bet · G401KU25 · 1980-12-31 00:00:00 — KU 1980/81:25 411 Ansökan av , , omutfästelse om statlig kreditgaranti enligt förordningen (1977:497) om statligkreditgaranti till svenskt rederiföretag KihiinvestAB har för dotterbolaget ansökt om likviditetsstöd om 15milj. -egentligen utfästelse om statlig kreditgaranti enligt forordningen(1977:497) om stadig kreditgaranti dll svenskt rederiföretag. Nämndenför fartygskreditgarantier har med hänvisning till 14 § förordningen med egetyttrande hänskjutit ärendet till regeringen för prövning. De villkor som enligt beslut av börställas upp för att statlig kreditgarand skall kunna beviljas är inteuppfyllda, och en kreditgivning för det avsedda ändamålet kan inte ansesförenlig med garantigivningens syfte. Regeringen avslår därför ansökningen. KU 1980/81:25 412 oI slutet av augusd anmälde Varv för att man stod inför allvarliga ochakuta betalningsproblem. o hade i samarbetemed representanter för och Industridepartementetutarbetat ett alternativ till en konkurs. Detta alternadv innebar att KalmarVarvs ägare och två partsrederier med fartyg under byggnad vidvarvet dllsammans skulle tillskjuta 30 milj. kr. samddigt som staten 30 milj. kr. o uttalade industriminister att staten inte kommer att sträcka sig längre än vad man hidntills gjortför att rädda Varv med 305 anställda. Vidare sade Åsling:"Regeringen delar uppfattning att det bud som lagtsfram får gälla. -Ägarna och de olika beställarna måste nu ta sin del avansvaret. Annars får det bli konkurs." o hade alla de treprivata intressenterna godtagit statens bud och företaget kunde upphävasin betalningsinställelse. o beslutade regeringen att inte geföretaget det av industriministern på regeringens vägnar utlovade stödet. Dettainnebär att företaget måste sättas i konkurs. Efteratt ha tagit del av interpellationsdebatten i den 24 novemberangående Varv, kan vi konstatera att regeringen fattadesitt beslut på ett felaktigt underlag. Vi vill därför ha ett sammanträffandemed Dig möjligt. Än finns det chans att rekonstruera Varv -inen det brådskar. KU1980/81:25 413 Kortfattad PM om beslutsreglerna i ärenden som rörstatligt stöd till varvs-och rederinäringarna harenligt sin instruktion (1979:459, ändrad och omtryckt 1980:562) till uppgiftatt handlägga ärenden enligt a) förordningen (1980:561) om statligtstöd dll varvsföretag m. m. b) förordningen(1977:497) om statlig kreditgaranti till svenskt rederiföretag och c) förordningen(1980:461) om statlig värdegaranti för fartyg. EnUgt förordningen om statligt stödtill varvsföretag har fartygskreditnämnden att ta befatting med fem olikagrupper av stöd nämligen 3) kreditgarantiför finansiering av alternativ produktion 5) stöd tillexportfrämjande åtgärder. Frågor om kreditgarand prövas avriksgäldsfullmäktige, som i vissa fall kan hänskjuta ärendet till regeringensprövning. kan lämna utfästelse omatt garanfi kommer att utfärdas vid en senare fidpunkt mot viss säkerhet och påde villkor som fullmäktige i bestämmer. Nämndens beslut kanöverklagas till regeringen. Frågor om lån prövas av frågor om eftergift av lån. Sistnämnda frågan skall dock i vissa fallprövas av regeringen. Nämndens beslut kan överklagas till regeringen. Frågor om räntestöd prövas också av nämnden förfartygskreditgarantier och nämndens beslut kan likaså överklagas tillregeringen. Frågor om stöd till exportfrämjande åtgärder prövas , som dock i vissa fall kan hänskjuta ärendettill regeringens prövning. Frågor om stöd enligt förordningen (1977:497) om statligkreditgarand till svenskt rederiföretag prövas enligt beslut avfullmäktige i . skulle yttrasig i dessa ärenden. Riksgäldsfullmäktige kan i vissa fall hänskjuta ärendentill regeringens avgörande. kan vidare lämnautfästelse om att kreditgarand kommer att utfärdas motviss säkerhet och på de villkor fullmäktige i då bestämmer(garantiutfästelse). Vidare skall fartygskreditgarantinämnden godkänna ställdasäkerheten. KU1980/81:25 414 Beträffande frågor om statligvärdegarand för faryg gäller väsentligen samma beslutsregler som enligtredogörelsen ovan gäller för kreditgaranti till svenskt rederiföretag. KU 1980/81:25 415 underbilaga 11 Utdrag ur prop. Enligt min mening är det viktigt att intesjöfartsnäringens utvecklingsmöjligheter försämras. Det kan gälla en satsningpå nya typer av fartyg eller en utbyggnad inom speciella marknadsavsnitt. Vadgäller denna fråga anser jag att rederiernas behov på ett godtagbart sätt harlösts genom de förslag som lagts fram i prop. 1976/77:139 om vissa van/sfrågor.Rederierna ges möjlighet att lägga ut nybeställningar utan att därmed belastasin likviditet. Jämförtmed varvsanalysgruppens förslag innebär förslagen i propositionen en kraftigökning när det gäller statligt stöd till fartygsbeställare. Sålunda ökas destatliga kreditgarantierna med I miljard kr. till ochavskrivningslånen med 400 milj. kr till . Detta innebär attstödet också kommer att omfatta vissa redan utlagda beställningar vid svenskavarv. Ävenett kreditstöd för andra ändamål ter sig emellertid enligt min mening befogat.Syftet härmed skulle i första hand vara att ge rederierna möjlighet att undvikaav likviditetsskäl framtvingade omfattande försäljningar av modernt tonnagetill underpris. Jag vill emellertid betona att ett sådant stöd måste varaselektivt och grunda sig på en ingående individuell bedömning. Både rederi ochfartyg skall befinnas vara livsdugliga inom svensk sjöfartsnäring. Åtskilligaförändringar måste accepteras för att den svenska handelsflottan framgångsriktskall kunna anpassas till nya förhållanden. Försäljning till utlandet av ocksåförhållandevis nybyggda fartyg kan därför få godtas. Även om försäljningsprisetter sig lågt kan det förväntade marknadsläget för ifrågavarande typ av fartygbedömas som sådant att det är än mer olönsamt att behålla fartyget i svenskägo. Medhänsyn till vad jag har anfört föreslår jag ett tidsbegränsat likviditetsstödi form av statliga kreditgarantier. Det material som den interdepane-mentalaarbetsgruppen har ställt samman är genom den senaste tidens bedömningar avfraktmarknadsutvecklingen inte längre helt aktuellt. I samråd med chefen förindustridepartementet har jag funnit att analysarbetet bör slutföras inom dennämnda sjöfartspoliiiska utredning som jag återkommer till i det följande. Förnästa budgetår bör finnas möjlighet till ett begränsat statligt likviditetsstöd.Vid den fraktmarknadsutveckling som ter sig mest sannolik kan flera rederierkomma i ett trängt likviditetsläge. Likviditetsstödet bör utgå i form avstatliga kreditgarantier inom en ram av 500 milj, kr. Härav bör ca 50 milj, kr,avdelas för den mindre skeppsfartens behov, Föjjandevillkor bör gälla. Syftet med kreditstödet är att ge garantier för relativtkorifristiga lån, Garanti skall dock om särskilda skäl finns kunna medges förlån med en löptid av högst och med amorteringsfrihet KU 1980/81:25 416 underhögst av garantitiden. Som säkerhet skall lämnas ickeutnyttjade bästa säkerheter i fartyg tillhörande det företag som medgeskreditgaranti. Detta innebär att för en garanti som ges för att t. ex. undvikaförsäljning av ett visst fartyg tilläggssäkerhet skall kunna lämnas i andrafartyg. I många fall bör sådana säkerheter gå att fä inom avfartygsvärdena. Garanti bör emellertid kunna medges av fartygensberäknade värde. KU1980/81:25 417 PM angående vissa frågor rörande energipolitiken -angående avtal mellan och Svensk Kärnbränsleförsörjning m. m. I en till konstitutionsutskottetställd skrivelse har kommunisternasriksdagsgrupp påkallat utskottets granskning av vissa frågor rörandeenergipolitiken. I skrivelsen görs gällande att sedan det avtal som sludtsmellan Cogéma (Générale des Madéres Nucléaires) och SKBF () blivit tillgängligt i sin helhet starka tviveluppstått huruvida regeringen och lämnat korrekt information.Påståendena att kärnkraftens avfallsfrågor skulle vara lösta framstår, enligtskrivelsen, vid en granskning av avtalstexten som vilseledande. I skrivelsenhävdas att medborgarna gått till valurnorna vid folkomröstningen pågrundval av odllräcklig eller direkt falsk information. (Skrivelsen fogas somunderbilaga 1 dll denna PM.) Angående avtalet mellan Cogéma och SKBF Avtal mellan SKBF och Cogéma omtransport, lagring och upparbetning m. m. av använt kärnbränsle träffades den19 . Avtalet är sekretessbelagt. Informationer om avtalets innehåll istort har lämnats vid skilda tillfällen. I anslutning tillkonstitutionsutskottets granskning 1979 refererades i en till betänkande1978/79:30 fogad bilaga avtalets innehåll på följande sätt: Avtal mellan Cogéma och SKBF om använt kärnbränsle förRinghals 3 Avtalet omfattar transport, lagringoch upparbetning m. m. av de bränsleelement innehållande ca uran somenligt föreliggande planer kommer att förbrukas . Bränslehärdeninnehåller totalt ca uran, varav ca avses att tas urreaktorn och ersättas med nytt bränsle. Sedan bränslet uttagits ur reaktornförvaras elementen i befintliga bassänger vid verket i avvaktan på transportdll Cogéma upparbetningsanläggning i i . Cogéma svarar förtransporten som skall ske tidigast 12 och månader efter det attavställningen av reaktorn skett. Cogéma svarar vidare för eventuell lagring iLa Hague innan upparbetning påbörjas. Vid upparbetningsprocessen återvunnet uran och plutoniumåterlevereras till vattenfallsverket. Uranet kommer att användas förframställning av nytt bränsle. Även plutoniet kan utnyttjas härför. Föreutnyttjningen av det plutonium som utvinns av svenskt kärnbränsle avvaktasemellerdd utvecklingen av styrande riktlinjer härför. åtager sigCogéma att långtidslagra plutoniet. Överenskommelse härom har träffats avseendeen 27 1980/81. KU1980/81:25 418 Lagringen hos Cogéma innebär ingeninskränkning i den svenska förfoganderätten till plutoniet. Det radioaktiva avfall som uppstår vid upparbetningen ärvattenfallsverket skyldigt att återta om Cogéma så begär, dock . En förutsättning för återtagandet av avfallet är att dethar överförts i en form som uppfyller då aktuella franska och internationellabestämmelser för transport och förvaring. Cogéma avser utföra upparbetningen i den s. k.UP2-anläggningen i . Uppförandet av anläggningen påbörjades . Ett nytt avtal mellan SKBF ochCogéma träffades . Detta avtal tar sikte . I statens vattenfallsverks kompletterande ansökan den 18maj 1978 om "laddningstillstånd" för har innebörden avtilläggsavtalet redovisats på följande sätt: Såsom anmälts i annat sammanhanggenom SKBF föreligger numera ett avtal med Cogéma för 1980-talet, dagtecknat1978-03-16. Detta avtal har bifogats FKA:s ansökan att tillförareaktoranläggningen i kärnbränsle och har översäntstill industri- och utrikesdepartementen. Detta avtal, genom vilket har rätttill upparbetning av en nominell kvantitet av använt kärnbränsle räknatsom uran, avses att utnyttjas för bl. Iavtalets 16 föreskrives att avtalet skall hållas konfidentiellt. Medhänvisning till lagen om inskränkningar i rätten att utbekomma allmännahandlingar anhåller vattenfallsverket att avtalet och information därom ejdelges utomstående. Avtalet med Cogéma för 1980-talet innehåller bestämmelserom att överkapaciteten i förhållande till beräknad nominell kapacitet skallkunna fördelas mellan kunder. Den nominella kapaciteten är försiktigtberäknad, varför man kan räkna med att en viss kapacitet därutöver kommer attstå till förfogande. Avtalet ger dessutom rätt från svensk sida att utnyttjaden aktuella upparbetningsanläggningens kapacitet även under efter denförsta tioåriga driftsperioden. Genom ovan angivna omständigheter kan den nominellakvantitet förfogar över komma att åtminstone dubbleras.Även med rimlig säkerhetsmarginal bedömer att dessarätdgheter möjliggör upparbetning av fyra härdar, nämligen för ,, och . Sammanlagda härdkvantiteterna utgör 390ton räknat som uran. Informationeröver dessa rättigheter lämnas i avtalet. hemställer att granskningenavseende tillstånd att tillföra reaktoranläggningen i kärnbränslekompletteras rned ovan lämnad information. Bestämmelser om godkännande fördrifttagning ges i 2 och 3 §§ som har följande lydelse: KU1980/81:25 419 2 § Har ansökan om slutligt godkännande för drifttagningbeträffande kärnreaktorn ej ingivits till före , får reaktorn ej tillföras kärnbränsle utan särskilt tillstånd av regeringen. Tillståndfår meddelas endast om reaktorns innehavare 1. har företettavtal, som på ett betryggande sätt dllgodoser behovet av upparbetning av använtkärnbränsle, och dessutom har visat, hur och var en helt säker slutligförvaring av det vid upparbetningen erhållna högaktiva avfallet kan ske, eller 2. har visat, huroch var en helt säker slutlig förvaring av använt, ej upparbetat kärnbränslekan ske. 3 § Har ansökan om slutligt godkännande för drifttagningbeträffande kärnreaktorn ingivits dll statens kärnkraftinspekdon före , får reaktorn efter utgången av eller den dag efter utgången av som regeringen bestämmer ej tillföras kärnbränsle eller, om så har skett, drivas utan särskilt tillstånd av regeringen. Tillstånd får meddelas, om reaktorns innehavare föreutgången av 1. har företettavtal, som på ett betryggande sätt tillgodoser behovet av uparbetning av använtkärnbränsle, eller 2. har visat, atthanteringen av använt, ej upparbetat kärnbränsle kan ske på ett helt säkertsätt. Meddelas ej tillstånd enligt vad nu har sagts, fårtillstånd meddelas endast om reaktorns innehavare fullgör vad som föreskrives i 2 § för erhållande av där avsett tillstånd. Riksdagsman (vpk)ställde i interpellation 1980/81:25 följande frågor till statsministern rörandeCogémaavtalet. På vilka grunder och med vilka rekommendationergodkändes detta för så dåliga avtal av regeringen ? Hur mycketkommer den planerade upparbetningen av svenskt kärnkraftsavfall vid Cogéma attkosta svenska staten? Hur skall vihantera och förvara det avfall i flytande form som Cogéma eventuellt kommer attsända tillbaka till oss? Hur skall viförvara det oupparbetade avfall och de delar av maskiner och byggnader somCogéma likaledes kan tänkas sända tillbaka till oss? Skall Sverigeetablera sig som försäljare av vapenplutonium på världsmarknaden? Interpellationen besvarades av energiminister som inledningsvis anförde: KU1980/81:25 420 ansökte idecember 1977 om dllstånd enligt den s. k. villkorslagen (1977:140) om att fåtillföra reaktoranläggningen kärnbränsle. För att få dllstånd tilldetta krävs enligt lagen bl. a. att reaktorns innehavare har företett avtal,som på ett betryggande sätt dllgodoser behovet av upparbetning av använtkärnbränsle. Till stöd för sin ansökan åberopade vattenfallsverket bl. a. ettavtal träffat mellan ()och det franska statliga företaget beträffande transport, lagring ochupparbetning av använt kärnbränsle. Regeringen fann i beslut attupparbetningsav-talet stod i överensstämmelse med villkorslagens krav. är slutet med SKBF som svenskkontraktspart, och kostnaderna kommer att åvila kraftföretagen. Avtalet är hemligt. Jag är därför förhindrad att härdiskutera avtalets innehåll. Beträffande förvaring av använt kärnbränsle ochradioaktivt avfall vill jag allmänt säga att en metod som uppfyllervillkorslagens krav har anvisats i det s. k. projekt kärnbränslesäkerhet (KBS). Svaret på fråga, om skalletablera sig som försäljare av vapenplutonium på världsmarknaden, ärsjälvfallet nej. Beträffande sekretessbeläggningenav det aktuella avtalet anförde följande: Först vill jag vända mig mot vadsom sägs i interpellationssvaret om att detta avtal fortfarande skulle varahemligt. Handlingen har varit hemligstämplad i industridepartementet med d:nr2835/77, men den finns nu enligt vad jag vet också som offentlig handling medd:nr 2552/80, således utan H. Därför kan vi mycket väl diskutera avtalet ochnagelfara det; det är i högsta grad behövligt. Avtalet tecknade SKBF, Svensk Kärnbränsleförsörjning, den19 . KBS, som det också hänvisas till i svaret, gavs ut . KBS 1 har varit en mycket vikdg handling i den svenskakärnkraftsdebatten. Det var nämligen denna handling som låg till grund förregeringens beslut att man skulle kunna ladda reaktorn och uppfyllavillkorslagens krav. Energiminister anförde vidare i sekretessfråganföljande: Avtalet med Cogéma är hemligt. Denomständigheten att en privatperson har lämnat in en handling senare ändrar intedetta förhållande. Jag kan inte bekräfta att den handling som lämnats in äridentisk med . Det vore fel av mig att uttala mig om detta, heltenkelt därför att de skäl som bar upp hemligstämplingen är förhanden. Jag vill tillägga att jag tycker det är litet anmärkningsvärt att enledamot av medverkar till att på olika sätt försöka få fram uppgiftersom är hemliga enligt svensk lag. Beträffande förutsättningar förupparbetning och slutförvaring anförde bl. a. följande: Jag har tagit upp en mängd saker imin interpellation, och jag vill också här beröra några av dem. För det förstafinns det enligt avtalet möjligheter för Cogéma att inte alls upparbetaavfallet, om inte företaget vill det. Företaget kan skylla på, som det står iavtalet, tekniska hinder. KU1980/81:25 421 har inte någon möjlighet att kontrollera om det föreliggernågra tekniska hinder, då Cogéma har försäkrat sig om att kunden inte kan fåinsyn i eller tillträde till anläggningen. För det andra kan Cogéma sända tillbaka sådant avfall somdet av tekniska skäl inte vill upparbeta. Och det skall betalas av kunden, dvs.av . Cogéma har för det tredje också rätt att till sända tillbakadelar av byggnader och annat som har blivit radioakdvt smittat. Även det skallgöras på bekostnad. Och i händelse av ett utsläpp eller vid exempelvisen ombyggnad skall vi ta emot byggnadsmaterial och annat från rivningen förförvaring här i . Detta har jag också framfört i min interpellation. måste för det fjärde ta tillbaka allt avfall efterupparbetningen. Här kommer vi in på den intressanta frågan hur detta avfallskall se ut. Det är här den stora skillnaden mellan avtalstexten och KBS 1kommer fram. I KBS 1, som kom ut , låg dll grund förpropagandan att man skulle kunna ladda och användes som ett argumentför att villkorslagen var uppfylld, har man hela dden talat om att avfalletskulle sändas tillbaka dll i förglasad form. Vi kommer alla väl ihågdiskussionerna då det sades att vi skulle få tillbaka avfallet väl paketerat,hårdgjort. skulle vi här i gjuta in det i de omtaladebehållarna och sätta ner det i urberget. Men det finns ingenting i avtalet somgaranterar en förglasning av avfallet. Vi kan mycket väl få tillbakadet i flytande form i ståltankrar. Därför inställer sig frågan: Vad gör vi då?Det är också en av frågorna i min interpellafion. Det finns tillägg till avtalet, men inte heller i dessatillägg finns det tydligt och klart utsagt att Cogéma på något sätt är skyldigtatt förglasa eller hårdgöra avfallet innan det sänds fillbaka till . Ioch med detta faller hela KBS 1-projektet platt till marken. Man kan ju integjuta in flytande avfall i behållare som skall stoppas ner för slutförvaring idet svenska urberget. I samma fråga anförde () följande: Jag tror dock att det är viktigtatt man för den debatt som har väckts genom att avtalet fakdskt har blivitoffentliggjort. Det är förmodligen ett sådant upparbetningsavtal som går att fåoch som i strikt juridisk mening också måste betecknas som ett godtagbartupparbetningsavtal, men vi kan konstatera att det när det gäller upparbetningsprocesseninnebär väldigt allvarliga åtaganden från sida. Av allt att dömainnebär det att vi kan tvingas hantera mycket stora mängder radioaktivtmaterial i varierande former. Det kan bl. a. innebära att svenskt plutoniumforslas omkring ute i under former som vi inte kan kontrollera. Såvittjag förstår måste detta leda till att man allvarligt överväger om upparbetningär en rimlig metod för framdden eller om det inte snarare är så att vi måsteavstå från upparbetning och i stället slutbehandla avfallet i icke upparbetadform. Detta är ju någondng som inte bara diskuterats i utan som ocksåinternationellt har varit föremål för en mycket omfattande diskussion. Min bedömning är alltså, med utgångspunkt från de faktasom är kända om det här avtalet och som vi väl ändå får ta ad notam, att manborde ompröva tanken på att upparbeta det svenska avfallet, även om vi vet atten slutförvaring av icke upparbetat avfall är betydligt svårare. Energiminister genmälde, somframgått ovan, att avtalet med är hemligt varför han inte kunde gå in påavtalets innehåll. KU1980/81:25 422 anförde i sakfrågan vidare "att i den mån avfall sominte är upparbetat kärnbränsle skulle kunna komma att skickas tillbaka dllSverige, så kommer det att behandlas och förvaras på liknande sätt som dethögaktiva avfallet". Vidare anförde att i det fall förglasning inteskulle komma till stånd kommer regeringen inte att tillåta att svenskt kärnbränsleupparbetas i . Avslutningsvis anförde följande angående prövningav avtalet: Den trepartiregering som förstträffade avtalet bedömde avtalet som hemligt, inte bara för att det innehöllaffärshemligheter utan också med tanke på förhållandena dll främmande makt. Pågrundval av en ny framställning dll folkpartiregeringen gjordes sammabedömning. Även den nuvarande regeringen har vid prövning av gällande svensklag funnit att avtalet är hemligt. Under sådana förhållanden kan jag inte ansedet lämpligt att här diskutera olika hypoteser om dess innehåll. Beslut av regeringen med anledning av framställning attfå ta del av avtal mellan SKBF och Cogéma Regeringen beslöt att lämna enframställning från om att få ta del av utan bifall. Med anledning av framställning från S. om rätt att fåta del av bilaga 6 till kärnkraftinspektionens yttrande rörande Cogémaavtaletbeslöt regeringen att lämna framställningen utan bifallutom beträffande vissa angivna icke hemliga avsnitt i handlingen. Frågor om hantering av använt kärnbränsle harbehandlats i skilda sammanhang . Här kan hänvisas till följande material. a) Proposition1978179:115 om rikthnjer för energipolitiken. (Propositionen behandlades ejsåvitt avser kärnenergifrågor med anledning av beslut om folkomröstning utanåterkallades i denna del.) I propositionen lämnades viss redogörelse förhanteringsproblem etc. (underbilaga 2). b) Proposition1979180:75 om folkomröstning. Propositionens inledning och bakgrundsteckningframgår av s. 5-8. Till propositionen var fogat som särskild bilaga ensammanfattning av reaktorsäkerhetsutredningens överväganden. c) SOU 1980:14betänkandet Kärnkraftens avfaU - organisation och finansiering framlagt avutredningen om kärnkraftens radioakdva avfall -organisations- ochfinansieringsfrågor. d) Proposidon 1980/81:90 om rikdinjer för energipolitikenär under behandling i näringsutskottet. I proposifionen redovisas bl. a. remissbehand lingen av betänkandena Säker kärnkraft, SOU 1979:86 och Kärnkraftens avfall, SOU 1980:14. KU 1980/81:25 423 Regeringsbeslut med anledning avansökan från om "laddningstillstånd" förreaktor fogas som underbilaga 3. I yttrande fill riksåklagaren hargeneraldirektör , , lämnat en redovisning rörandebl. a. skriftväxling mellan SKBF och Cogéma. Till yttrandet, som fogas somunderbilaga 4 har bilagts det s. k. tilläggsbrevet av somCogéma sänt fill SKBF. KU 1980/81:25 424 Regeringens handläggning av energipolitiken harunder vid upprepade tillfällen varit föremål för granskning avkonstitutionsutskottet. Vid folkomröstningen ställdes denfortsatta energipolitiken under folkets votum. En avgörande förutsättning föratt medborgarna därvid skulle kunna ta ställning på ett rättvisande sätt harvarit att statsmakterna, främst regeringen, korrekt redogjort för olikasakförhållanden på energipoHtikens område. När avtalet mellan (Générale des Matiéres Nucléaires) och SKBF () nu blivit tillgängligt i sin helhet för den svenskaallmänheten har starka tvivel uppstått huruvida regeringarna ochUllsten lämnat sådan korrekt information. Påståendena att kärnkraftensavfallsfrågor skulle vara lösta framstår vid en granskning av avtalstexten somvilseledande. Medborgarna har alltså gått till valurnorna vid folkomröstningenpå grundval av otillräcklig eller direkt falsk information.