bet · G401SoU32 · 1980-12-31 00:00:00 — om vissa arbetstidsfrågor m. m. I motion 1980/81:227 av Lars-OveHagberg m. fl. (vpk) hemställs att beslutar hemställa hos regeringenom förslag 1. att 10 § omallmän överfid och extra överfid samt 9 § om övertid för förberedelse- ochavslutningsarbete utgår ur arbetstidslagen, 2. att övertid förnödfallsarbete - vid överhängande fara för skada på liv, hälsa eller egendom -får tillgripas, dock högst 150 fimmar . I motion 1980/81:375 av . (vpk) föreslås att hemställer hos regeringen om en fidsplanför generell nedtrappninjg av arbetsfiden /dag med bibehållenlönestandard, så att sexfimmarsdagen genomförs . I motion 1980/81:945 av . (vpk) föreslås att uttalar att lön skall utgå för sådan fidsom måste tas i anspråk för ledighet för att uppfylla kraven om veckovila ienlighet med vad som anförs i motionen och att regeringen återkommer medförslag härom. Utskottet har under en följd av årbehandlat motioner som rör arbetstidsfrågor. I utskottets betänkanden SoU1979/80:1 och SoU 1979/ 80:35 lämnades relativt utförliga redovisningar avgällande bestämmelser, utredningar, tidigare riksdagsbehandling m.m., vadgäller här aktuella frågor om övertid, förkortning av arbetstiden och lön förtid som tas i anspråk för ledighet för att uppfylla kraven om veckovila. Sedan behandlade de ovan nämnda betänkandena hardels utredningen (A 1978:03) av vissa arbetstidsfrågor avgett betänkandet (SOU1981:5) Ny arbetstidslag som f. n. remissbehandlas, dels regeringen avlämnatproposition 1980/81:126 om arbetsmarknadspolitikens framtida inriktning, ivilken även arbetstidsfrågor behandlas. I betänkandet om ny arbetstidslag föreslås bl. a. attarbetstidslagen och 4 kap. arbetsmiljölagen förs samman fill en nyarbetstidslag. Vidare föresläs att övertidsreglerna ändras i väsentliga delar,att reglerna för deltid ändras och att den administrativa handläggningen avarbetsfidsärenden förenklas. I proposition 1980/81:126 redovisas den allmännautvecklingen på arbetstidsområdet samt med anledning av remissbehandlingen avdelegationens för arbetstidsfrågor (DELFA) rapport , chefens förarbets- SoU1980/81:32 2 marknadsdepartementet syn på framtidaarbetstidsförkortningar och deltidsarbete. I det följande redovisas betänkandet om ny arbetstidslagoch proposition 1980/81:126 i de delar, som avser de i motionerna upptagnafrågorna. Utvecklingen på arbetstidsområdet, m. m. Den ordinarie veckoarbetstiden fårenligt allmänna arbetstidslagen (1970:103) uppgå till högst , rasterej inräknade. Bestämmelsen är konstruerad som en maximiföreskrift.Kompletterande bestämmelser om arbetstiden lämnas bl. a. i kollektivavtal,andra överenskommelser, tjänstereglementen m. m. I proposition 1980/81:126 redovisas utvecklingen påarbetstidsområdet. Därvid konstateras bl. a. att arbetstidsfrågorna utgör enviktig del av arbetet med att förbättra arbetsmiljön, att sociala ochfamiljepolitiska aspekter liksom krav på jämställdhet mellan könen successivthar lett till en ny syn på arbetstiderna samt att arbetstidsfrågorna också fåttökad arbetsmarknads-och regionalpolitisk betydelse. Vidareanförs följande (s. 144). Den faktiska arbetade tiden persysselsatt har minskat . låg medelarbetstiden på 39,3timmar . minskade medelarbetstiden till36,. har antalet sysselsatta ökat medca 270 000 personer. Om den genomsnittliga arbetstiden per sysselsatt hadevarit lika stor så skulle antalet sysselsatta i stället hasjunkit med totalt ca 230 000 personer. En betydande del av minskningen imedelarbetstiden beror på det ökande deltidsarbetet. harantalet deltidsarbetande stigit med ca 30 000 per är. Deltidsarbetet har underde allra ökat något snabbare än den totala sysselsättningen. Varfjärde sysselsatt arbetar numera vanligen deltid. Andra faktorer bakom denminskade medelarbetstiden är t. ex. arbetstidsförkortningen ,den femte semesterveckans införande , minskat överfidsarbete och ökadfrånvaro. Lagstiftningen på arbetstidsområdet har efter allmännaarbetstidslagens tillkomst inriktats på att skapa regler om ledighetför olika ändamål. Lagen om rätt till ledighet för vård av barn ger möjlighetfill hel ledighet tills barnet uppnått 1 1/ålder och rätt tillförkortning av arbetstiden till 3/4 av normal arbetsfid tills barnet fyllt åttaår. Arbetstagare som vill genomgå utbildning har rätt till behövlig ledighetfrån sin anställning utan särskild tidsgräns. Rätt till delpension föreliggerför anställda . Ledighet för facklig verksamhet och skyddsverksamhetregleras bl. a. av förtroendeman-nalagen och arbetsmiljölagen. Ytterligare ettantal ledighetsändamål finns enligt föreskrifter i lag eller kollektivavtal.Ledighetslagstiftningens effekter på arbetskraftsutbudet har sålunda ökatsuccessivt . Vissa grupper av arbetstagare, t. ex. treskiftsarbetareoch underjordsarbetare har fått sänkt veckoarbetstid genomkollektivavtal. Dessutom har alla anställda tillförsäkrats ett ökat inflytandeöver arbetstidsfrågorna efter medbestämmandelagens tillkomst. Ökaduppmärksamhet har ägnats även ät arbetet på obekväma och SoU1980/81:32 3 Arbetarskyddsfonden har eftersin tillkomst initierat ett stort antal forskningsprojekt på dettaområde. Delegationen för arbetstidsfrågor(DELFA) lämnade rapporten (SOU 1979:48) Arbetstiderna inför1980-talet. 1 denna redovisades bl. a. de samhällsekonomiska konsekvenserna aven arbetstidsförkortning första år samt huren sådan kan tänkas påverka arbetskraftsresurserna och arbetskraftsefterfrågani landet. arbetstidsförkortningar har till viss delkompenserats genom ökad produktivitet främst inom industrin. Delegationenskalkyler visar att det om produktionen inte skall minska vid enarbetstidsförkortning krävs en betydande sysselsättningsökning även om en delav arbetstidsförkortningen kan kompenseras med ökad produktivitet. Särskiltstora nyrekryteringsbehov skulle uppstå inom den offentliga sektorn. Delegationen visar att det endast inom vissa regionerfinns tillgäng till den arbetskraft som behövs för sysselsättningsökningen ochkonstaterar att de regionala skillnaderna i sysselsättningsgraden och näringsgrensfördelningenär en betydande restrikfion inför en större arbetstidsförkortning under denärmaste åren. Vidare anser delegationen att arbetstidsförkortningar inteskall användas för att bekämpa arbetslöshet och undersysselsättning, attarbetstidsförkortningar är alternativ till materiella standardhöjningar ochdärför begränsar utrymmet för konsumtionsökningar och resurskrävande reformeroch att arbetsmarknadens parter bör bestämma tidpunkten för kommande generellaarbetstidsförkortningar. Delegationens slutsatser delades av merparten avremissinstanserna. Flera remissinstanser har framhållit att detsamhällsekonomiska läget inte ger utrymme för en såkostnadskrävande reform som en generell arbetstidsförkortning. De vid remissbehandlingen framkomna synpunkterna liggertill grund för delegationens fortsatta arbete. Chefen för anför i"propositionen bl. a. ätten framtida arbetstidsförkortning kommer att fåett stort genomslag på arbetsmarknaden. Stora nyrekryteringsbehov kommerföreträdesvis att uppstå i de personalintensiva delarna av tjänstesektorn.Kraven på arbetsmarknadspolitiken skulle öka väsentligt. För att täckaproduktionsbortfallet vid en arbetstidsförkortning behövs ett ökatarbetskraftsdeltagande från grupper med låga sysselsättningsgrader t. ex.kvinnor och arbetshandikappade. Nya krav kommer att ställas på en anpassningav arbetstillfällena efter de nytillträdande gruppernas önskemål. För kommunerna bedöms arbetstidsförkortningen medföraökade krav på utbyggnad av bl. a. barntillsyn och kollektivtrafik, behov avpersonalförstärkningar för att kunna upprätthålla den kommunala servicen samtminskad tillväxt av kommunernas skatteunderlag. Arbetsmarknadsministerninstämmer i uppfattningen att det samhälls- SoU1980/81:32 4 ekonomiska läget för överskådlig tid inte ger utryme förnågon generell arbetstidsförkortning. Möjligheten att med bibehållen standardgenomföra en arbetstidsförkortning är vidare enligt hans mening bl.a. beroende av en framgångsrikt förd arbetsmarknads- och regionalpolitik under1980-talet. Vidareanför arbetsmarknadsministern bl. a. följande. De motiv som talar för en fortsattsänkning av arbetstiden är emellertid mycket viktiga att ta fasta på - ökadjämställdhet mellan kvinnor och män i såväl yrkesliv som hemarbete, tid förengagemang i samhällsarbetet etc. En arbetstidsförkortning ställer krav på enlång planeringsperiod om den skall kunna genomföras utan allvarligarestörningar i balansen på arbetsmarknaden. Enligt min mening är det därförvikfigt att regeringen tillsammans med arbetsmarknadens parter kontinuerligtföljer frågan, även om tidpunkten för en kommande arbetstidsförkortning nusynes ligga långt fram i tiden. Arbetsmarknadsministern gör ävenvissa andra uttalanden i arbetstidsfrågan. Utskottet hänvisar därför även tillpropositionen. Utskottet har senast i betänkande SoU 1979/80:35 behandlatfrågan om begränsning av den ordinarie arbetstiden. Enligt arbetstidslagen finns fyraolika former av övertid, nämligen allmän övertid, extra övertid, övertid förnödfallsarbete och övertid för förberedelse- och avslutningsarbete. Allmän övertid fkr f. n. tas ut med högst underen tid av eller under en kalendermånad, dock högst 150timmar under ett kalenderår. Avsteg från dessa bestämmelser kan göras genomkollektivavtal. När synneriiga skäl föreligger kan tillsynsmyndigheten medgeytterligare övertid, s. k. extra övertid, med högst under ettkalenderår (10 §). Övertid för nödfallsarbete får tas ut vid vissanödfallssituationer. Anmälan skall ske fill arbetarskyddsstyrelsen inom tvådygn från arbetets början (8§). Övertid för nödvändiga förberedelse- ochavslutningsarbeten får tas ut med normalt högst . Sådanövertid räknas då in i den allmänna övertiden (9 §). Utredningen av vissa arbetstidsfrågor har sett överövertidsbestämmelserna. I vad gäller övertid för förberedelse- ochavslutningsarbeten har man kommit fram till att det finns goda utsikter attfördela arbetstiden så att dessa arbeten kan utföras inom måttet för denordinarie arbetstiden. Utredningen föreslår därför att bestämmelserna om dennaövertidsform slopas. Man föreslår dock att allmän överfid får användas förförberedelse- och avslutningsarbeten som nödvändigtvis måste utföras före ellerefter den ordinarie arbetstiden. SoU 1980/81:32 5 Med hänsyn bl. a. till ett nytt system föröverfidsberäkning (se betänkandet bl. a. s. 23) föreslår utredningen attgränsen för allmän övertid höjs från 150 per kalenderår. Någonbegränsning i möjligheterna att erhålla dispens för extra övertid eller att taut överfid för nödfallsarbete föreslås inte. Däremot föreslås en ändring avanmälningsplikten då det gäller nödfallsarbete på det sättet att arbetsgivarenskall underrätta lokal arbetstagarorganisation inom vars område arbetet falleri stället för'arbetarskyddsstyrelsen.. Utredningenhar även önskat skydda den snabbt ökande gruppen av deltidsarbetande genom attföreslå regler för övertidsuttag hos deltidsanställda - s. k. mertid - somöverensstämmer med övertidsreglerna för heltidsanställda. Utskottethar senast i betänkande SoU 1979/80:35 behandlat frågan om begränsning avöverfid. Enligt arbetsmiljölagen skall arbetstagare beredasminst 36 fimmars sammanhängande ledighet . Sådanveckovila skall om möjligt förläggas till veckoslut. Undantag frän dessa reglerfår göras fillfälligtvis, om det föranleds av särskilt förhållande som inte harkunnat förutses. Från veckovileregeln kan göras avvikelse genom kollektivavtal.Vidare kan arbetarskyddsstyrelsen ge dispens, om det föreligger särskilda skäl. Reglernaom veckovila kan i vissa fall medföra ett inkomstbortfall genom att tid förveckovila måste läggas ut på tid när arbete normalt skulle ha utförts. Arbetsdomstolenhar i en dom (nr 8/80) förklarat att en arbetstagare intehar rätt fill lön under tid då arbetsgivaren på grund av bestämmelsen i 4 kap.6 § arbetsmiljölagen om veckovila varit skyldig att bereda honom ledighet.Arbetsdomstolen anförde bl. a. följande: Arbetsmiljölagen innehåller inte någon uttryckligbestämmelse som reglerar rätten fill ersättning i den mån veckovileregelnskulle leda till inkomstbortfall. I förarbetena finns heller inte minstaantydan om att avsikten skulle ha varit att införa någon form av löneskydd.Fabriksarbetareförbundet har anfört att det med hänsyn fill arbetsmiljölagenskaraktär av social skyddslag inte skulle vara rimUgt att arbetstagaren kundedrabbas av inkomstförlust vid fillämpning av veckovileregeln. Syftet med regelnskulle då enligt förbundets mening förfelas. Förbundet menar att dessa skälföranleder att ett löneskydd bör kunna grundas på arbetsmiljölagen. Mot dettasynsätt kan emellertid med fog invändas att lagstiftaren måste antas ha utgåttfrån att arbetstagares anställningsvillkor skulle komma att anpassas fillarbetsmiljölagens regler i den mån arbetsgivarsidan och arbetstagarsidan finneren sådan anpassning vara motiverad. I enlighet härmed bör i ett fall som dettalösningen på frågan huruvida rätt till betalning föreligger sökas i fillämpligtkollekfivavtal. SoU1980/81:32 6 Arbetsdomstolen finner alltså attnågot skydd mot lönebortfall inte följer av arbetsmiljölagen eller grundernaför lagen. Utskottet har tidigare behandlatfrågan om skydd mot lönebortfall vid tillämpning av veckovileregeln ibetänkande SoU 1979/80:35. Motionärema bakom motion1980/81:375 av m. fl. (vpk) vill att regeringen gör en tidsplan förgenerell nedtrappning av arbetstiden till ,med bibehållen lönestandard. I motionen pekas på ett antal faktorer som skullemotivera en allmän arbetstidsförkortning, såsom jämställdheten mellan män ochkvinnor samt ökat antal arbetstillfällen. Motionärerna anser att en sådan arbetstidsförkortningskall ske lagstiftningsvägen på grund av bl. a. den nuvarande trögheten i attgenomföra reformen men också för att man skall kunna samordna förkortningen avarbetstiden mellan olika arbetstagargrupper och för att man skall kunna anpassaberörda delar av samhällservicen till de nya förutsättningarna. har vid upprepade tillfällen behandlatmotionsyrkanden om att skall fatta principbeslut om en generellnedtrappning av den ordinarie arbetstiden. Utskottet har därvid genomgåendeavstyrkt motionsyrkandena med hänvisning främst till att det i princip råderenighet om att 30 timmars arbetsvecka är det långsiktiga målet men att detmåste vara en sak för arbetsmarknadens parter att avgöra vilka prioriteringarsom skall göras vid valet mellan olika former för uttag av standardhöjningar. Delegafionen för arbetstidsfrågor (DELFA), som bl. a.skall förse avtalsparterna med analyser av arbetstidsförkortningars effekter påekonomi, sysselsättning, deltidsarbete, familjeförhållanden och fritidsvanor,har studerat effekterna av en generell arbetstidsförkortning. Delegationensbetänkande i frågan har remissbehandlats. Arbetsmarknadsmrnistern har därefteri proposition 1980/81:126 om arbetsmarknadspolitikens framtida inriktning, somf. n. behandlas i arbetsmarknadsutskottet, gjort vissa överväganden som rör engenerell arbetstidsförkortning. En relativt utförlig redogörelse förövervägandena redovisas i ett föregående avsnitt, till vilket utskottethänvisar. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det ankommer påarbetsmarknadens parter att avgöra vilka prioriteringar som skall göras vidvalet mellan olika former för uttag av standardhöjningar. Utskottet vill ianslutning härtill framhålla att det samhällsekonomiska läget är sådant att detinte är realistiskt att nu ta ställning till genomförandet av en såresurskrävande reform som förslaget i motionen innebär. Utskottet avstyrkersåledes motion 1980/ 81:375. SoU1980/81:32 7 Imotion 1980/81:227 av Lars-OveHagberg m. fl. (vpk) om begränsning av överfid hävdas bl. a. att ett ökandeöverfidsuttag tenderar att göra 40-timmarsveckan illusorisk. Motionärerna anseratt tre av de fyra övertidsformerna - allmän övertid, extra övertid ochöverfid för förberedelse- och avslutningsarbete - skall avskaffas och attövertid för nödfallsarbete skall begränsas till . Utredningen av vissa arbetstidsfrågor har sedan motionenväckts lagt fram ett förslag vari föreslås bl. a. en ny metod för att beräknaövertid och avskaffande av den särskilda form av övertid som avserförberedelse- och avslutningsarbeten. Betänkandet remissbehandlas f. n. Utskottet anser att ställningstagandet tillutredningsförslaget inte bör föregripas. Med hänsyn härtill avstyrker utskottetmotion /81:227. I motion 1980/81:945 av . (vpk) hävdas att arbetsmiljölagens regler för veckovila i vissa fallmedför att de som har jour-, beredskaps- eller övertidsarbete under ettveckoslut kan göra en ekonomisk förlust genom att fid för veckovila måsteläggas ut på tid när arbete normalt skulle ha utförts. a. med anledning avden dom i arbetsdomstolen (nr 8/1980) som slår fast att arbetstagare inte på grundav lag kan göra anspråk på lön under sådan veckovila vill motionärerna attriksdagen uttalar att lön skall utgå för sådan tid som tas i anspråk förledighet betingad av kraven på veckovila samt att regeringen skall återkommamed förslag härom. Utskottet behandlade en motion avvänsterpartiet kommunisterna med samma innehåll och förutsatte då attarbetsmarknadens parter avtalsvägen skulle komma att anpassaanställningsvillkoren till arbetsmiljölagens regler. Utskottet ansåg det dåinte vara påkallat med något initiativ av i frågan. Utskottet anseratt det inte heller nu föreligger någon omständighet som gör det påkallat mednågot sådant initiativ. Utskottet avstyrker därför motion 1980/81:945. 1. beträffande en tidsplan förnedtrappning av den ordinarie arbetstiden attriksdagen avslår motion 1980/81:375, 2. beträffande begränsning avrätten att ta ut övertid att avslår motion 1980/81:227, SoU1980/81:32 8 3. beträffande skydd motlönebortfall vid tillämpning av veckovileregeln att avslår motion1980/81:945. Närvarande: (), (), RuneGustavsson (c)*, (), (), (),(), (), (), (), Sfig Alftin (s), (), (), () och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering.