bet · G401SkU25 · 1980-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av det anförda anser utskottet alt frågan omavdrag för värdeminskning av markanläggningar nu bör bli föremål för översyn.Denna bör avse inte bara vattenbrunnar utan också andra typer av markanläggningari fråga om vilka en förmånligare avskrivning än den som gäller kan varamotiverad. Vad utskottet anfört bör ges regeringen till känna. Med det anfördafår motionerna 1980/81:676 och 1147 anses besvarade. Som tidigare nämnts skall enligtförslaget i propositionen utgifter för projektering inte anses somkapitalförlust. Projekteringsutgifter som direkt kan hänföras till det valdaalternativet skall, liksom f. n., inräknas i avskrivningsunderlaget för anläggningen.Utgifter för förkastade alternativ blir däremot avdragsgilla. Förslaget i propositionen gäller enligt ordalydelsenendast utgifter för projektering av byggnader och markanläggningar avsedda förstadigvarande bruk i jordbruk, skogsbruk eller rörelse. Förste vice talmannen () anser dennabegränsning, som inte motiverats i propositionen, obefogad och begär därför imotion 1980/81:1171 alt bestämmelsen skall gälla också vid beräkning av inkomstav annan fastighet. Utskottet delar motionärens uppfattning att resultatlösaprojekteringsul-gifter bör vara avdragsgilla i alla de inkomstkällor där sådanautgifter kan tänkas förekomma. Utskottet tillstyrker därför bifall tillmotionen. I enlighet härmed föreslår utskottet att bestämmelsen utvidgas atlomfatta samtliga utgifter för projektering av byggnader och markanläggningarsom är avsedda för stadigvarande bruk i näringsverksamhet. Utskottetsställningstagande föranleder en ändring av punkt 5 av anvisningarna till 20 §KL. F. n. saknas uttryckliga regler omhur pågående arbeten i byggnads- eller anläggningsrörelse och hantverks- ellerkonsultrörelse skall behandlas i skattehänseende. SkU1980/81:25 119 Förslaget i propositionen innebäratl anvisningarna lill 41 § KL kompletteras med ett regelsystem som anger hurresultatredovisningen skall ske. Principen är att ett system skall gälla förlöpande räkning och ett annat för uppdrag till fast pris. För att ett arbete skall anses utfört på löpande räkningkrävs att ersättningen uteslutande eller så gott som uteslutande skallfastställas på grundval av ett på förhand bestämt arvode per tidsenhet och denfaktiska lidsåtgången saml - i förekommande fall - uppdragstagarens faktiskautgifter för arbetet. Löpande räkning förutsätter alltså att ersättningen pertimme eller dag e. d. är på förhand bestämd eller praktiskt taget bestämd. Ärså inte fallet skall arbetet anses utfört till fast pris. Inkomstberäkningen av arbeten på löpande räkning skall skei takt med faktureringen. Värdet av sådana arbeten behöver därför aldrigaktiveras i boksluten. Avdrag för driftkostnader får göras på vanligt sätt.Värdet av pågående arbeten till fast pris skall beräknas på grundval av de vidräkenskapsårets utgång nedlagda direkta kostnaderna och aktiveras. Eventuellaä conlo-belalningar skall skuldföras, medan samtliga driftkostnader iverksamhelen får dras av på vanligt sätt. begär i motion 1980/81:1177 sådanändring av bestämmelserna att arbeten på löpande räkning skall intäktsredovisasförst när arbetet är färdigställt. Han menar att löpande räkningsarbeten enligtfast praxis i byggnadsbranschen redovisas på detta sätt beroende på att ettbyggnadsprojekt oftast kräver deltagande av många leverantörer ochunderleverantörer och att kostnadssidan av ett arbete därför blir komplicerad.En mängd fakturor m. m. från underentreprenörer måste nämligen inväntas innanen sammanställning över kostnaderna kan göras. Det ekonomiska resultatet av ettbyggnads- eller anläggningsarbete kan således menar motionären - oavsett om detutförs på löpande räkning eller till fast pris - i regel inle överblickasförrän arbetet är avslutat. Liknande synpunkter har framförts i skrivelsen frånSvenska byggnads-enlreprenörföreningen, som påpekar att ersättningsformernalöpande räkning resp. fast pris så gott som aldrig förekommer renodlade.Anledningen härtill är att entreprenaduppdrag aldrig med full säkerhet kanpreciseras på förhand, alt verksamheten är förknippad med risker som i regel ärbetydligt större än inom exempelvis den fasta industrin och att förenkladedebiteringsnormer är nödvändiga för att praktiskt kunna bestämma ersättningensstorlek. Den omständigheten att resultalavräkningen av arbeten på löpanderäkning skall ske fortlöpande kommer enligt byggnadsentreprenörföreningendärför att medföra betydande gränsdragningsproblem och ett mycket betungandeadministrativt merarbete. I en skrivelse från tillchefen för budgetdepartementet, som föreningen överlämnat till skatteutskottet,framförs liknande synpunkter. Rättsläget såvitt gäller den skattemässiga behandlingen avpågående arbeten har , lill följd av att KL saknat regler som gettvägledning i SkU1980/81:25 120 rubricerings- och värderingsfrågorna varit ovisst. Det ärenligt utskottets mening därför angeläget alt denna fråga regleras genomlagstiftning. 1 likhet med departementschefen anser utskottet alt detinle bör komma i fråga atl - oavsett ett uppdrags natur - införa en generellkoppling mellan resultatredovisning och fakturering, eftersom en sådan kopplingofta skulle medföra myckel betydande skattekrediter. Inte heller kan det vararimligt att generellt föreskriva att värdet av pågående arbeten skallaktiveras, eftersom en sådan obligatorisk redovisningsskyldighet måste antasleda till stora praktiska problem för många mindre företag. För alt ett arbete skall anses vara utfört på löpanderäkning krävs enligt propositionen att ersättningen för arbetet uteslutandeeller så gott som uteslutande fastställs på grundval av ett på förhand bestämtarvode per tidsenhet och den faktiska tidsåtgången samt uppdragstagarensfaktiska utgifter för arbetet. Reglerna om löpande räkning skall således intevara tillämpliga om ett entreprenadavtal innebär alt ersättningen per tidsenheti väsentlig omfattning kan ändras, om arbetet beräknas ta änberäknat eller om kostnaden av annan anledning blir betydligt större än vadparterna ursprungligen räknat med. Utskottet vill inte bestrida att den i propositionenföreslagna ordningen för redovisning av pågående arbeten - i varje fall i ettinledningsskede - kan komma att innebära problem. Enligt utskottets bedömningväger emellertid de fördelar som kan ernås med förslaget i propositionen tyngreän de företrädesvis redovisningslekniska nackdelar som ett sådant system kaninnebära. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet sig böraacceptera förslaget i propositionen. Vid detta ställningstagande har utskottetockså beaktat att vissa skattskyldiga med en verksamhet av begränsad omfattningäven i fortsättningen skall ha rätt att använda sig av reglerna för löpanderäkning också i fråga om arbeten som utförs till fast pris och att det enligtförslaget skall finnas möjlighet atl avvika från faktureringsmetoden om enskattskyldig kan visa alt tillämpningen av denna-vid en bedömning av samtligapågående arbeten - skulle leda till en mot god redovisningssed stridandeskattemässig resultatredovisning. Enligt utskottets mening är det av stor vikt attbestämmelserna om resultatredovisning av pågående arbeten kan fungeratillfredsställande i den praktiska tillämpningen. Utskottet förutsätter därföralt regeringen uppmärksamt följer utvecklingen på detta för många företag såbetydelsefulla skatteområde och utan onödigt' dröjsmål föreslår de ändringar ioch kompletteringar av bestämmelserna som kan visa sig påkallade. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion1980/81:1177 yrkande 1. I fråga om pågående arbeten tillfast pris föreslås som tidigare nämnts att de direkta kostnaderna - hit hörutgifter för material och insatsvaror samt SkU1980/81:25 121 löner och andra ersättningar lill anställda som ärverksamma med projektet -skall aktiveras. I fråga om byggnads- ochanläggningsarbeten skall aktiveringen avse lägst av de direktakostnaderna, medan i annan verksamhet, dvs. hantverks- och konsultverksamhet,samtliga direkta kostnader skall aktiveras. Den skattskyldige skall emellertidi detta fall erhålla ett grundavdrag motsvarande högst basbeloppet (f. n. Detta innebär ätt reserveringsutrymmet i byggnads- ochanläggningsrörelse kommer att motsvara - förutom eventuell vinst - av dedirekta kostnaderna och samtliga indirekta kostnader, medan motsvarande utrymmei företag som bedriver hantverks- och konsultverksamhet blir summan av deindirekta kostnaderna och grundavdraget. m. fl. (c) framhåller i motion 1980/81:1160att av propositionen inte framgår huruvida företag inom exempelvis måleri-,glasmästeri-, värme och sanitets- m.fl. branscher omfattas av de förmånligarereserve-ringsreglerna för byggnads- och anläggningsrörelse. Motionärerna menaratt ingenting i propositionen ger antydan om att det varit regeringens avsiktatt begränsa de reserveringsmöjligheter dessa branscher redan nu har enligtanvisningar utfärdade av RSV. De begär därför i förtydligande syftelagstiftning av innebörd att sådana branscher får samma reserveringsmöjlighetersom förelag inom byggnads- och anläggningsindustrin. och Glasmästeriförbundethar i en gemensam skrivelse till utskottet framfört synpunkter av i huvudsaksamma art som de i motion 1980/81:1160. Vid remissbehandlingen avföretagsskalteberedningens slutbetänkande, som i fråga om aktivering av direktakostnader för arbeten till fast pris hade i princip samma innebörd somförslaget i propositionen, ifrågasattes från flera håll om intereserveringsmöjligheterna för hantverks- och konsultföretagen genomberedningens förslag skulle komma att bli alltför generösa. Därvid pekades bl.a. på att förelagen ägde rätt att bokföra influtna a conto-belopp som skuld ochdessutom kunde utnyttja den föreslagna - och sedermera av beslutade -lagstiftningen om lönebaserad avsättning till resultatutjämningsfond. Sammalönekostnader som utgjorde basför avsättningar till resultatutjämningsfondskulle - framhölls det - komma att helt eller delvis ingå i nedlagda kostnaderför pågående arbeten, och till sådana arbeten hänförliga indirekta kostnaderbehövde inte aktiveras. Enligt utskottets mening torde, med hänsyn till rätten attgöra avsättning till resultaluljämningsfond och til) att de indirektakostnaderna för hantverks- och konsultföretagen kan beräknas vara relativthöga, reserveringsmöjligheterna i dessa branscher genom förslagen ipropositionen bli tillräckliga. Utskottet avstyrker därför bifall till motion198(1/81:1160. SkU1980/81:25 122 Äldre lager av fastigheter av fastigheter och liknandetillgångar skall enligt propositionen tas upp till lägst av fastigheternasanskaffningsvärden. 1 anskaffningsvärdet skall ingå både direktabyggnadskostnader och indirekta kostnader. F. n. gäller enligt anvisningar avRSV (DT 1975:23) alt i anskaffningsvärdel bör inräknas endast direktabyggnadskostnader. ftamhåller i motion 1980/81:1177 attde flesta byggnadsföretag som uppfört byggnader för egen förvaltning - medutgångspunkt i anvisningarna - omkostnadsfört de indirekta kostnaderna. Dessakostnader har således, såväl i redovisningen som i skattehänseende, dragits avdet år de uppkommit. Genom att de indirekta kostnaderna inte längre bliromedelbart avdragsgilla utan måste aktiveras kommer, menar motionären, mångabyggnadsföretag i samband med de nya bestämmelsernas ikraftträdande att blitvingade att till beskattning återföra kostnader som dragits av under tidigareår, vilket kan leda till allvarliga likviditets- och andra problem. För altundvika sådana olägenheter bör enligl motionärens mening införas enövergångsbestämmelse om att de nya värderingsreglerna inte skall gälla i frågaom lagerfastigheter som omräknas vid lagens ikraftträdande. Liknande synpunkter har åberopats i skrivelsen frånByggnadsentreprenörföreningen. Genom vad utskottet i närmast föregående avsnitt anfört ifråga om reserveringsmöjligheterna anser utskottet sig ha besvarat också dettayrkande i motion 1980/81:1177. Något skäl att införa särskilda övergångsbestämmelseri fråga om äldre lager av fastigheter föreligger enligl utskottets meningdärför inte. Utskottet avstyrker följaktligen också yrkande 2 i motion1980/81:1177. Enligt nu gällande beslämmelserskall avdrag för avsättning lill investeringsfond göras i den förvärvskälla ivilken nettointäkten vid den statliga taxeringen är störst. I propositionen föreslås att avdrag skall få göras ivalfri förvärvskälla men bara i en. Motsvarande ändring föreslås i lagen ominsättning på tillfälligt vinstkonto. framhåller i sin skrivelse tillutskottet alt den omständigheten att avdrag för fondavsättning endast får görasi en förvärvskälla kan leda till att företag med flera förvärvskällor fårsämre möjligheter att utnyttja fondsystemet än andra. Den proposition (1979/80:150) med förslag om insatser föratt underlätta nytt löneavtal som prövades av innehöllockså förslag om skyldighet att sätta in medel på tillfälligt vinstkonto iriksbanken. Förslaget var utformat i huvudsaklig överensstämmelse medinvesteringsfondslagen och innebar således att avdrag för insättningen skullegöras i den SkU1980/81:25 123 förvärvskälla vars nettointäkt vid den statliga taxeringenvar störst. Med anledning av proposition 1979/80; 150 väcktes enmotion med yrkande att denna begränsning av avdragsrätten skulle utgå. avstyrkte bifall till motionen medhänvisning till atl bestämmelsen i vilken förvärvskälla avdrag för avsättningskulle ske- i likhet med motsvarande regel i investeringsfondslagen - i förstahand var praktiskt betingad. En möjlighet att fritt välja förvärvskälla skulleinnebära atl avdraget kunde fördelas på flera förvärvskällor, och en sådanordning ansåg utskottet av administrativa skäl inte acceptabel. Riksdagenbiföll utskottets hemställan. Utskottet anser sig sakna anledning frånträda sin tidigareav godkända uppfattning att rätt till avdrag skall föreligga i endasten förvärvskälla. Däremot bör företaget ha rätt att avgöra i vilkenförvärvskälla avsättning skall ske. De i propositionen redovisadeförslagen skall i sina huvuddelar tillämpas första gången vid 1984 årstaxering. För skattskyldiga vilkas räkenskapsår sammanfaller med kalenderårinnebär delta atl de nya reglerna skall tillämpas på intäkter och kostnader fr.o. har i skrivelse till utskottet begärtatt ikraftträdandet av den i propositionen föreslagna bestämmelsen om attresultatlösa utgifter för projektering skall vara avdragsgillatidigareläggs. Föreningen anser atl bestämmelserna bör tillämpas redan fr. o.m. Enligl utskollels mening kan det inte anses motiverat altbryta ut en enda bestämmelse ur ett större regelkomplex och tidigareläggaikraftträdandet av denna bestämmelse. skrivelse bör därförinte föranleda någon åtgärd. I tre motioner från allmännamotionstiden vid förra tar motionärerna upp frågan om avdrag för representation.Kerstin i och (båda c) anser att de beloppsom enligt RSV;s anvisningar bör medges i avdrag för lunch resp. supé är förhöga och begär därför i motion 1979/80:1075 ändrade anvisningar från RSV ifråga om representationsavdrag. och (båda s)begär i motion 1979/80:1576. med åberopande bl. a. av attrepresentationsavdraget grovt missbrukas, alt regeringen lägger fram förslag omskärpta regler för sådani avdrag att tillämpas fr.o.m. . 1motion 1979/80:1894 slutligen av och (båda s) yrkasatt kostnader för företagens representationsjakt skall hänföras till ickeavdragsgilla kostnader vid laxeringen. Den nuaktuella propositionen innehåller ett förslagom slopande av rätten SkU 1980/81:25 124 till avdrag för kostnader för sprit och vin i samband medrepresentation. Propositionen i den delen antogs - som framgår av ingressenlill detta betänkande - av (SkU 1980/81:18). Avdepartementschefens uttalanden, vilka godkänts av , framgår att hananser representationskostnader även i fortsättningen böra behandlas som driftkostnaderoch vara i princip avdragsgilla. Han framhåller dock att en målsättning måstevara att förhindra att avdrag medges för kostnader som saknar samband med denskattskyldiges,förvärvsverksamhet och att privata levnadskostnader således intebör vara avdragsgilla bara av den anledningen att de betecknas somrepresentationskostnader. beslut innebär en väsentligbegränsning av rätten till avdrag för representation och torde också komma attmedföra att riskerna för det i motion 1979/80:1576 påtalade missbruket avavdragsrätten minskar. Det måste enligt utskottets mening ankomma påskattedomstolarna att avgöra om och i vad mån kostnader för representationsjakti undantagsfall skall anses utgöra en kostnad för vilken avdrag kan medges iskattehänseende. Enligt anvisningar utfärdade av RSV skall kostnader försärskilt arrangerade jaktutflykter anses vara sådan representation avlyxkaraktär för vilken avdrag inte bör medges ens om det görs sannolikt attrepresentationen har visst samband med den skattskyldiges verksamhet. På grund av det anförda och då de av RSV utfärdadenormalbeloppen för representation med hänsyn till kostnadsutvecklingen undersenare år inte kan anses vara för höga avstyrker utskottet bifall till samtligai dessa avsnitt behandlade motioner. A vgifier till studieförbund () framhålleri motion 1979/80:228 att () som medlem icentralorganisationen till detta studieförbund betalar en avgift som för1980/81 uppgår till ca . Denna är inte avdragsgill i KF:s verksam.het.Med hänvisning bl. a. till att aktiebolag som bedriver studieverksamhet tar uppdetta som en direkt kostnad i rörelsen begär motionären en utredning av fråganom den skattemässiga behandlingen av ekonomiska föreningars medlemsavgifterlill studieförbund. Utskottet vill erinra om att medlemsavgifter inte äravdragsgilla vare sig de utbetalas av aktiebolag eller kooperativa förbund. Frågan om kooperationen och dess roll i samhället utredsf. n. av kooperationsutredningen (Dir 1977:28 och 1979:14), som beräknas avgesitt slutbetänkande . LJtredningsuppdraget är omfattande och avser bl. a.en analys av frågan huruvida ekonomisk verksamhet i kooperativa företagsformerpå några väsentliga punkter bedrivs under andra, villkor än dem som gäller förföretagen i allmänhet. Enligt utskottet kan det antas att utredningens prövningockså kommer att avse frågan vilka kostnader som SkU1980/81:25 125 skall anses avdragsgilla i de kooperativa föreningarnasverksamhet. 1 avvaktan på utredningsresultatet saknar anledning attta ställning till yrkandet i motionen. Utskottet avstyrker följaktligen bifalltill densamma. I syfte att stimulera näringslivetsinvesteringar antog bl. a. en lag om särskiltinvesteringsavdrag för inventarieanskaffning. Avdraget uppgår till avanskaffningsvärdet och avser investeringar som sker den 1 november1980-den 31 december 1981. Endast investeringar som är direkt ägnade att ökaproduktionskapaciteten i näringslivet omfattas av rätten tillinvesteringsavdrag. Hela transportsektorn är således undantagen. Tillinventarier för vilka investeringsavdrag inte medges hör bl. a. sådanamotordrivna fordon och släpfordon som avses i vägtrafikkungörelsen. och (båda c) framhålleri motion 1980/81:1144 att gränsdragningen mellan å ena sidan begreppetsläpfordon samt å andra sidan jordbruksmaskiner och jordbruksredskap vållatsvårigheter i den praktiska tillämpningen. Motionärerna anser därför attlagstiftningen bör ändras så att även investeringar i släpfordon omfattas avrätten till investeringsavdrag. () anser att man bör pröva möjligheterna attgenom tidsbegränsade stimulanser i form av investeringsavdrag främjainvesteringar i skogsindustrin och begär i motion 1980/81:1539 etttillkännagivande av av den innebörden. Med släpfordon avses enligt vägtrafikkungörelsen fordonsom är kopplat till bil, traktor eller motorredskap och som är avsett för person-eller godsbefordran. Ett bifall till motionen skulle således innebära enutvidgning av tillämpningsområdet för investeringsavdraget som står i strid meddess syfte. Utskottet har erfarit att de tolkningssvårigheter somomnämns i motionen bl. a. gällt frågan huruvida vissa konstgödningsspridare,vanliga gödselspri-dare, bevattningsvagnar och säningsmaskiner skall anseshänförliga till släpfordon eller ej. Sädana fordon är enligt vad utskottetinhämtat inte att anse som släpfordon utan som efterfordon, och investeringar isådana redskap berättigar till investeringsavdrag. Antalet efterfordon som används i jordbruksdrift ärbetydande. Det kan enligt utskottets mening därför antas att frågan om vilkatyper av fordon, som på grund av sin huvudsakliga funktion bör berättiga tillinvesteringsavdrag-utan uttryckliga föreskrifter i ämnet - kommer att medföraett omfattande merarbete för skattemyndigheterna. I syfte att i möjligaste mån undanröja rådande oklarheteranser utskottet sig därför böra förorda att släpvagnar som dras av traktoreller motorredskap SkU 1980/81:25 126 och som uteslutande används på sätt som anges ivägtrafikskattelagen i fråga om traktor klass II (dvs. i huvudsak lantbrukstraktorer)skall undantas från sådana inventarier för vilka särskilt investeringsavdraginte kan medges. Genom utskottets ställningstagande, som föranleder ändringav 4 § lagen om särskilt investeringsavdrag för inventarieanskaffning, kommeralla i jordbruksdrift förekommande släpvagnar att omfattas av rätt till investeringsavdrag,förutsatt att de levererats eller kommer att levereras den 1november 1980-den 31 december 1981. Med detanförda anser utskottet motion 1980/81:1144 besvarad. Vad härefter angår frågan om investeringsavdrag förskogsbilvägar faller den inom virkesförsörjningsutredningens utredningsuppdrag(Dir 1979:124). Utskottet avstyrker därför bifall även till motion 1980/81:1539men vill i sammanhanget erinra om att regeringen i en nyligen avlämnadproposition (1980/81:118) lagt fram förslag om tidsbegränsad stimulans avskogsavverkningen i form av ett extra avdrag för enskilda skogsägare. Enligt förordningen om särskiltforskningsavdrag, som genom beslut av förlängdes att gällat. 1981, medges för forsknings-och utvecklingsarbete (FoU) ett basavdragoch ett ökningsavdrag. Basavdraget utgör och ökningsavdraget avresp. m.fl. (s) begär i motion 1979/80:1023 enfördubbling av basavdraget och en förbättring av ökningsavdraget genom ettextra avdrag på av FoU-kostnader över viss nivå.Det inkomstbortfall som detta skulle medföra i form av uteblivna skatteintäktervill motionärerna enligt yrkande i motion 1979/80:1024 kompensera genom enhöjning av bolagsskatten från till för aktiebolag och från till36 % för ekonomiska föreningar. I motionen begärs också ett extraförslagsanslag till företagens forsknings- och utvecklingsarbete om . Ett betänkande med förslag om forskningsstöd i form avskattefria bidrag (Ds B 1980:1) prövas f. n. av regeringen. Med hänsyn härtillsaknas enligt utskottels mening anledning att nu biträda yrkanden omytterligare stöd till FoU. Utskottet avstyrker därför bifall till motion1979/80:1023 yrkandena 11 och 12. Detta innebär att utskottet också avstyrkeryrkandet i motion 1979/80:1024 om höjd bolagsskatt. () tar i motion1980/81:411 upp frågan om företagens kapitalförsörjning. Motionären menar attuppbyggnad av pensionsstiftelser kan utgöra ett alternativ till annankapitalbildning för att möjliggöra ökad självfinansiering i företagen. Byggspensionen upp i pensionsstiftelse kan. SkU1980/81:25 127 menar motionären, det avsatta kapitalet - i motsats tillvad som gäller vid försäkringssparande - tillåtas arbeta i det egna företaget.Han begär att motionen överlämnas till utredningen om de små och medelstoraföretagens finansiella situation för beaktande. Den i motionen behandlade frågan hänger enligt utskottetsmening delvis samman med det arbete som bedrivs av stiftelseulredningen (Dir1976 Ju 56). I dess uppdrag ingår alt pröva registreringsplikt för stiftelseroch att ta ställning tjll för vilka ändamål stiftelseinstitutet skall fåanvändas. Innan stiftelseutredningens arbete är slutfört och redovisat finnsenligt utskottets mening inte anledning att pröva pensionsstiftelsernasställning från de utgångspunkter motionären åsyftar. Utskottet avstyrker därförbifall till motion 1980/81:411. Allmän invesleringsreserv m. m.