bet · G401NU64 · 1980-12-31 00:00:00 — Tiden är också inne för ensocialt ny typ av industrialisering - en industrialisering som främjar de arbetandesmakt, yrkesarbetets fördjupade innehåll, förnuftigare konsumtionsmönster ochstörre nationell självständighet. I den följande något mera utförliga summeringen avriktlinjer för "en politik riktad mot den industriella krisen"betonar motionärerna starkt vissa specifika krav från partiets sida - ensamhälleligt ägd och organiserad industrisektor som den ledande faktorn,nationalisering av de privata storbankerna, en varureglering inom vissa delarav utrikeshandeln. Motion1980/81:2078 domineras av en stark kritik mot terminologi ochverklighetsbeskrivning i propositionen. Denna har, säger motionärerna, ersattanalys med schabloner, verklighet med illusioner och industripolitik medsubventioner. förra motionen begärs ett uttalande av att de i motionen anfördariktlinjerna skall ligga till grund för industripolitiken och en hemställantill regeringen om erforderligt utredningsarbete etc. för riktlinjernasförverkligande. I den senare motionen yrkas att skall avslåregeringens hemställan om godkännande av den i propositionen angivnainriktningen av industripolitiken och i stället förorda riktlinjer i enlighetmed vad som anförts i de två motionerna. Somdelvis torde framgå av det korta referat som här har lämnats saknas inte i vänsterpartietkommunisternas båda motioner synpunkter som utskottet kan instämma i.Önskemålen om höjd förädlingsgrad och om bättre hushållning med råvaror ochenergi hör hit. Kravet på en vidgad nationell marknad kan, för att taytterligare ett exempel, läsas som en påminnelse om betydelsen av att industrininte negligerar hemmamarknaden. Totalt sett innehåller de båda motionernaemellertid en rad synpunkter som utskottet inte kan ställa sig bakom. Utskottetavstyrker yrkandena i motionerna 1980/81:806 och 1980/81:2078. Närdet gäller avvägningen mellan den industripolitiska inriktning som regeringenföreslår och den som skisseras i den socialdemokratiska partimotionen1980/81:2020 finner utskottet sammanfattningsvis att den förra väsentligen ståri överensstämmelse med utskottets uppfattning. Utan att gå in på en närmareanalys av skillnaderna mellan de båda framställningarna tillstyrker utskottetatt godkänner den inriktning som anges i propositionen. Vissa punkteri socialdemokraternas industripolitiska program får utskottet tillfälle attåterkomma till i det följande. NU 1980/81:64 13 I anslutning till vad som här sagts omindustripolitikens inriktning tar utskottet upp motion 1980/81:1485. Med siktefrämst på näringspolitiska problem i föreslår motionärerna attriksdagen hos regeringen skall begära en samordnad industriplanering,innebärande dels att varvens, rederiernas och hamnarnas verksamhet ingår i ensamhällsplan för utrikeshandel och transporter, dels att hänsyn tas till dentunga industrins behov av förnyelse, anläggningar som framkallas avkostnadsläget, miljöproblemen och energisituationen. Utskottet finner attmotionärerna fäster uppmärksamheten på viktiga samband, som ibland kanske intevinner tillräckligt beaktande. Utskottet är emellertid inte berett att tamotionen till utgångspunkt för mycket långtgående krav på nyaplaneringsinsatser. Motionen avstyrks sålunda. Överläggningar,information m. m. I motion 1980/81:2020 (s) erinrarsocialdemokraterna om att de vid upprepade tillfällen har krävt att man frånstatens sida i organiserade former skall ta upp överläggningar med näringslivetom hur de expansionsmöjligheter som finns i industrin praktiskt skall tas tillvara. I motionen anges en rad övergripande frågor som skulle kunna behandlasvid sådana överläggningar. Förslaget i propositionen om överläggningar i frågaom insatsvaruproduktionen (jfr s. 22) är ett mycket litet steg i rättriktning, anför motionärerna. De föreslår att skall uttala attregeringen skall ta upp överläggningar med näringslivet och de fackligaorganisationerna i dessa övergripande frågor och att regeringen därvid skallvara beredd att dels förutsättningslöst pröva de uppslag som kan komma fram,dels sätta in effektiva åtgärder, kanske i form av finansiella åtaganden isamarbetsprojekt. Utskottetvill framhålla att det i ett utvecklat industrisamhälle är av stor vikt att detfinns effektiva informationskanaler av både officiell och inofficiell naturmellan stat och näringsliv. Kontaktermellan samhällsorgan, företag och anställda förekommer ibetydande utsträckning på skilda nivåer, från kommun- och länsplanen upp tillmyndighets- och regeringsnivån. I svararindustridepartementet bl. a. för sådana kontakter inom ramen för de branschrådsom finns för vissa branscher, genom lokaliseringssamrådet med de störreindustriföretagen samt genom det löpande arbetet och särskilt tillsattaarbetsgrupper. Vidare bör här nämnas den till industridepartementet knutnasmåföretagsdelegationen. I propositionen (s. 45 f.) framhålls att regeringenhar för avsikt att vidareutveckla och intensifiera lokaliseringssamrådet medde större industriföretagen, eftersom erfarenheterna av detta varit goda. Genomsamrådet förbättras regeringens kännedom om sådana förhållanden inomindustrisektorn som kan vara av betydelse vid utformning av mål och medel förnärings- och regionalpolitiken som tillfälle ges att förmedlainformation till industrin beträffande statsmakternas mål och NU1980/81:64 14 medel för den industriella och regionala utvecklingen.Vidare anmäler industriministern i propositionen (s. 38) att han avser att taupp en diskussion med företrädare för industrin och de fackligaorganisationerna om ett åtgärdsprogram i fråga om insatsvaruprodukterna. Ettannat exempel på. intensifierade kontakter mellan samhället och företagen ärden informella arbetsgrupp som har bildats med syfte att inventeraåtgärder som kan stärka svensk komponent- och underleverantörsindustri. Med hänsyn till vad som upplysts om de diskussionerregeringen inlett eller avser att inleda med bl. a. företrädare förnäringslivet och de fackliga organisationerna anser utskottet att det intefinns någon anledning för att ta initiativ till sådana överläggningarsom föreslås i motionen. Utskottet avstyrker därför motion 1980/81:2020 (s) iaktuell del. Motion 1980/81:1407 inleds med enöversiktlig framställning av näringspolitiska principer och problem medsärskild hänsyn till de mindre och medelstora företagen. Utifrån uppfattningenatt insikten om företagens villkor och betydelse behöver förbättras skisserar motionärernaett program för information i syfte att skapa ett mera företagsvänligt klimat.Motionärerna rekommenderar att överläggningar kommer till stånd mellanregeringen, oppositionspartierna och arbetsmarknadens parter. De vill hafortlöpande och mera lättillgänglig information från statliga organ, bättrefaktamaterial hos massmedierna och fler faktaprogram i etermedierna, breddadinformation från de regionala utvecklingsfonderna och från bankerna och vidgadinformation från näringslivets organisationer. Ökat utrymme för näringslivetsproblem i skolundervisningen och folkbildningsverksamheten och ett mera sprittdelägarskap i näringslivet är andra inslag i motionärernas katalog. Motionenutmynnar i att hos regeringen bör begära förslag om kraftigt ökadeinsatser för information om företagens betydelse och näringslivets villkor. Utskottet vill hänvisa till att regeringen f. n.förbereder en proposition om frågor rörande de mindre och medelstora företagen.Informationsinsatser på olika nivåer bör i det sammanhanget komma underövervägande. Utskottet utgår från att synpunkter av det slag som framförs imotionen uppmärksammas inom och av andra berörda parter ochfinner inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motionen. Statens industriverks uppgifter tasupp i motion 1980/81:2020 (s) ett uttalande av av innebörd att detinte får ske någon nedrustning av industriverket. Bakgrunden är deorganisatoriska förändringar av industriverket som är aktuella, bl. a. isamband med förslag om en ändrad mineralpolitisk verksorganisation och en nycentral energimyndighet. Utskottet har behandlat de nu nämndaorganisationsfrågorna i andra betänkanden (NU 1980/81:43, NU 1980/81:60) ochdärvid inte varit enigt om sina rekommendationer till . Utskottetfinner emellertid inte skäl att nu rekapitulera dessa motsättningar. I likhetmed motionärerna vill NU1980/81:64 15 utskottet understryka betydelsen av industriverketsbranschutredningsverksamhet som bas för industripolitiska insatser. De organisationsförändringar som regeringen har föreslagitoch beslutat innebär enligt utskottets uppfattning inte någon nedrustningav statens industriverk. Något uttalande till regeringen med anledning avmotionsyrkandet finner utskottet inte motiverat. Motionen avstyrks alltså iberörd del. En av de många punkter som tas uppi motion 1980/81:2020(s) är att en rad åtgärder bör vidtas för att stärka detnordiska industripolitiska samarbetet. Initiativ på detta område kan tas och . Många frågor lämpar sig bättre förbehandling på bilateral bas. Lämpliga samarbetsfält utgör enligt motionärernat. ex. det tekniska forsknings- och utvecklingsarbetet och den offentligaupphandlingen. Den har enligt motionärerna intagit enpåfallande passiv hållning när det gällt att utnyttja de möjligheter tillsamarbete som yppat sig till följd av de norska olje- och gasfynden i Nordsjön.En väg att bättre bevaka de svenska intressena vore, anser motionärerna, attregeringen utsåg en särskild sakkunnig eller statssekreterare med ansvar fördet nordiska industripolitiska samarbetet. Att samarbetsresurser påområdet bör stärkas skall ge regeringen till känna, föreslårmotionärerna. Frågan om nordiskt samarbete när det gäller tekniskforskning och utveckling behandlar utskottet i ett särskilt avsnitt (s. 37). Ifråga om resurser för handläggning av frågor rörandenordiskt industriellt samarbete får utskottet anföra följande. Regeringen framhåller i proposition 1980/81:130 (s. 131)bl. a. att möjligheterna till samarbete på det nordiska området mellan företag medstora forsknings- och utvecklingsinvesteringar eller marknadsinvesteringar kange fördelar. Utskottet delar denna uppfattning och vill understryka attexempelvis ett gemensamt uppträdande på marknaderna kan vara av stort värde. Ipropositionen lämnas ytterligare några exempel på åtgärder som diskuteras.Utskottet har tillstyrkt ett mellan de svenska och norska regeringarnaingånget avtal om utveckling av det ekonomiska samarbetet mellan länderna,särskilt på industri- och energiområdena (prop. 1980/ 81:189, NU 1980/81:65).Med hänsyn till det anförda saknar enligt utskottets mening anledningatt göra ett sådant uttalande som begärs av motionärerna. Motion 1980/81:2020(s) avstyrks följaktligen i denna del. Det behov av en ökad investerings-och utvecklingstakt som föreligger i svensk industri måste, enligt vad somanförs i motion 1980/81:2020 (s), mötas även inom den statliga företagssektorn.Detta är bakgrunden till yrkandet att regeringen skall anmodas att omedelbartutarbeta ett investerings- och utvecklingsprogram för de statliga företagen.Regeringen bör för NU 1980/81:64 16 redovisaresultatet av denna verksamhet jämte förslag om hur programmet bör finansieras,anför motionärerna. Riksdagenhar haft att behandla motionsyrkanden av sammainnebörd som det nu aktuella, (NU 1980/81:17). Yrkandena harvarje gång avslagits. Vid sistnämnda tillfälle anförde näringsutskottet (s. 18)att alla större företag numera torde göra upp kort- och långsiktigainvesteringsprogram. Utskottet sade sig förutsätta att detta även gälldestatliga företag. Något behov av ett uttalande från i denna frågaförelåg inte. I den mån en investering i ett statligt företag kräver att medelbeviljas av bör framställning därom ske i vanlig ordning, uttaladeutskottet. Det betecknades som orimligt att generellt skulle görautfästelser om finansiering av projekt som ligger . mening har sedan senast behandlade frågan ingentinginträffat som ger anledning till ett ändrat ställningstagande. Motion1980/81:2020 (s) avstyrks sålunda i aktuell del. En fråga rörande de statliga verkstädernasverksamhet tas upp i motion 1980/81:2020 (s). bör spela enaktiv roll i industripolitiken, anförs det i motionen. Ett område, därstatsmakterna enligt motionärerna har uppenbara möjligheter att genom aktivainsatser stimulera produktion och sysselsättning, är affärsverkens ochmyndigheternas verkstadsrörelser. Här finns det en fast koppling mellananvändar- och producentsidan. Den av den socialdemokratiska regeringentillsatta utredningen (K 1976:01) om samverkansmöjligheter hos vissaaffärsverks och myndigheters verkstadsrörelser m. m. () hari sitt avlämnade delbetänkande (Ds K 1980:4) Fordonsunderhålli statliga verkstäder föreslagit bl. a. att de statliga verken skall förmås attta kontakt med statliga verkstäder då de står i begrepp att köpafordonsunderhåll. Enligt motionärerna har regeringen ännu inte vidtagit någonåtgärd med anledning av betänkandet. Regeringen bör, anför motionärerna,uppmanas av att utan dröjsmål vidta åtgärder för att stimulera destatiiga myndigheterna att utnyttja de statliga verkstäderna. Samverk-utredningensbetänkande är f. n. föremål för överväganden inom . Resultatetav dessa överväganden bör inte föregripas av genom något uttalande ifrågan. Utskottet avstyrker därför motionen i denna del. Utskottet tar härefter upp ett i motion 1980/81:388aktualiserat spörsmål, nämligen statens ansvar som aktieägare. Motionärernakonstaterar att det från rent juridisk synpunkt är alldeles klart att statligabolag som är på NU1980/81:64 17 obestånd kan försättas i konkurs. Vad som har diskuteratsunder är om staten som aktieägare bör tillåta att ettstatligt bolag försätts i konkurs. Motionärerna anför att industriminister i detta sammanhang har gjort skillnad mellan två slags företag. Den typav statliga företag som enligt industriministern bör försättas i konkurs i vanligordning är sådana som "arbetar för vinstmaximering på vanligakapitalistiska villkor"; han torde därmed avse statliga företag, vilkasdrift inte motiveras av särskilda samhällsintressen och som inte heller fullgöroffentliga eller statsmonopoliserade uppgifter. När däremot staten har lagtspeciella arbetsmarknadspolitiska, regionalpolitiska eller näringspolitiskauppgifter på ett foretag kan man enligt industriministern inte ha densedvanliga synen på företaget från lönsamhets- och soliditetssynpunkt; företagetär nämligen då ett instrument i samhällets näringspolitik, och det är dåmeningslöst med konkurs. Däremot har det i ett regeringsuttalande sagts attinte heller sådana företag bör uteslutas från att kunna bli försatta i konkurs. Motionärerna framhåller att politiska beslutsfattare intekan hindra konkurslagens tillämpning på annat sätt än genom kapitaltillförseleller garantier som medför att bolaget kan betala sina skulder eller förmå sinafordringsägare att bevilja uppskov med betalning. I motionen anges en radomständigheter som kan påverka statsmakternas beslut om att vidta sådanaåtgärder. Motionärerna slår fast att staten genom att engagera sig somaktieägare dels tar på sig ett betydande moraliskt ekonomiskt ansvar, ungefärsom moderbolaget i förhållande till ett dotterbolag, dels faktiskt inskränkersin handlingsfrihet därigenom att relationerna till fordringsägare och omvärldkan göra det nödvändigt att hindra konkurs. Saken har också en praktisk sida,säger de. I den mån rättsliga åtaganden eller politisk nödvändighet motiveraråtgärder för att hindra konkurs måste regeringen ha tillförsäkrat sigkonstitutionella möjligheter att snabbt tillhandahålla kapital och garantierutan beslut av . Utskottet får anföra följande. Frågan huruvida ettstatligt företag som kommit på obestånd bör försättas i konkurs har undersenare år tilldragit sig stort intresse, närmast föranlett av den s. k.Ncb-affären (se NU 1980/81:49). Ur strikt juridisk synvinkel är det, sommotionärerna påpekar, fullt klart att ett sådant bolag kan försättas i konkurs.Som aktieägare kan staten hindra konkurs endast genom åtgärder som undanröjerkonkursgrunden obestånd, dvs. genom att tillföra bolaget kapital eller genomatt ge garantier för betalning av bolagets skulder. Ett beslut om att sådanaåtgärder skall vidtas kan vara grundat på rättsliga förpliktelser eller bärasupp av skäl av ekonomisk-politisk natur. En rad faktorer kan spela in vid ensådan bedömning. Utskottet vill erinra om att vid flera tillfällenhaft att ta ställning till regeringsförslag om rekonstruktion av statligt hel-eller delägda företag och att ett resultat av ställningstagandenblivit att konkurs undvikits. har dock inte gjort några generellauttalanden om 2 1980/81. NU1980/81:64 18 lämpligheten av att statsägda företag på obestånd försättsi konkurs, och frågan har inte närmare berörts i propositionen. Klart är attkonsekvenser uppkommer för statliga företag om man pågrund av ett särskilt uttalande från sida skulle kunna räkna med attstatligt ägande inte innebär garanti för betalning av ett bolags skulder. Omlångivare, anställda och andra kan räkna med att staten inte kommer att tillåtastatligt ägda företag att gå i konkurs får å andra sidan dessa företag ensärställning. Enligt utskottets mening är det inte möjligt att angegenerella kriterier för när ett av staten hel- eller delägt företag bör kunnaförsättas i konkurs. Avgörandet måste i varje enskilt fall grundas pålämplighetsskäl och innebära en sammanvägning av skilda omständigheter avjuridisk, ekonomisk och politisk natur. Med hänsyn härtill anser utskottet attdet inte framstår som meningsfullt att låta göra en sådan utredning som begärsi motion 1980/81:388. Denna avstyrks därför av utskottet. Utskottet tar här först upp fråganom en statlig struktur- och utvecklingsfond. Socialdemokraterna anför i sinpartimotion 1980/81:2020 att man från deras sida inte kan acceptera den passivaattityd den borgerliga regeringen intar när det gäller att förhindra negativaeffekter av strukturomvandlingen. Samhället kan inte undandra sig ansvar fördet som sker, säger motionärerna och upprepar mot denna bakgrund ett tidigareflera gånger framfört förslag om inrättande av en struktur- ochutvecklingsfond. De anger följande riktlinjer för denna. Fonden skall medverkavid finansieringen av investeringsprojekt vilkas genomförande annars skulle försvåraseller omintetgöras på grund av brist på riskkapital. Till grund för ett beslutom engagemang från fondens sida skall ligga en vid, samhällsekonomisk bedömningav projektet. Fonden bör engagera sig i produktionsledet och i upphandlingar.Det är därför nödvändigt att det byggs upp en organiserad samverkan mellanfonden och forskningsverksamheten. En annan uppgift för fonden skall vara attstärka företagens egenkapital, exempelvis genom att fonden medverkar vid ökningav aktiekapitalet i aktiebolag genom riktade nyemissioner. Fonden bör driva sinverksamhet i stiftelseform och finansieras genom en särskild avgift pålönesumman. I fondstyrelsen bör finnas representanter för löntagarna,näringslivets organisationer och statliga myndigheter. Förslag om inrättande av en särskild struktur- ochutvecklingsfond har lagts fram avsocialdemokraterna. Förslagen har avstyrkts av näringsutskottet (NU1976/77:35,1977/78:24,1977/78:3y, 1978/ 79:1 y, 1978/79:59,1979/80:2 y,1979/80:43,1980/81:17)-och även av finansutskottet (FiU1977/78:15, 1978/79:10, 1979/80:10) - med NU1980/81:64 19 reservation av de socialdemokratiska ledamöterna ochavslagits av . En närmare redogörelse för den tidigareriksdagsbehandlingen av frågan har lämnats i betänkandet NU 1979/80:43 (s. 13f.). Utskottet har riktat en rad grundläggande invändningar motförslaget om en struktur- och utvecklingsfond. Som utskottet senast anfördehösten 1980 (NU 1980/81:17) innebär förslaget att regeringen skall få ettlångtgående bemyndigande att för kapitalinsatser inom näringslivet inrätta enny institution vid sidan av dem som redan finns och vid sidan av den omfattandeverksamhet till stöd för särskilda branscher och företag som statsmakterna ärengagerade i. Utskottet vill bl. a. erinra om att anslog 300milj. till stöd för industriellt utvecklingsarbete. Medlen disponeras avIndustrifonden och skall inriktas mot projekt som bedöms vara väsentliga försvensk industris utvecklings- och konkurrensförmåga . Regeringen har iproposition 1980/81:130 föreslagit att under den närmaste treårsperiodenårligen ytterligare 150 milj.kr. ställs till Industrifondens förfogande, enfråga som utskottet återkommer till i det följande (s. 42). Liksom tidigareanser utskottet att det inte finns underlag för ett beslut av ominrättande av en sådan fond som föreslås i motionen. Utskottet avstyrkerföljaktligen motion 1980/81:2020 (s) i nu angiven del. Utskottet tar härefter upp vissa imotion 1980/81:2020 (s) aktualiserade frågor rörande aktieplaceringar avallmänna pensionsfondens fjärde fondstyrelse. Motionärerna upprepar ett parkrav från de närmast föregående riksmötena om att fondens möjligheter tillengagemang i samma bolag inte, såsom är fallet fr. o. m. ,skall vara begränsade till högst av aktiekapitalet och om att det ireglementet (1959:293) angående allmänna pensionsfondens förvaltning skallfinnas en bestämmelse som ålägger fondstyrelsen att fästa vikt vid deanställdas synpunkter inför beslut om engagemang. När utskottet behandlade delar av proposition1978/79:165 om den svenska kapitalmarknaden tog utskottet ställning i bl. a. despörsmål som på nytt tas upp i den nu aktuella motionen. För en utförligarebelysning av hur har sett på frågorna hänvisar utskottet till sinframställning i yttrandet NU 1978/79:1 y. Vid behandlingen av motsvarandeyrkanden vid föregående och avstyrktes dessa avnäringsutskottet med reservation av de socialdemokratiska ledamöterna ochavslogs av (NU 1979/80:43, rskr 1979/80:395; NU 1980/81:17, rskr1980/ 81:103). Den gällande regeln om en gräns för fondens engagemang vid10 % av aktiekapitalet (eller i vissa fall av röstetalet) i samma bolagfastställdes av så sent som . Utskottet anser fortfarande atten sådan regel är motiverad och avstyrker förslaget i motion 1980/81:2020 (s)att regeln skall upphävas. Utskottetuttalade i betänkandet att det framstod som NU1980/81:64 20 naturligt att fjärde fondstyrelsen vid beredning av frågorom engagemang i en nyemission skulle beakta de anställdas synpunkter på företagetsutveckling. Några särskilda direktiv till fondstyrelsen av denna innebördbedömdes inte vara erforderliga. Någon anledning till ett ändratställningstagande av finns enligt utskottets mening inte. Även det nuberörda förslaget i motion 1980/81:2020 (s) avstyrks. I motion 1980/81:1030 aktualiseraspå nytt en av behandlad fråga om egenföretagarespersonliga borgensåtaganden. Motionären anser att det är angeläget att kravenpå personlig borgen av företagare minskas och att därvidlag statiiga ochhalvstatliga kreditinstitut föregår med gott exempel. Enligt motionärens meningbör borgenskrav från sådana institut begränsas till att gälla endastföretagsinteckningar och inte som f. n. kunna avse företagarens personliga ägodelar. Utskottet vill erinra om att regeringen hartillsatt en utredning (E 1980:05) om de små och medelstora företagensfinansiella situation. Enligt sina direktiv (Dir. 1980:56) skall utredarenanalysera bl. a. i vad mån det vid en given risknivå råder skillnad mellanmindre och större företags möjligheter att få sina kreditbehov tillgodosedda.En särskild fråga som utredaren skall belysa är i vad mån företagarenpersonligen eller hans anhöriga behöver ställa borgen eller annan säkerhet förföretagets skulder. Motion 1980/81:1030 avstyrks med hänvisning till detpågående utredningsarbetet. I motion 1980/81:1786 föreslås attmöjUgheterna för AB Handelskredit att lämna garanti för lån till mindre företaginom servicenäringarna skall förbättras. Förslaget går tillbaka på ett förslagfrån serviceföretagsutredningen i dess betänkande (1979:74) Serviceföretagen -vägar till utveckling.