bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — delsatl den del av utskottets yttrande som börjar på s. 84 med "Utskottetvill" och slutar på s. 85 med "berörda delar" bort ha följandelydelse: Utvecklingen av den ekonomiska brottsligheten motiverar enligt utskol- JuU 1980/81:21 102 tetsmening en ändrad syn på olika brotts straffvärde; en skärpning avstraffskalorna är angelägen för alt samhället effektivare än skall kunnaingripa mot den ekonomiska brottsligheten med hjälp av del straffrättsligasanktionssystemet. Vad nu sagts gör sig särskilt gällande beträffandegäldenärsbrolten, som ofta utgör led i ekonomisk brottslighet. En skärpning avstraffskalorna för samtliga gäldenärsbrott - inle bara för bokföringsbrotl framstår således enligl utskottets mening som motiverad. En översyn i dettasyfte bör komma lill stånd. I detta sammanhang bör enligt utskottetsmening också övervägas om inle slraff-stadgandena kan ges ökad effektivitetgenom ändringar av själva brottsbeskrivningarna i de skilda straffbuden. nu har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. dels att utskottets hemställan under moment 17 bortha följande lydelse: 17, beträffande gäldenärsbrott in. att med bifalllill motion 1980/81:234 i denna del saml med anledning av motion 1979/80: 1864i denna del och motion 1980/81:1577 i denna del som sin mening ger regeringenlill känna vad utskollel anfört i detta hänseende. JuU1980/81:21 103 Sammanställning av remissyttranden över motionerna1979/80:1120 och 1979/80:1864 om den ekonomiska brottsligheten Efter remiss har yttranden övermotionerna avgelts av , riksåklagaren (), hovrätten över ochBlekinge, , brottsförebyggande rådet (BRÅ),bankinspektionen, , , koncessionsnämndenför miljöskydd, kommerskollegium, generaltullstyrelsen,, konsumentombudsmannen, ,arbetarskyddsslyrelsen, statens industriverk, länsstyrelserna i ochVästerbottens län, kronofogdemyndigheterna i , och ,. (), Landsorganisationeni (LO), Centralorganisationen /SR, (), , . Svenskahandelskammarförbundel, hantverks- och industriorganisationSHIO-Familjeföretagen, och (gemensamt yttrande). Föreningen auktoriserade revisorer , (), och (). Riksåklagaren har till sitt yttrande fogat yttranden frånöveråklagarna i , och åklagardistrikt, länsåklagarnai och saml länsåklagaren för speciella mål ThorstenRosenberg. kemiska industrikonlor har förklarat sig instämmai del yttrande som har avgett. och haravstått från att avge yttranden. ochMiljögruppernas riksförbund har inte inkommit med remissvar. medverkar ibrottsutredningar beträffande s. k. ekonomisk brottslighet väsentligen närfråga är om valulabrott. Denna form av brottslighet är emellertid inte sällansammansatt av brotl mol olika regelkomplex, t. ex. valuta-, skatte- ochvarusmugglingsbrott, genom att medel utan tillstånd placeras i utlandet för attundgå uppläckt och beskattning i , men valutabrott kan givetvis ävenbegås därför atl vissa valutadispositioner ej medges av ellerendast medges ske under vissa villkor. ' Remisstiden utgick . JuU1980/81:21 104 För en förstärkt valutakontrollerfordras dels lagstiftning och andra föreskrifter, dels resurser i form avlämplig personal m. m. Nedan redovisas samarbetet med andra myndigheter,pågående utredningar om förslag till nya regler samt synpunkter i resursfrågan. har de myndigheter som främst har atl bekämpaden ekonomiska brottsligheten - åklagar- och polisväsendet, skatte- ochupp-bördsmyndigheler, och - sökt etl närmare samarbeteoch övervägt förslag lill lagstiftning och andra åtgärder för atl effektiviserasamhällets möjligheter all upptäcka och beivra ekonomisk brottslighet. Sedan1978 deltar sålunda i en arbetsgrupp inom brottsförebyggande rådet(enligt regeringens beslut lill rådet ). Arbetsgruppenskall ägna sig äl "frågor som rör vad som allmänt kan uttryckas somförpliktelser mol eller ulskylder lill del allmänna". Arbetsgruppen väntasavge förslag lill lagstiflningslålgärder beträffande vissautlandslransaklioners skattemåssiga behandling . Riksbankendeltar även i ett samarbete inom en arbetsgrupp tillsatt avriksåklagaren. Dess uppgift år all överväga och hos riksåklagaren föreslååtgärder i syfte att effektivisera brottsbekämpningen såvitt avser kvalificeradekonomisk brottslighet. Arbetsgruppen skall studera bl. a. brollsformer,rättsfrågor, utredningsmetoder, informationskällor, samarbetsfrågor ochutbildningsbehov samt frågor rörande organisation, resurser och lagstiftning.En huvuduppgift för gruppen är atl insamla, bearbeta och vidarebefordra informationom brottsbekämpningen. Gruppen har lämnat förslag lill ändring i bl. a.skaltebrottslagen och har utarbetat förslag lill utredningsmetodik vidmassulredning av s.k. bosladsbi-dragsbedrägerier. deltar vidare iden nya samverkansorganisation, som är under uppbyggnad och som syftar lillett närmare samarbete mellan berörda myndigheter mol den ekonomiskabrottsligheten. Samverkansformerna har föreslagits av en arbetsgrupp medföreträdare för berörda myndigheter i promemorian av "Samordnad verksamhet mol den ekonomiska och organiseradebrottsligheten" (den s.k. ). Samarbete mellan myndigheter mot den ekonomiskabrottsligheten är nödvändigt för alt samhället effeklivt skall bekämpa sådanbrottslighet som bl. a. kännetecknas av atl den är komplicerad och svärulredd.Lagstiftning eller andra föreskrifter utgör emellertid i vissa fall hinder försådan samverkan. Del har sålunda uppmärksammats all gällande regler omsekretess, och i viss män även i den nya sekretesslagen föreslagna regler, kani vissa fall innebära hinder mol alt myndigheterna fritt med varandra utbytersekretesskyddade allmänna handlingar och muntliga uppgifter.Myndighetssamarbete mol den ekonomiska brottsligheten kan ej bli meningsfulltulan ett långtgående utbyte av uppgifter mellan myndigheterna. Med anledning avsådana synpunkter vilka framförts i den ovan nämnda har detinom brottsförebyggande rådet lillsatls en ar- JuU 1980/81:21 105 betsgruppmed uppgift att göra en översyn av den nya sekretesslagens regler ommyndighetssamarbete och att lämna de förslag lill åtgärder som anseserforderliga. Avsikten är atl eventuella förslag om lagstiftningsåtgärderskall kunna föreläggas under delta år och all sålunda eventuellkompletterande lagstiftning skall träda i kraft med den nyasekretesslagen, nämligen den . Idirektiven (E 1977:85) till kommittén med uppdrag atl göra en översyn avvalutaregleringen (valulakommiltén) understryks viklen av kontrollfrågorna.Ett av de tre konkreta problemområden som särskilt framhålls i direktiven är"den författningsmässiga utformningen av valutaregleringen inbegripetfrågan om förebyggande och beivrande av överträdelser och kringgående avvalularegleringen". Kommittén skall närmare överväga möjligheterna attinom valutaregleringen kontrollera utlandslransaktioner och att sålundaförbättra kontrollen ulan mer ingripande åtgärder vad avser fysisk kontroll ochregistrering av allmänheten och utan ett betungande kontrollsystem av altförbjudna kapilalbelalningar inle utförs under sken att vara löpande. Vidareframhålls i direkdven all privatpersoners kapitaltransaktioner torde i vissafall ha sin grund i strävanden atl undgå beskattning här i riket, vilket letttill etl samarbete mellan och skattemyndigheterna. Direktivenfömtsätler atl den valuta- och skatlebrottslighet det här gäller bör bekämpas.Vidare behandlas i direktiven frågan om utvidgad stickprovskontroll vidgränsstationerna. Även om kommittén sålunda skall överväga möjligheter attförbättra valutakontrollen bör enligl direktiven nuvarande"öppenhet" i valutaregleringen i princip beslå. Kommitténskall sålunda närmare söka utreda huruvida det är möjligt all finnakontrollformer som innebär effektivare valutakontroll ulan all kontrollen bliralltför betungande för allmänheten och företagen. En mycket ingående kontrollär vidare svår att genomföra redan genom den omfattande kontrollvolymen(resandeslrömmen vid gränsstationerna, posttrafiken med utlandet saml dendagliga mängden banktransaktioner med utlandet). Bland banktransaktionerna medutlandet märks l.ex. företagens betalningar för export och import av varor ochflertalet tjänster med utlandet vilka är att hänföra till s. k. löpandebetalningar som får genomföras genom valulabank utan tillstånd. Ennaturlig kontrollåtgärd är all kontrollera alt del ej sker kapilalbelalningar,vilka kräver tillstånd, under sken av löpande betalningar. Men enfullständig sådan kontroll är svår att genomföra utan risk för störningar förutrikeshandeln eftersom de löpande betalningarna utgör av samtligautlandsbetalningar. Resursernaför kontrollarbetet inom bör anpassas efter de regler som gällerinom valutaregleringen. Nuvarande resurser är enligt fullmäktiges meningtillräckliga för all utöva den valutakontroll inom som nuvaranderegleringsnivå erfordrar. Under innevarande år har JuU1980/81:21 106 fullmäktige emellertid beslutat om en mindre personellförstärkning för valutakontrollarbelel. I avvaktan på kommitténs förslag ochregeringens och ställningstagande härtill synes del emellertid ejföreligga skäl för en mer väsentlig förstärkning av personella ochandra resurser inom kontrollen. Flertalet brott upptäcks också genom andramyndigheters verksamhet i samband med förundersökning vid misstanke om andrabrott, vid taxeringsrevisioner m. m. För att inom nuvarande valutaregleringuppnå en förbättrad valutakontroll har del därför bedömts lämpligt alt på sättovan beskrivits intensifiera samarbetet med andra myndigheter. Ytterligareåtgärder på den vägen kan vara möjliga att genomföra, bl. a. synes del närmareböra utredas huruvida det är möjligt alt iakttagelser av andra myndigheter somger anledning till misstanke om olovliga valutairansaktioner regelmässigtbringas till kännedom. 1 motionen efteriyses även en bäftre samhällelig kontrollöver kredilströmmarna, som bör vara ägnad alt motverka ekonomisk brottslighet.Samhällets inflytande i bankerna bör därför enligt motionen ökas. 1 motionenframhålles alt ekonomisk brottslighet riktad mot enskilda personer ofta skermed hjälp av lånetransaktioner av olika slag. Man använder här beteckningen"svart" lånemarknad, vilket syftar pä aU dessa Iransakdo-ner ingåreller utgör förutsättning för alt ekonomiskt broll begås. Det kan enligl fullmäktige vara värt alt betona atl självalånetransaktionerna även i sådana fall kan vara helt lagliga.Länetransakdonerna sker också såväl med banker eller andra kreditinstitut sommed långivare utanför den institutionella kreditmarknaden, ibland kallad dengrå marknaden. Man bör observera att en mycket betydande del av kredilgivningeninom samhällsekonomin sker utanför kreditinstituten och atl denna förmedlingingalunda är mindre laglig än den som sker via kredidnstilulen, även om den kanutgöra etl stort problem ur kreditpolitisk synvinkel. 1 strikt mening olagliga transaktioner inom banksystemet,dvs. i strid med speciellt för banker gällande lagstiftning, är mycketsällsynta och deras volym står inle i någon rimlig proportion till denekonomiska brottslighet som motionen tar upp. Brottslighet i vidare meningföreligger därför oftast först om banken hade vetskap om att transaktionenskulle möjliggöra någon brottslig handling eller borde på grund av sinakunskaper ha förmodat atl den skulle ingå i något brottsligt sammanhang. Det kan vara förenat med betydande svårigheter för en bankatt fastställa syftet med alla de lån som förmedlas, inle minst när det ärfråga om ibland ytterst komplicerade affärer, eller när banken får endast sämyckel information som erfordras för alt lånet skall kunna beviljas med någonrimlig grad av säkerhet. Det ligger i sakens natur med hänsyn lill de storalånevolymer det är fråga om alt bankernas granskning av låntagaren oftastinskränker sig till all fastställa om säkerhetskraven är tillgodosedda. Ändamåletmed lånet anges ofta av låntagaren ulan all banken kan kontrollera dennauppgift. JuU1980/81:21 107 När del i motionen talas omkontroll över kredilslrömmar i samhället fömtsätler fullmäktige att del inle ärfråga om aggregerade kredilbelopp. Dessa är av intresse ur stabiliserings- ochallokeringspolilisk synvinkel och del är dessa kredilslrömmar som riksbankenskreditpolilik i första hand inriktas på. 1 en ekonomi av typ skerkontrollen över kredilgivningen med huvudsakligen generella medel. En styrningav enskilda lånetransaktioner genom myndigheternas försorg är knappastförenlig med ett sådant system. Kontrollen av enskilda lånetransaktioner ochgranskningen av huruvida dessa sker i enlighet med för bankerna gällandelagstiftning ankommer på bankinspektionen. När del är fråga om kontroll översådana transaktioner som i nyssnämnda mening är lagliga men som i en vidaremening bidrar lill alt möjliggöra ekonomiska brott vilar samhällets kontroll iden allmänna lagstiftningen. Särskilt yttrande av ledamöterna i riksbanksfullmäktigeErik , och Enligt majoriteten iriksbanksfullmäktige är "nuvarande resurser" -"tillräckliga föratl utöva den valutakontroll inom som nuvarande regleringsnivåerfordrar". Vi kan inle dela denna uppfattning. Ett klart tecken på det nuvarande kontrollsystemetsotillräcklighet fick vi . Genom oförsiktiga uttalanden kom del igäng en spekulation mot den svenska kronan som enligt egnauträkningar fick en betydande omfattning. Även har det förekommitkortsiktiga kapitalrörelser som icke kan anses stå i överensstämmelse mednuvarande valutaregler. De omfattande revideringar som skett avbelalningsba-lansstadsliken - sammanlaget uppgår dessa till 6 ä 7 miljarder kr.- visar att samhället inle har en tillfredsställande kontroll överbetalningarna lill och från utlandet. 1 majoritetens yttrande hänvisar man till atl kommitténmed uppdrag all göra en översyn av valularegleringen (valulakommiltén) även harall la ställning till kontrollfrågorna. Men direktiven lill denna utredningsyftar närmast till en liberalisering av nuvarande valutareglering. Vad gällerkonlrollfrågorna så lägger direktiven mycket klara begränsningar på möjligheternaatt förbättra dessa. Enligt vår mening bör del vara möjligt all med relativtenkla medel förbättra den nuvarande kontrollen. Den högt utvecklade datatekniksom tillämpas i banksystemet bör här erbjuda goda möjligheter. Inte minstviktigt är del alt förslärka samhällets möjligheter atl få ett grepp omtjänstetransakdonerna. Det bör enligl vår mening ankomma på riksbanksfullmäktigeall vidta de personalförstärkningar som en tillfredsställande kontroll avvalutarörelserna föranleder. JuU1980/81:21 108 Genom alt löpande betalningar iprincip faller utanför valularegleringen föreligger vissa möjligheter attföreta otillåtna valutatransaktioner under sken av atl fråga är om löpandebetalning. Även på andra sätt, t. ex. såsom framhållits i motionen 1120 viautländska bolag, kan valutalagsliftningen överträdas eller kringgås.Valularegleringens omfattning och inriktning är emellertid i första hand enfråga som får bedömas utifrån politiska och ekonomiska överväganden. Frånåklagarsynpunkt ligger de problem som är förknippade med den gällandevalutaregleringen inle pä författnings-området ulan pä konlrollsidan. Det torde- såsom exemplifieras av yttrandet från överåklagaren i - vara envanlig erfarenhet atl valutabrott som kommer till åklagarnas kännedom oftauppdagats inle genom direkta kontrollåtgärder utan genom slumpvisa fynd i sambandmed skatteutredning eller förundersökning som primärt avsett annanbrottslighet. En skärpt kontrollverksamhet på valutaregleringens områdeframstår som angelägen. Den kommitté som fått i uppdrag all se övervalularegleringen har enligl direktiven bl. a. all undersöka hur kontrollen iolika hänseenden skall kunna förbättras. Enligt min mening bör resultatet avdenna utredning föreligga innan ytterligare åtgärder vidtas. Ansvar för skatt vid entreprenad m. m. De i departementspromemorian (Ds Fi1976:4) Ansvar för skall vid entreprenad m. m. framlagda förslagen innebär bl.a. all uppgifisskyldighel sanktionerad genom ett betalningsansvar samt inomvissa områden ett obligatoriskt ansvar för skaller och avgifter förenlreprenadarbelen åläggs uppdragsgivaren. Uppdragsgivarens ansvar enligtförslaget inskränker sig inte endast till fall där entreprenadavtalet är enskenkonslrukdon (dvs. fall där "uppdragsgivaren" redan enligtgällande regler har ett arbetsgivaransvar om bara det rätta förhållandet kanklarläggas) utan omfattar också seriösa entreprenadavtal där uppdragstagaren avnågon anledning inle fullgör sina förpliktelser mot del allmänna. Särskilt i desenare delarna innebär förslaget en långtgående nyordning. Konsekvenserna förmellan-havanden av seriös natur är inle lätta atl överblicka. Med tanke på denspridning som problemet med mer eller mindre illojala entreprenadkon-stmkdonertorde ha inom skilda områden av näringslivet synes den föreslagnaavgränsningen av området för ett obligatoriskt uppdragsgivaransvar kunnadiskuteras. Som en brist i förslaget ser jag avsaknaden av underlag för enbedömning av i vad mån den föreslagna starkt utvidgade uppgiftsskyldighetenför uppdragsgivare motsvaras av erforderliga resurser från kontrollorganenssida atl granska och följa upp inkommet material. Anförda förhållanden börenligl min mening medföra viss försiktighet när del gäller genomförande av enreform av del ingripande slag som det här rör JuU 1980/81:21 '09 Saken synes därför ha förtjänat alt utredas i ett något vidare sammanhangän som skett. Avpromemorian framgår (se särskilt s. 85 f) att den föreslagna lagstiftningen äravsedd som ett provisiorium i avvaktan på att man kan utvärdera effekterna avmedbestämmandelagsdftningen och rationaliseringen av lax-eringsorganisationen iförsta instans. Sedan promemorian framlades har lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet trätt i kraft och nya regler omtaxeringsförfarandet har införts och lett lill att nya granskningsrutinerbörjat tillämpas eller är under uppbyggnad. Enligt min mening kan det därförvara lämpligt alt innan ett genomförande av förslaget övervägs avvakta effektenav de nämnda reformerna. Därigenom skulle kunna undvikas en lagstiftning somhar karaktär av ett provisorium med alla de ölägenheter för såväl näringsidkaresom myndigheter - inte minst av övergångskaraktär - som ett sådant kan medföra.Trots de fördelar som grundtankarna i förslaget innebär när del gällermöjligheterna all förebygga och beivra företeelser som utnyttjande av gråarbetskraft m. m. ställer jag mig därför tveksam lill ett genomförande avförslaget på grundval av del utredningsunderlag som f. n. föreligger. Regeringen har i proposition (1979/80:83) framlagtförslag till ändringar i konkurslagen genom införande av nya regler omnäringsförbud i samband med konkurs, s. k. konkurskarantän. Ändringarna avsesenligl förslaget träda i kraft den . Enligl min mening bör erfarenheternaav den föreslagna lagstiftningen avvaktas innan man överväger ett införande avregler om näringsförbud som sanktion mol ekonomisk brollslighel i andra fall änvid konkurs. Fråganom etableringskontroll som medel att motverka ekonomisk brottslighet har mycketgemensamt med de frågor som rör näringsförbud. Fömtom de konflikter som uppstårmed grundläggande näringsfrihetsprinciper kan här nämnas kontrollsvårigheter,risk för uppkomst av för myndigheterna helt dold verksamhet samt problem medbulvanförhållanden. Även när det gäller förutsättningarna för atl genomelableringskontroll motverka ekonomisk brottslighet synes därför värdefullaertarenheler kunna vinnas genom tillämpningen av regler om konkurskarantän.Enligt min mening finns därför även på detta område skäl atl avvakta sådanaerfarenheter innan införande av en ny och mera omfattande reglering övervägs. Straffskärpningarför brott mot arbetarskydds- och miljöskyddslagsdftningen Straffladtuderna i arbelsmiljölagen (1977:1160) ochmiljöskyddslagen (1969: 387) omfattar huvudsakligen böter eller fängelse ihögst som påföljd för den som bryter mot föreläggande, förbud ellerföreskrift som JuU 1980/81:21 110 meddelatsmed stöd av lagen. Vid mera allvarliga överträdelser eller åsido-sätlanden avdet aktsamhetskrav som uppställs i de båda lagarna eller i föreskrifter sommeddelats med stöd av lagarna torde emellertid ofta sådana omständigheterföreligga atl regler om brott mol liv och hälsa (BrB 3 kap.)eller om allmänfarliga brott (BrB 13 kap.) blir tillämpliga. Härigenom har ivart fall när del gäller allvarligare brotl pä arbelarskyddslagsdflningensområde en såvitt jag kan bedöma i huvudsak dllfredsställande jämställdhet ipåföljdshänseende med andra brott som äventyrar människors liv och hälsauppnåtts. Vad gäller vållande till kroppsskada eller sjukdom (BrB 3:8) kan isammanhanget anmärkas all genom lagändring (lag 1980:107) som träder i kraftden I juh 1980 skett den förändringen i ålalsregeln i BrB 3: 11 all vållandelill kroppsskada eller sjukdom får åtalas av åklagare utan hinder av allmålsäganden inte anger brottet till åtal om målsäganden åsamkats skadan ellersjukdomen i verksamhet som arbetstagare. Vadgäller miljöbrollslighelen har miljöskyddsulredningen i sitt delbetänkande(SOU 1978:80) Bättre miljöskydd 1 givit uttryck för uppfattningen att BrB 13kap. bör kompletteras med en bestämmelse som tillgodoser kravet på skydd förmiljön. Utredningens majoritet avstod emellertid från att lägga fram någotförslag till ändring i BrB under hänvisning till att frågan vid dden förbetänkandets avlämnande uppmärksammals inom brottsförebyggande rådet (BRÅ). Iremissyttrande över betänkandet förordade riksåklagaren bl. a.en effektivisering av straffbestämmelserna på området och en höjning avslraffmaximum med därav följande förlängning av preskriptionstiden. Sedan BRÅ imars 1979 i promemorian (PM 1979:6) Kriminalisering av föroi"eningar avmiljön m.m. framlagt förslag till ändringar i 13 kap. 8 och 9 §§ BrB har ianslutning lill promemorian inom utarbetats ett förslag(justitiedepartementels PM I980-02-ll,dnr 358-80) till ändringar i BrB 13 kap.bl. a. genom införande av ett nytt slraffsladgande för miljöbrotl.Promemoriorna är f.n. under remissbehandling bl.a. hos riksåklagaren och somunderremiss hos vissa statsåklagare. Såsom framgår av del sagda är den imotionen 1120 väckta frågan om miljöbrotlen uppmärksammad och torde inom den närmasteliden bli föremål för statsmakternas ställningslagande. Ianslutning till frågan rörande straffskärpningar som ett medel i kampen motekonomisk brottslighet vill jag här slutligen nämna all riksåklagarensarbetsgrupp mol kvalificerad ekonomisk brottslighet till BRÅöverlämnat ett förslag lill ändringar i 11 kap 5 § BrB och 10 §skattebroltslagen som går ut pä att för mera kvalificerade fall av bokföringsbrottoch försvårande av skattekontroll införa betydande skärpningar av straffladtuderna.Bakgrunden till detta förslag är atl de nämnda brotten är tämligen frekventaoch alt de i jämförelse med skattebrotten som regel är mindre tids- ochresurskrävande från utredningssynpunkl. JuU1980/81:21 111 Samarbete mellan polis, åklagare m.fl. Ett väl fungerande samarbete mellanpolis, åklagare och andra myndigheter utgör en förutsättning för att ekonomiskoch organiserad brottslighet skall kunna förebyggas och bekämpas pä etleffektivt sätt. Ett samarbete mellan berörda myndigheter efter i huvudsak deriktlinjer som dragits upp i promemorian () Samor'dnad verksamhet motden ekonomiska och den organiserade brottsligheten har sedan någon lid fungeratpå central nivå och är under uppbyggnad på regional nivå. undersöker f n. på uppdrag av regeringen frågan om bl. a. informationsutbytemyndigheter emellan på del område som rör bekämpandet av ekonomisk ochorganiserad brottslighet i syfte alt utarbeta förslag till erforderligalagstifiningsåtgärder bl. a. lill komplettering av sekretesslagen (1980: 100).Förutom eventuella lagstiftningsåtgärder som genom denna undersökning kan visasig påkallade föreligger såvitt jag kan se f. n. inle behov av några åtgärder frånregeringen vad gäller de samarbetsfrågor som berörts i den nämnda promemorian. Hovrätten över och Allmänt Kriminalpoliliska insatser mol den ekonomiskabrollslighelen ägnas stor uppmärksamhet i den allmänna debatten.