bet · G401LU3 · 1980-12-31 00:00:00 — skedet av förundersökningen har skäl att söka stödjavarandra och inte självmant ge upplysningar i angivet hänseende. Deträcker inte med beslut om husrannsakan. Det bör även finnas möjlighet att kunnafatta beslut om anhållande. Gällande straffskala i upphovsrätlslagen medgerinte detta. Del bör vara en motiverad satsning alt stoppa upp nya brottsligaföreteelser på upphovsrättens område genom att utreda förutsättningarna för enhöjning av gällande straffbestämmelser. En höjning behövs också för att demycket komplicerade förundersökningarna inom det aktuella rättsområdet - medsvårbedömda frågor som medverkanssitualionen i produktions- och försäljningsledet-skallkunna slutföras före preskriptionstidens utgång. Nuvarande tid ärinte så sällan för kort. Det tar även tid för rättsinnehavarna att ta frammaterial som grund för angivelse till åtal. På grund av det sagda tillstyrks i yttrandet motionärernasförslag om att ansvars- och ersättningsreglerna i upphovsrättslagen ses över. Chefen för länsåklagarmyndigheien i län anför altdel finns anledning befara att den illegala hanteringen av musik kommer attöka. Eftersom vinningen av sådana brott uppenbarligen kan komma att uppgå tillmycket höga belopp kan man anta att skatte- och valulabrott fillkommer i degrövre fallen. I yttrandet framhålls att det torde vara förenat medåtskilligt arbete att efterbilda en äkta kassett och inspela etl stort antalband eller atl tillverka en grammofonskiva med tilltalande omslag och att mandärför får utgå från att flera personer kommer alt medverka i brottsligheten.Det kan också förmodas att det i samma ärende kan finnas flera brottsplatser påvitt skilda orter och t. o. m. utomlands. För att kunna utreda dessa brott är det, framhålls vidare,av största vikt atl de misstänkta kan anhållas och häktas så att man kanförhindra att de förstör bevis eller på annat sätt försvårar utredningen. Enhöjning av straffmaximum fill är därför en ovillkorligförutsättning för alt dessa brotl skall kunna bekämpas med framgång. Det voreockså önskvärt att kravet på angivelse las bort eftersom det kan tänkas attvederbörande målsägande saknar intresse alt få någon person straffad förbrottet. Det kan också uppkomma fall där det kan vara förenat med svårigheteratt inom rimlig tid få kontakt med målsägande för att få angivelse. Chefen för länsåklagarmyndigheten i länframhåller inledningsvis att i takt med att video vinner intåg på den allmännamarknaden torde det problem som tas upp i motionen bli besvärande även förfilm- och TV-industrin. I anslutning härtill anmärks, att av de två ärenden ombrott mot upphovsrättslagen, som på senare lid förekommit hos länsåklagarmyndigheieni , har det ena rört musikkassetter, och det andra, av betydligt störreomfång, videokassetter. Huruvida påståendet i motionen om den illegalaverksamhetens omfattning är riktigt undandrar sig länsåklagarmyndighetensbedömning. Såvitt myndigheten känner till har i hitintills inteuppdagats något fall av LU1980/81:3 20 olovlig kopiering och spridning av sådan art attupphovsrätlslagens ansvarsbestämmelser synts verkningslösa. Inle heller harmyndigheten funnit några ölägenheter förknippade med de nuvarande reglerna attför åtal krävs angivelse av upphovsrättsinnehavaren. En annan ordning torde f.ö. rimma illa med den förhärskande uppfattningen att upphovsrätten främst ärprivalrätlslig. Enligt myndighetens mening är de påtalade problemen inleberoende av en otillräcklig lagstiftning vad gäller ansvar och ersättning, utani stället en följd av en teknik som givit tidigare oanade möjligheter lillmångfaldigande utan kontroll. Möjligen kan ansvarsreglerna ifrågasättas i såmåtto att de med nuvarande utredningsresurser innebär en alltför kortpreskriptionstid. De ifrågavarande svårigheterna har enligllänsåklagarmyndigheien diskuterats redan i upphovsrättsutredningens direktiv,där det också understrukits att riktlinjerna för utredningen är helt öppna. Medhänsyn härtill och till att liknande frågeställningar fortlöpande tagits upp iden allmänna debatten, utgår myndigheten ifrån att saken kommer atl behandlasav utredningen även ulan de tilläggsdirektiv motionen föreslår. Chefen för länsåklagarmyndigheten i länframhåller atl den illegala hanteringen av musik uppenbarligen är en myckelutbredd verksamhet och utgör etl hot mot en del av vårt kulturliv. Kvalitetenpå illegalt framställda skivor och kassetter är ofta undermålig. Likväl förstörden illegala framställningen en avsevärd del av den legala marknaden. En annan aspekt på verksamheten är enligt myndigheten desskaraktär av s. k. organiserad ekonomisk brottslighet. Det är uppenbart atlsamhället berövas avsevärda belopp i skatter och andra avgifter. Som lagstiftningen nu är utformad anser myndigheten allmånga möjligheter inte finns för polis och åklagare att ingripa mot denillegala verksamheten. Det är därför angeläget alt den pågåendeupphovsrättsulred-ningen behandlar ansvars- och åtalsregler även från desynpunkter som motionen innehåller. anför att införandet avsanktionsbeslämmelserna i 7 kap. upphovsrättslagen innebar en inte obetydligskärpning i förhållande lill vad som gällde tidigare. I fråga omstraffbestämmelserna i 53 § utvidgades sålunda det straffbara området till attavse - förutom uppsåtliga förfaranden - också grovt oaktsamma inlrångsålgärder,och straffskalan vidgades från enbart böter till att omfatta också fängelse ihögst . Beträffande skadeståndsreglerna i 54 § underströks iförarbetena vikten av att man vid skadeståndsberäkningen tillfullo beaktar vadintrånget betytt för den kränkte i såväl ekonomiskt som ideellt avseende. I processuellt avseende gäller, fortsätter hovrätten, atlbrott mot upphovsrätlslagen får åtalas av allmän åklagare bara om angivelsesker av målsäganden (59 §). Härutinnan innebar dock tillkomsten av upphovsrättslagenen förstärkning av målsägandens ställning jämfört med tidigare gällande ordningenligt vilken målsäganden själv hade att väcka och utföra LU1980/81:3 21 Som skäl för alt göra allmänt åtal beroende avangivelse anfördes under förarbetena till upphovsrättslagen bl. a. atl deintressen som berörs i mål av detta slag ofta är av den personliga art, altpolisutredning och rättegång inte bör anställas utan att målsägandenuttryckligen hemställt om åtal. Det framhölls vidare i delta sammanhang attmålsäganden stundom -för att slippa obehaglig publicitet - kan ha direktintresse av att rättegång undviks. Enligt hovrättens bedömning framstår sanktionsreglerna iupphovsrättslagen som i huvudsak väl avvägda och de synes i varje fallhittills ha varit ägnade alt bereda ett tillfredsställande skydd åtupphovsmännens rätfigheter liksom ål de upphovsrätten närstående rättigheterna.Samtidigt framhålls dock att hovrättens erfarenhet av de problem som är förknippademed intrång i nämnda rättigheter är tämligen begränsad, eftersom hovrättenhittills haft alt pröva endast ett mindre antal intrångsmål. Som framhållits i de riktlinjer som ligger till grund fördet pågående arbetet inom utredningen om upphovsrätt tillkommer som ettresultat av den tekniska utvecklingen ständigt nya former för utnyttjande avupphovsrättsligt skyddade verk. Etl viktigt exempel härpå utgör den modernakassett-tekniken. Med hjälp av bandspelare kan man numera lätt framställakopior av ljudband eller grammofonskivor. Enligt hovrätten ligger det i sakensnatur att risken för missbruk ökar efter hand som nya former för utnyttjande avupphovsrättsligt skyddade verk kommer till, och utvecklingen synes gå iriktning mot mer avancerade och systematiska intrångsåtgärder . Detsaknas dock, såvitt hovrätten känner till, f. n. tillräckligt underlag för ennärmare bedömning av hur pass allvarligt delta problem är för svensktvidkommande. Mot bakgrund av det sagda anser hovrätten angeläget atlman förebygger en utveckling som innebär en urholkning av upphovsrättens och denärstående rättigheternas innehåll. Härför torde krävas en rad olika åtgärderpå både det internationella och det nationella planet. Av betydelse i dettasammanhang är enligt hovrättens uppfattning ökad information fill allmänhetenrörande upphovsrättens syfte och innebörd. Större kännedom härom -och därmedstörre förståelse för upphovsmännens berättigade intressen -skulle sannoliktbidra till att minska marknaden för piratkopior av olika slag. Etl effeklivtbekämpande av överträdelser av gällande bestämmelser torde vidare i hög gradvara en fråga om att förstärka resurserna inom polis- och åklagarväsendet bl.a. genom ökad utbildning på detta speciella rättsområde. Det är enligthovrätten möjligt att det också inom ramen för gällande sanktionssystem kanfinnas anledning att överväga vissa åtgärder. Man kan exempelvis tänka sig atthöja maximum för fängelse i 53 § upphovsrätlslagen från till ellår. Härigenom skulle bl. a. ges ökade möjligheter till ingripande i grövre falli form av anhållande och häktning. annat uppslag som skulle kunna vara värtatt pröva anser hovrätten vara all införa en slags häleribeslämmelseinnebärande kriminalisering av förvärv i ond tro av LU1980/81:3 22 piratkopior eller annan illojal befattning med sådana. Föratl kunna ta ställning till inriktningen av omfattningen av de åtgärder som börkomma i fråga krävs emellertid i första hand en kartläggning av demissförhållanden som kan ha uppkommit under senare fid. Hovrätten utgår från att de problem som aktualiserats imotionen är väl kända för upphovsrättsutredningen. Enligt de tidigare nämndariktlinjerna för utredningen skall denna göra en allmän översyn avupphovsrätten innefattande en systematisk genomgång av lagstiftningen påområdet. Det har i riktlinjerna också särskilt framhållits att det bör varamöjligt under utredningsarbetet alt på sådana områden, där särskilda behovföreligger, föreslå förbättringar av upphovsmännens rättigheter. Mot bakgrundav vad sålunda redan gäller i fråga omutredningens uppdrag synes enligt hovrätten inte påkallat all genom särskildatilläggsdirektiv initiera den i motionen föreslagna översynen av sanktionsreglernai upphovsrätlslagen. påpekar att den illegalafonogramverksamheten och dess effekter i form av stora inkomstbortfall förupphovsmän och fonogrambolag har förekommit i begränsad omfattning iSverige medan del i andra länder, t. ex. i , varit och är en utbreddföreteelse. Myckel tyder emellertid på, att den illegala fonogramverksamhetenväxer också i . Enligt innebär även den privata kopieringen avfonogram, som är mycket vanlig här i landet, stora inkomstbortfall förupphovsmän och skivbolag och därmed minskad produktion. Efter vad kulturrådeterfar så behandlas denna fråga också av upphovsrätlsulredningen, där mandiskuterat införandel av en upphovsrättsligt motiverad avgift på tomkassetter föratt på så sätt kompensera inkomstbortfallet. Eftersom denna fråga tangerar denpiratverksamhet som mofionärerna tar upp är det enligt meningnaturligt atl upphovsrättsutredningen också ser över ansvars- och ersättningsreglerför olika former av olovlig kopiering och spridning av grammofonskivor,kassetter etc. tillstyrker således motionen. anför att organisationen under en följd av år i olikasammanhang, bl. a. i samband med avlämnande av remissyttranden, harunderstrukit vikten av att komma lill rätta med den i samhället ökande olovligakopieringen av upphovsrätlsliga alster. Enligt har , inteminst inom fonogramområdet, den illegala hanteringen tagit stora proportioner,och utgör icke sällan ett led i en kvalificerad ekonomisk brottslighet. STIMdelar motionärernas uppfattning, att ansvars- och ersättningsreglerna iupphovsrättslagen bör ses över för atl åstadkomma ett effektivare skydd motobehörigt utnyttjande av upphovsmännens rättigheter. Särskilt, när det gällerden grova brottsligheten, är enligt mening den nuvarande strafflatiludenotillräcklig. Även de gällande skadeståndsreglerna har enligt vid ett partillfällen i rättstillämpningen visat sig vara svårtolkade och svårhanterliga, ochSTIM biträder därför uppfattningen, all dessa regler bör förtydligas, särskiltbeträffande de allmänna skadestånd, som kan utgå. LU1980/81:3 23 Huruvida tilläggsdirektiv för den sittandeupphovsrättsutredningen behöver utfärdas eller ej med anledning av denna motionkan ej uttala sig om. vill emellertid kraftigt understryka vikten av,atl ansvars- och ersättningsreglerna blir föremål för en grundlig översyn, ochställer sig helt bakom de synpunkter, som framlagts i motionen. anför att illegal hantering avmusik, s. k. "piracy", som i sig utgör ett hot mol den del inommusik- och kulturlivet som inspelning och utgivning av fonogram m. m. utgör,visar uppenbara tendenser till fortsatt ökning. "Piracys" negafiva inverkan för rättsinnehavareoch deras situation är klart dokumenterad även i internafionella sammanhang,såväl av International Federafion of Producers of Phonograms and Videogramssom av utövande musikers och artisters internationella federation, och . Det finns all anledning, fortsätter förbundet, attuppmärksamma de hot som denna illegala hantering utgör mot nationellfonogramproduktion samt det inkomstbortfall som ofrånkomligt drabbar berördarättsinnehavare. Med hänsyn härtill är det enligt förbundet angeläget atteffektiva motåtgärder sätts in såväl nationellt som internationellt. instämmer helt i vad som anförs imotionen och tillstyrker motionens hemställan. understryker att den beskrivningav problemen med piratverksamhelen inom fonogrambranschen som motionärerna görär helt korrekt. Förbundet delar också motionärernas uppfattning omofillräck-ligheten i nu gällande ansvars- och ersättningsregler i upphovsrättslagen.Förbundet anser att den pågående upphovsrättsutredningen är medveten om dessaproblem och att de i motionen berörda reglerna kommer att bli föremål förutredningens arbete inom ramen för gällande direktiv. Förbundet har emellertidingenting emot att utredningens arbete på denna punkt påskyndas. Svenska gruppen av International () delar helt den uppfattning som kommer tilluttryck i motionen nämligen att den illegala hanteringen av musik, s. k.piracy, utgör ett mycket kraftigt hot mol den del av kulturlivet som inspelningoch utgivning av ett fonogram utgör. I yttrandet påpekas att IFPLs huvudkontor i statistik för den illegala hanteringens totala omfattning. Avdenna framgår att verksamheten omsatte . Enligtberäkningar som offentliggjorts vid en internationell MusicInduslry Conference i har omfattningen ökat och beloppet är f. n.6,, dvs. i princip en fördubbling. Beloppen exkluderar deförluster som görs på hemkopieringen. Den illegala hanteringen av fonogram utförs enligt IFPI istörre sammanhang rent industriellt och utgör en del av en kvalificeradekonomisk brottslighet. Gärningsmännen kränker genom sin hantering på ettsystema- LU1980/81:3 24 tiskt och grovt sätt uppsåtligt och för egen ekonomiskvinnings skull samtliga de rättsinnehavare som är delaktiga i framställningenav fonogram. Detta är en utveckling som man, då ansvars- ochersättningsreglerna i upphovsrättslagen antogs, knappast kan ha förutsett.Främst kassettekniken har utvecklats explosionsartat och de illegala kopior somframställes kan fås alt i det närmaste exakt överensstämma med motsvarandeoriginal. IFPI framhåller att del i säljes mest fonogram percapita i hela världen och atl därför är etl för denna typ avbrottslighet mycket attraktivt område. Det har på den svenska marknadenåterfunnits betydande kvantiteter illegala fonogram, vars utförande ger vidhanden att det ligger stora ekonomiska intressen bakom framställningen ochspridningen av dem. IFPI delar motionärernas uppfattning atl de nuvarandeansvars- och ersättningsreglerna i upphovsrättslagen är otillräckliga för atträttsinnehavarna skall ha möjlighet alt skydda sig mot detta syslemafiskautnyttjande och kränkningen av deras rättigheter. Enligt IFPLs uppfattning börupphovsrättslagens 53 § kompletteras med en bestämmelse om fängelse i högst tvåår vid "grovt" brotl mot upphovsrättslagen, avsedd all tillämpas vidutnyttjanden i organiserad och professionell omfattning. IFPI pekar också på atl brott mot upphovsrätlslagen ilikhet med övriga ekonomiska brott ofta är komplicerade och utredningarnatidsödande. Husrannsakan är oftast inte tillräcklig som tvångsåtgärd. Demisstänkta har i dessa stora utredningar alla möjligheter att avvika, undanröjabevis eller på andra sätt försvåra utredningen. Del vore därför önskvärt, anserIFPI, att möjlighet att anhålla misstänka för brott mot upphovsrättslagenfanns. Det är inte acceptabelt att för dessa brott som berör stora grupper avrättsinnehavare och som har en mycket negaliv inverkan och ekonomisk betydelse,straffskalan är jämförbar med snatteri. En översyn av nu gällande skadeståndsregler är enligt IFPIockså erforderlig. Reglerna har genom flera rättsfall visat sig oklara ochotillräckliga. Ett exempel utgör fastställandet av det uteblivna vederlagetenligt 54 § första stycket. Vederlaget kan i många fall vara omöjligt att beräknaeller ens uppskatta. Hur uppskattas den skada musiker lider genom attinspelningstillfällen bortfaller eller grammofonbolag åsamkas genom att en delav marknaden försvinner? På anförda skäl anser IFPI atl en översyn avupphovsrättslagens ansvars-och ersättningsregler är nödvändig och tillstyrkerbifall till motionen. GOTAB 65653 Stockriolm 1980