bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — a. bilverkstäder avstyrktes av näringsutskoltet (NU1980/81:2). Härvidlag hänvisades lill det arbete med att inrätta ett s.k.basregister med grundläggande uppgifter om företag m.m. som uppdragits ålstatskontoret. återförvisade efter lika röstetal vid votering ärendetlill näringsulskottet, där del har behandlats på nytt (NU 1980/81:39). Näringsutskoltetanför i nu förevarande ärende atl de hittillsvarande riktlinjerna i fråga omrätlen att etablera företag bör följas även framgent. delardenna uppfattning och anser i likhet med näringsutskottet att det inte ärpåkallat med någon allmän utredning om elableringskontroll. Beträffandefrågan om inrättande av branschregister i vissa branscher bör såsomnäringsulskottet anför pågående arbete med ett basregister för alla branscherkunna leda lill en lösning som tillgodoser molionsönskemå-let i detta avseende. Vadnu har sagts innebär att justitieutskottet avstyrker bifall till motionerna1120, 1864, 237, 1098 och 1577 i här behandlade delar. Kontrollöver kreditströmmarna m. m. I motion 1120 begärs en förbättrad samhälleligkontroll över kreditströmmarna samt förstärkning av samhällets inflytande ibankerna. Samhällskontrollenöver bankerna sker på så sätt all dessa övervakas av ,bankinspektionen, valutaslyrelsen, ,konsumentombudsmannen och datainspektionen. Bankinspektionen kontrollerar atlsund bankverksamhet iakttas och utövar priskontroll på banktjänster.Riksbanken tillämpar i sin kontroll bl. a. lagen (1974:922) om kreditpolitiskamedel. Som etl led i samhällskontrollen över bankväsendet skall också ses attregeringen tillsätter ledamöter i bankernas styrelser, både centralt ochregionall, och atl kommunerna har rätt all utse representanter iaffärsbankernas kontorsstyrelser. Genomden kreditpolitiska lagstiftningen utövar samhället påverkan på bl. a.kreditströmmarnas storlek och inriktning. Den författningsmässiga grundvalenför kreditpolitiken utgörs av den nämnda lagen om kredit-politiska medel. Lagenom kreditpolidska medel har formen av en fullmaktslag. Den ger regeringenbefogenhet att på framställning av fullmäktige i förordna attriksbanken får använda kreditpoliliskl medel. Förutsättningen för sådantförordnande är att det behövs för att uppnå de mål som har fastställts förriksbankens penningpolitiska verksamhet. Lagenom kreditpolitiska medel är f. n. föremål för översyn av en tillsattkommitté (E 1980:03). Denna har till uppgift atl förutsättningslöst se överkreditpolitikens mål och medel och den kreditpolidska lagstiftningensändamålsenlighet. En allmän strävan bör enligl kommitténs direk- JuU 1980/81:21 75 tivvara att i möjligaste mån avreglera kredilmarknaden; i sammanhanget pekas bl.a. på att en åtstramning av kreditmarknaden med hjälp av selektiva medelresulterar i framväxten av en icke organiserad ("grå") kredilmarknad.Det kan också nämnas att regeringen tillkallat en kommitté föröversyn av kontokortsverksamheten (E 1980:04). mening finns det inte fog för antagandet all del skulle råda någrasärskilda brister i den kontrollapparat som samhället f. n. förfogar över närdet gäller kreditväsendet. Såsom finansutskottet anför torde en ökad kontrollöver bankerna knappast i sig medföra alt enskilda ärenden där granskas bättre.Näringsulskottet understryker för sin del det ansvar som bankerna själva ochbankinspektionen har för en sund utveckling av bankverksamheten. ö. atl erinras om att beträffande den del av kredilgivningen som skerutanför kreditinstituten samhällets kontrollmöjligheter av rent praktiska skålär starkt begränsade. 1likhet med finansutskottet och näringsutskotlel finner justitieutskottet attdet inte finns skäl för dll åtgärder på kreditväsendels område i denriktning som förespråkas i motion 1120. Utskottet avstyrker alltså bifall tillmotionen i denna del. I motion 1120 förespråkas slraffskärpningar förbrott mot arbetarskydds-och miljöskyddslagstiftningen. Påmiljölagstiftningens område finns åtskilliga lagar som innehåller bestämmelserom straff. Här skall beröras, förutom aktuella bestämmelser i (BrB), främst två centrala miljövårdslagar, nämligen arbetsmiljölagen(1977:1160) och miljöskyddslagen (1969:387). Bestämmelserom arbetsmiljöns utformning och därmed sammanhängande frågor regleras iarbetsmiljölagen som trädde i kraft . Till lagen anknyterarbetsmiljöförordningen (1977:1166). Föreskrifternai arbetsmiljölagen är inte direkt straffsanktionerade. De ger i ställetmöjhghet till ingripande i enskilda fall av yrkesinspektionen i syfte att fåtill stånd konkreta åtgärder i arbetsmiljöfrämjande syfte. Den som uppsåtligeneller av oaktsamhet bryter mot ett av yrkesinspektionen meddelat föreläggandeeller förbud kan dömas till böter eller fängelse i högst . Till samma straffkan den dömas som bryter mot föreskrift som innehåller t. ex. konkreta ellergenerella förbud mol användning av bl. a. viss arbetsprocess eller farligtämne. Ansvarför brott mot arbetsmiljön kan också förekomma enligt BrB. Har arbetsgivarenåsidosatt föreskrifter eller ej anskaffat erforderliga säkerhetsanordningareller på annat sätt förfarit oaklsamt och därigenom vållat arbetstagarens dödeller åsamkat denne kroppsskada eller sjukdom som inte är ringa kan straffsålunda bli aktuellt enligt 3 kap. 7 och 8 §§ BrB. Straffet för vållande tillannans död är fängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter (7 §).För vållande till kroppsskada eller sjukdom är JuU 1980/81:21 76 straffetböter eller fängelse (8 S). Utsätter någon av grovoaktsamhet annan för livsfara eller fara för svår kroppsskada eller allvarligsjukdom kan han enligl 3 kap. 9 § BrB dömas för framkallande av fara för annantill böter eller fängelse i högst tvä år. 1syfte att öka möjligheterna för de rältsvårdande myndigheterna all ingripa motarbetsmiljöbroll slopades genom en lagändring kravet på angivelsefrån målsägande vid brottet vållande till kroppsskada eller sjukdom för fall dåskadan eller sjukdomen åsamkats målsäganden i verksamhet som arbetstagare.Lagändringen trädde i kraft den . Närdet gäller annan miljölagstiftning än den som rör arbetsmiljön intarmiljöskyddslagen en central plats. 1 den lagen regleras s. k. miljöfarlig verksamhetsom härrör från mark, byggnader eller anläggningar. Straffansvar enligtmiljöskyddslagen kan drabba den som överträder vissa med slöd av lagenmeddelade förbud, underlåter all iaktta förprövningsplikl, åsidosätter vissameddelade villkor eller föreskrifter eller underlåter all lämnatillsynsmyndighet begärda uppgifter (45 §). För ansvar krävs all överträdelseneller underlåtenheten begåtts uppsåtligen eller av oaktsamhet. Straffet är f.n. böter eller fängelse i högst , för underiåtenhet atl fullgöraupplysningsplikt dock endast böter. 1vissa fall kan gärningar som innebär oacceptabel påverkan på den yttre miljönbestraffas med stöd av bestämmelserna i 13 kap. BrB om spridande av gift ellersmitta (7 §) eller förgöring (8 §). Straffet är för spridande av gift ellersmitta fängelse i högst och för förgöring böter eller fängelse . För grova broll är straffsatserna fängelse lägst fyra och högst ,resp. lägst och högst . Har gärningen inte begåtts med uppsåtmen av grov oaktsamhet, döms den skyldige för vårdslöshet med gift ellersmittämne lill böter eller fängelse i högst (9§). Regeringenhar lagt fram en proposition (1980/81:108) om ändring i BrB, variföreslås atl särskilda straffbestämmelser om miljöbrott och vållande tillmiljöstörning tas in i balkens 13 kap. För miljöbrott skall enligtpropositionen i regel den straffas som förorenar mark. vatten eller luft på etlsätt som medför eller kan medföra vissa hälsorisker för människor eller andramiljöskador. Detsamma föreslås gälla när någon förvarar avfall eller annat ämnepå sätt som kan medföra vissa hälsorisker eller andra skador på miljön. Straffetför miljöbrotl föreslås i normalfall bli böter eller fängelse i högst två år.För grovt brotl föreslås straffet bli lägst och högst . Miljöbrottförutsätter alt gärningen har begåtts med uppsåt. Om någon begår en sådangärning av grov oaktsamhet skall han enligt förslaget kunna dömas för vållandetill miljöstörning till böter eller fängelse i högst . Deföreslagna straffskalorna innebär enligt de allmänna reglerna omåtalspreskription att preskriptionstiden blir för grovt miljöbrott i övriga fall. JuU 1980/81:21 77 Även i miljöskyddslagen har föreslagits ändringar ien framlagd proposition (1980/81:92). Sålunda föreslås bl. a. attstraffbestämmelserna i 45 § lagen ändras så att straffmaximum höjs tillfängelse . Påföljdssystemetföreslås bli förstärkt med en avgiflspåföljd (miljöskyddsavgift). Syftet meden sådan avgift är att eliminera de ekonomiska fördelar som överträdelser avlagen kan medföra. Denu berörda ändringarna i BrB resp. miljöskyddslagen föreslås träda i kraft den1 juH 1981. Förslagetrörande ändringar i BrB bereds f. n. av justitieutskottet. 1 ärendet har väcktsen motion om förlängning av preskriptionstiden för miljöbrott. Propositionen omändring i miljöskyddslagen har behandlats av jordbruksutskottet (JoU1980/81:21) som också behandlade motioner vari begärdes förlängdapreskriptionstider för brott mol miljöskyddslagen. Närdet gäller straffsatserna för olika brott kan dessa komma atl ändras som enföljd av den mera allmänna översyn av dessa som fängelsestraff-kommittén hartill uppgift att göra. I direkdven lill kommittén framhålls bl. a. attinsatserna i kampen mot den organiserade och den ekonomiska brottsligheten kanbehöva stödjas av ändringar i de straffvärden som kommer till uttryck i BrB ochandra författningar. Vidbedömningen av motionsspörsmålet vill utskottet i linje med vad som anförs imotion 1120 framhålla atl det givetvis är ytterst angeläget att samhälletskyddar sig mot uppkomsten av miljöskador, vare sig dessa riktar sig motmänniskor eller mot den omgivande miljön. I syfte atl värna om dessa intressenfyller de straffbud som finns på området en viktig roll. Detta gäller kanskesärskilt i sådana fall som berörs i motionen, nämligen då människors liv ellerhälsa äventyras av rena lönsamhetshänsyn från den som bedriver den miljöfarligaverksamheten. Betydelsen av enbart kriminalpolitiska åtgärder får emellertidinle överskattas. I strävandena atl värna om miljön erfordras inte minstverksamma insatser från de myndigheter som bedriver tillsyn på området. Beträffandesådana åtgärder inom strafflagstiftningens ram som efterlyses i motionen villutskottet först erinra om atl nuvarande straffbestämmelser påarbetsmiljölagstiftningens område trädde i kraft den . Under våren1980 behandlade socialutskottet en motion som gällde frågor om en utvärderingav arbetsmiljölagens sanktionssyslem. anförde i ärendet bl. a.att man borde avvakta tills den nya lagstiftningen varit i kraft ytterligaretid innan man tog ställning lill frågan om en utvärdering. Socialutskottetförklarade sig bl. a. därför inte berett alt tillstyrka bifall dll modonen.Riksdagen följde utskottet (SoU 1979/80:34). Inu förevarande ärende intar socialutskottet inte någon annan ståndpunkt tillfrågan om en utvärdering av ansvarsreglerna beträffande arbetsmiljöbrott änden som redovisats, och socialutskottet finner det därför inte motiveratatt nu tar ställning lill molionsönskemålet JuU 1980/81:21 78 Justilieulskollet delar socialutskottets uppfattning i frågan. Närdet gäller andra miljöbrott än sådana som gäller arbetsmiljön föreligger förriksdagens behandling två propositioner som innefattar bl. a. förslag om enbetydande förstärkning av sanktionssystemel på området. 1 hkhet medjordbruksutskottet anser justideutskottet all motionen i denna del i avbidan påriksdagens föreslående ställningslagande i dessa lagstiftningsärenden inte börföranleda någon åtgärd från sida. Vadnu har sagts innebär att utskottet avstyrker bifall lill motion 1120 i nuberörd del. Införandet av företagsböter som påföljd videkonomisk brottslighet förespråkas i modon 1120 och motion 1121. Böterär ett av de allmänna straffen i påföljdssystem. Böter kan inteådömas juridiska personer. En annan ekonomisk påföljd som förekommer ilagstiftningen är vite. Detta skiljer sig från böter bl. a. på så sätt att ettföreläggande om vite kan riktas såväl mot en juridisk person, t. ex. ettaktiebolag, som mot en enskild fysisk person. Som ytterligare en ekonomisksankdon kan nämnas den offenlligrättsliga sanktionsavgiften. Exempel härpå ärfelparkeringsavgift, skattetillägg, avgifter vid olovligt byggande ochöverlastavgift. Skyldighet att betala avgift kan åläggas såväl fysisk somjuridisk person. Somhar nämnts under föregående avsnitt föreslås i del framlagda förslagetom ändringar i miljöskyddslagen alt lagens påföljdssystem förstärks med enavgiftspåföljd, miljöskyddsavgift. Miljöskyddsavgiften som skall kunnapåföras både fysisk och juridisk person - skall utgå då miljöskyddslagen haröverträtts och överträdelsen har medfört dels ekonomiska fördelar för den somutövar den miljöfariiga verksamheten, dels betydande störningar för omgivningeneller risk för sådana störningar. Iett framlagt betänkande (SOU 1981:5) med förslag till ny arbetstidslagföreslås att en övertidsavgift införs. Övertidsavgiflen föreslås kunna påförasden som utövar den verksamhet i vilken överträdelsen av arbetstidsreglerna harbegåtts. Förslagtill ekonomiska sanktioner vid brotl i näringsverksamhet föreslås i en inomjustitiedepartementet utarbetad departementspromemoria (Ds Ju 1981:3).Promemorian utgör en överarbetning av ddigare förslag om förelagsböler. Ipromemorian föreslås en ny bestämmelse i regler om förverkande.Bestämmelsen går ut på all förverkande skall kunna ske av värdet av olillböriigförtjänst eller besparing hos näringsidkare som uppkommit i anledning av brottbegånget i utövningen av näringsverksamhet. Dessutom föreslås principer förhur sankdonsavgifter skall användas i lagstiftningen. Efter remissbehandlingkan en proposition i ämnet väntas bli förelagd . JuU 1980/81:21 79 Som framgår av det anförda föreligger fn., på olikastadier i lagstiftningsarbetet, förslag till regler som innebär atlnäringsidkare och andra i större utsträckning än f. n. skall kunna åläggasekonomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet. Enligt utskottets meningtilldrar sig i detta sammanhang de föreslagna nya reglerna i brottsbalkensärskilt intresse, och utskottet räknar med atl förslag till sådana reglerkommer atl föreläggas . 1 det läge som lagstiftningsärendetf.n. befinner sig i anser utskottet all det inte finns skäl dll någon åtgärdfrån sida till följd av motionerna. Meddessa uttalanden avstyrker utskottet bifall till motionerna 1120 och 1121 i nuberörd del. Samarbetetmellan polis, åklagare m.fl. I motion 1120 begärs åtgärder i syfte attintensifiera samarbetet mellan polis, åklagare m. fl. myndigheter i kampen motden ekonomiska brottsligheten. Ijuni 1979 uppdrog regeringen åt BRÅ atl, inom ramen för sitt uppdrag atl seöver lagstiftningen mol den organiserade och den ekonomiska brottsligheten,granska bestämmelserna om informationsutbyte och anmälningsskyldighet mellanmyndigheterna samt föreslå erforderliga lagstiftningsåtgärder. 1 uppdraget ingickockså alt arbeta ut förslag lill bestämmelser som skulle komplettera reglernaom sekretess mellan myndigheter i del förslag till en ny sekretesslag somregeringen lade fram. Bakgrunden till regeringens uppdrag ål BRÅ varen promemoria angående samordning av verksamheten mot ekonomisk brottslighetsom utarbetats av en arbetsgrupp med representanter för riksåklagaren,, , generaltullstyrelsen och (deni del föregående nämnda s. k. ). Medanledning av regeringens uppdrag framlade en av BRÄ tillkallad arbetsgrupp inovember 1980 en promemoria om informationsutbyte mellan myndigheter.Promemorian var avsedd alt vara en första utredningsetapp i arbetet och deninnehåller en bedömning av hur den nya sekretesslagen (1980:100) påverkarmöjligheterna till informationsutbyte mellan de myndigheter som är att anse somcentrala i kampen mot den organiserade och den ekonomiska brottsligheten. 1 enandra utredningsetapp avser arbetsgruppen bl. a. att se över bestämmelserna ominformationsutbyte och anmälningsskyldighet mellan myndigheterna saml allföreslå erforderliga lagstiftningsåtgärder. på grundval av promemorian framlagd proposition (1980/81:78) redovisas förriksdagen en bedömning av sekretesslagens inverkan på myndigheternasmöjligheter att lämna varandra sådana uppgifter som behövs för kampen mot bl.a. den ekonomiska brottsligheten. Enligt del föredragande statsrådet inträderinle några väsentliga förändringar i myndigheternas möjligheter all utbytauppgifter i brottsbekämpande syfte i och JuU1980/81:21 80 med alt sekretesslagen trätt i kraft. 1 sammanhangetframhöll föredraganden emellertid atl strävandena måste inriktas på all förframliden skapa möjligheter för ett ökat informationsutbyte, och delförutsattes atl del fortsatta arbetet inom BRÅ med dessa frågor bedrivs medstörsta skynd-samhel. I detta uttalande instämde konstilutionsulskoliet i sittav godkända betänkande (KU 1980/81:12). I den nämnda lades fram vissariktlinjer för samverkan mellan de myndigheter som är engagerade i kampen molden ekonomiska brottsligheten. a. föreslogs inrättande av samarbetsorgan påcentral, regional och lokal nivå mellan berörda myndigheter. harsådana samarbetsorgan inrättats. I linje med vad civilutskottet anför anserjustitieutskottet all del är av grundläggande betydelse för myndigheternasmöjligheter all komma lill rätta med den ekonomiska kriminaliteten all de gesgoda möjligheter till ett väl fungerande samarbete. Brister i detta avseendekan enligl utskottets mening leda till misshushållning med tillgängligaresurser och motverka samhällets ansträngningar atl bekämpa den ekonomiskabrottsligheten. Del arbete i syfte att skapa möjligheter för ett ökatinformationsutbyte myndigheter emellan som bedrivs inom BRÅ är därför enligtutskottets mening mycket angeläget, och utskottet vill framhålla angelägenhetenav att de förslag som BRÄ:s arbete kan mynna ut i - om de är sådana all dekräver lagstiftning - föreläggs möjligt. Utskottet konstaterar atl del önskemål som framförs imotion 1120 får anses vara tillgodosett genom del arbete som f. n. pågår inomBRÅ och genom den modell för samverkan mellan vissa myndigheter som sedan någotår är i funktion. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall lill motioneni nu berörd del. 1 motion 1120 begärsorganisatoriska åtgärder för atl förslärka polisens insatser mot den ekonomiskaoch den organiserade brollslighelen. 1 motion 234 påtalas behovet av alt flerakvalificerade tjänstemän utbildas pä området. Såsom redovisats tidigare i detta belänkande harpolisväsendets insatser mol den organiserade och den ekonomiska brottslighetenökat kraftigt . Detta har skett både genompersonalförstärkningar och genom organisatoriska förändringar. Med början /78 har sålunda polisen tillförts tillhopa 104 tjänster förbekämpande av den aktuella brottsligheten. I årets budgetproposition föreslåsalt ytterligare 16 polismän sätts in i detta syfte. En kraftig satsning hargjorts på utbildning av i första hand poliser och åklagare men ocksä av domare.Medel har vidare ställts till förfogande för att det skall bli möjligt attfastare knyta utomstående expertis lill brottsutredningarna. När delgäller de organisatoriska förbättringar som har skett inom poli- JuU1980/81:21 81 sen i syfte att komma till rätta med den organiserade ochden ekonomiska brottsligheten skall nämnas den särskilda organisation förändamålet (s. k. ekonomiska rollar) som har tillskapats vid polisdistrikten iSlockholm, , , , , , och Umeå.I årets budgetproposition uppger chefen för att för nästabudgetår avses - i enlighet med önskemål därom -ytterligare ekonomiska rollar bli inrättade på fyra orter i landet. Också vid den lill knutnarikskriminalseklionen finns en särskild enhet för bekämpande av den ekonomiskabrottsligheten. I detta sammanhang kan nämnas den organisatoriska översyn avrikspolisstyrelsen som skall ske i anslutning till den reformering avpolisväsendet som har fattat principbeslut om (prop. 1980/81:13, JuU 24, rskr 210). Översynen, som skall göras av en särskilt tillkalladpolisberedning, avses ske med sikte på bl. a. ett minskat personalbehov.Därvid måste dock, såsom framhålls av chefen för , beaktasdet behov av resurser som finns för atl samlat bedöma polisverksamheten ochverka för samordning och effektivitet. 1 sammanhanget anger departementschefensom exempel på områden, där särskilda krav kommer atl ställas på det centralaförvaUningsorganet , bekämpandet av den organiserade och denekonomiska brottsligheten. Det finns skäl alt här också nämna atl polisen ingår i desamarbelsorgan mellan berörda myndigheter på central, regional och lokal nivåsom tillskapats och som har lill uppgift alt främjamyndigheternas samarbete i kampen mol den organiserade och den ekonomiskabrottsligheten. Enligt utskottets mening utgör de åtgärder avorganisatorisk art som skett inom polisväsendet värdefulla insatser isträvandena atl komma till rätta med den ekonomiska och den organiseradebrottsligheten. Del sagda gäller i synnerhet tillskapandet av de ekonomiskarotlarna. Utskollel utgår från att det, efter hand som verksamheten mot dennatyp av brottslighet dllförs ytterligare resurser, kommer alt inrättasytteriigare rollar för ändamålet där så befinns nödvändigt. Vad nu har sagts innebär enligt utskottets mening att deönskemål som framförs i motion 1120 väsentligen är tillgodosedda, och motionenbör i nu behandlad del därför inte föranleda någon åtgärd. Medhänvisning till de insatser på utbildningssidan som skett finner utskollel attdet med anledning av önskemålen i modon 234 inte heller i detta avseende finnsskäl till någon åtgärd från sida. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall lillmotionerna 1120 och 234 i här berörda delar. I motion 1864 tas upp behovet av enallmän skaileflyktsklausul samt begärs bl. a. resursförstärkningar förskattemyndigheterna. I motion 1577 6 1980/81. JuU 1980/81:21 82 begärsåtgärder för alt förhindra en medveten förhalning av skatlepro-cesser. Även imotion 1120 framhålls att insatser på skatteområdet behövs, vilka frågoremellertid hänvisats lill skatteutskottet. Underhösten 1980 beslutade om en s.k. skaileflyktsklausul genom lagen(1980:865) mot skatteflykt. Lagen, som trädde i kraft den , ärtillämplig i fråga om rättshandlingar som företas åren 1981 1985. Mot slutetav avses en utvärdering bli gjord av lagens tillämpning. Enligtlagen skall myndigheterna vid taxering dll bl. a. inkomst- och förmögenhetsskattinte ta hänsyn till rättshandlingar som utgör ett led i ett förfarande sominnebär atl en skatlebestämmelse kringgås. För att del skall anses föreliggaett sådanl kringgående måste vissa i lagen angivna fömtsätiningar varauppfyllda. Följden av alt skatteflyktsklausulen tillämpas blir den attlaxeringen sker som om närmast till hands liggande rättshandling ellerförfarande hade valts. Härskall också nämnas de hjälpmedel för skatte- och avgiflsförfarandel somtillskapats genom bevissäkringslag och betalningssäkringslag. Närdet härefter gäller frågan om skattemyndigheternas resurser skall här förslnämnas atl del f.n. pågår en omläggning av taxeringen i första instans som ihuvudsak innebär att granskningsarbetet sker av särskilt utbildade tjänstemänvid länsstyrelserna eller de lokala skaltemyndigheterna. Den nyataxeringsorganisationen har byggts ut i etapper fr. o. m. budgetåret 1975/76.T.o.m. /80 hade den tillförts 1 140 tjänster. Härigenom varlänsstyrelsernas personalbehov tillgodosett enligt de normer som statsmakternalagt dll grund för omorganisationen. För innevarande budgetår har de lokalaskattemyndigheterna tillförts ytteriigare ca 130 tjänster. F. n. återstår 160tjänster för att organisationen vid de lokala skattemyndigheterna skall varafullt utbyggd. I årets budgetproposition uppger chefen för kommundepartementetalt - med tanke på den kraftiga satsning som gjorts på uppbördssidan - någonytterligare utbyggnad av taxeringsorganisadonen inle skall ske under nästabudgetår.