bet · G401JuU35 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:35 om anslag till kriminalvården m. m. 1980/81:100bil. 5, E, jämte motioner) Utskottet tillstyrkerregeringens i proposition 1980/81:100 bilaga 5 (jusddedepartementet) under punkt E 1 (s. 67 och 68) framlagda förslag och hemställer att tillKriminalvårdsstyrelsen för /82 anvisar ett förslagsanslag av . Regeringen har under punkt E2 (s. 68-72) föreslagit att dels godkänna den i propositionen beräknade driftstaten för förvaltning av fastigheter, dels till Kriminalvårdsanstalterna för /82 anvisa eU förslagsanslag av . I motion 1980/81:346 av BlendaLittmarck (m) hemställs atl hos regeringen begär förslag tillbestämmelser som ökar möjligheterna att skyndsamt häkta narkotikamissbrukaresom gjort sig skyldiga till brott. I motion 1980/81:348 av BlendaLittmarck (m) hemställs att hos regeringen begär förslag till sådanändring i lagen om kriminalvård i anstalt att dels obevakade permissioner ejmeddelas intagna med aktuellt eller pågående narkotikamissbruk, delspermitlenters insmuggling av narkotika på anstalt resulterar i kännbarainskränkningar i deras permissioner. I motion 1980/81:420 av GunillaAndré (c) och () hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om placering av personer dömda förgrova narkodkabrott i speciella anstalter. I motion 1980/81:422 av m. fl. (m)hemställs 1. alt riksdagenhos regeringen begär en utvärdering av verksamheten med narkolikafriaavdelningar på vissa anstalter, 2. att riksdagenhos regeringen begär atl motionen överlämnas till utredningen rörandepermissioner från kriminalvårdsanstalter m. m. 1 1980/81. JuU1980/81:35 2 I modon 1980/81:423 av () hemställs, såvitt nu är i fråga, att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av en översynav lagstiftning m. m. beträffande straffverkställighet för dem som begåttnarkotikabrott eller narkolikaförse-else. I motion 1980/81:682 av SvenJohansson m. fl. (c) hemställs alt hos regeringen begär utredning omåtgärder för bättre rehabilitering av intagna på fångvårdsanstalt enligt deriktlinjer som anges i motionen. I modon 1980/81:684 av . (vpk) föreslås, såvitt nu är i fråga, 1. att riksdagenbeslutar att under förevarande anslag anvisa ett med . i förhållandetill regeringens förslag förhöjt belopp avseende biblioteksverksamhet, 2. all riksdagenuttalar och hos regeringen hemställer om åtgärder och förslag i syfte attåstadkomma en humanisering av situationen på landets kriminalvårdsanstalter ienlighet med vad som anförts i motionen. I modon 1980/81:887 av ArneLindberg (c) och () hemställs att beslutar att som sinmening ge regeringen till känna vad i modonen föreslagils om straff förnarkodkabrott. I delta betänkande behandlar utskottet i motionen upptagnafrågor om straffverkställighet. I modon 1980/81:892 av MårtenWerner (m) hemställs att hos regeringen begär skyndsamt förslag tillstränga påföljder för narkotikabrott. I detta betänkande behandlar utskottet imotionen upptagna frågor om straffverkställighet m. m. I motion 1980/81:1180 av BirgittaJohansson m.fl. (s) hemställs att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen framhållits om kriminalvårdsanstalten i . I motion' 1980/81:1184 av ArneNygren (s) och () hemställs att hos regeringen begäratt en utredning tillsätts med uppgift 1. att skyndsamtpröva frågan om särskiljande av de grova narkotikabrottslingarna påfängelserna från det mindre belastade klientelet, enligt målsättningar somutvecklats i motionen samt 2. pröva behovetav lagändringar för samhällsskyddet mot bl. a. narkodka på anstalter för grovanarkotikabrottslingar. I modon 1980/81;1913av RuneGustavsson m. fl. (c) hemställs, såvitt nu är i fråga, att som sinmening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om särbehandlingoch särskilda kriminalvårdsanstalter för dem som dömts för grova narkotikabrott(yrkande 2). JuU1980/81:35 3 Budgetfrågor, biblioteksverksamhet m. m. Regeringens förslag tillmedelsberäkning under denna punkt innebär att anslaget höjs från 863 280 000kr. I propositionen uppger departementschefen att denuppgående tendensen i beläggningen på kriminalvårdsanstalterna har fortsattunder . Han redovisar vidare en undersökning enligt vilken andelen domarmed frihetsberövande påföljd ökar och strafftiderna tenderar atl bli längre.Med hänsyn till utvecklingen inom anstallsorganisationen har anslaget inteberäknats enligt besparingsalternativet. Såvitt gäller anslagsposten avseende biblioteksverksamhetinnebär regeringens förslag en höjning med . I motion 684 föreslås att anslagsposten höjs med 509 000kr. utöver vad regeringen har föreslagit (yrkande 1). Motionärerna anför bl. a.att de kommunala biblioteken måste ges full kostnadstäckning; annars riskerarde intagna att gå miste om bibliotekens tjänster. Biblioteksverksamheten vid kriminalvårdsanstalterna och deallmänna häktena sköts av kommunerna genom folkbiblioteken. Verksamhetenregleras genom avtal mellan biblioteken och . Ersättningtill biblioteken utgår med generella belopp per vårdplats och år. varden generella ersättningen . för häktesplats, . för slutenriksanstaltsplats, . för sluten lokalanstaltsplals och . för öppenriksanstaltsplats och öppen lokalanstaltsplals. Den genomsnittliga kostnadenper plats var för häktesplatserna , för de slutna riksanstaltsplat-serna436 kr., för de slutna lokalanstaltsplatserna . och för de öppnaanstaltsplatserna . Full kostnadstäckning utgår endast beträffande fyraanstalter. Frågan om biblioteksverksamheten vid anstalterna har behandlatsav utskottet , (JuU 1977/78:31 p. 2 s. 9 f,se även JuU 1973:15 s. 18 f, JuU 1976/77:29 p. 2 s. 12 f). Utskottet framhöll är 1978 betydelsen av en väl fungerandebiblioteksverksamhet och uttalade att det är angelägel att den kommunalabiblioteksverksamheten kan hållas på godtagbar nivå. Med hänvisning till detstatsfinansiella läget avstyrkte utskottet dock bifall till motioner om ökaderesurser för och upprustning av biblioteksverksamheten. följde utskottetsom vidare yttrade. Med hänsyn till angelägenheten avall biblioteksservicen vid anstalterna ej försämras vill utskottet tilläggaföljande. Genom överenskommelser mellan och kommunerna,eventuelh genom revidering av förefintliga avtal, bör dllgängliga medel kunnadisponeras där de bäst behövs, framför allt i slutna riksanstalter och häkten.De som är intagna på lokalanstalt bör såsom utskottet också framhöll förra åretkunna beredas tillfälle att själva göra boklån i kommunernas bibliotek. JuU1980/81:35 4 budgetpropositionuttalade chefen för jusdtiedepartementet att den biblioteksverksamhet sombedrivs inom kriminalvården är betydelsefull, särskilt i fråga om slutnaanstalter och häkten. Departementschefen anförde vidare att det enligt hansuppfattning var angeläget att verksamheten kunde bibehållas (prop. 1978/79:100,bil. 5 s. 94). Utskottet vill, när frågan om biblioteksverksamheten nuåterkommer, framhålla det önskvärda i att de som är intagna på kriminalvårdensanstalter och på de allmänna häktena åtnjuter samma biblioteksservice som andramedborgare. Det statsfinansiella läget medger dock enligl utskottets meninginte att under förevarande anslag ytterligare medel än de regeringen harföreslagit anvisas för ändamålet. Utskottet vill dock i sammanhanget framhållaangelägenheten av att prioriteringarna inom verksamhetsområdet görs så attmedlen kan disponeras särskilt vid slutna anstalter och häkten. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 684i nu behandlad del. Utskottet godtar regeringensförslag till medelsberäkning. Utskottet har ingen erinran mot den avdepartementschefen beräknade driftstaten för förvaltning av fastigheter. Narkotikaproblemen inomkriminalvårdens anstalter berörs i nio modoner. Önskemål om bl. a. enskärpning av reglerna om permissioner, besök, brevgranskning ochtelefonanvändning för dem som har dömls för narkotikabrott eller som ärnarkotikamissbrukare framställs i motionerna 348, 420, 422, 887, 892 och 1913.1 motionerna 420, 422 och 1913 tas också, liksom i motionerna 423, 682 och1184, upp frågan om anstaltsplaceringen av dem som har dömts för grovanarkotikabrott eller som är narkotikamissbrukare; den bärande tanken i dessamotioner är atl det aktuella khentelet bör avskiljas från andra intagna isärskilda avdelningar på anstalterna eller i särskilda anstalter. I motion 422begärs också en utvärdering av verksamheten med narkotikafria avdelningar påvissa anstalter. Som utskottet uttalat (JuU 1980/81:25 s. 44)ser utskottet med stor oro på den utbredning som narkotikamissbruket isamhället fått och på den utveckhng av narkodkabrotlsligheten som svararhäremot. Ökningen av narkotikamissbruket och av antalet uppdagadenarkotikabrott påverkar i hög grad också förhållandena inom kriminalvården;många av dem som tas in på kriminalvårdsanstalterna är missbrukare och ettökande antal intagna avtjänar långa fängelsestraff för grova narkotikabrott. En självklar strävan inom kriminalvården måste enligtutskottets mening vara att intagna utan narkotikaproblem inte skall behövakomma i kontakt med narkotika. Lika självklart är att missbrukare avskärs fråntillförsel av droger och i stället får vård för sitt missbruk. JuU1980/81:35 5 I lagen (1974:203) om kriminalvårdi anstalt ges inte några uttryckliga regler om att vid anstaltsplaceringnarkotikamissbrukare skall avskiljas från andra intagna. De strävanden i denriktning som pågår har sin grund bl. a. i ett av antagetförslag om väsentligt ökade insatser mot narkotikamissbruket (prop.1977/78:105, SoU 36, rskr 363). beslut innebar bl. a. att man inom kriminalvårdenborde inleda försöksverksamhet som innebär att de intagna i ökad utsträckningdifferentieras efter sitt narkotikaberoende. a. kan grova missbrukare vidupprepad narkodka-påverkan skiljas från övriga intagna och placeras påavdelningar med större säkerhetsgrad och slutenhet. LJtöver den nu berörda försöksverksamheten pågår f. n.försök med små narkodkafria avdelningar vid riksanstalterna Hinseberg, ochMalmö, sammanlagt 45 platser. beräknas en planeradnarkotikafri avdelning kunna tas i bruk vid kriminalvårdsanstalten med en särskild behandlingskedja för intagna mednarkotikaproblem, det s. k. , har bedrivits i snart tre år.F. n. disponeras för projektet 38 platser vid kriminalvärdsanstalten detta sammanhang bör också nämnas det särskilda försök som pågår i Stockholmsoch län med s. k. kontraktsvård för narkotikamissbrukare som harbegått broft (prop. 1978/79:182, JuU 39). Möjligheterna att differentiera de intagna efternarkotikaberoende och behandlingsbehov är i hög grad beroende avbeläggningssituationen inom kriminalvården. Denna är f. n. dock mycketansträngd. Anstalternas utformning och karaktär spelar i sammanhanget också enbetydelsefull roll. Särskilt de slutna lokalanstalterna med små avdelningar somhar tagits i bruk såsom kriminalvårdsanstalterna i Helsingborgoch synes vara mycket ändamålsenliga från den synpunkt som det här gäller.I takt med att ytterligare anstalter av detta slag tas i bruk (, ,, och ) kommer möjligheterna att differentiera deintagna att ytterligare förbättras. Ansträngningarna att dela upp de intagna efternarkodkaberoende och behandlingsbehov har fått stöd genom en genomfördändring i lagen om kriminalvård i anstalt. Genom ändringen, som trädde i kraftden , infördes en ny bestämmelse om rätt att förelägga en intagenatt lämna urinprov även om man inte har någon direkt misstanke om att han ärnarkodkapåverkad (prop. 1980/81:1, JuU 8, rskr 32, SFS 1980:930). Här kan ocksånämnas den successivt utbyggda verksamhet med visitadonspatmller som bedrivsför att förhindra insmuggling och förekomst av bl. a. narkotika på anstalterna.F. n. finns sju visitationspatruller. Dessa är i första hand avsedda för deanstalter där de är placerade men kan vid behov också användas på andraanstalter. Narkotikaproblemen inom kriminalvårdens anstalteraktualiserar inte bara frågan om en differentiering av intagna efternarkotikaberoende och behandlingsbehov utan också frågor om placering ochbehandling av dem 1* 1980181. JuU 1980/81:35 6 somhar dömts för grova narkotikabrott; det handlar ju här om personer som kanbefaras vilja fortsätta sin brottsliga verksamhet också under straffverkställigheten. Detär enligt utskottets uppfattning naturligt att straffverkställigheten för demsom är dömda för grova narkodkabrott ges ett annat innehåll änannars. Det gäller särskilt intagna som har dömts till långa fängelsestraff. Ilagen om kriminalvård i anstalt finns regler på området som innebär att sådanaintagna skall placeras på sluten riksanstalt eller i förekommande fall i specialavdelningpå sådan anstalt och som begränsar möjligheterna till permissioner och andrakontakter med yttervärlden. Närdet gäller förekomsten av narkotika inom kriminalvårdens anstalter skall härerinras om all utskottet ddigare under innevarande , i samband medbehandlingen av motioner i ämnet, slagit fast att det inte är godtagbart attintagna som är dömda för grova narkotikabrott inte kanavhållas från att bedriva narkotikahandel ute i samhället (JuU 1980/81:4).Utskottet framhöll i sammanhanget att en skärpning av verkställighetsreglernakan framstå som motiverad. En sådan skärpning kan dock enligt vad utskottetunderströk komma i konflikt med de principer som präglar svensk kriminalvårdoch som går ut på att, så långt det är möjligt med hänsyn till kravet påsamhällsskydd och differentiering, främja de intagnas samhällsanpassning ochmotverka de skadliga följderna av fängelsestraffet. Attgöra en avvägning mellan de motstående intressen som sålunda finns ankommer påen föregående år tillkallad särskild utredning med uppdrag att undersöka vissafrågor rörande permissioner från kriminalvårdsanstalter m. m.,permissionsutredningen (Ju 1980:03). I direktiven (kommittéberättelsen 1981del II s. 23) anges att utredningen har att uppmärksammafrågan om val av anstalt eller anstaltsavdelning för sådana intagna som hargjort sig skyldiga till grova narkotikabrott eller annan allvarlig brottslighetsamt tillämpningen av bestämmelserna om brevgranskning, telefonsamtal och besökbeträffande den nämnda kategorin intagna. Utredningen beräknas redovisaresultatet av sitt arbete . Detkan här tilläggas att tillsatt enledningsgrupp för samordning av verkets åtgärder mot narkotikamissbruk påkriminalvårdsanstaherna. Ledningsgruppen har till uppgift bl. a. att fortlöpandefölja omfattningen och spridningen av missbmket, att föreslå åtgärder motmissbruk samt atl följa den lagstiftning som berör åtgärder mot missbruk inomkriminalvården. För bedömningen av inriktningen av de fortsattasatsningar på området som bör göras kan det, i linje med vad som anförs imotion 422, vara av värde att den i det föregående berörda, pågåendeförsöksverksamheten utvärderas. Enligt vad som har upplysts för utskottet skerf. n. också en sådan utvärdering inom utvecklingsenhet.Någon åtgärd JuU1980/81:35 7 med anledning av motionsyrkandet i detta hänseendepåkallas således inte, och utskottet avstyrker bifall till motion 422 i dennadel. I anslutning till de övriga häraktuella motionsspörsmålen vill utskottet framhålla angelägenheten av attansträngningarna att bemästra narkotikaproblemen inom kriminalvårdsanstalternafullföljs med all kraft. Ett riktmärke härvidlag måste enligt utskottets meningvara att intagna utan narkotikaproblem inte skall behöva komma i kontakt mednarkotika, att missbrukare avskärs från tillförsel av droger och atl intagnaförhindras från att bedriva narkotikahandel inom anstalterna och ute isamhället. När det gäller de frågor som tas upp i de aktuellamotionerna kan utskottet konstatera att dessa frågor i allt väsentligt ärföremål för det utredningsarbete som har omnämnts. Särskilt intressetilldrar sig härvidlag enligt utskottets mening frågan om val av anstalt elleranstaltsavdelning för sådana intagna som, oavsett om de själva ärnarkotikamissbrukare eller ej, har gjort sig skyldiga till grovanarkotikabrott. I denna fråga vill utskottet framhålla att det är ett starktintresse att sådana intagna effektivt särskiljs från andra kategorier intagna. Vad utskottet med anledning av motionerna 348, 420, 422,423, 682, 887, 892, 1184 och 1913 uttalat om narkotikaproblemen inomkriminalvårdsanstalterna bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Häktning och anhållande av narkotikamissbrukare I modon 346 efterlyses ökademöjligheter att skyndsamt häkta narkotikamissbrukare som har gjort sigskyldiga lill brott. I motion 892 efterlyses ökade möjligheter att anhållanarkotikamissbrukare. De grundläggande reglerna om häktning och anhållande finnsi 24 kap. och innebär i huvudsak följande. För att någon skall kunna häktas krävs att han är påsannolika skäl misstänkt för brott av viss svårhetsgrad. Dessutom krävs att detföreligger fara för att den misstänkte flyr, undanröjer bevis eller återfalleri brott. Frågan om det finns skäl att häkta en person som är misstänkt förbrott skall bedömas med hänsyn till brottets beskaffenhet, den misstänktesförhållanden och andra omständigheter. Syftet med reglerna om häktning isådana fall då det föreligger flyktfara eller fara att den misstänkteundanröjer bevis är att säkerställa att rättegång och straffverkställighetskall kunna genomföras. Regeln om häktning på grund av fara för återfall ibrott motiverades när den tillkom med att starka praktiska skäl talade för attpå det sättet ge skydd åt den som hotades med brottsliga handlingar från denmisstänktes sida (SOU 1938:43 s. 298). Anhållande är en förberedande åtgärd för häktning. Somregel skall det därför finnas häktningsskäl för att anhållande skall få ske. Ivissa fall kan dock anhållande ske även om häktningsskäl inte föreligger. JuU 1980/81:35 8 tillkallade chefen förjustitiedepartementet en utredning med uppdrag att se över bestämmelserna omhäktning. Utredningen avlämnade betänkandet (SOU 1977:50) Häktning ochanhållande. Regeringenbeslutade en proposition med förslag till vissa ändringar i reglerna omhäktning och anhållande. Avvad som har sagts nu framgår att kommer att få ta ställningtill reglerna om häktning och anhållande i ett större sammanhang. Därför saknasenligt utskottets mening skäl för att påkalla någon åtgärd medanledning av de i modonerna 346 och 892 väckta frågorna om häktning ochanhållande. Utskottet avstyrker således bifall till motion 346 och motion 892 ihär aktuell del. I modon 684 anges en minskning av storleken påbostadsavdelningarna vid kriminalvårdsanstalterna som en angelägen reform föratt åstadkomma en humanisering av situationen på anstalterna. Imodon 1180 föresläs att en tidsplan skall läggas fram för byggande av mindreanslaltsavdelningar vid kriminalvårdsanstalten . Enligt motionärernakrävs mindre avdelningar för att arbetsmiljön skall kunna förbättras. Vidareskulle enligt modonärerna mindre avdelningar innebära att personalen gavsbättre möjligheter att påverka de intagna i rehabiliterande riktning. KriminalvårdsanstaltenTidaholm är en sluten riksanstalt med nominellt ca 170 platser. Den togs i brukunder senare delen av . Anstalten var avsedd för ett fängelseklientelmed begränsat behandlingsbehov. Byggnads-mässigt är den anpassad för enverksamhet som väsentligen inriktas på industriell produktion.Bostadsavdelningarna är inrymda i fem enplans vinkelhus med plats för två20-mannagrupper i varje. Fråganom anstaltsavdelningarnas storlek har varit föremål för överväganden vidåtskilliga tillfällen . Utredningen om personalensarbetsuppgifter vid kriminalvårdens anstalter förordade i betänkandet (SOU1977:76) Personalen vid kriminalvårdens anstalter att antalet platser vidkriminalvårdsanstalternas bostadsavdelningar skulle minskas till 10-15 peravdelning. I betänkandet (SOU 1979:4) Avskildhet och gemenskap inomkriminalvården föreslog också isoleringsutredningen en minskning avplatsantalet vid vissa anstalter. a. anstalten Tidaholmföreslogs att antalet platser vid bostadsavdelningarna skulle minskas från 20dll 14. Eninom tillsatt arbetsgrupp avgav en promemoria (DsJu 1979:9) Platsdilgång och platsbehov vid kriminalvårdens anstalter. a. att det var mycket angeläget att minska storleken påbostadsavdelningarna vid i första hand kriminalvårdsanstalterna , Tidaholmoch . Arbelsgmppen fann dock att JuU1980/81:35 9 beläggningssituationen inte medgav sådanaplatsreduceringar. I förra årets budgetproposition redogjorde chefen förjustitiedepartementet för arbetsgruppens förslag. Han anslöt sig härvid tillarbetsgruppens uppfattning att avdelningarnas storlek borde minskas vid vissaanstalter, i första hand , och . Han ansåg dock - liksomarbetsgruppen - att beläggningssituationen inte medgav de platsreduceringar sominrättandet av mindre anstaltsavdelningar skulle kräva. Han pekade också på vissaaktuella reformer inom kriminalvården som enligt hans mening var ägnade attminska beläggningen på anstalterna (prop. 1979/80:100, bil. 5 s. 79 f). har i sina anslagsframställningarvid flera tillfällen fört fram önskemål om en minskning av platsantalet vidvissa anstalter, bl. a. vid Tidaholmsanstalten. Frågan om att minska platsantalet vid avdelningarna påvissa anstalter har också behandlats av utskottet (JuU1977/78:31 p. 2 s. 5 f, JuU 1978/79:32 p. 16 f, JuU 1979/80:34 p. Utskottet har därvid i princip ställt sig bakom önskemålet att minskabostadsavdelningarnas storlek och därigenom åstadkomma förbättringar förpersonal och intagna vid bl. a. anstalten . Utskottet har dock funnit attbudgedäget inte medgett att medel ställs dll förfogande för ändamålet.Utskottet har vidare ansett att beläggningssituadonen varit sådan att det intevarit möjligt att göra de platsreduceringar som krävs för att få dll ståndmindre anstaltsavdelningar. Vid förra utgick utskottet från attfrågan prioriterades vid den fortsatta planeringen av anstaltsbeståndet. Enligt utskottels mening är det statsfinansiella lägetinte heller sådant att det är möjligt att minska platsantalet vid deberörda kriminalvårdsanstalterna. Härtill kommer att beläggningssituationenhar förvärrats. Utskottet vill dock även betona att det är angeläget attfrågan prioriteras vid den fortsatta planeringen av anstaltsbeståndel. Någonsärskild tidsplan i enlighet med förslaget i motion 1180 behövs enligtutskottets mening inle. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall tillmotion 684 i nu behandlad del och modon 1180. I modon 684 begärs en utökning avantalet studieledare. Enligt 10 § lagen om kriminalvård i anstalt skall intagensom har behov av utbildning eller undervisning beredas möjlighet därdll underarbetsdd, om det kan ske med hänsyn till anstaltsddens längd och den intagnesförutsäftningar. strävan är att de intagna skall hadllgång till samma val av undervisning som andra samhällsmedborgare, och måletär att utveckla utbildningsverksamheten till att omfattaminst av den disponibla sysselsättningstiden. Utbildning bedrivs f. n. vidett fyrtiotal anstalter. Undervisningen handhas nästan uteslutande avsamhällets ordinarie utbildningsanordnare. JuU 1980/81:35 10 Tjänst som studieledare finns inrättad vid fjortonanstalter. Vid vissa av dessa anstalter är studieverksamheten av sådanomfattning att studieledarna inte ensamma kan fullgöra sina arbetsuppgifter.Därför har vid tolv anstalter avdelat tjänstemän föratt biträda studieledarna, s. k. studieassistenter. Detta har kunnat ske genombl. a. omprioriteringar av resurser. undersökermöjligheten alt genom omdisponeringar anskaffa nödvändigt löneutrymme vidandra anstalter. har i sin anslagsframställning /82 föreslagit att tolv tjänster som studieassistenter- vilka ibudgetpropositionen genom en misskrivning har kommit att benämnas studieledare- inrättas för att få enhetlig benämning och lönesättning för de nämndabefattningshavare som biträder studieledarna. Utskottetvill framhålla att, såsom har angett, strävan bör varaatt de intagna vid kriminalvårdsanstalterna skall ha tillgång till samma urvalav undervisning som andra samhällsmedborgare.