bet · G401JoU29 · 1980-12-31 00:00:00 — Enligt motion 2104 läggs genom föreslagenändring av statsbidragsreglerna alltför stor tyngd vid kopplingen mellanbildandet av fiskevårdsområden och allmänhetens fritidsfiske. Motionäremaförordar att nu gällande regler för statligt stöd till kostnaderna bibehålls.Enligt motion 2107 bör bidrag till kostnaderna för bildande avfiskevårdsomräden utgå endast i de fall då ägarna till området i frågaförbinder sig att sörja för att fisket upplåts till allmänheten - genomförsäljning av fiskekort eller på annat sätt. Motsvarande bör enligt motionärernagälla även för bidrag till andra fiskevårdande åtgärder. Utskottetansluter sig till uttalandena i propositionen under denna punkt. 1 likhet medjordbmksministern finner utskottet sålunda bl. a. att man som ett villkor förbidrag i dessa sammanhang bör kräva att aktuellt vatten upplåts förallmänhetens fiske och då under organisatoriska former som kan godkännas avfiskeristyrelsen. Bidraget bör normalt inte överstiga men ett förhöjtbidrag om bör kunna utgå i vissa fall. Det anförda innebär att utskottetavstyrker motion 2104 och motion 2107 yrkande 6. Jordbruksministernframhåller även att en effektiv forsknings- och utvecklingsverksamhet (FoU)har stor betydelse för resultatet av fiskevärds-arbetet. Enligt hans bedömningskall i första hand befintliga odlingsanläggningar och laboratorier kunnautnyttjas för FoU-verksamheten, med hänsyn fill det ansträngda ekonomiskaläget. Imotion 1979/80:1897 föreslås att FoU-verksamheten på fiskevårdens område gesökade resurser. a. bör en ny fiskodlingsanstalt kunna anläggas iSydsverige. Utskottetansluter sig till jordbmksministerns bedömningar av behovet av fiskevårdandeåtgärder. När det gäller stödet åt forskning och utveckhng bör enligtutskottets mening de medel som inflyter från fiskeavgifter enligt 2 kap. 10 §vattenlagen, i enlighet med vad som uttalats i propositionen, fortsättningsvisi sin helhet tillföras FoU-verksamhet på fiskevårdens JoU 1980/81:29 22 område.Hittills har delar av dessa avgifter fått användas för andra fiskevårdandeändamål. Enligt utskottets mening är det i det ansträngda ekonomiska läge sområder f. n. inte möjligt att härutöver tillmötesgå de förslag om ökade resursertill FoU-verksamheten som framförts i motionen. Den avstyrks sålunda iförevarande del (yrkande 6). 1propositionen framhålls att det statliga stöd som utgår till den allmännaverksamheten inom och bör ges även fortsättningen. Jordbruksministernframhåller att fritidsfiskarnas organisation bör ta ett större ansvar förfiskevården. bör kunna erhålla ersättningför konkreta fiskevårdsåtgärder efter ansökan hos . kunna erhålla ersättning för informationsinsatser ochför åtgärder i syfte att främja bildandet av fiskevårdsområden. Fråganom bidrag till organisationerna tas upp i två motioner. Enligt motion 2107 bör erhålla ett årligt anslag för att täcka sinakostnader för en utvecklad fiskevård. I motion 2109 framhålls att förbunden börkunna tilldelas medel för information, planering m. m. från centralt hålltrots att åtgärderna inte i direkt mening kan anses vara konkreta. Utskottetansluter sig till jordbruksministerns mening att fritidsfiskarnas organisationbör ta ett större ansvar för fiskevärden. Det nuvarande stödet till de aktuellaorganisationema bör utgå även i fortsättningen som allmänt organisafionsstöd.Utskottet finner även att organisationerna, efter ansökan hosfiskeristyrelsen, bör kunna erhålla ersättning för konkreta fiskevårdsåtgärder,informationsinsatser för en utvecklad fiskevård och åtgärder i syfte attfrämja bildandet av fiskevårdsområden, i enlighet med en plan som godkänts avfiskeristyrelsen. Vad utskottet här anfört synes i väsentlig mån vara ägnat atttillgodose kraven i motion 2107 yrkande 7 och motion 2109 yrkande 1. Motionernabör sålunda anses besvarade med det anförda. Jordbruksministernanför i propositionen att utredningens förslag, att en stor del av det statligastödet till fiskevården och fritidsfisket skall finansieras med en särskildavgift, inte bör genomföras . a. är kostnaderna för administration,kontroll och tillsyn svära att beräkna. Det statliga stödet till fritidsfisketbör därför enligt propositionen finansieras över statsbudgeten utan att någonsärskild avgift tas ut. För /82 äskas under ett nytt anslag tillbidrag till fiskevård m. m. ett belopp om 4,8 milj. kr. utöver vad som redanbeviljats i enlighet med tidigare gällande regler. Dessutom äskas 200000 kr.utöver tidigare anvisat belopp till för att täcka de ökaderesurser som krävs för att administrera det utvidgade statliga stödet tillfritidsfisket. Imotion 2107 anförs att det föreslagna anslaget för täckande av kostnader förbidrag till fiskevård m. m. är helt otillräckligt för att finansiera de i JoU1980/81:29 23 motionen förordade åtgärderna. Motionärerna föreslär attdessa kostnader täcks genom en fiskevårdsavgift som erläggs av den fiskandeallmänheten och föreslår att denna fräga utreds. Ett liknande yrkande återfinnsi motion 1979/80: 1897. Utskottet biträder regeringens förslag i nu förevarandeavseenden. I likhet med föredraganden anser utskottet att fördelarna med enallmän fiskevårdsavgift inte blir så stora att den bör införas . Kostnadernaför en indrivning av avgifterna samt svårigheterna att genomföra en någorlundatillförlitlig kontroll av att avgiften erlagts har därvidlag särskilt beaktats.Med det sagda avstyrker utskottet motion 2107 yrkande 9 och motion 1979/ 80:1897 yrkande 8. Rätten att fiska i enskilt vattenär enligt huvudregeln förbehållen ägarna av de fastigheter till vilka fiskethör. Det enskilda fisket kan utgöra en del av en fastighet eller, om fisket ärsamfällt, gemensamt tillhöra en grupp av fastigheter. Undantagsvis kan fisketutgöra en särskild fastighet. Vanligtvis tillkommer rätten till fiske i ettvisst vatten sä många att fisket inte kan nyttjas rationellt, och svårigheteruppstår för en effektiv fiskevård. Uppdelningen av ett fiskevatten på mångadelägare är besvärande redan när fisket är samfällt för ett skifteslag. Härtillkommer att fisket i en sjö eller pä en älvsträcka som i sig kan ses som ennaturiig brukningsenhet ofta är uppdelat på flera skifteslag. Är fisketskiftat, är enheterna ofta för små och en samverkan mellanfiskerättsinnehavarna därför nödvändig för en ändamålsenlig fiskevård och ettrationellt utnyttjande av fisket. För att få en effektiv samverkan mellan olikafiskerättsägare infördes genom lagen (1960:130) om fiskevårdsområden en nyorganisationsform kallad fiskevärdsområdet. Ett fiskevårdsområde är en isärskild ordning bildad samfällighet som syftar till att samfällt ordnafiskeförhållandena och främja fiskerättsägarnas gemensamma intressen. har dock lagen om fiskevårdsomräden inte blivit denframgång man ursprungligen tänkte sig. Utredningen har därför lagt fram förslagtill en ny lag om fiskevårdsomräden. Jordbruksministern anför i propositionen att man sä långtmöjligt bör undanröja det hinder mot ett rationellt fiske och övrig fiskevårdsom uppdelningen av det enskilda fisket på många delägare innebär. Det behövssåledes en effektiv samverkan mellan fiskerättsägarna. Fiskevårdsområdet utgören ändamålsenlig organisation för en förvaltning av både samfällt och skiftatfiske. I propositionen föreslås en ny lag om fiskevårdsområden. Enligtjordbmksministern bör det i den nya lagen uttryckligen skrivas in att den hartill syfte att samordna inte bara utnyttjandet av fiske utan ocksä fiskevårdeninom ett vattenområde. 1 tvåtidigare väckta motioner - motion 780 och motion 1979/80:1897 JoU 1980/81:29 24 yrkande2 framhålls det angelägna i att lagen om fiskevårdsområden reformeras för attunderlätta bildandet av nya fiskevårdsområden. Utskottetdelar jordbmksministerns uppfattning att fiskevårdsområdet utgör enändamålsenlig organisation för en förvaltning av enskilt fiske. En ny reformsom gör det möjligt att bilda fiskevårdsområden på ett enklare sätt än vad somär fallet f. n. ter sig angelägen. Vad i proposifionen anförts synes ägnat atti väsentlig grad tillgodose de nu aktuella motionsyrkandena. De bör därförinte föranleda någon ytterligare åtgärd. Jordbruksministernanför i propositionen att det enligt hans mening inte kan komma i fråga attgenom lagstiftningen om fiskevårdsområden inskränka samernas nuvaranderättigheter. Enligt jordbmksministern bör gällande förbud att bildafiskevårdsomräden inom renskötselområdena kvarstå. Problem kan uppstå när detgäller att samordna fisket i vatten med blandad ägostruktur som helt ellerdelvis är belägna inom de nämnda områdena. Enligt jordbmksministerns mening bördessa samordningsproblem i många fall kunna lösas genom frivilligaöverenskommelser mellan samerna och enskilda fiske vattensägare, eventuellt iförening med upplåtelser enligt bestämmelserna i rennäringslagen. Enligtmotion 1979/80:1897 bör rennäringslagen ändras så att fritidsfiskets önskemålkan tillgodoses bättre i samevattnen. Det kan enligt motionärerna knappastvara rimligt att av statsmedel eller fiskekortsmedel och med ideellt arbetegöra långsiktiga fiskevårdande insatser som över kan spolieras genommassiva nätfiskeavstängningar av fiskande som fiskar med stöd avrenskötselrätten. Utskottetdelar jordbmksministerns bedömning att samernas nuvarande rättigheter inte fårinskränkas genom ändring i lagstiftningen om fiskevårdsomräden. De problem somuppstår i vatten med blandad ägostmktur bör sålunda enligt utskottetsuppfattning kunna lösas genom frivilliga överenskommelser. Motionen avstyrks iförevarande del (yrkande 4). Avsiktenmed den nya lagen om fiskevårdsområden är bl. a. att förfarandet vid bildandetav fiskevårdsområden skall förenklas och förbilligas. De nu gällande majoritetsvillkorenvid bildandet förutsätter en fullständig kartläggning av äganderätten tillfisket inom det ansökta området. Jordbmksministern biträder det förslag somlagts fram av fiskevattensutredningen och som går ut på att ersätta denuvarande bestämt angivna majoritetskraven med ett mer allmäntopinionsvillkor. Däremot anser han inte att ett fiskevårdsområde under vissaförutsättningar skall kunna bildas även om fiskerättsägarna mera allmäntmotsätter sig en samverkan. För en sådan undantagsregel saknas enligt hansmening tillräckliga motiv. Erfarenhetsmässigt fömtsätter nämligen ett välfungerande samarbete på fiskevårdens område att det bland fiskerättsägarnafinns en vilja till och ett intresse för en sådan samverkan. Enligt19 § i lagförslaget har att pröva frågor om ändring av stadgarnanär det gäller bl. a. grunderna för fiskets utnyttjande, efter JoU 1980/81:29 25 1 sitt yttrande har lagrådet föreslagit vissaändringar av detta stadgande. Som kommentar härtill anför jordbmksministern atthan inte är beredd att som lagrådet förordar ge en enskild medlem, kommuneneller fiskenämnden möjlighet att ta initiativ till stadgeändringar. Itre motioner yrkas bifall till fiskevattensutredningens förslag att fiskevårdsområdekan bildas under vissa förutsättningar även om fiskerättsägarna mer allmäntmotsätter sig en sådan samverkan. I motion 2107 framhåller motionärerna att dei likhet med lagrådet anser att fiskevattens-utredningens förslag i dettahänseende bör genomföras. Likartade resonemang återfinns i motionerna 2108 och2109. 1 motion 2107 yrkas vidare att en enskild medlem, kommun eller fiskenämndskall ha möjlighet att ta initiativ till stadgeändringen för ettfiskevårdsområde. Utskottetbiträder regeringens förslag till ny lag om fiskevårdsområden i dess helhet.När det gäller de anförda motionsyrkandena finner utskottet det inte lämpligtatt i en fråga där fiskerättsägarnas ansvar för fiskevården i deenskilda vattnen betonas skall kunna genomdriva bildandet av fiskevårdsomrädenom de berörda fiskerättsägarna mer allmänt motsätter sig detta. Där intressenaskär sig bör i stället förhandlingar om frivillig överenskommelse vara ettmöjligt förfaringssätt. Utskottet kan heller inte finna övertygande skäl föratt en enskild medlem i fiskevärdsområdet eller någon föreningen utomståendeskulle få göra ansökan om stadgeändring i en central fråga förfiskevårdsområdet. bör med hänvisning till vad utskottet sålundaanfört avslå de i detta sammanhang aktuella motionsyrkandena, nämligen motion2107 yrkandena 4 och 5, motion 2108 yrkande 2 och motion 2109 yrkande 2. 1motion 2103 framhålls att fiskevattensutredningens förslag innefattar reglerför fisket i de vatten som finns på häradsallmänningar och allmänningsskogar iNorrland och i men att denna fråga ej tas upp till behandling ipropositionen. Enligt motionären bör lagen om rätt till fiske ändras så attfisket i dessa vatten skall kunna sättas under reell förvaltning. Utskottetvill erinra om att en särskild utredare tillkallades för att företaen översyn av lagstiftningen om häradsallmänningar och allmänningsskogar iNorrland och . 1 direktiven för utredningen sägs intet direkt omförvaltningen av de fiskevatten som ingår i dessa allmänningar. Utredaren böremellertid enligt direktiven vara oförhindrad att pröva andra frågor som kankomma att aktualiseras under utredningsarbetets gång och som rör häradsallmänningaroch allmänningsskogar. Vid kontakt med utredningsmannen har utskottet erfaritatt denne avser att ta upp den här aktuella frågan till behandling. Utskottetföreslår med hänvisning härtill att motionen överlämnas tillallmänningsutredningen för beaktande. Detta bör som sin mening geregeringen till känna. JoU 1980/81:29 26 Bestämmelsertill skydd för fiskebestånden m. m. I propositionen framläggs förslag till bestämmelseri fräga om ingripande mot vanskötsel av fiske och beträffande expropriation avfiske. Vidare behandlas frågan om en samordning av länsstyrelsernas ochfiskeristyrelsens befogenhet att meddela bestämmelser om fiskets vård ochbedrivande. Jordbruksministernframhåller att det i fortsättningen bör ankomma på fiskenämnden att vid behovingripa mot uppenbara fall av vanskötsel av enskilt fiske. bördärvid ha befogenhet att meddela de beslut om fiskets bedrivande som behövs föratt avhjälpa vanskötseln. Bestämmelser härom bör enligt propositionen tas in i30 § fiskerättslagen (1950:596). Vidare anförs i propositionen att laxbeståndeti , vilket till övervägande del baseras pä reproduktion i denorrländska vattendragen, numera utsätts för en alltför hård beskattning.Tillgången på lek-fisk är därför oroväckande liten på åtskilliga håll. Jordbmksministernförordar mot bl.a. denna bakgrund, efter samråd med dåvarande statsrådetDanell, att expropriationslagen ändras sä att expropriation får ske för attmöjliggöra fiskevårdsåtgärder samt vetenskapliga undersökningar och försök ifråga om fiske. Han framhåller därvid att expropriation av enskild fiskerättsom ett medel att tillgodose fiskevård torde komma i fråga främst i de fallfisket måste förbjudas helt. Samma syfte torde i allmänhet kunna näs pä ettmindre ingripande sätt i fall där begränsad fredning av fisket är tillräckligt,t. ex. i form av fredningstider eller förbud mot vissa fiskemetoder, genom attlänsstyrelsen meddelar lokala bestämmelser enligt 14 § fiskeristadgan. Ipropositionen uttalar jordbmksministern vidare att det behövs en bättresamordning när det gäller länsstyrelsernas resp. befogenhetatt meddela föreskrifter om fiskets vård och bedrivande. Det bör enligtjordbruksministern ankomma på att meddela sådana föreskriftersom gmndas på internationella överenskommelser och rekommendationer medanlänsstyrelserna bör meddela dessa föreskrifter när de inte är föranledda avinternationella överenskommelser eller rekommendationer. Länsstyrelserna böråläggas samrådsskyldighet med . Med hänsyn tillvandringsfiskens betydelse för både havsfisket och sötvattensfisket bör detvidare överlåtas på att meddela föreskrifter omvandringsfisken, även om föreskrifterna inte har sin grund i internationellaöverenskommelser. Problemenmed den vikande reproduktionen av lax tas upp i två motioner. Enligt motion777 har de s. k. fmnfällorna, som börjat användas vid fisketefter lax utanför älvmynningarna, en stor inverkan på tillgången på avelslax.Enligt motion 2108 måste erforderliga åtgärder vidtas för att bl. a. garanteraett fortsatt laxfiskbestånd. Utskottet erinrar för sindel om att en grundtanke bakom den nu aktuella JoU 1980/81:29 27 fiskereformenär omsorgen om fiskevården. Beståndet av värdefull fisk bör säkras och ommöjligt öka till förmån för såväl fritidsfisket som yrkesfisket. 1 olika sammanhanghar särskilt omsorgen om vandringsfisken, lax, havsöring och ål, beaktats.Enligt utskottets uppfattning är det av stor betydelse att en samladansträngning görs för att trygga beståndet av lax i havet och dess reproduktioni älvarna. I sammanhanget må erinras om att i internationellasammanhang verkat för att laxfisket i kvoteras och minskar. Utskottetfillstyrker förslagen i proposifionen till skydd för fiskbestånden. Det börenligt utskottets mening bli möjligt för de fiskevårdande myndigheterna att medde ökade möjligheter som kommer att stå till buds sedan regeringens förslaggenomförts vidta erforderliga åtgärder för att ernå en förbättring avreproduktionsförhållandena för bl. a. laxen och havsöringen. Åtgärder i dennariktning bör även vara ägnade att stärka den svenska förhandlingspositionen ide mellanstatliga förhandlingarna om laxfisket i havet. Med hänvisning till vadutskottet sålunda anfört synes syftet med de nu aktuella motionerna väsentligentillgodosett. Motionerna 777 och 2108 yrkande 3 bör därför inte föranleda någonriksdagens ytteriigare åtgärd. Jordbruksministern framhåller i propositionen attfisket pä statens vatten i största möjliga utsträckning bör upplåtas till enså bred allmänhet som möjligt. Som grund för förvaltningen av kronans fiskenskall enligt jordbmksministern gälla, att de liksom i princip skallupplåtas mot avgift, att företrädesrätt i huvudsaklig överensstämmelse med vadsom gäller f. n. bör ges främst yrkesfiskare av alla kategorier, attprissättningen liksom f. n. skall grundas på en sammanvägning av å ena sidanföretagsekonomiska synpunkter och å andra sidan sociala värderingar samt attupplåtelse för fritidsfiske i större utsträckning än f. n. skall ske genomutarrendering till fiskeföreningar och under vissa förutsättningar avgiftsfritt. Enligtmotion 2107 bör upplåtelser till fiskeklubbar av fiske ske utan ersättning istatens vatten därest klubben upplåter eller har för avsikt att upplåta fiskeåt allmänheten på skäliga villkor. Enligt motionärernas uppfattning bör idetta fall de sociala värderingarna ta över de företagsekonomiska. Utskottetinstämmer i jordbruksministerns bedömning att prissättningen vid upplåtelse avstatens vatten för fiske även i fortsättningen skall baseras på ensammanvägning av å ena sidan företagsekonomiska principer och å andra sidansociala värderingar. En utarrendering till en fiskeförening bör vidare kunnaske utan avgift, om föreningens medlemmar åtar sig att som motprestation lägganed ett stort arbete pä fiskevårdande åtgärder och om JoU 1980/81:29 28 demedel som inflyter till föreningen som avgifter för undempplåtelser används förfiskevård och tillsyn. Däremot är det enligt utskottets mening inte motiveratatt såsom föreslås i motion 2107 införa som huvudregel att statens vattenupplåts utan avgift till fiskeklubbar. Motionen avstyrks alltså, såvitt nu är ifråga (yrkande 8). lade i sitt betänkande framvissa förslag om en förbättrad tillsyn av fisket. i sitt betänkande (Ds H 1980; 1) Samordning avövervakningen och räddningstjänsten till sjöss behandlat bl.a. fiskeullsynenoch befogenheter i fråga om tillsynen. Med hänsyn fill attdessa förslag f. n. bereds i är jordbruksministern inteberedd att i förevarande proposition ta ställning till utredningens förslag ifråga om fisketillsynen. Imotion 1979/80: 1897 framläggs krav på en förbättrad fisketillsyn. Med hänsyntill vad som anförts i propositionen bör enligt utskottets mening frågan omfisketillsynen anstå tills de olika utredningsförslagen beretts iregeringskansliet. Motionen bör således, såvitt nu är i fråga (yrkande 7), inteföranleda någon ytterligare åtgärd. I den vid föregående väckta motionen1979/80:872 föreslås att ett antal i ostkustskärgården arrenderas avsamhället för att därefter upplåtas som "gästholmar" med fritthandredskapsfiske. Därigenom skulle den grupp av det båtburna friluftsfolketsom rör sig fritt i skärgården få en lättillgänglig möjlighet till fritidsfiskemed handredskap. Utskottet har i och för sig intet att invända mot dettaförslag. Det synes dock inte vara av den karaktären att det bör belasta denoffentliga förvaltningen. Ett system av föreslagen natur synes lämpligen kunnaintroduceras på initiativ av bl. a. de frivilliga organisationerna påförevarande område. Motionen bör med hänvisning till det anförda inte föranledanågon ytterligare åtgärd. 1. beträffandesamhällets fritidsfiskepolitik att lämnarmotion 1979/80:1897 yrkande 3 utan vidare åtgärd, 2. beträffandetillgången på fiskevatten att avslårmotion 1979/80: 1897 yrkande 1, motion 1980/ 81:2107 yrkandena 2 och 3 samtmotion 1980/81:2108 yrkande 1, JoU1980/81:29 29 3. beträffandevissa licensfrågor, deltidsfiskeproblematiken m.m. att lämnar motion1979/80:1897 yrkande 5 samt motionerna 1980/81:1003 och 1980/81:1383 utanvidare åtgärd, 4. beträffandestatligt stöd till fritidsfisket att a) med avslag påmotionerna 1980/81:2104 och 1980/81:2107 yrkande 6 godkänner de iregeringsprotokollet förordade gmnderna för statligtekonomiskt stöd till fiskevård m.m. och för användning av avgifter enligt 2kap. 10 § vattenlagen (1918:523), b) dels avslårmotion 1979/80:1897 yrkande 6, dels lämnar motionerna 1980/81:2107 yrkandena 1och 7 samt 1980/81:2109 yrkande 1 utan vidare åtgärd, c) avslårmotionerna 1979/80:1897 yrkande 8 och 1980/81:2107 yrkande 9, 5. att riksdagentill för /82 utöver av tidigareanvisat förslagsanslag anvisar ytterligare , 6. att riksdagentill Bidrag till fiskevård m.m. för / 82 anvisar ettreservationsanslag av , 7. beträffandei propositionen framlagt förslag till lag om fiskevårdsområden a) lämnar motion1979/80:1897 yrkande 2 samt mofion 1980/ 81:780 utan vidare åtgärd, b) med avslag påmotionerna 1980/81:2107 yrkande 4, 1980/ 81; 2108 yrkande 2 och 1980/81:2109yrkande 2 antar 6 § lagförslaget, c) med avslag påmotion 1980/81:2107 yrkande 5 antar 19 § lagförslaget, d) antarlagförslaget i de delar det ej behandlats i det föregående, 8. beträffandefritidsfiske inom renskötselområdena att avslår motion 1979/80:1897yrkande 4, 9. beträffandefisket i de vatten söm finns på häradsallmänningar och i allmänningsskogar iNorrland och attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omöverlämnande av motion 1980/81:2103 till allmänningsutredning, 10. attriksdagen antar förslagen till a) lag om ändringi lagen (1950:596) om rätt fill fiske, b) lag om ändringi expropriationslagen, c) lag om ändringi lagen (1973:1156) om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske, JoU1980/81:29 30 11. beträffande åtgärder föratt trygga ett fortsatt laxfiskbestånd au lämnar motionerna 1980/81:777 och 1980/81:2108 yrkande 3 utan vidare åtgärd, 12. att med avslag på motion1980/81:2107 yrkande 8 godkänner de i regeringsprotokollet den 12 febmari 1981förordade gmnderna för förvaltningen av statens fiskevatten, 13. beträffande fisketillsynen attriksdagen lämnar motion 1979/80:1897 yrkande 7 utan vidare åtgärd, attriksdagen lämnar motion 1979/80:872 utan vidare åtgärd. Närvarande: ()*, (), ArneAndersson i (), (), (), HansWachtmeister (m), ()*, (), (),(), (), (), (),() och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. Tillgång på fiskevatten (mom. 2) , ,, , , och (alla s) anser att dels den del av utskottets yttrandesom på s, 18 börjar med "Utskottet får" och slutar med "yrkandeI" bort ha följande lydelse: Utskottet finner att ett frisläppande avhandredskapsfisket utefter och Gotlands kuster samt i de storasjöarna skulle innebära en kraftig förbättring av allmänhetens möjligheter tillfritidsfiske. Som framhållits i det föregående har en sådan reform ävenföreslagits av fiskevattensutredningen.