bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — Vad som här anförts visar atl staten har goda möjlighetertill insyn och granskning av del slöd som ges lill förelagen, redan medgällande lagstiftning. 1 motionen har inget anförts som påvisar atl rådandeförhållanden är otillfredsställande. I motionen diskuteras möjligheten för staten alt utsestyrelseledamot och/eller revisor i företag som fåll stöd. I etl exceptionelltundanlagsfall har staten tillsatt styrelseledamot i företag som fått stöd.Delta gäller Uddeholmsbolagel. Del har då varit fråga om ell myckel omfattandeslöd utformat på etl för bolaget speciellt avpassat sätt. Stödformen har krävtsärskild riksdagsbehandling. Del har således legal utanför de ordinarie ramarnaför samhällets slöd till näringslivet. Frågan rörande offentlig styrelserepresenlalion haraktualiserats vid skilda tillfällen. yttrade sig i frågan varmed anledning av departementspromemorian "Styrelserepresenlalion församhället" (Ds 1 1975:6). Sammanfattningsvis uttalade förbundet m.fl.härvid följande. "Organisationerna står fast vid sin uppfattning allstatlig styrelserepresenlalion utgör statlig maktutövning ulan demokratiskkontroll. Motsvarande gäller för styrelserepresenlalion. Del finns enrisk atl den offenllige styrelseledamotens särställning kan komma all utnyttjasav ledamotens uppdragsgivare lill alt föra näringspolitik direki istorföretagen vid sidan av den ordinarie förvaltningen. Lagar, författningaroch myndighetspraxis vars innehåll alla kan la del av kommer då all ersättasmed under-handsinslruktioner som inle är tillgängliga ens för de företagi vilka den offenllige ledamoten skall fullgöra sin uppgift. Organisationernaser också en risk alt denna indirekta styrning påverkar verk och andramyndigheter genom atl de i enskilda ärenden inle uteslutande tar hänsyn tillansökans objektiva innehåll ulan lill den offenllige ledamotens uppfattning.Åven om så inte sker kan hos förelagen och hos allmänheten uppfattningenskapas all sådan hänsyn tas. Detta är, sett ur allmän demokratisk synvinkel,tillräckligt för atl pä ett betänkligt sätt rubba tilltron till myndigheternasintegritet. Organisationerna är positiva lill ell breddat fördjupatsamarbete med statliga och kommunala organ. Det måste vara mest rationellt församhällsorganen alt i samarbete möta dem som har den bästa kunskapen om de JuU1980/81:21 165 olika företagen och dessutom har befogenhet all företrädaföretagen utåt, dvs. dem till vilka styrelsen uppdragit all hasamhällskontakterna vanligen då styrelsens ordförande och verkställandedirektören. Detta måste vara så myckel mer ändamålsenligt som av företagen ickeauktoriserade sam-arbets- och informationskanaler är oacceptabla för dem.Offentlig styrelse-representation framstår som effektivitetshämmande förföretagen. Styrelserna blir för stora och särskilt i koncerner med mångastyrelser blir arbetet tungrott. Systemet innebär risker för läsningar,gruppbildningar och omgång. Även från företagens utgångspunkt är del mestrationellt alt kontakten med statliga och kommunala organ sker i beredningenoch uppföljningen av styrelsens befattning med ärendena och inte i styrelsen. En styrelses huvuduppgift är all fatta beslut. 1 sinbeslutsfunktion måste styrelsen utgöra en enhet. Styrelsens ledamöter ärsysslomän i företaget och skall under såväl gynnsamma som ogynnsammaförhållanden fullgöra sin förvaltningsuppgift med förelagens bästa för ögonen.Styrelserna får inte utvecklas lill förhandlingsorgan där skildastyrelseledamöter har skilda uppgifter och särintressen atl bevaka. Offentligstyrelseledamot har ett uttryckligt särintresse. Detta kan leda lill dubblalojaliteter. Beträffande styrelserepresenlalion framstår del förorganisationerna som osunt atl genom lagstiftning i ett förelags styrelse ta inetl intresse som i så hög grad är part i förhållande till förelaget och somdessutom ofta slår i ell konkurrens- och konfliktförhållande till andraintressenter av samma slag. Eftersom det i promemorian framlagda förslaget ända igrunden strider mot organisationernas uppfattning om hur samarbetet mellanstat, kommun och företag bör äga rum avstyrker organisationerna bestämt förslaget." Förbundets principiella inställning i frågan kvarståroförändrad. Principiella invändningar mot systemet med offentligastyrelseledamöter har senare också framförts av departementschefen i prop.1978/79: 184. Föredragande statsrådet anförde där följande (s. 7): "Å andra sidan kan principiella invändningar resasmot alt kontakterna mellan staten och näringslivet sker i former som innebäralt ansvarsfördelningen mellan enskilda och offentliga intressen blir oklaroch all viktiga avgöranden riskerar all undandras allmän insyn. Staten börundvika att själv bygga in sig i förelag som den skall slå fri atl övervakautifrån. Del kan vidare framhållas atl, även om en offentligslyrelsledamot principiellt har samma ställning som övriga ledamöter, det finnsen risk att stadiga styrelseledamöter kan användas för diskret statligmaktutövning gentemot näringslivet. Jag vill understryka alt ingenting tyder påalt något sådant skulle ha förekommit. Vad jag nu säger riktar sigsåledes på intet sätt mot de personer som fungerat som offentligastyrelseledamöter. Kritiken gäller att offentlig styrelserepresenlalion är etlinstrument som inom sig bär risker för utveckling av okontrollerad maktutövninghos den centrala byråkratin. JuU1980/81:21 166 De principiella invändningarnagäller i första hand offentlig styrelserepresenlalion i industriföretagen." I nyssnämnda proposition fann vidare departementschefenskäl föreligga alt utvärdera den hittillsvarande verksamheten med offentligstyrelserepresenlalion. Arbete med den nämnda utvärderingen pågår f n. inomutredningen (Dir. 1979: 107) om utvärdering av offentliga styrelseledamöter ivissa aktiebolag m.m. Med hänsyn härtill och vad som sagts ovan avstyrkerförbundet bestämt motionärens förslag om möjlighet för staten all utseoffentlig styrelseledamot i vissa företag som mottagit län eller bidrag frånstaten. Motionen innehåller förslag om altstaten skall kunna utse revisor i företag som erhållit skilda stödåtgärder, omstatens insatser är av den slorieksordning alt en sådan kontroll är motiverad.Härvid är alt märka all i de fall där betydande belopp beviljats företag är delregelmässigt fråga om förelag som enligl lag är skyldig all ha kvalificeradrevisor. I revisors uppgift ligger bl. a. all granska huruvida mottaget stödhar använts på avsett sätt. Kravet på kvalificerad revisor torde i hög gradmedverka lill all sådan granskning blir samvetsgrann. Mol bakgrund härav saknasenligt förbundets uppfattning stöd för det i motionen framförda förslaget. 1 motionen framförs också alt i ell vidare perspektiv börutredas om inte förelagsrevisorer generellt bör utses av opartiska organ.Frågan om opartisk förelagsrevision har lagils upp vid skilda tillfällen.Sålunda yttrade sig förbundet till lagutskott i samma fråga övermotion 1976/ 77:648. Sammanfattningsvis uttalade förbundet därvid följande. "Alt bygga upp en omfattande och kostsam byråkratiför att utse företagens revisorer i en ny ordning, utan atl praktiska fördelardärmed kan visas, är enligl Förbundels mening icke motiverat; i all synnerhetmol bakgrund av de ovan redovisade genomgripande lagstiftningsåtgärder somnyligen förelagils för all åstadkomma en öppnare redovisning, förstärktoberoende för revisorerna saml samhällelig kontroll av revisorernas verksamhet.Förbundet avstyrker därför motionärernas hemställan." I lagutskottets belänkande (1977/78: I) med anledning avnämnda motion ansåg utskottet all frågan om offentliga revisorer då inle bordelas upp till närmare prövning och hemställde all skulle avståmotionen. beslutade senare i enlighet med utskottets hemställan. Några nya omständigheter som bör föranleda alt bedömafrågan annorlunda har inte förekommit. Med hänsyn härtill och vad som sagtsovan avstyrker förbundet . Ansvar för annan juridisk persons skulder 1 motionen sägs att det förtjänarövervägas om inte lagstiftningen om juridiska personer bör ändras sä alt ivissa särpräglade undanlagssitua- JuU1980/81:21 167 tioner fysisk eller juridisk person, som har ettbestämmande inflytande i en annan juridisk person, åläggs ett direkt ansvar fördennas skulder. Frågan - tilläggs del - bör utredas. Den principfråga som las upp i motionen har huvudsakligenaktualitet för tvä företagsformer, nämligen aktiebolag och ekonomiskaföreningar. Otvivelaktigt är aktiebolaget den dominerande associationsformeninom svensk industri och annan näringsverksamhet. Förbundet begränsar däriorsina synpunkter till denna associationsform. Det principiella resonemanget haremellertid bäring även på ekonomiska föreningar eller andra associationsformerdär begränsad ansvarighet kan förekomma. Atl delägare i aktiebolag inle svarar personligen förbolagels förpliktelser är en grundläggande regel i aktiebolagslagen (ABL).Regeln innebär alt borgenärerna är hänvisade till bolagels tillgångar. I syfteall säkra borgenärernas rätt har emellertid etl omfattande regelsystemuppställts för att tillse dels alt en bolagsförmögenhet verkligen skapas vid bolagetsbildande och dels alt det sålunda bundna kapitalet inle försvinner underbolagels verksamhet. Del bundna kapitalet fungerar med andra ord som ett slagsgaranti för borgenärsinlressena. Vidare är all märka att huvudregeln om frihet fränpersonligt ansvar inte är undanlagslös. Ett begränsat ansvar förbolagsfunklionärer m.fl. kan komma ifråga enligl särskilda regler i ABL. De somdeltar i åtgärd eller beslut på bolagets vägnar för bolagels registreringsvarar sålunda solidariskt för uppkommande förpliktelser. Etl viktigt undanlagär vidare atl styrelseledamöter, och aktiägare kan komma alt solidarisktsvara för bolagets förpliktelser i den män de ej fullgör vad som åligger demenligt bestämmelsen om likvidationsskyldighet vid kapitalförlust (ABL 13 kap2§). Också andra bestämmelser i genombryter principen om frihet frän ansvarför bolagels förpliktelser. Delta är fallet med de på skade-ståndsrältsliggrund uppbyggda reglerna i 15 kap. om skadeståndsansvar för bl. a. stiftare,styrelseledamot, verkställande direktör och revisor för deras sätt atl fullgörasina uppdrag. Det förutsätts all skadan har orsakals uppsåtligen eller avoaktsamhet. Även aktiägare kan drabbas av skadeståndsansvar, om han genom atlmedverka lill överträdelse av ABL eller bolagsordningen uppsåtligen eller avgrov oaktsamhet tillfogar bolaget, aktieägare eller annan person skada. På skatteområdet torde kunna sägas alt personligt ansvarför aktiebolags skulder snarare har blivit huvudregel än undanlag. Sålundaförekommer s. k. ställföreträdaransvar såväl enligt uppbördslagen som enligtlagen om mervärdeskatt. har motsvarande ansvar föreslagits för arbetsgivaravgifter. I en nyligen framlagd proposition (prop. 1979/80: 143)framläggs vidare förslag om vissa ändringar i ABL bl. a. i syfte atl förebyggamissbruk av aktiebolagsformen. a. föresläs att minst en av bolagsstämmanutsedd revisor skall vara kvalificerad, om del enligl senast fastställdabalansräk- JuU1980/81:21 168 ning inle finns full täckning för bolagels registreradeaktiekapital. Vidare föreslås vissa åtgärder när del gäller byte av firma ochsäte. Sålunda skall bolaget genast underrätta i det län därbolagels styrelse har sill säte om ell beslut om firmabyle eller ändring avsälesorl. Slutligen föreslås i nämnda proposition atl ett aktiebolag isamband med all bolaget sänder in sin årsredovisning till palentverkel skallbifoga en aktuell förteckning över bolagels styrelseledamöter, verkställandedirektör, suppleanter och firmatecknare med uppgift om deras postadresser ochpersonnummer. Redovisningen ovan exemplifierar all del ,såväl inom ramen för aktiebolagslagen som pä del skatterällsliga området, finnsett omfattande regelsystem uppbyggt av hänsyn lill bolagels borgenärer och föratl förebygga missbruk av aktiebolagsformen. Härtill skall också läggas del avriksdagen antagna förslaget om näringsförbud för personer sommissbrukat konkursinslitulel. Effekterna av alla dessa regler när del gälleratl motverka den ekonomiska brottsligheten skall inle överskattas. Såväl frånprincipiella utgångspunkter, som av konkurrensskäl är det viktigt atlkonstaterat missbruk av aktiebolagsformen beivras. Lagstiftningen får dock inleutformas med primärt sikte pä undanlagssiluationer så all därigenom lojallbedriven affärsverksamhet förhindras eller omöjliggörs. Principen om personlig ansvarsfrihet för delägare iaktiebolag är en grundläggande förutsättning för alt aktiebolagens kapitalbehovskall kunna tillfredsställas. Mot bakgrund av de senaste årens djupaindustriella kris och med hänsyn lill den skrämmande låga soliditeten somgenerellt sett råder i svensk industri framstår en regel om ansvarsgenombrotlsom synnerligen äventyrlig från närings- och sysselsällningspoliliskautgångspunkter. Möjligheterna att driva vidare förelag som befinner sig i enbesvärlig ekonomisk situation skulle väsentligt försvåras om delägarna skulleriskera atl bli personligt ansvariga för skulderna. Resultatet kan, som detsenare visar sig, bli onödiga nedläggningar av förelag med åtföljandefriställningar av personal. Räddningsaktioner av nedläggningshotade förelag kan ivissa fall beslå i förvärv av eller delägarskap i del krisdrabbade företagel. 1sådana akuta situationer kan inle undvikas all beslut om förvärvet måste fallasmyckel snabbt. Det är dä av avgörande betydelse alt det ekonomiska ansvaret ärbegränsat till gjord kapitalinsats och lill eventuella åtaganden gentemotstatsmakterna eller andra i avialsmässig form. Beslut om förelagsförvärv kanäven behöva fattas snabbi av andra skäl, exempelvis om flera förelagkonkurrerar om förvärv av ett annat företag. 1 nu nämnda fall men även i andraslrukluromvandlingssituadoner där beslutsprocessen kan vara längre är detemellertid med hänsyn till koncernens soliditet ell samhällsintresse atlförvärvarens kalkylerade risk ytterst är begränsad lill kapitalinsatsen.Förbundet vill i det här sammanhanget också framhålla all fortsallastrukturrationaliseringar genom fusioner är nödvändiga för all svenskt JuU1980/81:21 169 näringsliv, särskilt industrin, skall kunna hävda sig iden internationella konkurrensen. Gällande huvudprincip i ABL framstår därförsom en lämplig avvägning mellan beaktansvärda intressen. I och för sig synes motionärens förslag huvudsakligen lasikte på den mindre seriösa företagsverksamheten. Emellertid torde enlagbestämmelse som skulle avgränsa tillämpningsområdet till nämndaföretagskategori av uppenbara skäl svåriigen kunna uppställas utan attdärigenom även "vita" förfaranden träffades. En sådan reglering äroacceptabel. synes dessutom rättspraxis inta den ståndpunkten attdär någon på ett stötande sätt använt bolagsformen för att minimera sin egenersättningsskyldighet och där bolaget ulmstats med helt otillräckligakapitalresurser kan personlig ansvarighet uppkomma (SOU 1978:66 s. 142). Deförfaranden motionären kan ha i åtanke torde därför till viss del redan nukunna åtkommas. Exempel från skatterättens område visar också att regler ompesonligt ansvar saknar värde när det gäller atl komma lill rättamed missbruksformer av aktiebolagsformen. Del torde sålunda inle vara ovanligtatt ställföreträdaren saknar egna tillgångar (BRÅ Rapport 1978: I s. 35). Förbundet vill mot bakgmnd av det sagda starkt ifrågasättabehovet av en utredning. I sammanhanget vill förbundet också erinra om denyligen lämnade kommittédirektiven "Direktiv till samtliga kommittéer ochsärskilda utredare angående finansiering av reformer" (Dir. 1980:20). Departementspromemorian (Ds Fi 1976:4) Ansvar för skattvid entreprenad m. m. Beträffande förslagen i promemorian(Ds Fi 1976:4) om ansvar för skall vid entreprenad m. m. hänvisas till vad förbundetanförde i remissyttrande över promemorian. Förbundet vill understryka vad däryttrades angående angelägenheten av att effektiva åtgärder vidtas för att kommatill rätta med vissa uppdragstagares skatte- och avgifisundandragande, inteminst med hänsyn lill de konkurrenssnedvridande effekter till de seriöstarbetande företagens nackdel, som detta skatte- och avgifisundandragande ledertill. är det självfallet av stor vikt att de åtgärder som sätts ininle, eller i varje fall i så liten grad som möjligt, medför merarbete ochstörningar för de seriösa förelagen. från sistnämnda synpunkt varförslagen i promemorian mycket bristfälliga. Det är därför att hoppas att detomarbetade förslaget lill lagstiftningsåtgärder som regeringen aviserat skalltillgodose kraven på åtgärder direkt riktade mot missförhållandena och inle,som enligt promemorieförslaget, mot näringslivet i dess helhet. Motionärerna föreslår en utredningav frågan om atl införa näringsförbud som sanktion mol ekonomisk brollslighel.Vidare framförs tanken på JuU 1980/81:21 170 atlinom branscher eller näringsgrenar, där missbruk regelmässigt förekommer i enmera påtaglig omfattning, införa elableringskontroll. Principenom näringsfrihet är en av grundvalarna i ell marknadsekono-miskt system och avfundamental betydelse för näringslivets effektivitet och utvecklingsförmåga ochdärigenom också för hela samhällets välstånd. Stor anledning finns alltså atlmed kraft värna om rätten alt fritt kunna idka näring i fri konkurrens medandra företag. Näringsförbudinnebär otvivelaktigt ett stort ingrepp i den principiella näringsfriheten sområder i värt land. som mera allmänna och grundläggande principergenombryts innebär etl näringsförbud för den drabbade en synnerligenlångtgående och drasdsk åtgärd. I sak medför ell förbud, alt vederbörande underflera år kan komma all sakna försörjningsmöjligheter. Riksdagenhar antagit ett förslag om näringsförbud för sådana pesonersommissbrukar konkursinstilulel. Förbundet, som ocksä i huvudsak godtogförslaget, underströk i sitt remissyttrande över konkurslagskommiiténsbelänkande "Konkurs och rätten alt idka näring" (SOU 1979:13) altinstitutet näringsförbud inte är lämpligt som etl mera allmänt medel för atlkomma lill rätta med de problem som kan uppkomma i samband mednäringsverksamhet. Försl vid mycket speciella förhållanden, och då andraåtgärder visat sig verkningslösa, kunde enligt förbundels mening näringsförbudtillgripas. Förbundetkan inte finna atl del utöver området för missbruk av konkursinslitulel föreligger sådana ytterst speciella förhållanden att så långtgående åtgärdersom ytteriigare näringsförbud bör övervägas. Dessutom torde det finnasanledning att först utvärdera systemet med näringsförbud vid konkursmissbrukinnan man överhuvud taget lar några initiativ lill en utvidgning avförbudssystemet. 1motionen framförs som nämls också förslag om att undersöka förutsättningarnaför etableringskontroll i hela branscher och näringsgrenar, där ekonomiskbrottslighet har särskilt stor utbredning. En sådan obligatorisk auktorisalioninom en hel bransch innebär ell allvarligt ingrepp i näringsfriheten. Del ärväsentligt alt näringslivet fortlöpande får tillskott av nya företag och nyaidéer. Ett auktorisationssystem skulle fä starka konkur-rensbegränsade effektermed åtföljande risker för en stelnad struktur. Elableringskontrollen skulle medstor sannolikhet leda lill all även seriösa förelag utestängdes från marknaden.Härigenom drabbas hela samhället. De åtgärder som behövs mot den ekonomiskabrottsligheten bör inte vidtagas till detta pris utan här får andra remediersom inte drabbar den seriösa företagsamheten användas. Motionärernas förslagangående etableringskonlroll bör därför avslås. a. brott mol arbetarskydds- och miljöskyddslagsliftningen JuU1980/81:21 171 Beträffande frågan omslraffskärpning för vissa typer av ekonomisk brottslighet, exempelvis broll motarbetarskydds- och miljöskyddslagstiftningen, bör uppmärksammas detutredningsarbete som pågår eller resulterat i lagstiftningsåtgärder.Fängelseslraffkommiltén, som bl. a. skall utreda olika brotts straffvärde,skall således särskilt uppmärksamma den ekonomiska brottsligheten. Vidareinnebär straffbestämmelserna i den nya arbetsmiljölagen en skärpning iförhällande till tidigare lagstiftning på området. Vad gäller brotten mol miljöskyddslagsliftningen harmiljöskyddsulredningen behandlat frågan om gärningarnas straffvärde.Miljö-skyddsbrolten har också lagils upp av BRÄ i rapporten(PM 1979:6). I rapportenföreslås att miljöskyddsbrotten förs in i . De konkreta lagsliflningsresullalen av bl. a. redovisadeutredningars arbeten bör, enligt förbundets uppfattning, avvaktas innanställning las lill om ytterligare åtgärder är nödvändiga. I fråga om motionärernas förslagtill förbättring av valutakontrollen m. m. instämmer förbundet i vad somhärvidlag anförts i remissvar från och . Organisationen ser den ekonomiskabrottsligheten och avarter i form av svartjobberi och illojal företagsamhet av samhällets största problem . Dessa företeelser drabbar inle barasamhällets och dess medborgare ulan också den lojall arbetande företagsamhetengenom alt konkurrensen snedvrids. Vi har också i olika sammanhang, bl. a. iflera remissyttranden, pekat på dessa problem och krävt all åtgärder vidtasför alt förhindra denna form av illojal konkurrens och brottslighet. Det kan vara på sin plats alt redan här deklarera alt enhelt överspännande orsak lill dessa ekonomiska avarter är del lungaskattetrycket, i all synnerhet marginalskatterna och arbetsgivaravgifterna. Detär allt för ekonomiskt frestande för oseriösa företagare, "exlraknäckande"arbetstagare och konsumenter av varor och tjänster att tillsammans kringgå samhälletsskatte- och avgiftssystem. En rejäl marginalskaltereform skulle säkeriigen lösamånga av problemen, liksom en nedtrappning av arbetsgivaravgifterna. Motionärerna har framfört en rad olika förslag för atlkomma lill rätta med den ekonomiska brottsligheten. Vi delar motionärernasmålsättning men, som framgår ovan, tror vi inte all justeringar runtomkringproblemets kärna kan lösa problemen. Vissa av motionärernas förslag anser viockså tveksamma ur andra aspekter. Organisationen har dock enbart inbjudits alt JuU1980/81:21 172 yttra sig över ell av förslagen, nämligen atl etl direktansvar för annan juridisk persons skulder bör läggas på den fysiska ellerjuridiska person som har ell bestämmande inflytande över verksamheten. Denna fråga har redan behandlats av brottsförebygganderådet i promemorian "Aktiebolagslagen - förstärkt skydd för del bundnakapitalet m.m." (BRÄ PM 1979:5). I promemorian föreslogs en skärpning avbestämmelserna om likvidation, då aktiekapitalet helt eller delvis gått förlorat.Dels förordades en återgång lill i huvudsak den ordning som gällde lillutgången av 1975, dels föreslogs atl bolag inle längre skulle fä drivaverksamhet under längre lid utan alt ha två tredjedelar av aktiekapitalettäckt. SHIO-Familjeföretagen anförde i sitt yttrande överpromemorian all BRÅ byggde sina ändringsförslag på allmänna resonemang och intepå något konstaterat missbruk av reglerna. Någon större praktisk erfarenhet avreglerna ansåg organisationen inte heller fanns med tanke pä den korta lidsrymdsom gäll sedan lagändringen 1975. SHIO-Familjeföretagen ansåg inte de allmännaresonemangen vara av den art att en lagändring var nödvändig, innan sådanerfarenhet vunnits. Mol denna bakgrund avstyrkte organisationen de föreslagnareglerna beträffande likvidation och täckning av förlorat aktiekapital.Förslaget berörs i regeringens proposition 1979/ 80:143 angående ny lagstiftningom handelsbolag m. m. SHIO-Familjeföretagen anser alt inle motionärerna påvisatall något nytt inträffat på detta område som skulle ge anledning förorganisationen atl ompröva sin ståndpunkt vad avser berörda regler.Motionärernas förstag i detta avseende avstyrkes därför. Vidare anser organisationen all ingen ytteriigareutredning över problemområdet behövs utöver den som BRÅ redovisat 1979 och densom kommer alt redovisas under innevarande är. och (gemensamt yttrande) Valutakontroll Enligl motionärerna ärvalutakontrollen otillfredsställande. De föreslår dels omedelbara"förbättringar" av valutakontrollen, dels ändrade direktiv tillvalulakommiltén i samma syfte.