bet · G401NU2 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:2 över motioner om branschregister och etableringskontrollinom vissa branscher I detta betänkande behandlas fem motioner ombranschregister och etableringskontroll. Motionsyrkandena avser branschregisterför bilverkstäder, branschregisteröver näringsidkare inom byggbranschen, etableringskontroll inom hotell- ochrestaurangbranschen, etableringskontroll för städbolag m. m. Motionerna redovisas nedan. I fråga om branschregister överbilverkstäder har företrädare för och framfört synpunkter inför utskottet. Motionerna är följande: 1979/80:556 av (), vari hemställs att som sin mening ger regeringen till känna attett branschregister för bilverkstäder/ bilförsäljningsställen [bör] upprättas, 1979/80:715 av iHelsingborg m. fl. (s), vari hemställs att uttalar sig för att någonform av auktorisation införs samt att ett branschregister upprättas för dem somskall etablera r,ig som näringsidkare inom byggbranschen, 1979/80:719 av m. fl. (vpk), vari hemställs 1. att hos regeringenhemställer om införandet av etableringskontroll i form av obligatoriskfillståndsgivning för städbolag, 2. att hos regeringenhemställer att den till myndigheter och verk under dess kompetensområde utfärdaranvisningar och rekommenderar att städning inom offentHga myndigheter skallhandhas av fast anställd personal och att entreprenadsystemet härvidlagöverges, 1979/80:1424 av m.fl. (m), vari hemställs att anhåller att regeringen föranstaltar ominförande av ett branschregister för bilverkstäder. 1 1980/81. NU1980/81:2 2 1979/80:1771 av Äke m. (s), vari hemställs att hos regeringen begär en utredning med uppgiftatt undersöka möjligheterna till någon form av auktorisation för etablering ihotell- och restaurangbranschen. Ällmänt om registrering av företag Ett betydande antal myndigheter ochorganisationer registrerar uppgifter om företag. I det följande redovisaskortfattat uppgifter om några av de vad gäller antalet berörda företag mestomfattande registren. Aktiebolag skall registreras i aktiebolagsregistret hospatent- och registreringsverket. omfattar ca 120 000registerobjekt. I länsstyrelsernas handels register införs delshandelsbolag och kommanditbolag, dels enskild näringsidkare, ideell föreningoch stiftelse om verksamheten är av en sådan art att bokföringsplikt förelågenligt bokföringslag. Enkelt bolag får införas i handelsregister ochjämställs då med handelsbolag. Antalet objekt i handelsregistren uppskattastill ca 400 000. Med som registeransvarig förs hosdatamaskincentralen för administrativ databehandling (DAFA) ett register översamtliga företag som tilldelats organisationsnumtner. Detta nummer är ettidentitetsbegrepp för företag. Bestämmelser om organisationsnummer finns ilagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl. Registretomfattar ca 500 000 objekt. svarar utöverorganisationsnummerregistret även för ett samlingsregister över samtliga s. k.J-aviregistrerade personer i riket. J-avier förs och uppdateras av de lokalaskattemyndigheterna och har funktionen av ett hjälpregister över fögderietsskatteskyldiga juridiska personer, dvs. dem som tilldelats organisationsnummer.Registret används bl. a. till att kontrollera att registerobjekten uppfyllerde skatteåligganden som är specifika för juridiska personer. De arbetsgivamppgifter som i enlighet med lagen (1959:552)om uppbörd av vissa avgifter inlämnas till de lokalaskattemyndigheterna utgör underlag för lokala register över arbetsgivare. Dessahar en rikstäckande motsvarighet hos , avsedd attunderlätta debitering och uppbörd av arbetsgivaravgift. Riksskatteverketansvarar för automatisk databehandling av registret, som innehåller ca 290 000objekt. Länsstyrelsernas mervärdeskatteenheter registrerar - fördebitering och uDobörd - uppgifter om företag, organisationer och fysiskapersoner som bedriver mervärdeskattepliktig verksamhet.Mervärdeskatteregistren, som för hela riket omfattar ca 400 000 objekt,aktualiseras med samma periodicitet som mervärdeskatt inbetalas resp. återbetalas. bygger upp ett centraltföretagsskatteregister. Registret, som lagras centralt och skall bli åtkomligtvia terminal på central, regional och lokal nivå, utgör en del av det centralaskatteregistret NU1980/81:2 3 inom ramen för det allmänna folkbokföringssystemet. Iregistret kommer samtliga företag med person- eller organisafionsnummer attåterfinnas. Målet är att företagsskatteregistret genom den samordnaderegisterföringen skall fillgodose det totala behovet av företagsuppgifter inomskatteförvaltningen. De flesta av registrets uppgifter kommer att kunnauppdateras via terminaler. Det centrala företagsregistret (CFR) förs sedan år 1964hos med hjälp av automatisk databehandling. Registretskall betjäna den officiella statisfikproduktionen och intressenter inomförvaltning och näringsliv. I registret, som även benämns CFR-S (situationsregistret),finns ca 400 000 företag registrerade. Uppgifterna i registret aktualiseras tvågånger . Det s. k. CFR-B (basregistret) uppdateras ochomfattar utöver régisterobjekten i CFR-S bl. a. ca 700 000 fysiska personer.Syftet med detta register är att det skall tjänstgöra som ettuppsamlingsregister för fillgänglig informafion i administrafiva registeravseende juridiska och fysiska personer som kan antas bedriva företagsamhet. I enlighet med länsplaneringsförordningen (1977:88) och isyfte att ge underlag till länsplaneringen förs vid vissa länsstyrelsersregionalekonomiska enheter register omfattande länens störretillverkningsindustrier och serviceföretag. Statens pris- och kartellnämnd (SPK) har ettbutiksregister som nämnden använder i bl, a. sin utredande verksamhet.Butiksregistret omfattar i princip alla detaljhandels- och hantverksföretaginom de kommuner som ingår i SPK:s så kallade basurval, totalt ca 68 000bufiker. Härutöver kan nämnas att en vidgad lagstiftning på bl. a.miljö- och arbetarskyddsområdena har medfört att kraven på fillsyn och därmedbehovet av fullgod registrering av tillsynsobjekten har ökat. görs med denna utgångspunkt av bl. a. länsstyrelsernas naturvårdsenheter,yrkesinspektionen och hälsovårdsnämnderna. Andra kommunala företagsregister än tidigare nämndaarbetsmiljöregister förs i de flesta kommuner i syfte att underlätta denkommunala planeringen och för att få en i övrigt så aktuell bild som möjligtöver antalet företag i kommunerna, deras branschfillhörighet och antaletanställda. Vidare utför de regionala utvecklingsfonderna liksomarbetsförmedlingarna viss registrering av företag., Som exempel på ytterligare företagsregistrering inomstatsförvaltningen kan nämnas att kommerskollegium i syfte att övervakaefterlevnaden av föreskrifterna om avbetalningshandeln med bilar resp.resegarantilagen (1972:204), för register över bilhandelsföretag resp.reseföretag. En viss inte obetydlig registreringsverksamhet förekommerockså inom branschorganisationer och hos kommersiella registerföretag. Regeringen har gett statskontoret i uppdragatt i samråd med och utreda och lämnaförslag till 1* 1980/81. NU1980/81:2 4 inrättandet av ett register med grundläggande uppgifter omföretag och organisafioner, ett s. k. basregister. Statskontoret skall enligtuppdraget lämna förslag om hur ett för samhälletgemensamt basregister bör byggas upp, vad det bör innehålla, var ansvaret förregistret bör ligga, hur verksamheten kring registret bör organiseras samt hurdet fortlöpande skall äjourföras och utnyttjas. Bakgrunden till att det finns behov av åtgärder för attsamordna och förenkla insamling, registerföring och avisering av uppgifter omföretag och organisafioner är bl. a. att det inom en rad centrala och regionalamyndigheter och inom en del större kommuner pågår arbete med att utvecklaregister över företag och organisationer. Det är i många fall fråga om attsamla in och registrera uppgifter som är specifika för resp. verksamhet. Isamtliga fall torde dock grundläggande basuppgifter också behövas. Förnärvarande pågår ett omfattande dubbelarbete vid insamlandet av dylikabasuppgifter. Ett basregister kan användas till att sprida informationom företagen till olika användare på central, regional och lokal nivå. I enlägesrapport som en projektgrupp inom statskontoret har färdigställt iseptember 1980 redovisas resultatet av den behovskartläggning som utgjort denförsta fasen i utredningsarbetet. Där framgår bl. a. att det finns behov av ettregister med ett stort antal typer av företag och organisationer. Registretsbestånd bör därför bli så brett som möjligt. Bland de uppgifter som detbefunnits vara behov av att ha i basregistret kan nämnas uppgifter omidentitet, namn, adresser, telefonnummer och verksamhet. Aktualiteten föruppgifterna i basregistret bör vara hög. Lägesrapporten har tillställts oUkaintressenter för synpunkter. Ällmänt om etableringskontroll m. m. Huvudregeln i svensketableringsrätt är att all näringsutövning är fillåten för svenska medborgareoch svenska juridiska personer såvida inte annat är uttryckligen stadgat. Enrad allmänna föreskrifter, befingade av ordnings-, säkerhets-, hälsovårds- ocharbetarskyddshänsyn, medför dock begränsningar i näringsfriheten. Vidare finnsgenerella inskränkningar som t. ex. bokföringsskyldighet och skyldigheter somskattesystemet lägger på näringsutövare. Dessutom krävs för vissa yrkenspeciellt tillstånd för att få utöva det - auktorisation. Med etableringskontroll förstås någon form av kontroll avde personer eller företag som vill etablera sig inom en bransch. Det mestlångtgående sättet är att införa rättsligt monopol. En annan typ avetableringskontroll är att viss näringsverksamhet får bedrivas endast eftersärskilt fillstånd av stafiig myndighet. NU 1980/81:2 5 fillsatte en arbetsgruppmed syfte att granska innebörden och användningen av auktorisafion i olikaformer och i olika branscher. I arbetsgruppen ingick representanter förkonsumentverket, , statens industriverk, Sverigeshantverks- och industriorganisafion (SHIO) och Svenska handelskammarförbundet.Projektet syftade till att mot bakgrund av den konsumentpolifiska utvecklingenbedöma i vilken utsträckning och i vilken form auktorisation av näringsidkarebör användas som medel att förbättra konsumenternas situation. Arbetsgmppenavlämnade rapporten (KOV 1978:8-01) Auktorisafion och konsumentskydd. Vidsitt ställningstagande till auktorisafion skiljer arbetsgruppen på tre olikaformer, nämligen obligatorisk auktorisation, frivillig myndighetskontrolleradauktorisation och frivillig nåringslivskontrollerad auktorisation. Beträffandeobligatorisk auktorisation saknas enligt arbetsgruppens mening skäl att frångåden i hitfills förhärskande restrikfiva synen på denna. De områden därobligatorisk auktorisation enligt arbetsgruppen kan komma i fråga är där liv,hälsa, säkerhet och personlig integritet samt större ekonomiska värden för denenskilde konsumenten står på spel. Beträffande frivilligamyndighetskontrollerade auktorisationssystem anser arbetsgruppen att man skalliaktta mycket stor restriktivitet. Arbetsgruppen anser att det i princip fårankomma på näringslivets olika branscher att själva ta ställning fill införandeoch fillämpning av frivilliga auktorisafionssystem. Beträffande frivilliganäringslivskontrollerade auktorisationssystem har arbetsgruppen inte funnitskäl att göra något ståndpunktstagande av generell räckvidd angåendelämpligheten därav. Tidigareriksdagsbehandling av frågan om etableringskontroll Frågan om etableringskontroll har flera gångerbehandlats av näringsutskottet i samband med motioner i ämnet. Utskottetvar inte berett att fillstyrka ett motionsförslag att branschkännedomoch yrkeskunnighet skulle vara avgörande för rätten att etablera och drivarörelse (NU 1973:47). Inskränkningar i näringsfriheten som närmast skulleinnebära en återgång fill forna fiders skråväsen kunde, sade utskottet,knappast vara en ändamålsenlig metod för att komma till rätta med de missbrukav lagar som en begränsad grupp företagare utövade. Problemmed etablering av icke seriösa företag, med mindre nogräknadeentreprenadföretag, med "okynnesföretagande" av skattetekniska skälm.m. togs upp i motioner åren 1974-1976. konstaterade (NU 1974:36) att vissa av de syften som motionärerna ville främja redan istörre eller mindre utsträckning var fillgodosedda genom lagsfiftning, bl. NU1980/81:2 6 konkurrensbegränsningslagen, miljöskyddslagstiftningen ochden fysiska riksplaneringen. Den då aktuella motionen avslogs. Utskottet uttalade (NU 1975:14) att det försysselsättningen och över huvud taget för den ekonomiska utvecklingen ärväsentligt att näringslivet fortlöpande får tillskott av nya företag. Dettaansågs av utskottet tala mot inskränkningar i den rådande etableringsfriheten.En samlad översyn av de problem som har med etableringsrätten att göra bordedock komma till stånd mot bakgrund av missförhållanden på detta område.Riksdagen anslöt sig till utskottets uttalande om en samlad översyn röranderätten att etablera företag (rskr 1975:102). Etableringsfrågan är föremål förbevakning i industri- och handelsdepartementen. Förslag till lag om låsinstallation, med bl. a.bestämmelser om auktorisafion av låssmeder, har lagts fram i motioner åren1978 och 1979. har avslagit mofionerna. Utskottet ansåg (NU1977/78:46, 1979/80:9) aft det var osannolikt att åtgärder somauktorisafionssystem och tillståndsplikt skulle bU så effektiva att de skulleuppväga de nackdelar som de skulle medföra. I anslutning till en proposition omnäringsförbud i samband med konkurs (prop. 1979/80:83, LU 1979/80:31, rskr1979/80:284) föreslogs i en motion kommunisterna atttiksdagen skulle hos regeringen hemställa om skyndsamt förslag om lagstiftningangående etableringskontroll. Syftet skulle vara att motverka den ekonomiskabrottsligheten. Motionärerna anförde att etableringskontrollen lämpligen skullekunna införas branschvis och att den borde förenas med kännbara påföljder vidunderlåten registreringsanmälan. Motionsyrkandet om etableringskontroll avstyrktes avnäringsutskottet (NU 1979/80:53) och avslogs av . I övrigt behandladesmotionen liksom den nämnda propositionen av lagutskottet. Näringsutskotteterinrade om att en genomgripande revision av konkurslagsfiftningen pågick sedanett antal år och bl. a. hade lett fram fill förslaget i den aktuellapropositionen. Vidare anförde utskottet: Enligt utskottets mening är detväsentligt för den ekonomiska utvecklingen att näringslivet fortlöpande fårtillskott av nya företag. är det angeläget att olika slagsmissförhållanden i företagens verksamhet så långt möjligt undanröjs ochförebyggs. a. konkurs- och skattelagstiftning är vikfiga instrument fördetta. Motionerna 1979/80:556 och 1979/80:1424 Inom bilreparations- ochbilförsäljningsbranschen finns ett stort antal företag som bedriver verksamheti strid med gällande bestämmelser om arbetsmiljö, skatter och avgifter, anförsi motion 1979/80:556. Den stora mängden företag som arbetar utanför den seriösakretsen företag bedriver NU1980/81:2 7 enligt motionen ofta verksamheten i undermåliga lokaleroch utan kvitton, i en del fall som täckmantel för annan brottslig verksamhet. För att missförhållandena skall kunna påverkas är detnödvändigt att ett branschregister för bilverkstäder upprättas, hävdarmotionären. Han pekar på att i sin rapport vidbilreparationer har föreslagit ett registreringssystem. Ett sådant register kanenligt motionären, vid sidan av att det medför ett förstärkt konsumentskydd,användas av yrkesinspektionen, skattemyndigheterna m. fl. för åtgärder motmissförhållanden inom branschen. Enligt mofion 1979/80:1424 orsakar en mindre men dockväxande grupp oseriösa näringsidkare betydande missförhållanden genom att inteerlägga föreskrivna skatter och avgifter, genom att inte ge de anställda ettfillräckligt skydd och genom att skada konsumenternas intressen. Motionärernaser det som uppenbart att sådana näringsidkare konkurrerar med osunda villkoroch framhåller att problemet med oseriös verksamhet synes öka i takt med ökadepålagor på företagsamheten. Ett sätt att komma till rätta med det angivnaproblemet är att införa ett konkurrensneutralt registreringssystem i likhet medvad föreslagit i sin , men utan regler om näringsförbud, säger motionärerna. Ettannat, men enligt motionärerna mindre effektivt, sätt vore att sträva efter ettvidgat utnyttjande av länsstyrelsernas mervärdeskatteregister. Rapport från m. m. förslag m. tn. publicerade år 1977rapporten vid bilreparationer. Rapporten hade utarbetats av enarbetsgrupp där , konsumentombudsmannen (KO), statenstrafiksäkerhetsverk. (), Motorbranschensarbetsgivarför-bund. ochMotororganisafionernas samarbetsdelegation varit representerade. a. mot bakgrund av att bilreparationer orsakar betydande problemför konsumenterna. I rapporten redogörs inledningsvis för aktuellakonsumentproblem i samband med bilreparafioner. Vid bilverkstäderna i Sverigeutförs uppskattningsvis ca 10 miljoner bilreparationer om året.Bilreparationer medför ofta en stor belastning på hushållsekonomin för denenskilde, särskilt som reparationsbehovet i allmänhet kommer oväntat. Enligt senaste företagsräkning(Företagsräkningen 1972) fanns det ca 10 000 företagsenheter i Sverigesom arbetade med bilservice i olika former. Servicestationer ochbilvårdsanläggningar omfattade ca 3 700 enheter enligt konsumentverketsrapport. NU 1980/81:2 8 2100 företagen inom MRF hade omkring 3 000 verkstadsenheter. Antalet utanför - oftast mindre enheter -beräknades vara åtminstonelika stort som antalet MRF-företag. Enligt MRF beräknades bruttofaktureringenår av bilreservdelar till och av arbete tilllika stort belopp. Den årliga reparations-och underhållskostnaden för enpersonbil beräknades uppgå till . Imassmedia har bilreparationsarbetenas skiftande kvalitet ofta påtalats, sägsdet i rapporten. Anmälningar om bristande kvalitet på bilreparafioner kommertill allmänna reklamafionsnämnden i en ständig ström. Motororganisationernamöter problemet om dåhgt utförda reparationer i sitt dagliga arbete och reparationsfrågornabehandlas ofta i organisafionernas fidningar. De myndigheter som har att sysslamed konsumentfrågor har också uppmärksammat bilreparationerna. Irapporten erinras om att MRF i skrivelse till chefen för handelsdepartementeti hemställde om skyndsamma åtgärder i syfte att införa ettgenerellt verkande kontrollsystem inom bilverkstadssektorn och handeln medbegagnade bilar. Förbundet åberopade till stöd härför bl. "de alltmeruppenbara snedvridningarna i konkurrensförhållandena mellan den reguljäramotorbranschen och irreguljär näringsutövning". Vidareredogörs för lagsfiftning som berör bilreparationsbranschen och andra särskildaregler som har betydelse för branschen. Här märks bl. a.arbetarskyddsstyrelsens s. k. motorbranschanvisningar, som gäller allaverkstäder. Vidare erinras om de "Regler för bilreparationer" somantagits av MRF efter överläggningar med KO. är skyldigaatt följa dessa regler. De är också skyldiga att teckna ansvarsförsäkring som avserreparationer av bilar. Företag som är medlem av MRF har enligt förbundetsregler skyldighet att följa rekommendationer bl.a. vad gäller bilreparationer. skall också lämnareparationsgaranti. Även för reservdelar till personbilar gäller viss garanti.Garantin har utformats efter förhandlingar med KO. Konsumentverkethar övervägt om det finns möjlighet att förbättra konsumentskyddet vidbilreparationer genom att införa någon form av statlig auktorisation avreparafionsverkstäder. Som villkor för auktorisation skulle t. ex. kunnauppställas krav på att befattningshavare vid verkstaden har viss kompetens ochatt verkstaden förfogar över viss teknisk utrustning. Emellertid har verketfunnit att en sådan auktorisafion kan föra med sig flera nackdelar än fördelar.Bl. a. finns viss risk för att kraven för auktorisation kan medföra att små ochvälskötta företag slås ut från marknaden. Motdenna bakgrund förordar ett mer konkurrens-neutralt system förkontroll av bilverkstäder än auktorisation. Huvudprinciperna i systemet - somåterfinns i förslag till en lag om tillsyn av fordonsverkstäder - är följande: Fordonsverkstädernaställs under tillsyn av den myndighet som NU 1980/81:2 9 regeringenbestämmer (fillsyn). Myndighet, som regeringen bestämmer, ges i uppdrag att föra registeröver alla verkstäder inom branschen (registrering). Var och en som driver fordonsverkstad åläggs skyldighet att åta sigvisst garanfiansvar för utförda arbeten (garantiplikt). Varoch en som driver fordonsverkstad åläggs skyldighet att ha ansvarighetsförsäkring och försäkring för skadestånd om han på grund av ekonomiskt obestånd ej kan fullfölja garanfiåtagande (försäkringsplikt). Tillsynsmyndighetenges rätt att kontrollera vid fordonsverkstad utförda arbeten och att ta del av verkstadens affärshandlingar. Viduppenbara missförhållanden skall verkstadsägare och andra vid verkstaden i ledande ställning sysselsatta personer kunna meddelas förbud, fills vidare eller för viss fid, att driva fordonsverkstad eller att i ledande befattning vara verksamma i sådan rörelse (näringsförbud). Frågorom meddelande av näringsförbud prövas av på talan av KO. Detföreslagna systemet skulle enligt mening vara ägnat attmedföra väsentligt förbättrade förhållanden för konsumenterna. Registreringenav fordonsverkstäderna skulle ge erforderlig överblick och möjlighet tillkontroll av alla inom branschen verksamma företag. Bestämmelserna omgarantipUkt i förening med försäkringsplikt skulle ge kunderna ett ökatekonomiskt skydd. Det skulle vidare bli möjligt att från branschen utesluta deti och för sig säkerligen lilla antal inom branschen verksamma personer somuppenbariigen inte är lämpade att bedriva reparationsverksamhet. Verkstadsbranschenföreter en ganska växlande bild av olika slags verkstäder och är därför svåratt överblicka. För att man skall få ett tillfredsställande underlag för enstathg tillsyn över branschen bör det enligt mening finnas ettregister över alla i landet verksamma fordonsverkstäder. a. skulle manbehöva registret för att få kontroll över att alla fordonsverkstäder har sådanaförsäkringar som de enligt den föreslagna lagen skall ha. Den allmännaövervakningen av branschen genom fillsynsmyndighetens försorg skulle ocksåunderlättas genom registreringen. Genom registreringen borde företagen blimedvetna om att de är föremål för offentlig fillsyn. Den skulle därigenom få envärdefull prevenfiv verkan. Registret kan också vara av värde för uppföljningoch kontroll av ärenden som handlagts vid och somrört missförhållanden inom branschen. Föratt det föreslagna kontrollsystemet skall bli effektivt krävs, sägs det irapporten, att någon form av sanktioner kan riktas mot företagare som inte villbeakta systemets krav och konsumenfintresset. har därförövervägt hur man inom ramen för den i vårt land tillämpade principiellanäringsfriheten skall kunna förhindra att för verksamhet ifordonsverkstadsbranschen uppenbart olämpliga personer och företag NU 1980/81:2 10 fortsätteratt bedriva sådan verksamhet. Verket har kommit till uppfattningen att enframkomlig väg bör vara att öppna vissa möjligheter att meddela förbud försådana personer eller företag att fortsätta i branschen. Sammanfattningsvis innebärkonsumentverkets förslag följande. Allafordonsverkstäder åläggs genom lag visst garantiansvar för utförda arbeten.Ansvaret skall ha minst den omfattning som anges i bestämmelser antagna avriksomfattande intresseorganisationer inom fordonsverkstadsbranschen efteröverenskommelse med . För att garantiplikten skall få ettreellt värde skall enligt förslaget var och en som driver fordonsverkstadåläggas att ha ansvars- och solvensförsäkring. Vidare föreslås att allaverkstäder i branschen skall registreras och ställas under konsumentverketstillsyn. Vid uppenbara missförhållanden skall enligt förslaget bl. a.verkstadsägare kunna meddelas förbud att driva fordonsverkstad, s. k.näringsförbud. Remissyttranden över haravgivits till av ett 30-tal myndigheter, organisationeroch företag.