: 86 (s). Innanriksdagen binder sig för en neddragning av väganslagen på det föreslagna sättetmåste sålunda ges tillfälle att redovisa på vilket sätt man kanförändra gällande flerårsplaner och vilka effekterna blir på t. ex.sysselsättning och trafiksäkerhet i olika delar av landet. Vid en sådanrevidering av fierårsplanerna bör dels särskilt beaktas kollektivtrafikensbehov, dels att drift- och underhållsverksamhet tillförserforderliga resurser. Enligt utskottets mening måste inriktningen för anslagsgivningentill vägväsendet vara att upprätthålla servicestandarden och vidmakthålla det ivägarna nedlagda kapitalet. En målmedvetet bedriven driftverksamhet medlämpligt avvägda resursinsatser utgör dels en garanti för trafikensframkomlighet under olika väderbetingelser, dels en av förutsättningarna föratt hålla trafikolycksutvecklingen under kontroll. Denföreslagna medelsanvisningen för kollektivtrafiken tillstyrks också avutskottet. Vad utskottet nu anförtbör av ges regeringen till känna. Genomdet anförda synes även syftet med yrkandet i motion 1980/ 81; 105 (partimotion,vpk) såvitt nu är i fråga till väsentlig del tillgodosett. dels att utskottets hemställan under 3 bort haföljande lydelse: 3. beträffande vägbyggnadsverksamheten att a. med avslag påpropositionen i denna del och med anledning av motion 1980/81:105 (vpk) i denna del samt med bifall till motion 1980/81:86 (s) yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört härom, b. med avslag påpropositionen i denna del och med bifall till motion 1980/81:86 (s) yrkandena 12och \3 liW Bidrag till byggan de av kommunala vägar och gator på tilläggsbudget I till stats budgeten för /81 anvisar ett reservationsanslag av , TU1980/81:6 29 (punkt 2) beträffande strukturplanför SJ m. m. (mom. 1 och 2) dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 15 börjar med "Utskottet delar" och på s. 16slutar med "SJ:s investeringsverksamhet." bort ha följande lydelse: Utskottet anser att åtgärder snabbt måste vidtas för attSJ:s ekonomiska mål skall kunna uppnås. SJ bör ha goda möjligheter att utvecklabåde sin person- och godstrafik till gagn för medborgarna och näringslivet iolika delar av landet. Inte minst bör utvecklingen på energiområdet med successivtökande priser på oljeprodukter kunna bidra till att stärka järnvägenskonkurrenskraft gentemot framför allt den långväga lastbilstrafiken. Det ärangeläget att SJ har sådana resurser att nu nämnda möjligheter kan tas tillvara. Men utskottet vill erinra om att nya trafikpolitiskabeslut innebar en klar markering av ett samhällsekonomiskt synsätt. Ett exempelpä detta är prissättningen för malmfrakterna. Här har begärt ensamhällsekonomiskt övergripande bedömning. Enligt trafikutskottet är det frånsamhällsekonomisk synpunkt av vitalt intresse att transportförhållandenautformas så att de särskilda betingelser som råder i malmfälten tas till vara(/80:10). I den nu aktuella sparpropositionen synes regeringen ialltför hög grad förlita sig på marknadsekonomins mekanismer. En rad uttalandenpekar tillbaka från det nya trafikpolitiska beslutet mot 1963 årstrafikpolitiska beslut. Under avsnittet rationaliseringar anger föredraganden enökad rationaliseringstakt vara en grundförutsättning för att åstadkommaförbättringar i SJ:s ekonomi. Enligt utskottets bedömning har SJ inte, somanges i propositionen, hållit tillbaka takten i rationaliseringarna undersenare år utan tvärtom drivit en hård rationaliseringsverksamhet. I samma avsnitt anger föredraganden att produktivitetenbör kunna ökas genom en återhållsam nyrekrytering och en nedskärning av SJ:stotala personalstyrka. Rationalisering inom SJ synes emellertid ialltför hög utsträckning ha kommit att bli detsamma som personalinskränkningar.I det fortsatta rationaliseringsarbetet bör ges ökad tyngd åt införandet av nyoch bättre teknik och organisatoriska och administrativa förändringar. SJ:sadministrativa apparat måste göras mer effektiv bl. a. genom ett smidigare ochmindre byråkratiskt arbetssätt. Investeringsfrågorna måste drivas effektivareoch utbildningsverksamheten ges en långsiktig inriktning. Under rationaliseringsavsnittet finns en redogörelse förutnyttjandet av SJ:s godsvagnspark. Föredraganden hävdar att ett högreutnyttjande av vagnparken är ett direkt alternativ till att investera iyttedigare vagnar. TU1980/81:6 30 Enligt utskottets uppfattning börman inom SJ i snabb takt gå över till en modern vagntyp, dvs. skrota de gamlagodsvagnarna och investera i nya. Det är inte rimligt att SJ måste avstå frånlönsamma transporter p.g.a. brist på lämpliga godsvagnar. Såsom i det trafikpolitiska beslutet framhölls bör SJ fåbättre möjligheter att ta hand om det långväga godset, bl. a. genom utbyggnadav kapaciteten och höjning av transportstandarden. Det är också angeläget attutvecklingen av kombinerade transporter inte hämmas av brist påinvesteringsmedel. För att bl. a. underlätta samverkan mellan olika trafikmedelär det vidare av största vikt att ett funktionellt terminalsystem byggs upp ilandets olika delar. Gemensamt för person- och godstrafiken föreligger ocksåbehov av fortsatta säkerhetsinvesteringar, såsom fjärrblockering, automatiskttågstopp, ökat vägskydd och radioutrustning på tågen. Investeringarnas betydelse för att ytterligare höjakvaliteten på järnvägens transporttjänster och därmed ge järnvägen möjligheteratt spela den centrala roll den bör ha inom i första hand det interregionalaperson- och godstransportsystemet betonades också. underströk starktvikten av att SJ fick ökade resurser för att bygga ut kapaciteten ochförbättra servicen. Behovet av rullande materiel är stort. Behovet att ersättagamla lok och vagnar med nytt materiel är trängande. Men det krävs också en ökningav antalet lok och vagnar för att kunna möta den ökande resandeströmmen. Inteminst situationen visar att det krävs en rejäl upprustning avSJ:s lok- och vagnpark. Det krävs alltså enligt utskottets mening en konsekventuppföljning av satsningen på SJ. SJ måste få de resurser som behövs för ettframgångsrikt fullföljande av lågprisreformen. Förtroendet för SJ hos företag och allmänhet måsteåterställas. Det gäller att förbättra regulariteten i tågföringen och återskapatilltron till järnvägen som ett säkert transportmedel. Utskottet har självklart fortfarande den uppfattningen attSJ:s investeringar måste öka, men tar däremot avstånd från den ändradeinriktning av investeringsverksamheten som förordas i propositionen.