bet · G401LU28 · 1980-12-31 00:00:00 — om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) m. m. (prop.1980/81:146 och 1980/81:84 delvis, jämte motioner) 1 betänkandet behandlas proposition1980/81: 146 i vilken regeringen ) efter hörande avlagrådet föreslagit att anta i propositionen framlagda förslag till 1. lagom ändring iaktiebolagslagen (1975: 1385), 2. lag om ändringi lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden, 3. lag om ändringi lagen (1973:303) om ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag. Vidare behandlas ett i proposition 1980/81:84 med förslagtill lag om införande av utsökningsbalken m. m. av regeringen() framlagt förslag till lag om ändring iaktiebolagslagen. Också över lagförslagen i proposition 84 har lagrådetsyttrande inhämtats. Huvuddelen av proposition 84 behandlas av lagutskottet ibetänkandet LU 1980/81:24. Innehållet i regeringens lagförslag under I och 3 iproposition 146 och det förslag till ändring i aktiebolagslagen som lagts frami proposition 84 framgår av bilaga I och 2. Beträffande det huvudsakliga innehållet i proposition 146och proposition 84 såvitt nu är i fråga hänvisas till vad utskottet anför pås. I betänkandet behandlas också dels de med anledning avproposition 146 väckta motionerna 1980/81:2114 och 2115, dels sju under denallmänna motionstiden väckta motioner, nämligen 1980/81: 182, 236, 904,1194, 1196, 1579 och 1586. Motionsyrkandenaredovisas i följande avsnitt. De frågor som aktualiserats genom motionerna 904 och 1579har även tagits upp i två motioner som väckts under allmänna motionstiden ,nämligen 1979/80: 1864 av m.fl. (vpk) resp. 1979/80: 1120 av OlofPalme m.fl. (s). Motionerna 1120 och 1864 behandlas av justitieut-skottet ibetänkandet JuU 1980/81:21. Under allmänna motionstiden väckta motioner 1980/81:182 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen anhåller om förslag till omedelbar förändring av lagstiftningenrörande registrering av aktiekapital i enlighet med vad som anförts i motionen, 1 1980/81. LU 1980/81:28 2 1980/81:236 av () och Lars-ErikLövdén (s) vari yrkas 1, attriksdagen hos regeringen anhåller om förslag till ändring av konkurslagen som möjliggör näringsförbud vid vissa fall av likvidation, 2, attriksdagen hos regeringen anhåller om förslag till ändring av konkurslagen så att automatiskt näringsförbud inträder vid grova brott i samband med konkurs, 1980181:904av () och i (s) vari yrkasatt hos regeringen anhåller om förslag angående anpassning avminimibeloppet för aktiekapital till penningvärdets förändring, 1980181:1194 av GabrielRomanus m. fl. (fp) vari yrkas 1. attriksdagen beslutar begära av regeringen en översyn av aktiebo lagslagen i syfte att anpassa denna till små och medelstora företags villkor, 2, attriksdagen beslutar hemställa till regeringen att den tillsätter en parlamentarisk utredning i syfte att åstadkomma en särskild storföre tagslagstiftning i enlighet med vad som anförts i motionen, 1980/81:1196m () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad som i motionen anförts om registrering av höjning avaktiekapital i vissa aktiebolag, 1980/81:1579av m.fl. (s) vari yrkas att hos regeringen begär enöversyn av företagsrevisionen, 1980/81:1586 av BengtSilfverstrand m. fl. (s) vari yrkas 1. attriksdagen antar en sådan ändring av aktiebolagslagen att krav på kvalificerad revisor kommer att gälla för alla aktiebolag som startas fr. o. m. den | , 2. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående krav på kvalificerad revisor i befintliga aktie bolag. B.Med ariledning av proposition 146 väckta motioner 1980181:2114av m. fl. (s) vari yrkas att 1. antarsådan ändring av aktiebolagslagen att likvidatorer utses av domstol, 2. antar sådan ändring avaktiebolagslagen att om likvidatorerna finner skälig anledning misstänkagäldenärsbrott eller annat brott av inte ringa beskaffenhet som har samband medbolagets verksamhet de blir skyldiga att anmäla förhållandet till allmänåklagare, 3. beslutar att likvidatorsskyldighet att ansöka om bolagets försättande i konkurs skall inträda så snartbolaget är på obestånd, 4. antar sådan ändring iaktiebolagslagen att likvidatorerna åläggs att sörja för att bolagetsräkenskaper bevaras efter upplösningen i enlighet med bokföringslagens bestämmelser. LU1980/81:28 3 1980/81:2115 av m.fl.(m) vari yrkas att måtte besluta att vidta de förändringar avaktieägares ansvar för skulder i aktiebolag som avförs från bolagsregistretefter , som anförs i motionen. Associationsrätten har sedan börjanav varit föremål för ett fortlöpande reformarbete. Det första stegettogs , då betydelsefulla ändringar vidtogs aktiebolagslag(prop. 1973:93, LU 1973: 19). Bl.a. höjdes den undre gränsen för aktiekapitaletfrån 5000 till . Reformen, som trädde i kraft , avsågendast nybildade bolag. 1973: 168, LU 1973:41) infördesbestämmelser om att den nya gränsen för aktiekapitalet efter viss frist skullegälla även bolag som bildats före den 6juni 1973. Fristen, som förlängts år1977, utlöper . 1975: 103, LU 1975/76:4) ersattes 1944 årsaktiebolagslag av en ny aktiebolagslag (1975:1385). lagstiftninginnebar i huvudsak en genomgripande teknisk översyn av aktiebolagsrätten. Dennya aktiebolagslagen (ABL) trädde i kraft den . Turen kom härefter till lagstiftningen om handelsbolag ochenkla bolag. tillkallades särskilda sakkunniga, vilka antog namnet 1974års bolagskommitté, för att göra en översyn av bl. a. denna lagstiftning. Kommitténhade vidare i uppgift att utreda frågan om en särskild bolagsform för mindrebolag. Genom tilläggsdirektiv utvidgades kommitténs uppdrag till att avse ocksåvissa koncernrättsliga spörsmål. redovisade sitt arbete i trebetänkanden (SOU 1978:66) Andelsbolagslag, (SOU 1978:67) Nya bolagsregler m.m.samt (SOU 1979:46) Koncernbegreppet m.m. Förslaget till en ny bolagsform, s.k. andelsbolag, förmindre företag mötte vid remissbehandlingen viss kritik. På grund härav komförslaget inte att läggas till grund för någon proposition. På grundval av bolagskommitténs två övriga betänkandensamt av bl. a. tvä promemorior från brottsförebyggande rådet (BRÅ) - (BRÅ PM1978:2) Revisors verksamhet och (BRÅ PM 1979:5) Aktiebolagslagen -förstärktskydd för det bundna kapitalet - framlades i proposition 1979/ 80: 143 förslagtill dels lag om handelsbolag och enkla bolag, som skulle ersätta gällande lagpå området, dels lag om årsredovisning m.m. i vissa företag, dels vissaändringar i aktiebolagslagen. Förslagen i propositionen antogs av riksdagenunder (LU 1980/81:4). Den nya lagstiftningen träder i kraft den 1Juli 1981. I lagstiftningsärendet skedde också vissa ändringar ilagen (1951:308) om ekonomiska föreningar (prop. 1979/80: 144, LU 1980/81:4). LU1980/81:28 4 Också konkursrätten har undersenare år blivit föremål för ett omfattande reformarbete. a. infördes år1979 nya regler om konkursförvaltning och tillsyn i konkurs (prop. 1978/79:105, LU 1978/79:19). Avsikten med de nya reglerna, som trädde i kraft den Ijanuari 1980, är bl. a. att man skall få bättre möjligheter att komma tillrätta med den omfattande ekonomiska brottslighet som förekommer i samband medkonkurser. Det tidigare systemet med s.k. faltigkonkurser har ersatts av en nyordning för handläggning av mindre konkurser. Förvaltare skall förordnas ocksåi mindre konkurser och tillsyn över förvaltningen skall liksom i en ordinärkonkurs utövas av kronofogdemyndigheten. Förvaltaren skall utreda orsakernatill obeståndet samt undersöka om det finns återvinningsmöjligheter och omgäldenären kan misstänkas för gäldenärsbrott. Förvaltaren är också skyldig atttill åklagare anmäla misstankar om gäldenärsbrott eller viss annan brottslighetsom kommer fram i samband med konkursen och som gäller gäldenärens näringsverksamhet. I sammanhanget bör också nämnas de nya bestämmelserna oms. k. konkurskarantän som trädde i kraft den (prop. 1979/80:83, LU1979/80:31). Bestämmelserna innebär att en näringsidkare som har gått i konkursunder vissa förutsättningar kan förbjudas att bedriva näringsverksamhet efterkonkursen. I proposition 146 föreslås att dennuvarande möjligheten till s.k. fattiglikvidation av aktiebolag skallavskaffas fr. o. m. den . Likvidatorerna hänvisas i stället tillatt begära att bolaget försätts i konkurs. I denna del grundas propositionen påen promemoria från BRÅ, (BRÅ PM 1980: I) Likvidationsförfarandet i aktiebolagslagen. Vidare framläggs förslag till ändringar av bestämmelserna omhöjningen av aktiekapitalet för äldre bolag. F. n. gäller att ett beslut omhöjning av aktiekapitalet måste vara registrerat hos patentverket före den 1Januari 1982. Förslaget innebär att det skall räcka med att beslutet omhöjningen anmälts före utgången av . Slutligen föresläs vissa ändringari om tvångsinlösen av aktier. / proposition 84 framläggs bl. a. ett förslag till lag omändring i ABL. Förslaget innebär i huvudsak att ABL anpassas till de nya reglersom kommer att införas genom utsökningsbalken (prop. 1980/81:8, LU 1980/ 81:23). Förslaget avses träda i kraft med utsökningsbalken, dvs. den 1Januari 1982. Ett aktiebolag kan upplösas påflera sätt. Det kan ske genom att bolaget går upp i ett annat bolag (fusion)eller genom att bolaget avförs ur aktiebolagsregistret. Även konkurs kan ledatill att ett bolag upplöses. Normalt sker emellertid en upplösning genom ettsärskilt förfarande som kallas likvidation. LU 1980/81:28 5 Bestämmelser om likvidation och upplösning avaktiebolag finns i 13 kap. ABL. Likvidationen har till syfte att realiserabolagets tillgångar. Skulderna betalas och de överskjutande tillgångarna fördelasbland aktieägarna. Ett aktiebolag kan träda i likvidation frivilligt, heltenkelt därför att aktieägarna inte vill fortsätta verksamheten. 1 vissa fallföreskrivs emellertid att ett bolag skall träda i likvidation, oavsett omaktieägarna vill det eller ej. De vanligast förekommande fallen avtvångslikvidation är att bolaget saknar till bolagsregistret anmäld behörigstyrelse eller att bolaget inte har sänt in årsredovisning för något av desenaste två räkenskapsåren. Ett annat fall av tvångslikvidation är att bolagetseget kapital till viss del gått förlorat. Normalt ankommer det på bolagsstämmanatt besluta om likvidation. För att reglerna om tvångslikvidation skall varaeffektiva kan emellertid även rätten besluta om sådan likvidation på ansökan avexempelvis en aktieägare eller en borgenär eller efter anmälan avpatentverket. Enbolagsstämma eller domstol som beslutar att ett aktiebolag skall träda ilikvidation skall utse en eller flera likvidatorer. Underlikvidationen träder likvidatorerna i styrelsens och den verkställande direktörensställe. Bolagsstämman fungerar i huvudsak som förut. Ett uppdrag som revisorupphör inte genom likvidationsbeslutet. Närett bolag trätt i likvidation skall bolagsledningen genast avge redovisningför sin förvaltning av bolagets angelägenheter för tiden fram till beslutet omlikvidation. Likvidatorerna å sin sida skall gå igenom bolagets ställning ochskaffa sig uppgifter om dess tillgångar och skulder. Kallelse på bolagetsokända borgenärer skall ske. Likvidatorerna skall så snart det kan skeförvandla bolagets egendom till pengar, i den mån det behövs för likvidationen,samt betala bolagets skulder. Därefter skall likvidatorerna skifta bolagetsbehållna tillgångar mellan aktieägarna. När likvidatorerna har fullgjort sittuppdrag och lagt fram sin slutredovisning på en bolagsstämma, är bolagetupplöst. Omett aktiebolag i likvidation inte har tillgångar som täcker likvidationskostnadernakan likvidationen upphöra på ett tidigt stadium genom s. k. fattiglikvidation.En sådan innebär att rätten på anmälan av likvidatorerna förklarar attlikvidationen skall läggas ned och bolaget anses upplöst. a. att kallelse på okända borgenärer inte behöver ske. Eventuellatillgångar skall efter rättens förordnande tillfalla allmänna arvsfonden. till grund för propositionen liggande BRÅ-promemorian föreslogs attmöjligheten till s.k. fattiglikvidation skulle avskaffas och ersättas med enordning som innebär skyldighet för likvidator att hos rätten ansöka om bolagetsförsättande i konkurs, om han finner att bolaget är på obestånd. 1propositionen förordas att förslaget i promemorian genomförs. Konkurspliktenföreslås dock begränsad till fall då ett bolag är på obestånd och inte kan betalalikvidationskostnaderna. Imotion 1980/81:2114 (s) yrkas att konkursplikten i enlighet med vad 11 1980/81. LU 1980/81:28 6 BRÅförslagit skall inträda så snart bolaget är på obestånd (yrkande 3).Motionärerna anser att BRÅ:s förslag är väl genomtänkt samt att det ärangeläget att förslaget genomförs som ett led i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Motionärerna pekar vidare pä att praktiskt taget samtligaremissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran. inledningsvis berört har fattigkonkurserna numera avskaffats ochersatts med en ny och effektivare ordning för handläggning av mindre konkurser.Reformen föranleddes av att det tidigare systemet med fattigkonkurser hademånga brister och utnyttjades som ett led i ekonomisk brottslighet. Tidigaretorde fattigkonkurs och fattiglikvidation ha framstått som två i det närmastelikvärdiga alternativ när det gällt att upplösa bolag, vars tillgångar inte ensräckt till täckande av kostnaderna för ett avvecklingsförfarande. mening torde det otvivelaktigt förhålla sig så att reglerna omfattiglikvidation kan utnyttjas för att dölja ekonomisk brottslighet. Utskotteterinrar om vad utskottet framhöll med anledning av en motion nämligenatt det är angeläget att åtgärder vidtas mot missbruk av likvidationsinstitutet(LU 1979/80:2). Utskottet tillstyrker att reglerna om fattiglikvidation slopasoch att man i stället inför en ordning enligt vilken likvidator blir skyldigatt ansöka om bolagets försättande i konkurs. Närdet gäller den närmare utformningen av konkursplikten vill utskottet erinra omatt - som ovan redovisats - likvidation är den normala formen för upplösning avett bolag, när ägarna av olika legitima skäl inte längre vill att verksamheteni bolaget skall fortsätta. Det bör vidare påpekas att ett aktiebolag som i ochför sig inte är på obestånd, därför att det kan betala sina skulder efter handsom de förfaller, i och med ett beslut om likvidation kan komma på obestånd.Likvidationsbeslut medför nämligen att tidigare ej förfallna skulder skallbetalas. Om konkursplikten knöts till enbart det förhållandet att bolaget är påobestånd skulle detta kunna få till följd att användningen avlikvidationsinstitutet begränsades utan att några sakliga skäl talar härför.Sålunda skulle exempelvis ett dotterbolag som endast har skulder - överstigandetillgångarna - till moderbolaget inte kunna avvecklas genom en likvidation utantvingas gå i konkurs. Vad gäller bolag, vars skulder överstiger tillgångarna,vill utskottet också i likhet med departementschefen understryka vikten av atten ny ordning inte lägger hinder i vägen för en smidig uppgörelse inomlikvidationsförfarandets ram. Som framhålls i propositionen förekommer det f.n. att bolagets fordringsägare i en ackordsliknande uppgörelse går med på attderas fordringar sätts ned. För fordringsägarna torde en sådan uppgörelse imånga fall vara fördelaktigare än en konkurs. Motbakgrund av det anförda anser utskottet att ett alltför vidsträckttillämpningsområde för konkursplikten skulle medföra påtagliga nackdelar bådeför bolagets fordringsägare och för dess aktieägare. 1 sammanhanget bör betonasatt den i propositionen föreslagna ordningen inte berövar LU1980/81:28 7 likvidatorn möjligheten att frivilligt ansöka om attbolaget försätts i konkurs. Även borgenärerna har denna möjlighet . Utskottetvill också framhålla att vad frågan nu gäller är att komma till rätta medeventuella missbruk av likvidationsinstitutet och därmed förhindra ekonomiskbrottslighet. I likhet med departementschefen anser utskottet att man på godagrunder kan anta att flertalet sådana förfaranden som man vill nå med den nyaordningen typiskt sett har samband med fall då ett bolags tillgångar inteförslår ens till kostnaderna för likvidationsförfarandet, dvs. situationer påvilka de nuvarande bestämmelserna om fattiglikvidation är tillämpliga. mening innebär förslaget i propositionen en lämplig avvägning mellanå ena sidan intresset av att ekonomisk brottslighet i samband med likvidationmotarbetas och å andra sidan borgenärernas och aktieägarnas intressen av attanvändningen av likvidationsinstitutet inte i onödan försvåras ellerförhindras. Utskottet tillstyrker därför propositionen i denna del ochavstyrker bifall till motion 2114 yrkande 3. I motion 1980/81: 236 (s) yrkas attförslag skall föreläggas som dels möjliggör att näringsförbud kananvändas vid vissa fall av likvidation (yrkande 1), dels innebär attnäringsförbud automatiskt inträder vid grova brott i samband med konkurs(yrkande 2). Som tidigare berörts kan fr. o. m. den I 1980näringsförbud i vissa fall meddelas. Bestämmelserna finns i 199b-199J och 212§§ konkurslagen. Näringsförbud kan meddelas gäldenär som är näringsidkare. Ärgäldenären ett aktiebolag eller liknandejuridisk person kan förbudet meddelasden som är eller som före konkursansökningen varitställföreträdare för den juridiska personen eller som faktiskt handhar ellerhandhaft ledningen eller förvaltningen av företaget. En grundförutsättning föratt näringsförbud skall kunna meddelas är att konkurs inträffat. Vidare skal!personen i fråga ha förfarit grovt otillbörligt mot sina borgenärer eller påannat sätt ha grovt åsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare. Förbudkan också meddelas den som upprepade gånger förekommit i konkurs underförutsättning att han i näringsverksamhet, som har föregått konkurserna, haråsidosatt vad som ålegat honom som näringsidkare och näringsförbud är påkallatav särskilda skäl. Den som meddelats näringsförbud får i princip inte drivanäringsverksamhet som är bokföringspliktig enligt bokföringslagen (1976: 125).Han får inte heller vara styrelseledamot eller i annan egenskap varaställföreträdare för aktiebolag eller vissa andra slag av Juridiska personereller - utan att formellt vara ställföreträdare - faktiskt handha ledningeneller förvaltningen av företaget. Näringsförbud kan meddelas att gälla inte bara underkonkursen utan också sedan denna avslutats. Förbudet är tidsbegränsat.Maximitiden är med viss möjlighet till förlängning. Frågor om näringsförbud skall prövas av allmän domstol påtalan av allmän åklagare. LU 1980/81:28 8 Den som bryter mot ett meddelat näringsförbud kandömas till fängelse i högst . I ringa fall kan påföljden vara böter ellerfängelse . Motiveringentill yrkandena i motion 236 finns i motion 1980/81:234, vari framförs olikaförslag till åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Motion 234 harhänvisats till . Beträffande näringsförbudet framhållermotionärerna att reform inte var tillräckligt långtgående och att ettsådant förbud borde kunna tillgripas även vid likvidation, eftersom likvidationi vissa fall kan missbrukas på samma sätt som konkurs. Vidare ansermotionärerna att förbudet automatiskt borde följa vid t. ex. grovt skattebrott.En sådan automatik skulle enligt motionärerna sannolikt visa sig vara godprocessekonomi och spara administrativt arbete. Automatiskt näringsförbudborde också övervägas vid uppenbar tredska att betala in skatter och avgifter. Utskottetvill för sin del erinra om att när näringsförbudet infördes framfördesfrån olika håll tvivel om huruvida reformen skulle få någon praktisk betydelse.Såvitt utskottet har sig bekant har emellertid utvecklingen inte varitsådan att dessa farhågor kan anses besannade. Tvärtom har redan - trots attreglerna bara är tillämpliga vid konkurser som inträffat efter flera beslut om näringsförbud meddelats. Erfarenheterna från tillämpningenav de nya reglerna är emellertid mycket begränsade och några säkra slutsatserom reformens effekt kan inte dras. Framtiden får utvisa om och i vad månreglerna behöver ses över. Vadsärskilt gäller motionärernas önskemål om näringsförbud vid likvidation villutskottet framhålla att önskemålet i väsentlig mån blir tillgodosett genompropositionen. Som utskottet ovan berört kan man på goda grunder anta attflertalet fall av ekonomisk brottslighet med anknytning till likvidationförekommer just vid fattiglikvidation. Genom att möjligheten tillfattiglikvidation ersätts med en skyldighet för likvidator att ansöka ombolagets försättande i konkurs blir det möjligt att tillgripa näringsförbudet.Utskottet vill också påpeka att reformen även leder till att undersökning skallske huruvida gäldenären förfarit brottsligt. Enligt utskottets mening saknasdet i vart fall f. n. anledning att överväga en utvidgning av tillämpningsområdetför näringsförbud. Inte heller anser utskottet att det finns skäl att nu frångåriksdagens ställningstagande vid genomförandet av reformen att näringsförbudetskall inträda endast efter prövning i varje särskilt fall. Som utskottetframhöll i lagstiftningsärendet (LU 1979/80:31) är ett system med prövning avnäringsförbudet i varje särskilt fall - rent allmänt sett - ägnat att ge meratyngd åt förbudet. Ett sådant system har också den fördelen att den på ettbättre sätt än en ordning med automatiskt förbud understryker med vilket allvarsamhället ser på otillbörliga förfaranden från konkursgäldenärers sida. LU1980/81:28 9 I enlighet med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion 236. I den tidigare omnämndaBRÅ-promemorian framlades också vissa förslag till ändringar i det vanligalikvidationsförfarandet. a. föreslogs -efter mönster av vad som gäller förkonkursförvaltare - att likvidator, som finner skälig anledning misstänka attgäldenärsbrott eller annat brott som inte är ringa har förekommit i samband medbolagets verksamhet, skall vara skyldig att underrätta åklagare och därvid angegrunden för misstanken. Promemorian innehöll vidare förslag om att skärptakrav på likvidators kvalifikationer skall införas samt om att rätten alltidskall utse likvidator. Ipropositionen har förslagen inte fått någon motsvarighet. 1 motion 2114 (s) yrkas att förslagen om likvidatorsskyldighet att underrätta åklagare och om utseende av likvidator skallgenomföras (yrkande I resp. 2). Motionärerna anser att förslagen är välunderbyggda. Utskottet vill framhålla att förslagen i motionen innebärett närmande av reglerna om likvidationsförfarandet till vad som gäller ikonkurs. Utskottet erinrar om att stora principiella skillnader finns mellankonkurs och likvidation. Syftet med konkurs är att vid gäldenärens insolvensmöjliggöra att hans egendom tvångsvis omhändertas för att tillgodoseborgenärernas konkurrerande anspråk. Likvidation däremot är en avvecklingsformsom i princip ligger i bolagsledningens och ägarnas händer. Enligt utskottetsmening bör det inte utan starka skäl ifrågakomma att införa regler som brytermot denna grundsyn. Som framhålls i propositionen torde flertalet likvidationersom det här är fråga om genomföras utan att fordringsägarna lider någon skada.Inte heller BRÅ-promemorian och remissyttrandena ger underiag för antagande attden nuvarande ordningen medfört några nackdelar av betydelse. Redan med hänsyntill det anförda framstår motionärernas förslag som alltför långtgående. Utskottet vill tillägga att promemorians förslag omutseende av likvidator skall ses mot bakgrund av de föreslagnakvalifikationskraven på likvidatorn. Enligt promemorian var dessa krav såallmänt hållna att det fanns risk för att deras syften inte tillgodosågs, omrätten att utse likvidator låg kvar hos bolagsstämman. När förslaget omkvalifikationskrav nu är aktuellt framstår det därför som fögameningsfullt att frånta bolagsstämman rätten att utse likvidator. Utskottetvill också erinra om vad patentverket anfört i sitt yttrande över promemorian,nämligen att ägare av ett bolag måste anses ha ett berättigat intresse attsjälva få påverka personvalet oavsett om det gäller likvidator eller annanfunktionär så länge inte bolagets situation är sådan att bolaget är skyldigtenligt lag att träda i likvidation.