bet · G401SoU6 · 1980-12-31 00:00:00 — betänkande 1980/81:6 om regionsjukvården (prop. 1980/81:9) I proposition 1980/81:9 omregionsjukvården har regeringen () - efter föredragning avstatsrådet - föreslagit att dels godkänna i propositionen förordade riktlinjer för denframtida regionsjukvården, dels anta i proposifionen framlagt förslag till lag omändring i sjukvårdslagen (1962:242). Lagförslagetredovisas i bilaga 1 till betänkandet. Beträffande proposifionens huvudsakliga innehåll hänvisarutskottet fill s. 1 samband med propositionenbehandlar utskottet sju med anledning av propositionen väckta motioner. I motion 1980/81:5 av (m) hemställs att - med ändring i detta hänseende avförslagen i proposition 1980/81:9 -beslutar att ävenfortsättningsvis skall tillhöra i sjukvårdshänseende. I motion 1980/81:12 av m. fl. (vpk) hemställs 1. att riksdagenbeslutar avslå proposition 1980/81:9 om regionsjukvården, 2. att riksdagenuttalar att en ny proposition om regionsjukvårdens riktlinjer bör föreläggasriksdagen och att därvid bör beaktas vad i motionen sägs om riktlinjer förregionsjukvården, 3. att därestriksdagen beslutar anta proposition 1980/81:9 uttalar a) attmöjligheterna till samordning mellan Stockholms- och Uppsalaregionerna iförsta hand bör prövas med bibehållande av regionindelningen i övrigt, b) att en särskildkonsekvensutredning bör genomföras för Uppsalasjukhusets del innan eneventuell bildas, c) att Värmlandslän bör bibehållas i även om den förs till en gemensamUppsala-Örebroregion, 1 1980/81. SoU 1980/81:6 2 d) att möjligheterna till statligt stöd till detforsknings- och utvecklings arbete som bedrivs i bör prövas, särskilt med avseende på samverkan med sjukvården och högskolan i , e) attett överförande av till Umeåregionen ej bör genomföras utan att kommunikafionsproblemen fått en lösning som godtas av . I motion 1980/81:36 av m. fl. (s, m, c,fp, vpk) hemställs att uttalar att regeringen vid beslut omregionsjukvården skall fastställa sådana regiongränser och avvägaövergångstiden så att inget enskilt landsting ekonomiskt drabbas av deföreslagna förändringarna. Imotion 1980/81:37 av m. fl. (s) hemställs 1. attriksdagen beslutar att i första hand, i avvaktan på att de ekonomiska villkoren klarlagts, avslå proposition 1980/81:9 om regionsjukvården, 2. att,om detta yrkande avslås, i andra hand beslutar att även i fortsättningen skall tillhöra regionsjukvårds område. I motion 1980/81:38 av Berfil () ochKarl-Eric () hemställs att beslutar 1. att, med avslag på propositionens förslag imotsvarande del, fastställa att även i fortsättningen skalltillhöra Uppsala-Örebroregio-nen och repliera på , medmöjlighet att teckna samarbetsavtal med inom vissa specialiteter, 2. att - om detta förslag inte vinner riksdagensbifall - med ändring av propositionens förslag i motsvarande del fastställa attVärmlands län äger rätt att utan begränsning teckna samarbetsavtal med Örebroregionsjukhus. I motion 1980/81:39 av m. (s, m, c, fp, vpk) hemställs att beslutar att filiförsUppsala-Örebroregionen med rätt att teckna avtal med om vissregionsjukvård. I motion 1980/81:40 av () ochBirgitta Rydle (m) hemställs att beslutar att ävenfortsättningsvis i sjukvårdshänseende skall tillhöra . Organisationenav regionsjukvården m. m. godkände riktlinjer förregionsjukvårdens utbyggande (prop. 1960:159, SU 1960:189, rskr 1960:381).Bakgrunden härfill var au SoU 1980/81:6 3 utvecklingenav den medicinska vetenskapen och tekniken skapat förutsättningar för enalltmer högspecialiserad kroppssjukvård. Rationella vårdenheter för sådan vårdkrävde emellertid så stort befolkningsunderiag att sådana vårdenheter intelämpligen kunde tillskapas med sjukvårdsområdena som bas. En organisation påett högre plan, regionplanet, som byggde på samverkan mellansjukvårdshuvudmännen, var nödvändig. Även om ansvaret för kroppssjukvården varen landstingskommunal uppgift ansågs en medverkan av staten i regionsjukvårdensorganisation vara motiverad, bl. a. med hänsyn till statens ansvar för enallsidig läkarutbildning och forskning. godkända riktlinjerna angavs vilka specialiteter som skulle utvecklas pålänsplanet och vilka som borde anordnas regionvis. De s. k. regionspecialiteternaskulle vara: hudsjukdomar, kardiologi, reumatologi, barnkirurgi, neurokirurgi,plastikkirurgi, thoraxkirurgi, urologisk kirurgi, neurologi,radioterapi/onkologi samt fysiologiskt laboratorium och käkcentral. Enheter förhudsjukdomar, urologisk kirurgi och neurologi skulle dock kunna utvecklas ävenpå länsplanet. Utgångspunktför indelningen av riket i sjukvårdsregioner var att undervisningssjukhusen iStockholm, , , och samt lasarettet i ,som senare också blev undervisningssjukhus, och lasarettet i skullebilda kärnan i var sin .sjukvårdsregion. Med utgångspunkt i detta innebarstatsmakternas beslut att riket skulle indelas i sju sjukvårdsregioner. Efteren mindre ändring 1972, som avsåg viss del avSödermanlands län, har sjukvårdsregionerna f. n. följande omfattning. medregionsjukvården huvudsakligen förlagd till . medakademiska sjukhuset i som regionsjukhus. län, Västmanlandslän utom Köpingsområdet, och , kommunerna () i samt . mednumera i som regionsjukhus. , Jönköpingsoch län. medLunds lasarett och som regionsjukhus. , ,och samt södra delen av . medregionsjukvården huvudsakligen förlagd till i . Norra delen av samt och , och . SoU1980/81:6 4 , och län samt Köpingsområdet iVästmanlands län. Umeåregionenmed i som regionsjukhus. Kommunerna () i samtVästerbottens och . Det förutsattes att vissa regionspecialiteter tills vidareinte skulle byggas ut i vissa regioner och att dessa regioner därförbeträffande dessa specialiteter skulle repliera på andra regioner. Sålundareplierar t. ex. i vissa hänseenden på (). Statsmakterna ansåg inte att det förelåg skäl att genomlagstiftning reglera regionsjukvården, utan denna avsågs skola komma till ståndgenom frivilligt samarbete mellan sjukvårdshuvudmännen. Ej heller ville statsmakternabinda huvudmännens val av samarbetsformer för ändamålet, varför full frihethärvidlag rått. Endast i fråga om rikets indelning i regioner och utbyggnadenav vissa regionspecialiteter i Uppsala-, Linköpings- och Örebroregionernaställde statsmakterna mera bestämda krav. Samarbetet mellan sjukvårdshuvudmännen om regionsjukvårdeninom regionerna har reglerats genom regionsjukvårdsavtal. Enligt dessa avtalställer huvudmannen för visst antal vårdplatser inom de olikaregionspecialiteterna till förfogande för envar av de övriga sjukvårdshuvudmänneninom regionen. Avtalen innehåller bl. a. regler om hur ersättningen för vård påavtalade vårdplatser skall beräknas och erläggas samt om sammansättningen avoch uppgifter för regionsjukvårdsnämnder såsom regionala organ. Flertaletregionsjukvårdsavtal gäller fram och 1993. Genom ett för allasjukvårdshuvudmän gemensamt utomlänsavtal, som gäller i sänder, harsjukvårdshuvudmännen bl. a. gett överläkare vid lasarett m. fl. rätt att försluten och öppen specialistvård remittera patienter till sjukhus utanför detegna sjukvårdsområdet inom eller utanför den egna regionen. Specialistvårdenenligt utomlänsavtalet motsvarar till sin karaktär den som regleras av regionsjukvärdsavtalenmen avser till större delen andra specialiteter än regionspecialiteterna samtär i och för sig inte begränsad fill vård vid regionsjukhus. Specialistvårdenenligt utomlänsavtalet är dock nästan helt förlagd till sådana sjukhus. Den vård som meddelades enligt regionsjukvårdsavtalenuppgick till ca och den slutna vården av pafientermed specialistremiss enligt utomlänsavtalet till ca 237 500 vårddagar.Medräknas även den slutna vård som motsvarar regionsjukvård och utomlänsvårdmed specialistremiss och som ges vid regionsjukhusen åt patienter som ärbosatta inom det sjukvårdsområde där ligger, kan antaletvårddagar för region- och utomlänssjukvård uppskattas till ca 900 000 ärligen,vilket motsvarar av all sluten sjukvård. SoU1980/81:6 5 Utredningsarbete som föregått propositionen Med anledning av bl. a. skrivelsertill från regionsjukvårdsnämnden i , somönskade att landskapet skulle tillföras regionen för att öka dessbefolkningsunderlag, genomfördes inom sjukvårdsdelegationvåren 1974 en förberedande utredning om regionsjukvården. Sjukvårdsdelegafionenförordade en översyn av regionindelningen och av vissa andra frågor röranderegionsjukvården. Med stöd av ett bemyndigande avregeringen tillkallades regionsjukvårdsutredningen (S 1974:07) för attutreda regionsjukvårdens innehåll och verksamhetsformer, regionindelningen samtfrågan om samverkan inom och mellan sjukvårdsregionerna m. m. avgav tillslutförande av sitt uppdrag betänkandet (SOU 1978:70) Regionsjukvården jämtetvå huvudbilagor till betänkandet, nämligen en om medicin och onkologi (SOU1978:71) samt en om kirurgi (SOU 1978:72). a. att det regionala samarbetet mellan sjukvårdshuvudmännen skulle utvidgastill att omfatta i princip alla medicinska verksamhetsområden och inte enbartvissa regionspecialiteter. Utredningen föreslog vidare bl. a. att patienter iprincip skulle erbjudas värd så nära hemorten som möjligt där vård avtillfredsställande kvalitet kunde bedrivas. Mot bakgrund av att utredningenfunnit att volymen sluten regionsjukvård skulle komma att minska och attutredningsunderlaget pekat på behov av ytterligare koncentration avregionsjukvården för vissa verksamhetsområden föreslog utredningen att antaletsjukvårdsregioner skulle minskas från sju fill sex, och att därvidÖrebroregionen skulle omstruktureras och i denna ingående län överföras tillandra regioner. Som ett underlag för utredningens överväganden ochsjukvårdshuvudmännens planering hade utredningen tagit fram ett omfattandematerial om olika medicinska verksamhetsområden genom ett särskilt projekt, (Regionsjukvårdens innehåll och avgränsning). Detta underlag redovisades iovannämnda bilagor till slutbetänkandet. betänkande har varit föremålför en omfattande remissbehandling. Mot bakgrund av attregionsjukvårdsutredningen i sitt betänkande föreslog att en särskildundersökning skulle göras beträffande de närmare konsekvenserna för länslandsfings del av utredningens förslag fillkallades med stöd av ett regeringensbemyndigande utredningen (S 1979:01) för vissa frågor röranderegionsjukhuset i (RSÖ) m. m. Utredningen avgav betänkandet(Ds S 1979:8) RSÖ 79 En konsekvensutredning till regionsjukvårdsutredningen,vari bl. a. synpunkter gavs på den fortsatta verksamheten inom vissaspecialiteter vid RSÖ. tog del av betänkandet för sittremissarbete beträffande regionsjukvårdsutredningens betänkande. r 1980/81. SoU 1980/81:6 6 Den är 1975 tillkallade hälso- ochsjukvårdsutredningen (HSU) (51975:04) -vilken haft i uppdrag att utarbetaförslag till en helt ny lagstiftning för hälso-och sjukvården - avgav i oktober1979 till slutförande av sitt arbete betänkandet (SOU 1979:79) Mål och medelför hälso- och sjukvården med förslag till en hälso- och sjukvårdslag. a. föreslagit bestämmelser om skyldighet för landstingskommunerna attplanera hälso- och sjukvården. Remisstiden för betänkandet utgick den 1 oktoberi är. I propositionen läggs fram förslagtill riktlinjer för regionsjukvårdens innehåll, omfattning och organisation.Vidare föreslås att i sjukvårdslagen skrivs in en skyldighet försjukvårdshuvudmännen att samverka i frågor som rör hälso- och sjukvård som ärgemensamma för flera landstingskommuner. Regionsjukvårdens innehåll och omfattning I propositionen konstateras attutnyttjandet av vårdplatser inom regionspecialiteterna har blivit lägre än vadsom förutsattes riksdagsbeslut. Orsakerna till detta är flera. Bl.a. har medelvårdtiden sjunkit. Vidare har utvecklingen inneburit en allt längredriven specialisering och en ökande kompetens inom länssjukvården, varigenomdet på länsnivån blivit möjligt att i större utsträckning utreda och behandlapatienter som tidigare remitterats till regionsjukhusen. Å andra sidan, påpekasdet, utvecklas nya behandlingsmöjligheter vid regionsjukhusen, somleder fill remiss av nya patientkategorier. Mot denna bakgrund föreslås i propositionen att begreppetregionsjukvård - som avsett den värd på de s. k. regionklinikerna somregleras i särskilda regionsjukvårdsavtal - skall ges ett annat innehåll. Detförordas sålunda - i enlighet med vad regionsjukvårdsutredningen föreslagit -att begreppet regionsjukvård skall erhålla den definition som redovisats i detav framlagda principprogrammet för hälso- och sjukvårdinför (anser 1976:1). Detta principprogram (HS 80)är grundläggande för den omstrukturering som pågår inom hälso-och sjukvärden,därvid den öppna vården utanför sjukhus ställs i förgrunden på ett helt annatsätt . Enligt principprogrammet skall den övervägande delen avvården lämnas inom primärvården vid vårdcentraler och vid sjukhem. För denspecialiserade medicinska verksamheten skall primärvården kunna repliera pålänssjukvården samt på regionsjukvården. Regionsjukvården skall enligtprincipprogrammet (s. 95 och 96) ansvara för "det fåtal patienter, somerbjuder speciellt svårbemästrade problem och kräver samverkan mellan ett antalhögt utbildade specialister samt eventuellt också särskild utrustning, som ärdyrbar eller svårskött. SoU 1980/81:6 7 sjukdomstillstånd,som uppträder så sällan att man på länsnivå inte får erfarenhet av hur de börbehandlas". Regionsjukvårdsutredningenframhåller, vilket biträds i propositionen, att med denna utgångspunktregionsjukvård inte är begränsad till vissa specialiteter utan utgör en del avi princip alla medicinska verksamhetsområden. Vidare omfattar regionsjukvårdensåväl patienter från det sjukvårdsområde där ligger sompatienter från regionen eller landet i övrigt. Det påpekas att kliniker förlångvårdsmedicin samt barn- och ungdomspsykiatri på regionsjukhusen i regelinte har regionpatienter men bör ha likartade uppgifter som övriga kliniker påregionsjukhuset i vad avser utbildning samt forsknings- och utvecklingsarbete.Allmänläkarvården, påpekas det vidare, tillhör helt primärvården men vissmedverkan i regionalt samarbete är dock nödvändig även för allmänläkarvården. Detunderstryks i propositionen att specialiseringen av länssjukvården inte bördrivas alltför långt. Mednu nämnda utgångspunkter beräknas regionsjukvårdens omfattning uttryckt ivårdplatser vara följande . Allmän kirurgi Ortopedisk kirurgi Urologisk kirurgi Öron-,näs- och halssjukdomar Summa 2 740-3 155' "Enbart öppen vård. ''Samtligavårdplatser vid regionsjukhus inkl. länssjukvård för det egna områdets ''Utredningenanger inte något vårdplatsantal. "Härtill kommer regionalt anordnad vård för särskilt vårdkrävande (475-525 värdplatser)samt rättspsykiatriska undersökningar (50-75 vårdplatser). ''Exkl.medicinsk rehabilitering. Resurserna vid regionsjukhusen börenligt propositionen även utnyttjas för öppen vård och för olika former avkonsultationer m. m. En koncentration av enheterna för vissa medicinskaverksamhetsområden förordas. Sålunda anses det nödvändigt att koncentreraantalet enheter för barnkirurgi, thoraxkirurgi och transplantationskirurgi tillfyra platser i SoU1980/81:6 9 Resurser för vård av vissa infektionssjukdomar,särskilt tropiska infektionssjukdomar, samt specialkoagulationslaboratorier börfinnas på högst tre platser. Den högspecialiserade brännskadevården börkoncentreras till två platser och i första hand organiseras inom ramen förplasfikkimrgi. Operativ behandling av vissa medfödda och komplicerade bjärt-och kärlsjukdomar hos barn bör kunna koncentreras till en eller två platser.Andra typer av högspecialiserad sjukvård, t. ex. dövpsykiatri, bör slutligenenligt propositionen kunna ha hela landet som upptagningsområde. Med hänsyn till att länssjukvårdenberäknas komma att tillföras resurser som gör det möjligt att där ge sådan vårdsom endast kunnat erhållas på regionsjukhus, beräknas behovet avsluten regionsjukvård komma att minska . Mot denna bakgrund föreslåsatt antalet sjukvårdsregioner minskas frän nuvarande sju till sex. Som nämntsovan förordas det att vissa medicinska verksamhetsområden koncentreras tillenbart ett fåtal regioner. Det förutsätts att samarbete över regiongränsernaäven i övrigt skall .ske. Regionindelningen föreslås bli följande. Det framhålls i propositionen attpatientunderlaget i , som har ca 650 100 invånare, f. n. inte ärtillräckligt stort för att det skall vara möjligt att upprätthålla entillräckligt god medicinsk standard för högspecialiserad sjukvård. Därförföreslås att i samt avskiljs frånUppsalaregionen och hänförs till Umeåregionen, som därigenom skulle fäsammanlagt ca 911 500 invånare. Umeåregionen förutsätts emellertid etablera enfast regionsamverkan med inom vissa verksamhetsområden för attfå delar av sitt regionsjukvårdsbehov tillgodosett. Det förordas att den nuvarandeUppsalaregionen, minskad med och , samt den nuvarandeÖrebroregionen, minskad med som föreslås övergå till ,tillsammans bildar en med sammanlagt ca 1 607 500invånare. Både akademiska sjukhuset i och i (RSÖ) föreslås vara regionsjukhus i den nya regionen, och det förutsätts att debåda sjukhusen utnyttjas rafionellt så att onödig nyetablering undviks. Detförutsätts vidare att i första hand skall repliera på RSÖ ochbeträffande viss vård såsom f. n. på , samt att Värmlandsläns utnyttjande av vissa resurser vid RSÖ skall bibehållas för att ge RSÖ ettfillräckligt patientunderlag. Betydelsen av den utbildning och forskning somsker i understryks. Någon förändring beträffande dennaregion, som har ca 1 579 400 invånare, föreslås inte. SoU1980/81:6 10 Inte heller beträffande denna region,som har ca 936 500 invånare, föreslås någon förändring. Det förordas att detsamarbete som har med beträffande demedicinska verksamhetsområden, som inte bör finnas vid iLinköping, bibehålls även i fortsättningen. Som nämnts ovan föreslås att tillGöteborgsregionen, som har ca 1 527 600 invånare, överförs län.Regionen skulle därmed få sammanlagt ca 1 812 400 invånare. Någon förändring beträffande dennaregion, som har ca 1 456 600 invånare, föreslås inte. Genomförandet av föreslagna förändringar avregionsjukvården m. m. I sjukvårdslagstiftningen finnsinte inskriven någon skyldighet för landstingen att planera hälso- ochsjukvården. Som nämnts ovan ansåg statsmakterna att det inte förelågskäl att genom lagstiftning reglera regionsjukvården. har emellertid bl. a. påpekatatt erfarenhe-t( Ii visat att det med nuvarande samarbetsformer mellansjukvärdshuvud-mä liien finns betydande risker för bristande samordning mellanläns- och regtonsjukvärden, vilket kan ge upphov fill överetablering inomantingen regio isjukvården eller inom länssjukvården eller inom båda områdena.Utrediwngen har därför föreslagit att frågan om rikets indelning isjukvärds-regioncv och skyldigheten att medverka i gemensam planering inom ochmi; 1 regionerna regleras i sjukvårdslagen. 1 övrigt börsjukvårdshuvud-rrj in iligt utredningen själva få bestämma sinainbördes samarbetsfor- Hälso- h sjukvårdsutredningen har isitt förslag till ny lagstiftning för hälso- och sjukvården föreslagitbestämmelser om skyldighet för landstingen att planera hälso- och sjukvårdensutveckling och organisation med utgångspunkt i människornas samlade behov samtatt samverka med andra landsting vid planeringen av den hälso- och sjukvård somberör flera landsting. För sådan hälso- och sjukvård skall regeringen enligtutredningens förslag få föreskriva att riket skall indelas i sjukvårdsregioner. I propositionen biträds regionsjukvårdsutredningensförslag om en lagfäst planeringsskyldighet för landstingen när det gällerregionsjukvårdens innehåll och omfattning samt om en obligatorisk tillhörighettill en bestämd region. Det föresläs sålunda att - i avvaktan på att hälso- ochsjukvårdsutredningens förslag i övrigt beretts inom -sjukvårdslagen kompletteras med bestämmelser om samverkan avseenderegionsjukvården (se bilaga 1 till betänkandet). SoU1980/81:6 11 Det bör enligt propositionenankomma på sjukvårdshuvudmännen själva att överenskomma om hurplaneringssamverkan skall läggas upp och genomföras samt om inriktningen ochomfattningen av samarbetet inom och mellan regionerna. Det förordas emellertidatt en samordning av de regionala planerna sker på riksnivå genomsocialstyrelsen och . Genomförandet av de föreslagna förändringarna avregionsjukvården föreslås i propositionen i första hand vara en fråga försjukvårdshuvudmännen. Det förordas att utfärdarrekommendationer beträffande utformningen av regionsjukvärdsavtal samtinifierar ett riksavtal som ersättning för nuvarande utomläns- ochregionsjukvårdsavtal. Slutande av avtal, konstituering av samverkansorgan ochutarbetande av regionsjukvärdsplaner beräknas kräva av fyra till fem årfrån det att fattat beslut om de förordade åtgärderna. Under dennatid kan enligt propositionen det nuvarande avtals- och ersättningssystemetfortsätta att gälla. Med hänsyn till behovet av samordning bör det nya systemetenligt propositionen träda i kraft i samtliga regioner. I avsnittet Utskottet kommer ianslutning till behandlingen av motionerna en mera utförlig redovisning attlämnas för vissa förslag i propositionen. Allmänna synpunkter på en förändring av regionsjukvårdenm.m. harpåvisat att väsentliga förändringar i förutsättningarna för regionsjukvård ihittillsvarande bemärkelse skett sedan fastställde riktlinjerför regionsjukvårdens utbyggande. Förbättrade behandlingsmetoder och förändradbehandlingspraxis inom sjukvärden har sålunda medfört en successiv förkortningav vårduderna inom den slutna vården. Vidare har den medicinska och tekniskautvecklingen lett till att sjukdomar kan diagnosfiseras och behandlas på enlägre vårdnivå än som tidigare förutsatts. Dessa förhållanden jämte denutbyggnad som skett inom länssjukvården och den ökade specialisering somsuccessivt skett på denna vårdnivå har fått till följd att utnyttjandet avvårdplatser för regionsjukvård har blivit lägre än vad som förutsattes i 1960års riksdagsbeslut. Utvecklingen inom den högspecialiserade vården vidregionsjukhusen har å andra sidan lett till att helt nya pafientkategorierremitterats till dessa sjukhus. Sammantaget har utvecklingen visat att under den kommandeutbyggnaden inom hälso- och sjukvården regionsjukvården måste ha ett vidareoch mera föränderligt innehåll än att avse vård inom vissa specialiteter,vilket var utgångspunkten . Detta ärockså tanken bakom den omstrukturering av hälso- och SoU1980/81:6 12 sjukvärden som genomförs på grundval av socialstyrelsensprincipprogram för hälso- och sjukvården inför 1980-talet (HS 80) och sominnebär att tyngdpunkten i vården skall ligga på primärnivån och länsnivån ochatt regionsjukhusens uppgift skall vara främst att ge stöd ät länssjukvårdensolika grenar genom "fjärrkonsultationer" och i förekommande fallgenom att ta emot pafienter med svårtolkad sjukdomsbild som skulle ha störremöjUgheter att upp där det finns tillgång till många specialister. För den fortsatta utvecklingen och utbyggnaden av hälso-och sjukvården är det nu nödvändigt att begreppet regionsjukvård såsomstyrmedel för utvecklingen av högspecialierad vård och av vård som kräversamverkan mellan flera sjukvårdshuvudmän ges ett nytt innehåll. Utskottetansluter sig härvid till proposifionsförslaget att begreppet regionsjukvårdskall bestämmas så som redovisas i HS 80. Regionsjukvården skall sålundaansvara för det fåtal patienter som erbjuder speciellt svårbemästrade problemoch kräver samverkan mellan ett antal högt utbildade specialister samteventuellt också särskild utrustning, som är dyrbar eller svårskött. Tillregionsjukvårdens ansvarsområde skall också räknas sjukdomstillstånd somuppträder så sällan att man på länsnivå inte får erfarenhet av hur de börbehandlas. Denna bestämning av begreppet regionsjukvård har förordats avregionsjukvårdsutredningen, och remissinstanserna har i princip instämt häri. Såsom framhålls i propositionen kommer med dennautgångspunkt regionsjukvård att vara aktuell inom i princip alla medicinskaverksamhetsområden och även omfatta öppen vård. Regionsjukvårdens uppgift attge konsultationer åt länssjukvården bör också framhållas.