bet · G401KU26 · 1980-12-31 00:00:00 — I vilken utsträckning så skall ske är enligt utredningensjälvfallet beroende av dels ekonomiska överväganden, dels en bedömning om deti det särskilda fallet finns ett tillräckligt underlag för en sådan station.Beträffande frågan om information till utlandssvenskarna förutsatte utskotteti sitt betänkande (KU 1975/76:43 s. 3) att de svenska utlandsmyndigheternaskulle få i uppdrag att på lämpligt sätt delta i insatserna på detta område. Det kan nämnas att kretsen av röstberättigadeutlandssvenskar utvidgades års val så att nu samtliga svenskamedborgare som varit kyrkobokförda i har rösträtt vid valtill (prop. 1976/77:75, KU 1976/77:31, rskr 1976/77:184).Dessförinnan var rösträtten begränsad till den som varit kyrkobokförd här någongång . Rösträtt till kommunala församlingarhar endast den som är kyrkobokförd i kommunen. Från har uppgetts att röstmottagninganordnas vid så gott som alla svenska beskickningar och lönade konsulat samtdessutom vid ett stort antal honorärkonsulat. Särskildaröstmottagningsstationer inrättas därutöver på mer avlägsna orter där störregrupper av svenskar vistas. Det kan t. ex. gälla orter där svenskabyggnadsföretag är verksamma. En komplikation när det gäller röstmottagningutomlands är att vissa länder inte tillåter röstmottagning för främmande länderpå sitt territorium. Så är t. ex. fallet med . 1'* 1980/81. KU 1980/81:26 12 Registrering av partibeteckning Motionerna I motion 1980/81:861 av BertilFiskesjö m. fl. (c) föreslås att vallagen ändras så att det klart framgår attendast en beteckning i ord kan godtas för registrering av partibeteckning.Motionärerna framhåller att tidigare vallag innehållit en definition avpartibeteckning som innebar att beteckningen skulle utgöras av ord. Frånvaronav liknande definition i nu gällande vallag har enligt motionärerna lett tillatt ansett sig kunna godta för registrering partibeteckningarsom enbart består av bokstavskombinationer. Med den praxis som såledesutbildats föreligger enligt motionärerna inga hinder för att ävensifferkombinationer skulle kunna godtas för registrering, även om något sådantfall ännu inte varit aktuellt. Motionärerna framhåller att det när tidigarebestämmelser ändrades och kravet på "beteckning i ord" uteslöts inteuttalades att det skulle innebära någon förändring av den praktiskatillämpningen. Det är, anför motionärerna, troligt att det enbart varredaktionella skäl som gjorde att tidigare definition inte skrevs ut. Någonförändring i sak var således inte uttryckligen avsedd. Men eftersom det intefinns något uttalande som styrker detta och eftersom nuvarande bestämmelserinte anger hur partibeteckningar skall se ut. har den praxis som tillämpaskunnat utvecklas. Motionärerna anser att det är mycket viktigt att reglerna förregistrering är sådana att registrerade beteckningar inte kan missförstås ellerleda till förväxlingar. Risken för missförstånd och förväxlingar ökar enligtdem otvivelaktigt om man tillåter rena bokstavskombinationer. Som en annannackdel med registreringen av bokstavskombinationer framhålls att dessa kanspärra möjligheten för nya meningsriktningar att få partibeteckningar somuttrycks i ord registrerade, eftersom initialerna i de ord som man vill användakan sammanfalla helt eller delvis med en registrerad bokstavskombination. Tilldetta kommer enligt motionärerna att en partibeteckning i ord ger en bättreinformation till allmänheten än en bokstavs- eller sifferkombination. 1 motion 1980/81:1515 av m. ti. (vpk) tas bl.a. samma problem upp. Enligt motionärerna år gällande bestämmelser förregistrering och skydd av partibeteckning inte tillfredsställande. I motionenförordas därför att en översyn av bestämmelserna kommer till stånd. Sålunda börenligt motionärerna övervägas om nuvarande formulering i vallagen när detgäller risk för förväxling är till fyllest eller behöver preciseras. Oklarhetsynes också råda om med partibeteckning skall avses partiets namn eller om ävenbokstavsbeteckning kan förekomma. Det kan, anför motionärerna vidare, ocksåvara motiverat att undersöka vilka begränsningar som. med beaktande av den frianomineringsrätten, är möjliga för att undvika att icke registreradvalbeteckning leder till den förväxlingsrisk som myndighet med sitt beslut söktmotverka. Tveksamheter inom myndighet och mellan myndigheter vid KU1980/81:26 13 bedömning av partibeteckningars registrering talar enligtmotionärerna också för behovet av en översyn. I motion 1980/81:2145 yrkande 2 av m. (vpk) upprepas kravet på en översyn av reglerna om registrering avpartibeteckning. Gällande bestämmelser m. m. Bestämmelser om registrering avpartibeteckning och anmälan av kandidater finns i 5 kap. vallagen. Genombestämmelserna öppnas en möjlighet att skydda partibeteckningar vid val.Partiet, dvs. en sammanslutning eller grupp av väljare som uppträder i valunder en särskild beteckning, kan registrera beteckningen och anmäla officiellakandidater hos . Härigenom får partiet skydd mot att andrautnyttjar beteckningen för sina kandidater i valet. Valsedlar med registreradepartibeteckningar måste nämligen som första namn ha någon av de officiellakandidater som en representant för det registrerade partiet har anmält hosriksskatteverket. Annars anses alla namn på valsedeln obefintliga, och röstentillfaller det registrerade partiet. Sedan ett parti har blivit registrerat, ärdet skyddat mot att andra registrerar en förväxlingsbar beteckning. Enförutsättning för att en partibeteckning skall få registreras är att partietvisar att det har ett visst minsta antal röstberättigade medlemmar. Vallagen innehåller ingen definition av begreppetpartibeteckning. 1 lag om val till definierades i 54 §partibeteckning som "partinamn eller annan beteckning i ord för partieteller för meningsriktning partiet företräder". Definitionen togs bort isamband med ändringar i vallagstiftningen vid den partiellaförfattningsreformen . Någon motivering härtill redovisas inte iförarbetena (prop. 1968:27, KU 1968:20). har i viss utsträckning förekommit attbokstavskombinationer har registrerats hos . I propositionen föreslås vissaändringar i reglerna om registrering av partibeteckning. a. föreslås attföreskrivet minimiantal medlemmar uttryckligen skall biträda ansökan omregistrering. Vidare utvidgas skyddet för registrerad partibeteckning att gällaäven beteckning som har avregistrerats för högst i samband mednamnbyte. Frågan om registrering av bokstavskombinationer m. m.behandlas inte i propositionen. KU 1980/81:26 14 Besparingar i statens och kommunernas utgifter för deallmänna valen I motion 1980/81:1513 av DanielTarschys (fp) föreslås en översyn av vallagstiftningen i syfte att åstadkommabesparingar i statens och kommunernas utgifter för de allmänna valen. Enligtmotionären hör svenska val till de dyraste i världen. Den administrativa apparaten är omfattande. Det borde enligtmotionären inte vara omöjligt att utan skadeverkningar för demokratin nedbringakostnaderna. Motionären redovisar som exempel på kostnader för val ochvalkampanjer partiernas utgifter, statens utgifter för tryckning av valsedlar,kommunernas arvoden till valförrättare samt kostnaderna för att hållapostanstalterna öppna på valdagen. Partierna bör enligt motionären utaninitiativ från kunna komma överens om åtgärder för att begränsa sinakostnader i valrörelserna. När det gäller statens och kommunernas utgifter förde allmänna valen föreslår motionären däremot att hos regeringenanhåller om en översyn av vallagstiftningen i syfte att begränsa kostnaderna.En sådan översyn kan enligt motionären lämpligen ske inom vallagskommittén. Ett av de exempel på kostnader somnämns i motionen, nämligen statens kostnader för tryckning av valsedlar,behandlades av vallagskommittén i dess första delbetänkande (SOU 1978:64)Översyn av vallagen 1. Med anledning av bl. a. tidigare motioner om begränsningav partiernas rätt till kostnadsfria valsedlar övervägde kommittén en sådanåtgärd. Kommittén fann dock inte skäl att föreslå begränsning av denkostnadsfria kvoten valsedlar. Det fanns enligt kommittén fog för att anta attpartierna inte beställer fler valsedlar än de anser sig ha behov av ivalrörelsen. En begränsning av den kostnadsfria kvoten skulle därför inte kunnagenomföras utan att partierna åsamkas betydande ökning av kostnaderna förvalmateriel. Skydd för enskild persons namn I motion 1980/81:2126 av ArneAndersson i (s) och () anförs att det i valrörelsernaunder har förekommit allt fler situationer med missbruk av enskildpersons namn. En rimlig utveckling borde enligt motionärerna vara att enskildpersons namn inte får uppsättas på valsedel utan att personen först har gettsitt medgivande. Motionärerna yrkar att hos regeringen anhåller omförslag till sådan ändring i vallagen som syftar till att förhindra missbruk avenskild persons namn på valsedlar. KU1980/81:26 15 Varje svensk medborgare har en igrundlag skyddad rätt att få behålla sin politiska åskådning för sig själv.Valen är hemliga. Enligt 2 kap. 2§ regeringsformen (RF) är vidare varjemedborgare gentemot det allmänna skyddad mot tvång att ge till känna sinåskådning i bl. a. politiskt hänseende. Den enskilde har således en absoluträtt att själv avgöra om han offentligt vill tillkännage sin politiskauppfattning. Däremot är han knappast skyddad mot att annan person utger honomför att ha en viss politisk åskådning eller tillhöra ett visst parti. Detta kanske bl. a. genom att han sätts upp som kandidat på ett partis valsedlar, vilkasedan ges mer eller mindre omfattande spridning. Det har inte ställts någotkrav på samtycke av den person som tas upp som kandidat för att man på dettasätt skall få utöva den fria nomineringsrätten. har hafttill uppgift att utreda frågor om förstärkt integritetsskydd på personrättensområde. I sitt betänkande (SOU 1980:8) Privatlivets fred har kommitténuppmärksammat den fråga som tagits upp i motionen. Kommittén anför bl. En ur integritetsskyddssynpunktintressant fråga uppkommer när någon felaktigt uppges ha en viss, t. ex.politisk, åsikt. I samband med allmänna val har förekommit att en persons namnhar medtagits på valsedel för parti som han inte sympatiserar med, eller vilkethan i vart fall inte är beredd att stödja så uttryckligt. Det har ocksåinträffat att en person i flygblad eller på liknande sätt har framställts såsomtillhörande ett visst parti eller en viss gruppering, fastän det inte förhållersig så. Sådana uppgifter kan i vissa fall innebära förtal, men oftast tordeförfarandet inte vara av denna karaktär. Den som utsätts för dylikt kan upplevadet som obehagligt eller kränkande även om det inte är förtal. behandlari betänkandet de problem som år förenade med intrång i privatlivet genomanvändning och spridning av integritetskränkande material. Inom kommittén harolika meningar kommit till uttryck i fråga om behovet av lagstiftning i dettahänseende. De olika uppfattningarna, i betänkandet kallade lagstiftnings-,sanerings- och ersättningslinjerna, har redovisats vid sidan av varandra.Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen har härefter genom beslut den 26februari 1981 överlämnat betänkandet och remissyttrandena tillyttrandefrihetsutredningen (Ju 1977:10) för att beaktas vid uppdragetsfullgörande. Även vallagskommittén har tagit uppfrågan om skydd för enskild persons namn i samband med val. Kommittén anser ilikhet med integritetsskydds- KU1980/81:26 16 kommittén att det endast i undantagsfall kan bedömas somförtal när någon tas upp på valsedel för parti vars åskådning han inte delar.Enligt kommittén talar motiven som ligger bakom grundlagsskyddet föråsiktsfrihet också för att en enskild person, som inte offentliggjort sinpolitiska uppfattning, inte utan samtycke borde få tas upp på valsedel. Liksomde etablerade partierna alltid gör bör enligt kommitténs mening var och en somavser att offentligen sprida valsedlar ha inhämtat samtycke av depersoner som tas upp som kandidater. Att uttryckligen föreskriva samtycke somvillkor för att valsedlar med en persons namn skall få spridas förutsätteremellertid, framhåller kommittén, ändring i tryckfrihetsförordningen. Detmissbruk som förekommit är enligt kommitténs mening inte alls av denomfattningen att det motiverar ett sådant steg. Kommittén anser dock att detkan finnas starka skäl att beakta frågan vid en fortsatt utbyggnad avpersonskyddet. I propositionen ansluter sigföredragande statsrådet till vallagskommitténs överväganden i fråga om skyddetför den enskildes politiska åskådning och hans namn. I motion 1980/81:2143 av AnitaPersson (s) behandlas möjligheten för den som förtidsröstat att också rösta ivallokalen och därmed ändra sin röst. Motionären framhåller att sådandubbelröstning har utnyttjats i mycket liten omfattning. Denna möjlighetmedför emellertid enligt motionären att arbetet i vallokalen försenas och fårtill följd ökad arbetstid för valförrättarna med på grund härav ökadekostnader, som kan uppskattas till ca 4 milj. kr. Frånvalförrättare och företrädare för valnämnder samt harframförts krav på att förtidsröstningen görs definitiv.Förtidsröstningsperioden är, anför motionären, emellertid relativt lång. Detkan inträffa sådana händelser som gör att väljare ändrar sin politiskainställning. Därför bör enligt motionären den sorfi förtidsröstat beredasmöjlighet att avge en röst som överensstämmer med den politiska uppfattningenpå valdagen. En begränsning av rätten att dubbelrösta genom att denna rättendast får utnyttjas fram till valdagen anser mofionären kunnainföras utan att några större olägenheter uppstår för det fåtal väljare somdubbelröstar. Fördelarna för samhället, med lägre kostnader förvalförrättningsarbetet, bör överväga nackdelarna för dem som utnyttjardubbelröstning. Ett snabbare valresultat skulle också bli följden, vilketframhålls som en klar fördel för det stora antal personer som är KU1980/81:26 17 intresserade av valutgången. Ett snabbare valresultatskulle enligt motionären också medföra andra kostnadsbesparingar, bl. a. förSveriges . Att väljare röstat på postanstalt,hos utlandsmyndighet eller på fartyg hindrar inte att han också röstar ivallokalen på valdagen (12 kap. 5 § vallagen). 1 sådant fall gäller den röstsom lämnats i vallokalen (13 kap. 3 § vallagen). Väljare som förtidsröstateller som poströstat på valdagen har alltså möjlighet att ändra sitt val genomatt rösta även i vallokalen. Att väljare på detta sätt har möjlighet att dubbelröstahar från valteknisk synpunkt den konsekvensen att poströsterna som skickas uttill vallokalerna för preliminär räkning inte kan läggas ned i valurnornaförrän man med säkerhet vet att väljaren inte kommer att rösta i vallokal, dvs.först när vallokalen stängts. Viss förhandsgranskning av poströsterna får dockske under pågående röstning i vallokalen (12 kap. 4 § tredje stycket vallagen). har övervägt ommöjligheten att dubbelrösta bör slopas eller tidsmässigt begränsas. Kommitténavvisar till att börja med tanken på att helt slopa möjligheten tilldubbelröstning. a. anför kommittén att ett upphävande av rätten tilldubbelröstning skulle kunna begränsa förutsättningarna för förtidsröstning.Kommittén finner det också väsentligt att väljare som förtidsröstat inteutestängs från möjligheten att i valhandlingen beakta sådana händelser på detpolitiska fältet som inträffar före valdagen. I fråga om möjlighetenatt begränsa rätten till dubbelröstning till anför kommitténföljande: Om rätten att dubbelrösta skallupphöra på valdagen bör man vid val av tidpunkt främst se till attväljarna ges rimliga möjligheter att dubbelrösta. Vidare är det önskvärt atttiden sätts så att valförrättarna före vallokalernas stängning hinner pricka avsamtliga poströster som skickas ut till vallokalerna och lägga dem ivalurnorna. Då kan rösträkningen sätta igång efter vallokalernasstängning. Båda dessa intressen borde kunna dllgodoses om rätten attdubbelrösta upphörde t. ex. . Detta skulle innebära att väljare sominställt sig i vallokal senast vid detta klockslag för att rösta hade rätt attavlämna sin röst i vallokalen även om han röstat t. ex. på postkontor.Valförrättarna skulle alltså inleda den definitiva avprickningen av poströsteri röstlängden så snart samtliga väljare som anlänt till vallokalen hunnit avge sina röster. Som framgått ovan har man emellertid inte meddenna lösning angett en generell frist för dubbelröstning.. skulle enförtidsröstande få lämna en röst i vallokal också efter , nämligen omvalförrättarna inte hunnit pricka av hans tidigare röst i röstlängden. KU1980/81:26 18 Enligt kommitténs uppfattning kanen ordning med tidsbegränsad dubbelröstning leda till praktiska svårigheter dåvalförrättarna skall avgöra vilka väljare som har rätt att dubbelrösta. Vidareär det föga tilltalande att det blir helt beroende av slumpmässigaomständigheter, som tiden för utsändning av poströster till valdistrikten ochtillströmningen av väljare i vallokalen, i vad mån en väljare får dubbelröstaefter utgången av den i vallagen angivna fristen. Av dessa skäl har kommitténinte funnit lämpligt att föreslå en tidsmässig begränsning av rätten tilldubbelröstning. I propositionen ansluter sigföredragande statsrådet till vallagskommitténs bedömning att rätten filldubbelröstning inte bör avskaffas eller begränsas. I enlighet med kommitténsförslag föreslås en mindre ändring av reglerna i 12 kap. 4 § vallagen omförhandsgranskning av poströster. Genom ändringen får valförrättaren redan vidförhandsgranskningen öppna ytterkuvertet och kan härigenom konstatera i vilkaval väljaren har deltagit. Valförrättaren behöver då aldrig i efterhandkorrigera den preliminära avprickningen i röstlängden. I motion 1980/81:2142 av Sven-ErikNordin m. fl. (c) tas upp frågan om en höjning av minimiantalet mandat ikommunalvalkrets från 15 till 20. Motionärerna framhåller att värt land sedanläng tid tillbaka har tillämpat ett proportionellt valsystem, vilket innebäratt partierna får en representation i den församling valet gäller, i principmotsvarande deras andel av väljarkåren. I kommun som inte är valkretsindeladger enligt motionärerna också nuvarande mandatfördelningsmetod en praktiskttaget fullständig proportio-nalitet. Annorlunda ställer sig problemet i de f.n. 69 valkretsindelade kommunerna. I dessa kommuner där valen sker i slutnavalkretsar är det, anför motionärerna, svårare för mindre partier att erhållaen rättvis representation i kommunen som helhet, särskilt då om valkretsarnahar mindre än 20 mandat. Ett sådant förhållande anser motionärerna skaparenväxande misstro mot systemet och inte i längden kan försvaras. Enligtmotionärernas mening står tre tänkbara lösningar till buds. En lösning är atthelt avskaffa valkretsindelningen av kommuner. Mot detta anförs dock att lokalaopinioner därmed skulle få mindre möjligheter till representation ikommunfullmäktige. Som ett annat skäl mot en sådan lösning anförs att det ärpraktiskt olämpligt med alltför långa namnlistor på valsedlarna. En annanlösning är att införa ett valsystem med utjämningsmandat på samma sätt somredan gäller i riksdags- och landstingsvalen. Även denna lösning avvisas då ettsådant system enligt motionärerna torde kräva en småpartispärr. Det alternativsom enligt motionärerna återstår är en höjning av minimiantalet KU1980/81:26 19 mandat i valkretsarna såsom vallagskommittén föreslagit isitt betänkande. Därmed anser motionärerna att en förbättrad proportionalitetåstadkommes som möjligheterna att valkretsindela kommuner inte bliralltför begränsade. Samma förslag om höjning av minimiantalet mandat pervalkrets förs fram i motion 1980/81:2144 av m.fl. (fp).Motionärerna framhåller bl. a. att denna lösning förordats av en majoritet (c,fp, s) i vallagskommittén samt att flertalet remissinstanser tillstyrktförslaget. I modon 1980/81:2145 av m. fl. (vpk) hävdasatt ett system med fasta valkretsmandat och utjämningsmandat i kretsindeladkommun skulle ge största möjliga rättvisa mellan partierna. Motionärerna anseratt ett sådant system ej bör innehålla annan spärreffekt än vad användningen av1,4 som första divisor vid mandatfördelningen innebär. Motionärerna framhålleratt denna ståndpunkt framfördes av kommunisternas representant ivallagskommitén. Valen av kommunfullmäktige är,liksom valen till och landstingen, proportionella. Vid fördelning avmandaten mellan partierna används den s. k. jämkade uddatalsmetoden med 1.4 somförsta divisor (14 kap. 15 d § vallagen). Metoden innebär att mandatentilldelas, ett efter ett, det parti som varje gång uppvisar det störstajämförelsetalet. Första jämförelsetalet är röstetalet delat med 1,4. Deföljande jämförelsetalen erhålls genom att partiets röstetal delas med det talsom motsvarar dubbla antalet mandat som partiet har fått, ökat med I. alltsåmed 3. 5, 7 osv. Genom att den första divisorn är större än 1, innebår metodenen viss spärr mot småpartier. För val av kommunfullmäktige skall kommun enligt 2 kap. 9§ vallagen indelas i valkretsar, om det i kommunen finns fler än 24 000röstberättigade invånare eller om kommunfullmäktige har minst 51 ledamöter. Omantalet invånare i kommunen överstiger 6 000. får kommunen indelas ivalkretsar. Annan kommun får indelas i valkret.sar endast om synnerliga skälföreligger på grund av kommunens särskilt betydande utsträckning eller liknandeförhållanden. Valkrets får inte göras mindre än att den tilldelas minst15 mandat. 1 den mån det kan ske utan olägenhet skall valkretsindelningen ocksåutformas så att antalet mandat för hela kommunen blir lika fördelat mellanvalkretsarna. Valen av kommunfullmäktige i valkretsindelade kommunersker i slutna valkretsar. Samtliga mandat besätts alltså med kandidater som harvalts i resp. valkrets. Någon särskild småpartispärr finns inte. I valen till och landstingen tillämpas däremotsystem med endast en viss del fasta valkretsmandat och återstodenutjämningsmandat. KU1980/81:26 20 genom åstadkommes i princip en proportionell fördelning avmandaten inte bara i valkretsen utan i hela riket resp. landstingskommunen.Proportiona-liteten begränsas dock genom de särskilda spärrar mot småpartiersom gäller. Frågan om utjämningsmandat i dekommunala valen behandlades av kommunalvalskommittén. Kommittén förslog i sittbetänkande (SOU 1971:4) Kommunala val att ett system med utjämningsmandat ochsmåpartispärr skulle införas vid såväl landstings- som kommunfullmäktigvalen.Förslaget ledde i fråga om kommunfullmäktigvalen inte till lagstiftning. Iproposition 1975:101 med förslag till nytt valsystem vid landstingsval, m. m.anförde föredraganden att valsystemet vid kommunfullmäktigvalen redan fylldehögt ställda krav på proportionalitet. Som en ytterligare förstärkning avproportionaliteten föreslogs i propositionen att minimiantalet mandat pervalkrets skulle ökas från tio till femton. Propositionen, som föregåtts av enöverenskommelse mellan de fyra största riksdagspartierna, antogs av (KU 1975:19, rskr 1975:227), Valsystemet vid kommunfullmäktigvalen har härefteraktualiserats i flera motioner. Sålunda har vid 1976/77 och 1978/79års riksmöten avslagit motionsyrkandena om bl, a, införande av ett system medutjämningsmandat i kommunfullmäktigvalen (se KU 1976/77:23 och 25 samt1978/79:15 och 31), Frågor rörande valsystemet vid kommunfullmäktigval togsåter upp i motionerna 1042 och 1563 till 1979/, I motionernabegärdes en översyn av valsystemet vid kommunfullmäktigval i syfte att stärkagarantierna för proportionalitet vid mandatfördelningen. I den förstnämndamotionen förordades övergång till ett valsystem av samma typ som tillämpas ilandstingsvalen, och i den sistnämnda motionen föreslogs en höjning avminimiantalet mandat per valkrets i de valkretsindelade kommunerna. Utan att isak ta ställning till yrkandena i motionerna uttalade utskottet att frågan omdet kommunala valsystemet borde bli föremål för utredning av vallagskommittén.Utskottet var inte enigt. I en reservation (7 s) avstyrktes motionsyrkandena.Riksdagen biföll utskottets hemställan (KU 1979/80:43. rskr 1979/80:230).