bet · G401NU44 · 1980-12-31 00:00:00 — Planen borde också innehålla ettsamlat program avseende forsknings- och utvecklingsarbetet inom branschen.Vidare borde, ansåg reservanterna, regeringen ta initiativ till enägarsamordning inom specialstålsindustrin så att en sådan branschplaneringskulle bli möjlig. I den del av betänkandet som reservanterna vände sig motanförde utskottet bl. a. följande (s. 3 f.). Statsmakterna tar aktiv del istrukturomvandlingsprocessen genom att lämna erforderligt finansiellt stödtill angelägna projekt. Härigenom skapas förutsättningar för lönsamhet på siktinom branschen och ökad trygghet för dess anställda. Det ankommer på företagenoch de anställdas företrädare att närmare utforma planerna för hurstrukturomvandlingen skall genomföras. Utskottet fann det mot denna bakgrundinte vara motiverat att statsmakterna fastställer en övergripande NU1980/81:44 12 plan för hela branschen eller att åtgärder vidtas i syfteatt öka det statliga ägandet inom den svenska specialstålsindustrin. -följde utskottet. Under en interpellationsdebatt (RD1979/80:124 s. 126 f.) om sysselsättningen vid i och (Spännarhyttan) krävde Karl-GustafMathsson (s) att regeringen skulle ta initiativ till "en samlad lösning avhela specialstålsindustrins strukturproblem". Han åberopade härvidsärskilt fyra skäl: läget i och Spännarhyttan, möjligheterna att nyaprocesser för råjärnstillverkning införs, skrotförsörjningssituationen ochbehovet av samverkan för annan råvaruförsörjning än skrot. Industriministernefterlyste en mer konkret debatt om innebörden av begreppet "samladlösning". (NU 1979/80:51) avstyrkte ettsocialdemokratiskt motionsyrkande om att regeringen skulle lägga fram förslagtill en struktur-, investerings- och sysselsättningsplan förspecialstålsindustrin. Utskottet uttalade härvid att ansvaret förstrukturförändringar främst åvilar företagen och deras anställda. Statsmakternahar tagit aktiv del i strukturomvandlingsprocessen genom att lämnaerforderligt finansiellt stöd till angelägna projekt. I en reservation anslötsig utskottets socialdemokratiska ledamöter till förslaget om en plan förspecialstålsindustrin och utvecklade närmare vad en sådan plan borde innehålla.Riksdagen följde utskottet. Håkansboda ligger i anslutning tillStråssagruvan. Vissa mineralfyndighe-ter, innehållande bl, a. koppar, hargjorts. I de statliga lån till för rekonstruktionsändamål somriksdagen beslöt om (prop. 1978/79:126, NU 1978/79:43, rskr1978/79:369) ingick 5 milj. kr. för utredningsarbete om Håkansbodamalmen. En utvärdering av pågående prospekteringsarbeten avses skeunder senhösten 1981, varefter beslut kan fattas om fortsatt prospektering. Omfyndigheten visar sig brytvärd torde komma att överlåta brytningen tillnågot annat svenskt mineralföretag. I det följande lämnas en kortredogörelse för behandling av frågor kringstålindustrin. beslöt om tidsbegränsat statligtstöd för att underlätta strukturomvandlingen inom specialstålsindustrin ochstålgjuteriindustrin (prop. 1977/78:47, NU 1977/78:30. rskr 1977/78:84). Underåren 1977-1979 har dessutom anslagit särskilda medel för lån tillvissa NU1980/81:44 13 specialstålsföretag, nämligen , och AB Bofors-Kilsta. Ett riksdagsbeslut om statlig finansiell medverkan vidbildandet av () fattades (prop. 1977/78:87,NU 1977/78:45, rskr 1977/78:198). Styrelsen för fastställde enövergripande strukturplan för utvecklingen av företaget. hade att ta ställning tillförslag om ytterligare lån till i syfte att överbryggasysselsättningssvårigheter i samband med genomförandet av strukturplanen (prop.1978/79:126, NU 1978/79:43, rskr 1978/79:369). begärderiksdagen att regeringen skulle för presentera en utvecklingsplan förSSAB. I sitt betänkande behandlade näringsutskottet då även frågor om bl. a.samordning av handelsstålsindustrin och om alternativa råjärnsprocesser. berördes också frågor kringspecialstålsindustrins strukturfrågor (NU 1978/79:44). behandlade näringsutskottet (NU 1979/80:51) etttiotal motioner rörande bl. a. handelsstålsindustrin (inkl. ),specialstålsindustrin samt järn- och stålgjuteriindustrierna. Flera avmotionsyrkandena anknöt till ett åtgärdsprogram för som hadeoffentliggjorts av företagsledningen mot bakgrund av att enbetydande förlust förutsågs för . Efter beredning av utskottet togriksdagen ställning till bl. a. frågorom ägarförhållandena inom , omriktlinjer för den tidigare nämnda utvecklingsplanen för , om , om samordning av handelsstålsindustrin, om alternativaprocesser för råjärnstillverkning, om stålindustrins skrotförsörjning och omplanering för specialstålsindustrin. Förslagen i den nu framlagda propositionen 1980/81:67gäller i huvudsak åtgärder avseende . 1 propositionen lämnas redogörelserför stålindustrins utveckling i och i utlandet, för SSAB:sPerspektivplan 1980-dvs. den utvecklingsplan som begärde -och för regeringens syn på stålindustrins skrotförsörjning och på vissa andraaktuella problem inom stålbranschen. Strukturomvandlingen inom bl. a. stålindustrin har letttill att vissa kommuner i Bergslagen har drabbats hårt. villfästa uppmärksamheten på att arbetsmarknadsutskottet har föreslagit - ibetänkande AU 1980/81:23 om regionalpolitik (s. 36 och 46 ) - att i orter iBergslagen som drabbats av den nämnda strukturkrisen bl. a. skall kunna utgåförstärkt regionalpolitiskt stöd efter i princip de regler som gäller förstödområde 4. I detta betänkande tar utskottet först upp frågor av merbranschövergri-pande betydelse, bl. a. ett förslag i den socialdemokratiskapartimotionen 1980/81:1930 om tillsättande av en särskild kommission meduppgift att planera stålindustrins metallurgiutveckling. I det sammanhangetaktualiseras frågor om stålindustrins skrotförsörjning och om alternativaråjärnsprocesser. Därefter behandlas frågorna om samordning avhandelsstålsindustrin NU1980/81:44 14 och om planering av specialstålsindustrin. Vidbehandlingen av föreliggande förslag avseende ägnas särskild uppmärksamhetåt frågor rörande företagets gruvdivision. Avslutningsvis behandlas frågor ommedelstillskott till vissa utvecklingsbolag. Metallurgi och insatsvaror, m. m. redovisade förraåret att frågan om stålindustrins skrotförsörjning kommit att tilldra sig ökatintresse. Bakgrunden är att olika bedömningar har tytt på en kraftig ökning avbehovet av importerat skrot. har möjligheterna att köpa erforderligakvantiteter utomlands satts i fråga. En kort redogörelse för frågan omstålindustrins skrotförsörjning har lämnats i det föregående (s. 7). Hithörande frågor behandlas i ett särskilt avsnitt ipropositionen (s. 27). Det framgår att regeringen anser att frågan bör lösasgenom överläggningar mellan företagen i branschen och att regeringenförutsätter att branschen kommer att nå någon form av överenskommelse om ettlångsiktigt avtal om skrotfördelningsprinciperna. I propositionen redovisas attföreträdare för stålverken har överlagt om denframtida skrotförsörjningen. Flera motioner innehåller yrkanden som direkt tar sikte påhithörande frågor. I motion 1980/81:1385 föreslås att skall hosregeringen begära en plan för fördelningen av skrot så att specialstålsindustrinsoch de mindre handelsstålsverkens råvarubas tryggas. En viss kritik mot regeringens ställningstagande iskrotförsörjningsfrågan framförs i motion 1980/81:1926. Motionärerna instämmervisserligen i förhoppningen att ett avtal om skrotfördelningsprinciperna skallkunna ingås. De säger sig emellertid inte våga förutsätta att en sådanöverenskommelse kan uppnås , dvs. före , då nuvarandeavtal upphör att gälla. Mot denna bakgrund föreslår de ett riksdagsuttalande avinnebörd att regeringen bör vara beredd att medverka vid ett eventuelltsammanbrott av förhandlingarna. Förslaget i motion 1980/81:1938 går ut på att riksdagenskall begära att regeringen medverkar till att ett långsiktigt avtal omskrotfördelningsprinciperna kommer till stånd. Också motionerna 1980/81:1923och 1980/81:1934 innehåller förslag i samma riktning. Av den föregående redogörelsen med vissa uppgifter omstålindustrins skrotförsörjning (s. a. att det finns olikaalternativ för att möta en växande skrotförbrukning. Det är sålunda möjligt attöka användningen av tackjärn i elektrostålugnar, att kyla LD-konvertrar i Luleåoch i med malm och tackjärn, att med ny teknik ökajärnsvampproduktionen i och i och att utnyttja malmbaseradestränggjutna ämnen från och i mellansvenska stålverk. NU1980/81:44 15 De nyssnämnda överläggningarnarörande skrotförsörjningen pågår fortfarande och leds av ordföranden iJernkontorets fullmäktige bruksdisponent . Denne har lämnatutskottet upplysningar om hur överläggningarna fortskrider. Utskottet förutsätter att, som också uttalas ipropositionen (s. 27) och som utskottet betonade i sitt betänkande (NU 1979/80:51 s. 31). regeringen fortlöpande följer utvecklingen påskrotområdet och tar de initiativ som erfordras. Då förhandlingar f. n. pågårmellan de berörda företagen anser sig utskottet dock inte ha anledning attföreslå begära att regeringen nu vidtar åtgärder i frågan. Resultatetav de pågående förhandlingarna bör avvaktas. Om dessa förhandlingar inte ledertill resultat bör regeringen ta de initiativ som krävs för att få till stånd enöverenskommelse för att lösa skrotfrågan. Vad utskottet nu anfört innebär attmotionerna 1980/81:1385 och 1980/81:1938 avstyrks, liksom motionerna1980/81:1926, 1980/81:1923 och 1980/81:1934 i här behandlade delar. Utöver redovisningen av regeringenssyn på skrotförsörjningsfrågan innehåller propositionen också redogörelser förpågående, statligt stödda, utvecklingsarbeten med nya råjärnsprocesser (s. och för den händelseutveckling som har lett till att -som ingår i - har beslutat lägga ned landets endakvarvarande masugn för framställning av kvalitetstackjärn, Spännarhyttan(), och en del av stålverket i (s. 29 f.). Regeringengör i båda dessa frågor bedömningen att ytterligare insatser från dess ellerfrån sida inte är aktuella f. n. I den socialdemokratiskapartimotionen 1980/81:1930 kritiseras regeringen för passivitet i de trenyssnämnda frågorna. Motionärerna menar att den industripolitiska huvudfrågan idetta sammanhang är hur den samlade svenska stålindustrin skall kunna trygga enrationell och konkurrenskraftig metallurgisk produktion och säkraråvarutillgången under . Mot denna bakgrund föreslår deatt skall begära att regeringen inrättar en särskild kommission med uppgiftatt planera stålindustrins metallurgiutveckling. Kommissionen skulle belysafrågor om skrotförsörjning, Spännarhyttan och nya råjärnsprocesser. Vidare villmotionärerna att skall begära att regeringen tar uppförhandlingar med och om fortsatt drift -under dentid kommissionen arbetar - av masugnen i Spännarhyttan och stålverket iSurahammar. I motionerna 1980/81:324, 1980/81:1923, 1980/81:19.32 och1980/81:1934 finns förslag som ligger i linje med motion 1980/81:1930 (s) i härbehandlad del. Motion 1980/81:1928 innehåller ett yrkande att skalluttala sig för att Bondgruvan i inte får vattenfyllas. Ett beslut attlägga ner driften i denna gruva har fattats i anslutning till beslutet om nedläggningav masugnen i Spännarhyttan. I avvaktan på resultatet av den av socialdemo- NU1980/81:44 16 kraterna föreslagna kommissionens arbete bör, ansermotionärerna, driften av gruvan fortsätta. I vart fall bör gruvan länspumpas,uttalar de. Utskottet tar i detta sammanhang också upp motion1980/81:325. I denna föreslås att hos regeringen begär en omedelbaröversyn och redovisning av möjligheterna för stödjande åtgärder förgruvhanteringens framtida utveckling, varvid särskild hänsyn skall tas tillsituationen vid gruvfälten i . Motionärerna menar att i en sådanutredning "givetvis" skall ingå bedömningar av vilken effekt ennedläggning av masugnen i Spännarhyttan får för gruvdriften i olikamellansvenska gruvor. Också förslagen i motion 1980/81:1933 (vpk) avspeglar enkritisk syn på regeringens inställning. Sålunda föreslås bl. a. att riksdagenskall begära att regeringen tar initiativ för att samordnametallurgikapaciteten för handels-och specialstålsindustrin. Syftet skulledärvid vara att minska andelen importerat skrot och att säkerställa behovet avmalmbaserad metallurgi. Vidare bör regeringen, anför motionärerna, ta initiativtill att anläggningar för de nya reduktionsprocesserna uppförs i full skala.Samma motion innehåller också ett förslag om att skall begära attregeringen "" stoppar nedläggningen av Spännarhyttan,liksom ytterligare nedläggningar och avskedanden inom specialstålsindustrin, iavvaktan på att en samhällsekonomiskt grundad plan för framtida verksamhet ochför råvaruförsörjning har presenterats. Utskottet kan inte finna några bärande skäl för förslagetom en kommission med uppgift att planera stålindustrins metallurgiutveckling.Överläggningar i skrotförsörjningsfrågan pågår mellan företagen. Det statligastödet till nya råjärnsprocesser kanaliseras genom Fonden för industrielltutvecklingsarbete (Industrifonden). Några samordningsproblem som skulle kunnalösas av en kommission förekommer inte. Av propositionen framgår att det inte är ändamålsenligtatt ytterligare låta utreda frågan om hur metallurgin i Spännarhyttan skallkunna bevaras. De berörda företagen har klart deklarerat att de kan tillgodosesitt råjärnsbehov på annat sätt. Utskottet avstyrker sålunda dels förslagen i motion1980/81:1930 (s) om en särskild kommission för stålindustrinsmetallurgiutveckling, dels motionerna 1980/81:324, 1980/81:1923, 1980/81:1928,1980/81:1932 och 1980/81:1934 i motsvarande delar. Av det ställningstagandet följeratt även de delar av motion 1980/81:1933 (vpk) som behandlas i detta avsnittavstyrks. Inte heller förslaget i motion 1980/81:325 om utredningarom stöd för den mellansvenska gruvindustrin stöds av utskottet. Ett ingåendeutredningsarbete kring situationen för dessa gruvor har redovisats iRapport (Ds I 1981:2) från delegationen för mellansvensk gruvindustri. NU1980/81:44 17 Som redovisas i proposition1980/81:67 (s. 25) - liksom i utskottets betänkande NU 1979/80:51 (s. 14 och28) - har pågått försök att ersätta masugnsprocessen med nyasmältreduktionsprocesser för framställning av flytande råjärn. Tre processerstår i centrum för intresset, nämligen ELRED-processen som har utarbetats avStora och , Boliden AB:s INRED-process och SKFSteels process Plasma-smelt. I propositionen redogörs för statliga insatserunder i syfte att främja utvecklingsarbetet kring dessa tre processer. I motion 1980/81:1934 föreslås att skall uttalaatt det är angeläget att regeringen på ett aktivt sätt stödjer den fortsattautvecklingen av plasmateknologin vid . Utskottet finner det mycket glädjande att svensk industriligger långt framme när det gäller utveckling av ny teknik och nya processer påråjärnsområdet. Statens stöd till långsiktigt industriellt utvecklingsarbetesker i första hand genom lån från Industrifonden. Som framgår av propositionenhar anmält behov av att från fonden låna 45 milj. kr. har 7 milj. kr. Frågan om ytterligare lån tillSKF Steel för detta projekt torde komma att tas upp av fonden efter hand somresultatet föreligger av successivt utförda utvärderingar. Mot denna bakgrund finner utskottet inte att nuhar anledning att göra ett sådant uttalande som föreslås i motion 1980/81:1934.Denna avstyrks sålunda i här behandlad del. I motion 1980/81:1933 angervänsterpartiet kommunisterna sin syn på orsakerna till stålindustrins kris ochpå svensk stålindustris framtid. Motionärerna föreslår att skalluttala att svensk järnmalmsbrytning och stälpolitik bör inriktaspå att befrämja en rättvis och global fördelningspolitik. Vidare föreslår deatt skall göra ett uttalande i olika punkter om grundvalen för en nygruv- och stålpolitik. Uttalandet skulle gå ut på följande. Hela gruv- ochstålindustrin nationaliseras och samordnas i ett "svensktmetallbolag". Gruv- och stålindustrin byggs upp efter samhällsekonomiskaintressen. Satsningar görs på ny teknik, nya produkter och på högt drivenförädling. Gruv-, stål- och verkstadsindustrin samordnas varvid planerfastställs för lokalisering av förädlingsindustrier till hotade och drabbadebruksorter. Nya marknader skapas inom landet genom en offensiv industripolitik.Självförsörjningsgraden av stålprodukter ökas. Långsiktiga handelsavtal ingåsmed planekonomierna och länderna i den tredje världen. Inom stål- ochgruvsektorn förverkligas en samhällsstyrd forskning. Processteknik, teknik förvidareförädling och gruvteknik utvecklas med sikte på att utnyttja svensktkunnande. En motion av likartad innebörd avslogs av våren1980 på förslag av näringsutskottet (NU 1979/80:51 s. 32). Utskottet står fastvid sin tidigare 2 1980/81. NU1980/81:44 18 inställning och avstyrker sålunda motion 1980/81:1933 ihär behandlade delar. Som framgår av det föregående (s.9) har frågan om samordning av handelsstålsindustrin varit aktuell i riksdagenalltsedan bildades . Motioner med förslag till riksdagsuttalandenav innebörd att regeringen skulle ta initiativ till en ägarsamordning inomhela handelsstålsindustrin har på förslag av utskottet vid upprepade tillfällenavslagits av . Senast skedde detta . Härvid anfördeutskottet bl. a. att det räknade med att regeringen skulle komma att ta deinitiativ som kunde behövas när resultatet förelåg av diskussion med demindre verken med anledning av då pågående utredning om ett mediumvalsverk iLuleå. Det fanns därför enligt utskottets mening inte något behov av ett sådantuttalande av angående samordning av handelsstålsindustrin som hadeföreslagits i de då aktuella motionerna (NU 1979/80:51 s. 28). I proposition 1980/81:67 (s. 28) anknyterindustriministern till en skrivelse till regeringen frånFagersta AB och . Skrivelsen har utförligt redovisats förriksdagen (se NU 1979/80:51 s. 19 f.). I skrivelsen hemställs omregeringsinitiativ till "snara och kraftfulla åtgärder för ytterligarestrukturering av den svenska handelsstålsindustrin". Det framgår avpropositionen att regeringen anser det angeläget attstrukturomvandlingsprocessen fortsätter inom handelsstålsindustrin för attbranschen skall stå bättre . Industriministern säger sigförutsätta att berörda företag var för sig aktivt bedriver ett strukturrationaliseringsarbetei syfte att förbättra sin konkurrensförmåga och även tar initiativ tillgemensamma åtgärder som kan visa sig ändamålsenliga i ett längre perspektiv. I den socialdemokratiska partimotionen 1980/81:1930 betecknasregeringens inställning som en total likgiltighet för de mindrehandelsstålverken och deras anställda. Motionärerna föreslår att riksdagenskall begära att regeringen tar initiativ till att en plan utarbetas för ensamordnad utveckling av den svenska handelsstålsindustrin. kommunisterna föreslår i motion1980/81:1933 att skall hemställa hos regeringen att den lägger framen krisplan för de mindre handelsstålverken. Målet skall enligt motionärernavara att rädda stålindustrin och sysselsättningen på de berörda orterna. Utskottet ansluter sig till den bedömning som görs ipropositionen. Utgångspunkten måste vara att företagen själva skall sökaåstadkomma nödvändiga och ändamålsenliga förändringar. I detta sammanhang börframhållas att beslut att f. n. inte investera i ett nytt mediumvalsverki innebär att det t. v. inte föreligger något hot att skulle erövrabetydande marknadsandelar från den övriga handelsstålsindustrin. NU1980/81:44 19 regeringsinitiativ av den innebörd som föreslås i motion1980/81:1930 (s) är enligt utskottets mening inte lämpligt. Av vad utskottethar anfört följer att också motion 1980/81:1933 (vpk) avstyrks i här behandladdel. Utskottet har inledningsvis (s. 12)erinrat om beslut om åtgärder för att stödjastrukturomvandlingen inom specialstålsindustrin. Genomförandet av dessaåtgärder har ankommit på delegationen förstrukturfrågor inom vissa branscher - strukturdelegationen. Delegationensuppgift har sålunda varit att dels pröva frågor om lån och lånegaranti för attfrämja strukturomvandlingen inom specialståls- och stålgjuteriindustrierna,dels ta initiativ till, följa och stödja strukturomvandlingen inomspecialstålsindustrin. Strukturdelegationens verksamhetsberättelse för åren 1978och 1979 har fogats till proposition 1980/81:67 som bilaga 3. I en kommentartill verksamhetsberättelsen anförs i propositionen (s. 29) bl. a. att destatligt stödda investerings- och omstruktureringsaktiviteter som pågår inomspecialstålsindustrin väsentligt bör förbättra möjligheten för de flestaföretag i branschen att bli långsiktigt livskraftiga. Inom branschen återstårdock allvarliga problem som behöver lösas, uttalas det vidare. I anslutningtill denna kommentar redovisas i propositionen två exempel på "problemföretag",nämligen och . Socialdemokraterna delar uppfattningen att det återstårallvarliga problem inom specialstålsindustrin, sägs det i motion 1980/81:1930.Motionärerna kritiserar regeringen för att den inte i propositionenpresenterar några förslag till åtgärder i syfte att lösa problemen. Motionenutmynnar i förslag om att skall begära att regeringen lägger framförslag till en struktur-, investerings- och sysselsättningsplan förspecialstålsindustrin. Även i motionerna 1980/81:1932 och 1980/81:1938 begärs attregeringen skall utarbeta en plan för specialstålsindustrin. Förslagen framförsmot bakgrund av de aviserade neddragningarna av sysselsättningen vid NybyUddeholm AB:s anläggningar i resp. i och Blombacka. I motion 1980/81:847 föreslås att skall begäraatt regeringen vidtar åtgärder dels för att beslutade och aviseradeinskränkningar inom specialstålsindustrin inte skall verkställas, dels för att"motutredningar i, facklig regi" skall läggas fram om de aktuellaproduktionsenheternas framtid. Motionären tillägger att dessa utredningarsalternativ skall prövas allvarligt innan några andra förändringar får äga rum.I motion 1980/81:1022 om åtgärder för att förhindra inskränkningar vid upprepas samma förslag. Utskottet delar regeringens uppfattning att de statligtstödda investerings-och struktureringsaktiviteter som pågår inomspecialstålsindustrin väsentligt bör förbättra möjligheterna för de flestaföretag i branschen att bli NU1980/81:44 20 Ansvaret förstrukturförändringar åvilar främst företagen och de anställda. Utskottet finnerdet mot denna bakgrund inte vara motiverat att statsmakterna fastställer ensådan plan för specialstålsbranschen som förordas i mofionerna 1980/81:1930(s), 1980/81:1932 och 1980/81:1938. Också förslagen i motionerna 1980/81:847och 1980/81:1022 om regeringsåtgärder för att beslutade nedläggningar inteskall verkställas och om motutredningar i facklig regi avstyrks av utskottet. beslut om rekonstruktionslån m. m. I samband med bildandet av dethalvstatliga beslöt bl. a. att SSABunder en femårsperiod skulle ha möjlighet att få statliga lån med högst 3 100milj. Av detta belopp skulle högst 1 800 milj. kr. avse lån förrékonstruktionsändamål. har anslagit 1 600 milj.kr. som lån för rekonstruktionsändamål och 900 milj. kr. som lån förinvesteringsändamål. anslog dessutom 850 milj. kr.som lån för strukturändamål och 255 milj. kr. som lån förrekonstruktionsändamål. Dessa medel är avsedda för fidigareläggning av vissainvesteringar för att överbrygga sysselsättningssvårigheter i samband medgenomförandet av . I proposition 1980/81:100 bilaga 17 föreslås (punkt G 6)att ytterligare 200 milj. kr. anvisas till som lån förrekonstruktionsändamål. Som grund för förslaget anges nämndabeslut . Regeringen föreslår i samma proposition (punkt G 5) att42,3 milj. kr. skall anslås under rubriken av ränta och amortering påstatens skuld till . Också detta förslag motiveras medriksdagsbeslutet i samband med bildandet av . En annan fråga med anknytning till förutsättningarna förbildandet av tas upp i proposition 1980/81:67.1 denna föreslås attriksdagen skall medge att 454 milj. kr. av det ovan nämnda rekonstruktionslånetav 1 800 milj. kr. skall få användas som avskrivningslån för förvärv avaktierna i . Detta företag var vid tiden för överenskommelsen ombildandet av ett dotterbolag till (jfrprop. 1977/78:87 bil. 3 s. 56).