bet · G401NU60 · 1980-12-31 00:00:00 — I motionerna 1980/81:478 och 1980/81:791 begärslagändringar i syfte att åstadkomma en smidigare hantering av torvärendena.Förslaget i motion 1980/81:1037 går ut på bl. a. att en småskalig torvutvinningskall underlättas. Samma syfte ligger bakom förslaget i motion 1980/81:1389. Idenna motion pekas på möjligheten att slopa koncessionssystemet när det gällermindre torvtäkter. Enligt ett yrkande i motion 1980/81:1411 bör torv helt utgåur kretsen av koncessionspliktiga ämnen. De flesta här nämnda motionerna har behandlats avjordbruksutskottet i dess yttrande JoU 1980/81:4 y. I detta yttrande redogör jordbruksutskottet förregeringens planer att föra över beslutanderätten i koncessionsärenden frånregeringen och industriverket till länsstyrelserna. Enligt jordbruksutskottetär det viktigt att på detta sätt förenkla administrationen kring nyttjande avtorvtäkter. När det gäller åtgärder i syfte att stimulera småskaligalokala engagemang i torvbrytning uttalar jordbruksutskottet att i första handde mindre torvtäk-terna bör undantas från kravet på koncession enligtminerallagen och endast bedömas med hänsyn till naturvårdslagen.Jordbruksutskottet förutsätter att dessa synpunkter beaktas i samband medregeringens fortsatta överväganden av frågan. I yttrandet sägs vidare att vadjordbruksutskottet anfört om förenklad administration av koncessionsförfarandetbör i stor utsträckning kunna tillgodose syftet med här behandlade delar av bl.a. motionerna 1980/81:478, 1980/81:791, 1980/81:1389 och 1980/81:1411. Dessamotioner synes därför enligt jordbruksutskottet ej böra föranleda någonytterligare åtgärd. De socialdemokratiska ledamöterna i jordbruksutskottet haranmält avvikande mening. Enligt deras uppfattning är problemen kringtorvhante-ringen av så sammansatt art att de bör göras till föremål för ensamlad översyn. Denna översyn bör enligt socialdemokraterna ijordbruksutskottet också innefatta den lagstiftning som reglerar torvbrytning.I avvaktan på en sådan översyn bör restriktivitet iakttas när det gäller att getillstånd till igångsättning av torvexploateringsprojekt, uttalar de vidare ochföreslår ett riksdagsuttalande av här angiven innebörd. NU1980/81:60 61 Under ärendets beredning inäringsutskottet har kritik mot förslaget alt prövningen av koncessionsärendenaskall överföras från regeringen och statens industriverk till länsstyrelsernaframförts av statens industriverk, . Lantbrukarnas riksförbundoch vissa företag. I dennafråga får näringsutskottet anföra följande. Utskottet vill understryka vikten av atttillståndsgivningen i samband med torvtäkt kan förenklas. Ett sätt kan därvidvara att, som aviseras i propositionen och som också stöds avjordbruksutskottet, regeringen överför prövningen av här aktuellakoncessionsärenden enligt minerallagen till länsstyrelserna. Utskottet övergår så till frågan om riktlinjer föråtgärder i syfte att främja småskalig torvbearbetning. De riktlinjer för utredningsarbete i hithörande frågor somläggs fram av regeringen föranleder inga erinringar från utskottets sida. Utskottet har inhämtat att det nu pågåendeutredningsarbetet inom är inriktat på att koncessionssystemetskall behållas för större torvtäkter medan det skulle avskaffas för mindretakter. Vidare är avsikten att åstadkomma ett bättre skydd än f. n. förhusbehovstäkter. En departementspromemoria med förslag på detta område avsesföreligga . Den kan därefter bli föremål för remissbehandling.En proposition med förslag till erforderliga lagändringar kan sålunda beräknasbli framlagd för under det närmaste året. Mot denna bakgrund finner näringsutskottet - i likhet medjordbruksutskottet - att de här behandlade önskemålen i motionerna1980/81:478, 1980/81:791, 1980/81:1037, 1980/81:1389 och 1980/81:1411 i stortsett torde komma att bli tillgodosedda. avstyrker därför dessamotioner. Ytteriigare en fråga som harsamband med reglerna i minerallagen rörande brytning av torv för energiändamåltas upp i motion 1980/81:1037 och i ett andra yrkande i motion 1980/81:1411.Frågan gäller vilken ersättning till markägaren som skall kunna utgå i sambandmed torvtäkt för energiändamål. Nuvarande regler i minerallagen (1974:890) innebär attkoncessionshavare får utvinna bränntorv utan att behöva betala fastighetsägarenavgäld eller annan ersättning för torven som sådan. Däremot är fastighetsägareneller innehavaren av särskild rätt till fastighet berättigad att avkoncessionshava-ren få intrångsersättning och ersättning för annan skada tillföljd av att mark tas i anspråk för takt av bränntorv eller därmedsammanhängande verksamhet, t. ex. anläggning av transportvägar (27 §). Vidbestämmande av sådan ersättning gäller reglerna i expropriationslagen(1972:719). I princip samma ersättningsregler gäller också när mark tas ianspråk för inmutning eller utmålsläggning enligt gruvlagen (1974:342). Motion1980/81:1037 utmynnar i förslag om en översyn av minerallagen i NU1980/81:60 62 syfte att bl. a. tillförsäkra markägare "skäligersättning" för det värde som torven representerar. I det här behandladeyrkandet i motion 1980/81:1411 föreslås att skall uttala attersättning bör utgå till markägare för torv som tagits i anspråk med stöd avexpropriationslagen. Utskottet har uppfattat att innebörden av förslagen är attmotionärerna begär en ändring av de bestämmelser i 27 § minerallagen sominnebär att expropriationslagens bestämmelser skall tillämpas när det gälleratt bestämma storleken av ersättning till markägare i samband medtorvkoncessioner enligt minerallagen. Frågan om principer för ersättning till markägare när marktas i anspråk för utvinning av mineraliska ämnen enligt bearbetningskoncessionvar omstridd när nuvarande lagstiftning genomfördes (jfr NU 1974:39 ochNU 1974:59). När frågan på nytt aktualiserades uttalade näringsutskottet(NU 1975:1) att riksdagsbeslut innebar att godtog principenatt gruv- och minerallagarnas ersättningsregler bör på samma sätt sommotsvarande regler i annan lagstiftning präglas av syftet att hejdamarkvärdestegringen. Denna princip ställde sig utskottet och bakom. Moderata samlingspartiets företrädare i utskottet anfördei en reservation till betänkandet att de angivna bestämmelserna innebär atttill gruv- och minerallagarna har överförts expropriationsrättsligavärderingsregler som innebär undantag från huvudregeln om full ersättning vidtvångsinlösen. Ett i sig oacceptabelt rättssystem hade enligt reservanterna pådetta sätt fått vidgad tillämpning. De här åsyftade bestämmelserna tedde sigenligt reservanterna obilliga. Utskottet konstaterar att nuvarandebestämmelser trädde i kraft så sent som . Ett syfte har varit att hejdamarkvärdestegring. Mot denna bakgrund finner utskottet inte anledning att nuförorda någon ändring av bestämmelserna i minerallagen rörande ersättning tillmarkägare i samband med torvtäkt. Förslagen av denna innebörd i motionerna1980/81:1037 och 1980/81:1411 avstyrks sålunda. Vad utskottet här anfört äger giltighet endast så längenuvarande koncessionssystem tillämpas i fråga om torvtäkt för energiändamål.Utskottet har i det föregående redogjort för det arbete som pågår inomregeringskansliet i syfte att avskaffa koncessionssystemet för mindretorvtäkter. Om en sådan ändring genomförs, torde de här behandladeersättningsreglerna endast komma att gälla i samband med större takter av torvför att utvinna energi. I detta sammanhang vill utskottet fästa uppmärksamhetenpå att statens industriverk har förordat att gränsen mellan mindre och störretorvtäkter skall gå vid en yta av 100 ha. Utskottet tar i detta sammanhangupp ytterligare en motion som har samband med koncessionssystemetstillämplighet på inhemska bränslen. Den åsyftade motionen är 1980/81:794 omkoncession för naturgasletning. NU1980/81:60 63 motionen föreslås en lagändring "innebärande antingenatt markägare allmänt skall få rätt att leta gas och fritt förfoga över den gasde finner eller att markägare i Östergötiand skall få sådan rätt". Av 8 § lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheterframgår att markägare har rätt att utan koncession utföra undersökningsarbetepå sin mark i fråga om fyndighet som avses i lagen bl. a. gas - så längeundersöknings- eller bearbetningskoncession inte har meddelats för annan (seäven prop. 1974:146 s. 85). Däremot krävs koncession för utvinnande avgasfyndighet. I 9 § minerallagen har emellertid stadgats en rätt förfastighetsägare att utan koncession för husbehov utnyttja gas som framkommitpå annat sätt än i samband med sökande efter olje- och gasfyndighet. Utskottet har inhämtat från attregeringen inte haft att ta ställning till någon ansökan från markägare omtillstånd att utvinna gas sedan ikraftträdandet av nuvarande lagstiftning år1975. Däremot har regeringen i ett annat sammanhang haft attbesluta i frågor som gällde markägares möjlighet att utnyttja gasfyndigheter.Regeringen prövade nämligen vissa ansökningar om gaskoncessioneravseende områden i . Ansökningarna avsåg ursprungligen såvälundersöknings- som bearbetningskoncessioner. Under ärendets beredning begärdebl. a. två företag att från koncessionsområdet skulle undantas områden i direktanslutning till dessa företags fabriksområden. De båda företagen utnyttjadeeller förklarade sig avse att utnyttja gasförekomster på fabriksområdet. Regeringens beslut innebar att endastundersökningskoncession beviljades. I ett beslut (industridepartementet) uttalade regeringen följande: En till undersökning av fyndighetbegränsad koncession medför ingen rätt att utnyttja vare sig fyndigheter sompåträffas under undersökningsarbetet eller sådana lokala kända gasförekomstersom med stöd av 9 § andra stycket lagen om vissa mineralfyndigheter utnyttjasutan koncession. Vidare innebär reglerna om undersökningsarbete i sistnämndalag bl. a. att hinder för arbete föreligger beträffande område med industriellanläggning, att arbete skall bedrivas så att minsta skada och intrång vållasoch att ersättning skall utgå för skada och intrång. Regeringen finner medhänsyn härtill att skäl inte föreligger att begränsa det söktaundersökningsområdet. I koncessionen bör dock föreskrivas att vid planering ochbedrivande av undersökningsarbeten särskild hänsyn skall tas fill de lokalagasförekomster som utnyttjas eller avses bli utnyttjade utan koncession. Det kan tilläggas att deifrågavarande undersökningskoncessionerna gällde till och attkoncessionshavarna inte har ansökt om förlängning. Mot härangiven bakgrund avstyrker utskottet motion 1980/81:794. NU1980/81:60 64 Torvu t ny 11 j a nde Enligt propositionen (s. 191) ärdet nödvändigt att man får en bred erfarenhet av användning av torv i skildamiljöer. I enlighet med oljeersättningsdelegationens förslag förordas att, somkomplettering till den torvverksamhet som har kommit i gång eller planeras iNorrland, insatser skall göras för att få till stånd ett antal projekt i Syd-och . Föredraganden aviserar att förslag kommer att föreläggasregeringen om utredning av frågan. I motion 1980/81:473 begärs att regeringen skalllägga fram en plan för torvutvinning i . Enligt motionärerna bör man,med hänsyn till den långa tid som krävs för t. ex. investeringar ieldningsutrustning, lägga fast riktlinjer för i vilken utsträckning och vidvilken tidpunkt torven skall sättas in som ersättning för importbränslen. Utskottet förutsätter att frågor av det slag motionärernatar upp kan komma att behandlas av den parlamentariska kommitté som utskottethar förordat. Något särskilt uttalande av erfordras enligt utskottetsmening inte. Mofionen avstyrks sålunda. I motion 1980/81:1975 anförs att svåra luftföroreningaruppkommer vid eldning med torv. Med hänsyn härtill bör enligt motionärerna regeringenlåta utarbeta normer för rökgasrening vid torveldningsanläggningar. uttalar att torvförbränningens inverkanpå miljön i vissa fall är densamma som sker vid förbränning av fossila bränslenoch biomassa. anges emellertid ge ett avsevärt lägre svaveldioxidutsläppän olja och kol. har inhämtat att inom kortkommer att föreslå provisoriska riktlinjer för eldning med fasta bränslen.Jordbruksutskottet anser att syftet med motionen härigenom i stor utsträckningbör kunna bli tillgodosett och att motionen därför inte bör föranleda någonytterligare åtgärd. I en avvikande mening uttalar desocialdemokratiska ledamöterna att det förhållandet att torven vid förbränningeni princip avger samma försurande ämnen som olja och kol gör det angeläget att,som yrkas i motion 1980/81:1975, normer för rökgasrening vid eldning med torvkommer till stånd. konstaterar att provisoriska riktlinjerkommer att utarbetas för eldning med fasta bränslen. De synpunkter motionärernaför fram bör därvid övervägas. bör göra ett uttalande av dennainnebörd. I fleramotioner förordas torvsatsningar på särskilda håll i landet. Motion 1980/81:791 innehåller bl. a. förslag om att ettpilotprojekt i full skala skall lokaliseras till , som enligtmotionärerna har många relativt lättillgängliga torvmossar och etttransportsystem som är väl lämpat för ändamålet. Samma förslag finns i motion1980/81:1975. Imofionerna 1980/81:784 och 1980/81:851 förordas att AB Svensk NU1980/81:60 65 Torvförädling i får i uppdrag att tillsammans medintresserad kommun bygga ett torveldat värmeverk. I mofion 1980/81:1405 behandlas sysselsättningsproblemen iVästerbottens inlandskommuner. För att den negativa utvecklingen i dennaregion skall kunna vändas krävs kraftfulla näringspolitiska insatser, sägermofionärerna. Ett av deras uppslag avser torvutvinning. De storatorvtillgångarna i regionen är, säger de, en hoppingivande resurs, som krävermålmedvetna insatser av staten och berörda kommuner för att rätt tillvaratas. Det är enhgt utskottets mening viktigt att statsmakternagör målmedvetna insatser för att de mycket stora energitillgångar som finns ilandet i form av torv skall bli utnyttjade. De planer för torveldning ifjärrvärmeverk som föreligger i , , och är ettförsta steg i en sådan nödvändig utveckling. När det gäller de förslag som läggs fram i mofionerna villutskottet erinra om det nämnda utredningsuppdrag som regeringen kan väntasbesluta om. Den tilltänkta utredningen bör kunna klarlägga förutsättningarnaför uppförande av torveldningsanläggningar i södra och . Detär emellertid enligt utskottets mening också angeläget att möjligheterna tillytterligare projekt i norra uppmärksammas och att AB SvenskTorvförädlings resurser kommer till utnyttjande. Utskottet anser inte att någotsärskilt uttalande av erfordras i frågan. Utskottet vill i sammanhanget erinra om de möjligheter somfinns att genom oljeersättningsfonden få statiigt stöd för byggande avtorveldningsanläggningar. Den mer preciserade lokaliseringen avtorveldningsanläggningar anser utskottet att inte bör ta ställningfill. Med hänsyn härfill avstyrks de här aktuella mofionsyrkandena. Enligt propositionen används f, n,skogsenergi för uppvärmning av småhus. Föredraganden räknar (s. 182)med att användningen av skogsenergi - varmed avses främst avverkningsrester ochröjningsved - skall öka kraffigt. I tre motioner tar man upp de konsekvenser som en ökadanvändning av skogsråvara kan medföra för skogsindustrin. Från dennautgångspunkt kritiseras beräkningarna i propositionen. Socialdemokraternaframhåller i motion 1980/81:1976 att en kraftig ökning av skogsråvarans andel ienergibalansen kommer att göra det svårare för skogsindustrin att få nödvändigråvara. Motionärerna erinrar om att skogsindustrin, som är en stor ocharbetsintensiv exportindustri, har problem med virkestillförseln. De anser detangeläget att regeringen utan dröjsmål vidtar åtgärder för att skapa garantierför att skogsråvara som är nödvändig för skogsindustrin inte används förenergiändamål. I huvudsak samma synpunkter förs fram i motion 1980/81:2021 (s).Enligt eti yrkande i motion 1980/81:1976 (s) bör 5 1980/81. NU 1980/81:60 66 riksdageni en framställning till regeringen uttala att skogsindustrins behov av råvaramåste tryggas. Vidare föreslås i motionerna 1980/81:1976 (s) och 1980/81:2021(s) att skall begära att åtgärder utan dröjsmål vidtas för attgarantera att för skogsindustrin nödvändig skogsråvara inte tas i anspråk förenergihushållningens behov. Ett yrkande i motion 1980/81:1975 har sammainnebörd. Vänsterpartietkommunisterna menar i motion 1980/81:214 att det krävs styrning genom regleroch kontroll för att undvika att skogsråvara används som bränsle i stället försom fiberråvara. En särskild tillsynsmyndighet -lämpligen -borde få i uppdrag att bl. a. övervaka fördelningen av skogsråvara mellanenergianläggningar och skogsindustri. Motionärerna önskar att regeringenskyndsamt skall lägga fram förslag om fillsynsmyndighet och kontrollreglerbeträffande fördelningen av vedråvara mellan energiproduktion ochskogsindustri. Ipropositionen framhålls att tillgången på skogsenergi framöver är svår attbedöma. Den blir i hög grad beroende av om rationella och ekonomiskt rimligametoder kan utvecklas för att tillvarata hyggesavfall, röjningsvirke, skräpskogoch lövskogsöyerskott så att råvarubasen för skogsenergi kan utökas utan attkonkurrera med behovet av råvara för industriell förädling. Om den totalaskogsproduktionen kan utnyttjas effektivare skulle detta kunna bidra till att olönsamma skogsbestånd kan avverkas med rimlig lönsamhet, uttalarföredraganden. Detär ett aktuellt och viktigt problem som motionärerna har tagit upp. Iföredragningar inför utskottet har företrädare för bl. a. () och fört fram synpunkter iämnet. Med stigande bränslepriser kan man riskera att skogsindustrin inte kankonkurrera om skogsråvaran med energiproducenter, främst värmeverken, sombehöver bränsle. I synnerhet gäller detta om staten subventionerarnya fliseldade värmeanläggningar. Vissa synpunkter på energibeskattningen som framfördesav vid uppvaktning inför näringsutskottet har skatteutskottet tagit upp isitt betänkande SkU 1980/81:44. Utskottetvill erinra om att enligt propositionen den föreslagna lagen om utförande aveldningsanläggningar för fast bränsle är avsedd att bl. a. fungera som ettstyrmedel härvidlag. Anläggningsinnehavare åläggs enligt denna lag att, innanutformningen av anläggningen bestäms, med avseende på val av fast bränslesamråda med den myndighet som regeringen bestämmer. Myndigheten bör därvid verkaför att inhemskt bränsle används, om detta inte framstår som olämpligt avekonomiska eller andra skäl. Inhemska bränslen kan, säger föredraganden, ivissa fall framstå som olämpliga, t. ex. genom konkurrens med industrin omvedråvara. För att sådan konkurrens skall undvikas skall föruppvärmningsändamål i första hand användas sådan skogsråvara och sådana andrainhemska bränslen som industrin inte kan tänkas göra anspråk på. NU 1980/81:60 67 Utskottet vill dock peka på risken för att vidbrist på skogsavfall och flis, bl. a. på grund av en snabb utbyggnad avvärmeverk, dessa verk kan komma att ta i anspråk även sådan skogsråvara som börutnyttjas som industriråvara. Innan nya värmeverk uppförs är det enligt utskottetsmening angeläget att det föreligger avtal som säkerställer långsiktig tillgångtill skogsavfall och bränsleflis. Jordbruksutskottetframhåller i sitt yttrande vikten av att den skogsråvara som behövs förindustrin utnyttjas för förädling i denna. I princip borde endast skogsavfalloch annan ved som inte på ekonomiskt tillfredsställande sätt kan tillgodogörasav industrin utnyttjas som bränsle för energiutvinning. Jordbruksutskotteterinrar om det samrådsförfarande som skall äga rum enligt förslaget till lag omeldning med fasta bränslen. Vidare påpekas att i propositionen föreslås attkommunerna skall åläggas upprätta energiplaner för sina åtgärder att minskaoljeberoendet. Medledning av dessa planeringsinstrument bör det, menar jordbruksutskottet, blimöjligt att i tillfredsställande grad styra utvecklingen så att målet förenergiutvinningen ur skogen nås utan att skogsindustrins behov eftersatts. Jordbruksutskottetsmajoritet avstyrker sålunda de ifrågavarande yrkandena i motionerna1980/81:1975 och 1980/81:1976 (s). I en avvikande mening uttalar sig utskottetssocialdemokrater till förmån för dessa yrkanden. vill näringsutskottet understryka att i princip endastskogsavfall och annan ved som skogsindustrin inte på ett ekonomiskttillfredsställande sätt kan utnyttja bör få användas för energiutvinning.Skogsindustrins produktionskapacitet får inte hämmas genom att det uppstårbrist på vedråvara till följd av att denna används för uppvärmningsändamål. Ivad avser förslagen i motionerna 1980/81:1975, 1980/81:1976 (s) och1980/81:2021 (s) vill utskottet peka på att regeringen enligt 136 a §byggnadslagen skall pröva även sådan industriell verksamhet som är av väsentiigbetydelse för hushållningen med energi. Prövningen skall avse inte endast enverksamhets lokalisering utan även dess tillkomst. Paragrafen har varit och ärföremål för översyn inom . I proposition 1980/81:130aviserar industriministern att han i annat sammanhang kommer att ta upp fråganhur man kan motverka alt industriellt användbar skogsråvara används förenergiändamål. Dennyssnämnda översynen har även gällt frågan om hur användning av träflis föreldning bör regleras i lag. I avvaktan på resultatet av översynen ochstatsmakternas slutliga ställningstagande till denna har bostadsdepartementetsedan våren 1980 ställt upp vissa principer för prövning av störreflisningsanläggningar och anläggningar för eldning med träfiberråvara. Enligtdessa kommer regeringen regelmässigt att efter förbehållsbeslut prövaanläggningar för eldning med träfiberråvara om årsförbrukningen därav NU 1980/81:60 68 uppgårtill storleksordningen 25 000 m fast mått under bark, motsvarande ca 70 000 m'sflis exkl. bark. I vissa fall kommer regeringen också att pröva storaflisningsanläggningar. Enligtvad utskottet inhämtat avser regeringen att lägga fram förslag i ärendet underhösten 1981. Vidare har industriministern i proposition 1980/81:130 aviseratytterligare överväganden om den prövning som avser fillgången påträfiberråvara. De frågor som har aktualiserats i motionerna uppmärksammasalltså inom . Mot denna bakgrund anser sig utskottet inte haanledning att föreslå att göra en framställning fill regeringenenligt yrkandena i motionerna 1980/81:1975,1980/81:1976 (s) och 1980/81:2021(s). Utskottet finner inte heller att böi göra ett uttalande enligtmofion 1980/81:214 (vpk) rörande tillsynsmyndighet för fördelning av vedråvara. Vissafrågor om alunskiffer, m. m. I två mofioner från allmänna motionstiden 1981krävs förbud mot uranbrytning i vårt land. kommunisterna har imotion 1980/81:1048 föreslagit att skall uttala att någonuranbrytning eller uranprospektering inte skall få förekomma i och attriksdagen skall begära att regeringen tar de initiativ som är nödvändiga medanledning av ett sådant uttalande. I motion 1980/81:1790- som har väckts avtolv företrädare för - föreslås att skall begära attregeringen lägger fram ett förslag till en lag om förbud mot uranbrytning iSverige. I båda motionerna åberopas resultatet av den rådgivandefolkomröstningen om kärnkraftens användning. Hithörandefrågor berörs i propositionen i avsnittet Riktlinjer för uranförsörjningen (s.196-202). Här redovisas först det behov av uran som finns med utgångspunkt idet av fastlagda kärnkraftsprogrammet. Därefter diskuterasprospektering av uran i vårt land. Det framgår att regeringen anser att det börankomma på konsumenterna av uran, dvs. ()och kraftföretagen, att finansiera den uranprospektering som de finner varaerforderlig. - har tidigare i vår ställt sig bakom regeringensförslag i budgetpropositionen 1981 att det statliga anslaget till Sverigesgeologiska undersöknings prospektering efter uran skall kraftigt minskas (prop.1980/81:100 bil. 17 punkt D 2-D 3, NU 1980/81:43). Ipropositionen uttalas vidare att regeringen anser det betydelsefullt att inköpav uran sprids på olika källor så att en trygg försörjning kan upprätthållasäven om något av de större producentländerna skulle upphöra med sin uranexport.Därefter lämnas i propositionen en redogörelse för vilka större uranförekomstersom finns i .