bet · G401NU4 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:4 över motion om regleringen av tillfällig handel I motion 1979/80:1765 av KarinAhrland (fp) hemställs att upphäver 3 och 4 §§ samt 9 § andra stycketi lagen (1975:985) om tillfällig handel. Såsom närmare redovisas i det följande innebärmotionsyrkandet att kravet på tillstånd för tillfällig handel skall tas bort. I motionen anförs att dentillfälliga handeln har varit en lågpriskanal för vissa typer av varor, såsomskor, textilier och konfektion. Enligt motionären har lagen om tillfällighandel, som tillkom är 1975. inneburit en kraftig minskning av denna handel.Samtidigt har. menar motionären, de lokala variationerna i tillståndspraxisvarit betydande, något som har medfört orättvisor. Motionären hänvisar ocksåtill att kritiska synpunkter på begränsning av handeln framfördes av konsumentombudsmannenoch i remissyttranden inför lagens tillkomst. Kring lagstiftningen om tillfällig handel har enligtmotionen "byggts upp ett betydande tillståndsmaskineri som helt i onödanförbrukar skattemedel". anför motionären, vara en viktig uppgifti då strävan är att minska byråkratin att ta bort en krångliglagstiftning som inte fyller någon funktion för konsumenterna. Motionären anserdärför att det finns anledning att nu aktualisera ett avskaffande av förbudsreglernai lagstiftningen om tillfällig handel. För att det skall ges möjlighet tillreklamationer bör enligt motionen bestämmelserna om skyldighet att lämnauppgift om namn och fast adress etc. finnas kvar. Lagen (1975:985. ändrad senast1978:767) om tillfällig handel trädde i kraft . Efter en översynav bestämmelserna lades i proposition 1977/78:186 fram förslag till vissabegränsade ändringar i lagen. Med några huvudsakligen redaktionella ändringar ipropositionens lagförslag biföll förslaget (NU 1978/79:3, rskr1978/79:33). Med tillfällig handel förstås (1 !?) att någonyrkesmässigt salubjuder medförda varor på ett av vederbörande tillfälligtbegagnat försäljningsställe eller under kringföring. Som tillfällig handelanses dock inte 1) försäljning till näringsidkare, 2) torghandel eller handel på mässa, utställning eller I 1980/81. NU1980/81:4 2 marknad, samt 3) handel anordnad i samband med vissoffentlig tillställning, t, ex, idrottstävling, cirkusföreställning samttivoli- och marknadsnöjen, eller handel anordnad i samband med viss allmänsammankomst för framförande av konstnärligt verk. Svensk medborgare likställs med svensk juridisk person ochutlänning med utländsk juridisk person. Utöver bestämmelserna i lagen gäller deföreskrifter som finns om drivande av handel i allmänhet eller vissa slag avhandel (2 §). Enligt 3 § får tillf'''li~ handel drivas endast eftersärskilt tillstånd. Tillstånd behövs emellertid ne .or kringförings- ellerutomhushandel, vilken utgör ett underordnat led i en rörelse som annars bedrivspå stadigvarande driftställe och avser sådana varor som regelmässigt saluförseller framställs där (s. k. kompletteringshani 1). Inte heller behövs tillståndvid sedvanlig auktionsförsäljning av lösöre som tillhör dödsbo eller enskildperson. Svensk medborgare eller medborgare i annat nordiskt land samt utlänningsom är bosatt i och har permanent uppehållstillstånd får utan tillstånddriva tillfällig handel med livsmedel, blommor och alster av inhemsk hemslöjd.Vidare får. förutom svensk medborgare, utlänning som har nämnts drivatillfällig handel med tryckt skrift. 1 4 § stadgas att tillstånd som avses i 3 § får lämnas förhandel med varor som tillhör konkursbo eller för handel, vilken utgör ettunderordnat led i en rörelse som annars bedrivs pä stadigvarande driftställeoch avser sådana varor som regelmässigt framställs där. 1 fråga om annan handelfår tillstånd lämnas om den avsedda handeln är av väsentlig betydelse frånkonsumentsynpunkt eller om annars särskilda skäl föreligger. Vid ansökan om tillstånd skall sökanden bl. a. visa atthan inte är obehörig att driva handel i allmänhet (6 S). Om tillstånd beviljasjuridisk person, skall för \'erksamheten finnas en godkänd föreståndare (7S), Fråga om tillstånd prövas av i det län därförsäljningen skall äga rum eller, såvitt gäller vissa utlänningar, av konimerskollegium(5 S). Talan mot tillståndsmyndighets beslut kan föras hos regeringen (11 S),Tillstånd kan förbindas med särskilda villkor och föreskrifter. Det skall avseett eller flera varuslag och gälla för bestämt tillfälle eller . inteöver tre är (8 §). Den som dri\er tillfällig handel skall enligt 9 S förstastycket vid handelns utövande genom anslag i eller vid försäljningsställe ellerpä annat sätt lämna tydlig uppgift om sitt namn samt fast adress ochtelefonnummer. Om tillstånd fordias för handeln skall enligt andra stycketsamma paragraf uppgift om namn etc, vid försäljningen lämnas till köpuren iskriftlig form. Vidare skall tillständsbeviset eller stvrkt avskrift av detmedföras vid handelns utövande och visas upp vid anfordran. Den som bryter mot bestäninielscrna i '') i kan dömas tillb('iter. h()gst 5(1(, Oeksä den som driver tillfällig handel utan tillståndkan dömas till böiei-(HiS), NU1980/81:4 3 Allmän bakgrund till gällande bestämmelser På den tillfälliga handelns områdegällde tidigare förordningen (1968:654) om tillfällig handel. Enligt dennaförordning skulle tillstånd att driva tillfällig handel i allmänhet meddelas,om det inte förelåg skäl till antagande att sökanden med hänsyn till sinapersonliga förhållanden inte var lämplig att driva verksamheten eller att dennakunde störa allmän ordning. Vid tillståndsprövningen skulle alltså inte beaktasom det från konsumentsynpunkt förelåg något behov av försäljningen. Sedan olika krav hade framställts om en ändring av 1968års förordning utarbetades inom endepartementspromemoria (Ds H 1973:3), I promemorian framhölls att den fråga som särskilt hadeaktualiserat en utökad reglering hängde samman med den fasta handelns intresseav att skyddas mot konkurrens. Att tillfällighetsförsäljare vid en jämförelse ivissa hänseenden hade ett förmånligare utgångsläge kunde dock enligt promemorianinte anses motivera restriktioner mot försäljningsformen som sådan. Den fastahandelns önskemål om skydd mot tillfällig handel kunde endast beaktas i den månkonkurrensen från den tillfälliga handeln medförde nackdelar för konsumenternaoch samhället i stort. Det betonades att tillfällig handel som endast förekom dåoch då på en ort i allmänhet inte kunde utgöra någon fullgod ersättning för denfasta handeln. På lång sikt torde det därför vara en nackdel frånkonsumentsynpunkt om den tillfälliga handeln fick sådan omfattning att den slogut fast handel inom vissa branscher på en ort. Risken för ett sådantutkonkurrerande borde inte lämnas obeaktad och talade för en vidgad regleringav försäljningsformen. Som ytterligare skäl för en begränsning av handelnanfördes promemoria även konsumenternas intresse av skydd motundermåliga varor samt att de begränsade kontrollmöjligheterna kunde främja bl.a, brott mot skattelagstiftningen. Vidare framhölls bl, a, att de anställdaslöne- och sociala förmåner inte motsvarade vad som gällde för dem som arbetadeinom den fasta handeln och att en snedvriden konkurrenssituation därigenomkunde uppstå. 1 proposition 1975:52 med förslag till lag om tillfällighandel anförde handelsminister att man visserligen från mångahåll hade betonat vikten av fri konkurrens mellan olika försäljningsformer menatt det hade framhållits att de fria former under vilka tillfällighandel förekom inte var acceptabla. Även handelsministern fann att den kritiksom hade anförts hade en sådan tyngd att en vidgad reglering av handelsformenvar nödvändig. Det framlagda lagförslaget antogs - med en i detta sammanhangoväsentlig ändring - av (NU 1975/76:3. rskr 1975/76:32). Till stordel byggde lagen förordning. Moderatasamlingspartiets och företrädare i utskottet vände NU1980/81:4 4 sig i en reservation mot de allmänna riktlinjer förtillståndsprövning som hade angetts i propositionen. 1 reservationen anfördesbl. a. att restriktivi-teten i riktlinjerna snarare kunde skada än främjakonsumenternas intressen. Vidare angavs att den allmänna sanering av dentillfälliga handeln som var motiverad i första hand borde åstadkommas genomsedvanliga konsumentpolitiska åtgärder och genom förbättrad kontroll, bl. a, ifråga om arbetsförhållanden, taxering och skatteuppbörd. Mot bakgrund av att det från olika håll hade anförts attlagen om tillfällig handel inte hade fungerat tillfredsställande företogs enöversyn av lagen inom . Översynen resulterade i endepartementspromemoria (Ds H 1977:3) med förslag till vissa ändringar i lagen.Efter remissbehandling togs förslagen i promemorian upp i proposition 1977/78:186. 1 denna föreslogs bl. a. regler som skulle underlätta för köparen att iefterhand komma i kontakt med säljaren även då denne driver viss handel sominte fordrar tillstånd. Vidare lades bl, a, fram förslag om att tillverkare iökad utsträckning skulle få sälja varor som de själva framställt. Handelsminister anförde ipropositionen bl, a. följande: Det kan sättas i fråga om delångtgående inskränkningar i näringsfriheten som den nuvarande regleringeninnebär verkligen är nödvändiga för att man skall komma till rätta med deolägenheter som har påtalats. Särskilt kan påpekas att förutsättningarna föratt ta till vara konsumenternas intressen har förbättratsväsentligt genom olika konsumentpolitiska åtgärder. Mot bakgr;und härav och med hänsyntill uttalanden i vissa remissyttranden kunde det enligt departementschefenfinnas skäl att göra en vidare översyn av regleringen när ytterligareerfarenheter hade vunnits av denna. Med anledning av propositionen väcktes en motion av sammainnebörd som den nu aktuella. (NU 1978/79:3) hänvisade vidbehandlingen av motionen till handelsministerns ovan angivna uttalanden ochinstämde i slutsatsen att en vidare översyn av regleringen borde göras närytterligare erfarenheter vunnits. Utskottet sade sig utgå från att handelsministernvid lämpligt tillfälle skulle föranstalta om en sädan översyn. mening var det emellertid för tidigt att ta upp frågan om engenomgripande förändring av reglerna för den tillfälliga handeln, eftersomprinciperna för lagstiftningen då hade tillämpats endast i drygt två är, Päförslag av utskottet avslog motionsyrkandet (rskr 1978/79:33), De i propositionen föreslagna ändringarna godtogs ihuvudsak av (NU 1978/79:3. rskr 1978/79:33). Ändringarna trädde ikraft . NU 1980/81:4 Lagen (1975:985) om tillfällighandel trädde i kraft den och ersatte en tidigare förordning påområdet. Genom lagen skarptes regleringen av den tillfälliga handeln. Krav påtillstånd infördes i vidgad utsträckning. Enligt lagen krävs i princip tillstånd av länsstyrelsenför yrkesmässig försäljning av varor på ett tillfälligt försäljningsställeeller under kringföring. Från lagens tillämpningsområde har undantagits bl. a.torghandel, handel pä mässa, utställning eller marknad samt handel anordnad isamband med vissa offentliga tillställningar, t. ex. idrottstävlingar.Tillstånd enligt lagen krävs inte vid kompletteringshandel som en affärsidkarebedriver utanför sin butik och inte heller vid auktionsförsäljning av lösöresom tillhör dödsbo eller enskild person. Vidare får tillfällig handel utantillstånd bedrivas med bl. a. livsmedel, blommor och - givetvis - trycktaskrifter. Tillstånd till tillfällig handel lämnas i huvudsak baraför handel som ar av väsentlig betydelse från konsumentsynpunkt. 1 lagen har intagits bestämmelser soni skall underlättaför köparen att i efterhand komma i kontakt med säljaren. Den som drivertillfällig handel skall genom anslag eller på annat sätt lämna tydlig uppgiftom namn, fast adress och telefonnummer. Om tillstånd fordras för handeln skalldessa uppgifter lämnas till köparen i skriftlig form. I motion 1979/80:1765 föreslås att vissa bestämmelser ilagen om tillfällig handel skall upphävas. Med sin begäran syftar motionärentill att tillståndskravet för den tillfälliga handeln skall slopas. Honåberopar därvid bl, a. att denna handel är värdefull från konkurrenssynpunktoch att byråkratin kring tillståndsprövningen är onödigt omfattande. Enligtmotionen skall emellertid den bestämmelse alltjämt finnas kvar som anger attden som driver tillfällig handel skall lämna tydlig uppgift om namn etc. Utskottet konstaterar att en konsekvens av bifall tillmotionsyrkandet är att inte bara de i motionen angivna bestämmelserna utansamtliga bestämmelser i lagen utom 1 §, 2 § andra stycket, 9 § första stycketoch 10 S andra stycket skulle få upphävas. 1 samband med behandlingen av proposition 1977/78:186 medförslag till vissa ändringar i lagen om tillfällig handel prövade utskottet (NU1978/79:3) ett motionsyrkande med samma innehåll som det här aktuella. Somframgår av det föregående hänvisade utskottet bl. a. till att handelsministerni propositionen hade uttalat att det kunde finnas skäl att göra en vidareöversyn av regleringen av den tillfälliga handeln när ytterligare erfarenheterhade vunnits. Utskottet, som utgick från att handelsministern vid lämpligttillfälle skulle föranstalta om en sådan översyn, ansåg att det då var förtidigt att ta upp frågan om en genomgripande förändring av reglerna för dentillfälliga handeln. avslog motionen på förslag av utskottet. Utskottet förutsätter att handelsministern noga följerutvecklingen på området och när det bedöms erforderligt tar initiativ till enöversyn av lagen NU1980/81:4 6 om tillfällig handel. Det finns enligt utskottets meninginte nu något underlag för ett beslut som innebär att regleringen av dentillfälliga handeln i det väsentliga upphör. Med det anförda avstyrkerutskottet motionen. attriksdagen avslår motion 1979/80:1765. Närvarande: (), (). ErikHovhammar (m), (), (), (). (), (), SivertAndersson (s), (). () och ().