bet · G401SkU50 · 1980-12-31 00:00:00 — SkU 1980/81:50 betänkande omskattefrihet för vissa inkomster av bär- och svampplockntng m.m. (prop.1980/81:139) Regeringen (budgetdepartementet) föreslår iproposition 1980/81:139 att antar vid propositionen fogade förslagtill 1. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370), 2. lag om ändring i lagen(1958:295) om sjömansskatt, 3. lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt. Ipropositionen föreslås skattefrihet för inkomster , av ickeyrkesmässig bär- och svampplockning. Meningen är att de nya reglerna skalltillämpas redan vid taxering och alltså gälla fr. o. m. Vidareföreslås ändrade regler för beräkning av existensminimum vid inkomsttaxeringen.De nya reglerna innebär att de s,k, normalbeloppen för framtiden skall beräknaspå grundval av konsumentprisindex. Iproposifionen tas slutligen upp några smärre följdändringar till bl. a. denyligen gjorda ändringarna i uppbördslagstiftningen. Lagförslagen har följandelydelse: I 1980/81.6 saml. SkU1980/81:50 2 Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom föreskrivs att 19 och20S§, punkt 5 av anvisningarna till 18§ samt punkt I av anvisningarna till 50§kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Till skattepliktig inkomst enligt denna lag räknas icke: vad som vid bodelning eller eljest på grund av giftorätttillfallit make eller vad som förvärvats genom arv, testamente, fördel avoskift bo eller gåva; vinst å icke yrkesmässig avyttring av lös egendom i andrafall än som avses i 35 § 3 eller 4 mom.; vinst i svenskt lotteri eller vinst vid vinstdragning påhär i riket utfärdade premieobligationer och ej heller sådan vinst i utländsktlotteri eller vid vinstdragning på utländska premieobligationer, som uppgårtill högst : ersättning, som pä grund av försäkring jämlikt lagen(1962:381) om allmän försäkring, lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring ellerlagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring tillfallit den försäkrade, om icke ersättningengrundas på förvärvsinkomst av eller högre belopp för år eller utgörföräldrapenning, så ock sådan ersättning enligt annan lag eller särskildförfattning, som utgått annorledes än på grund av sjukförsäkring, som nysssagts, till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller undermilitärtjänstgöring eller i fall som avses i lagen (1977: 265) om statligtpersonskadeskydd eller lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän omicke ersättningen grundas på förvärvsinkomst av eller högre beloppför år. ävensom ersättning, vilken vid sjukdom eller olycksfall tillfallitnågon pä grund av annan försäkring, som icke tagits i samband med tjänst, dockatt till skattepliktig inkomst räknas ersättning i form av pension eller i formav livränta i den mån livräntan är skattepliktig enligt 32§ I eller 2 mom., såock ersättning som utgår på grund av trafikförsäkring eller, med nedan angivetundantag, annan ansvarighetsförsäkring eller på grund av skadeståndsförsäkringoch avser förlorad inkomst av skattepliktig natur; ersättning på grund av ansvarighetsförsäkring enligtgrunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadenshuvudorganisationer till den del ersättningen utgår av den tid den skadade är arbetsoförmögen och beräknas så attersättningen uppgår för insjuknandedagen till högst och för övrigadagar till högst för dag; belopp, som till följd av försäkringsfall eller återköp avförsäkringen utgått på grund av kapitalförsäkring; ersättning på grund av skadeförsäkring, dock ej i den månköpeskilling, som skulle hava influtit därest försäkrad egendom i ställetförsålts, varit att hänföra till intäkt av jordbruksfastighet, av annan.fastigheteller av rörelse ' Senaste lydelse 1979: 1157. SkU1980/81:50 3 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse eller i den mån ersättningen eljest motsvarar sådanskattepliktig intäkt eller motsvarar sådan avdragsgill omkostnad, vilken är atthänföra till någon av nämnda förvärvskällor; vinstandel, återbäring eller premieåterbetalning, somutgått på grund av annan personförsäkring än pensionsförsäkring eller sådansjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband med tjänst, samtvinstandel, som utgått på grund av skadeförsäkring, och premieåterbetalning pågrund av skadeförsäkring, för vilken rätt till avdrag för premie ickeförelegat; ersättning jämlikt lagen (1956; 293) om ersättning åtsmittbärare om icke ersättningen grundas på förvärvsinkomst av 6000 kronoreller högre belopp för år; periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodiskintäkt, i den mån givaren enligt 20 § eller punkt 5 av anvisningarna till 46 Sicke är berättigad till avdrag för utgivet belopp; sfipendier till studerande vid undervisningsanstaltereller eljest avsedda för mottagarens utbildning; studiestöd enligt 2, 3 eller 4 kap. studiestödslagen(1973: 349). internatbi-drag, återbetalningspliktiga studiemedel och resekostnadsersättningenligt 6 och 7 kap. samma lag samt sådant särskilt bidrag vilket enligt avregeringen eller statlig myndighet meddelade bestämmelser utgår till deltagarei arbetsmarknadsutbildning samt med dem i fråga om sådant bidrag likställda,och äger i följd härav den bidragsberättigade icke göra avdrag för kostnadersom avsetts skola bestridas med bidrag av förevarande slag; lön eller annan gottgörelse, för vilken skall erläggasskatt enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt; kontantunderstöd, som utgives av arbetslöshetsnämnd medbidrag av statsmedel; handikappersättning enligt 9 kap, lagen om allmänförsäkring, så ock hemsjukvårdsbidrag, som utgår av kommunala ellerlandstingskommunala medel till den vårdbehövande; kommunalt bostadstillägg enligt lagen (1962:392) omhustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension; kommunaltbostadstillägg till handikappade; bostadsbidrag som avses i förordningen (1976:263) omstatliga bostadsbidrag till barnfamiljer, förordningen (1976:262) omstatskommunala bostadsbidrag eller förordningen (1977:392) om statskommunalabostadsbidrag till vissa folkpensionärer m,fl,; sådan gottgörelse för utgift eller kostnad somarbetsgivare uppburit från personalstiftelse ur medel, för vilka avdrag ickemedgivits vid taxering, vid första tillfälle dylika medel finnas i stiftelsen; gottgörelse som arbetsgivare uppburit frånpensionsstiftelse, till den del stiftelsen ej ägt andra medel för att lämnagottgörelsen än sädana för vilka avdrag icke åtnjutits vid avsättning tillstiftelsen; kompensation av staten för ben-kompensation av staten för ben sinskatt på bensin som förbrukats sinskatt på bensin som förbrukats vid yrkesmässig användning av mo- vid yrkesmässig användning av mo torsåg, torsåg; intäkter av försäljning av vill växande bär och svamparsom den skatlskyldige själv plockat till den SkU1980/81:50 4 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse del intäkterna under ett beskattningsår inte överstiger5000 kronor, såvida intäkterna inte kan hänföras till rörelse som denskatlskyldige driver eller utgör lön eller liknande förmån. Beträffande vissa försäkringsbeloppsom utgår till lantbrukare m,fl, gäller särskilda bestämmelser i punkt 16 avanvisningarna till 21 §, (Se vidareanvisningarna,) Vid beräkningen av inkomsten frånsärskild förvärvskälla skall alla omkostnader under beskattningsåret förintäkternas förvärvande och bibehållande avräknas från samtliga intäkter ipengar eller pengars värde (bruttointäkt), som har influtit i förvärvskällanunder beskattningsåret. Att koncernbidrag, som inte utgör sådan omkostnad, ändåskall avräknas i vissa fall och inräknas i bruttointäkt hos mottagaren framgårav 43 § 3 mom. Avdrag fårinte göras för: den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförligautgifter, såsom vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodisktunderstöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning till person i sitthushåll; kostnader i samband med plockningav vill växande bär och svampar till den del kostnaderna inte överstiger deintäkter som är skattefria enligt 19 §; värdet av arbete, som i denskattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv ellerandre maken eller av den skattskyldiges barn som ej fyllt ; ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagtsi hans förvärvsverksamhet; avgiftenligt 8 kap. studiestödslagen (1973: 349); avgiftenligt lagen (1972: 435) om överlastavgift; avgift enligt lagen (1976:666) om påföljder ochingripanden vid olovligt byggande m.m.; belopp, för vilket arbetsgivare är ansvarig enligt 75 §uppbördslagen (1953:272); avgiftenligt lagen (1976: 206) om felparkeringsavgift; överförbrukningsavgiftenligt ransoneringslagen (1978:268); ränta på lånat kapital till den del räntan täcks av sådantstatligt bidrag som avses i punkt 7 av anvisningarna till 24 §; kapitalförlustm, m, (Se vidareanvisningarna,) ' Senaste lydelse 1980: 1054, 5,' Icke yrkesmässig avyttring av en eller flera utanförden skattskyldiges hemortskommun belägna fasfigheter här i riket utgör en särskildförvärvskälla för en var av de kommuner, där den eller de avyttradefastigheterna äro belägna, medan icke yrkesmässig avyttring av en eller flerafasfigheter i hemortskommunen och av annan egendom än fastigheter här i riketävensom deltagande i lotteri hänföras till e n förvärvskälla. Sådanförvärvsverksamhet av ifrågavarande slag, varav inkomsten jämlikt 59§3 mom,,69 § eller 72 § 1 mom, skall beskattas i för gemensamt kommunaltändamål, skall dock anses utgöra en särskild förvärvskälla. 5, Icke yrkesmässig avyttring av en eller flerafastigheter här i riket, som är belägna utanför den skattskyldigeshemortskommun, utgör en särskild förvärvskälla för var och en av de kommuner,där den eller de avyttrade fastigheterna är belägna. Icke yrkesmässig avyttringav en eller flera fastigheter i hemortskommunen och av annan egendom änfastigheter här i riket samt deltagande i lotteri hänförs däremot till enförvärvskälla. Sådan förvärvsverksamhet av nu nämnt slag, varav inkomstenenligt 59 §3 mom, eller 72 § I mom, skall beskattas i för gemensamtkommunalt ändamål, skall dock anses utgöra en särskild förvärvskälla. I,"* Den skattskyldiges skatteförmåga bedöms medhänsyn, å ena sidan, till hans inkomst och förmögenhet samt, å andra sidan,till vad han kan anses ha behövt till nödvändigt underhåll för sig själv ochför make och oförsörjda barn (existensminimum). Om inte särskilda förhållandenmotiverar det skall existensminimum bedömas med hänsyn till förhållandenaunder hela beskattningsåret. Sådana särskilda förhållanden får anses föreliggat. ex. om en skattskyldig börjat i förvärvsarbete eller upphört medsådant arbete och inkomsten utslagen därför understigitexistensminimibeloppet. 1 sådana fall bör existensminimum bedömas med hänsyntill den tid inkomsten åtnjutits. Regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om existensminimum enligtde grunder som anges i det följande. Existensminimum i det särskilda fallet bestäms med ledningav normalbelopp för existensminimum. Normalbeloppen utgör för ensamståendeskattskyldig , för sammanlevande makar och för varje av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring fördecember månad året före del kalenderår ' Senaste lydelse 1969:749. * Senaste lydelse 1980:73. tl 1980/81. Existensminimum i det särskilda fallet bestäms med ledningav normalbelopp för existensminimum. Normalbeloppen utgör för ensamståendeskattskyldig . för sammanlevande makar och för varjebarn multiplicerade med del tal (jämförelsetal) som anger förhållandetmellan del allmänna pri.slä- SkU1980/81:50 6 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse som föregår taxeringsåret. Nor- get åretföre in-malbeloppen skall anses innefatta komstårei och prislägel i oktoberalla vanliga levnadskostnader utom . Förändringarna i detall-bostadskostnad, som beräknas sär- manna prisläget skall därvid beräk-skiltoch läggs till normalbeloppen, (i(i.<; på grundval av hmsumenipvis- index.Normalbeloppen skall avrundas uppåt till helt hundratal kronor.Normalbeloppen skall anses innefatta alla vanliga levnadskostnader utombostadskostnad, som beräknas särskilt och läggs till normalbeloppen. Normalbeloppen för existensminimumär i första hand avsedda för skattskyldiga, vilkas inkomst huvudsakligenhänför sig till förvärvskällan tjänst. Vid bestämning av avdrag för nedsatt skatteförmåga videxistensminimum skall såsom inkomst av tjänst upptas den skattskyldigesbruttointäkter inklusive biinkomster - minskade med sådana nödvändiga utgifterför inkomstens förvärvande som är avdragsgilla vid taxeringen, t, ex. avgifterför sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband med tjänst, avgiftersom den skattskyldige har erlagt i samband med tjänsten för egen ellerefterlevandes pensionering på annat sätt än genom försäkring, eller kostnaderför resor till och från arbetet. Består inkomsten av sådan livränta som avses i32§2 mom. skall livräntan inräknas i inkomsten med oreducerat belopp. Ävensådan livränta till följd av personskada som inte är av skattepliktig naturskall inräknas i inkomsten. Vid bestämning av avdrag för nedsatt skatteförmägavid existensminimum skall hänsyn vidare tas till om den skattskyldige uppburitskattefri ersättning på grund av sådan kollektiv sjukförsäkring som avses i 32§ 3 mom. tredje stycket. Barnbidrag medräknas inte i inkomsten. När frågan om avdrag för nedsatt skatteförmåga videxistensminimum bedöms skall särskild vikt läggas vid att inkomstförhållandenauppskattas på ett riktigt sätt, speciellt med hänsyn till omfattningen aveventuella naturaförmåner och deras värde. Har den skattskyldige haft lägre levnadskostnader ännormalt skall den skattskyldiges existensminimum anses ha understigitnormalbeloppet i motsvarande mån, t. ex. om han är ogift och har haft gemensamthushåll med anhöriga eller andra eller om han har haft särskilda förmåner iform av billiga livsmedel eller andra liknande förmåner. 1 regel torde det intefinnas anledning att bevilja avdrag för nedsatt skatteförmåga vid existensminimumåt s. k. hemmasöner eller hemmadöttrar. Ej heller får avdrag medges om denskattskyldige ägt tillgångar. Härvid bortses från sedvanliga hus-geråd, möbleroch kläder, arbetsredskap, en mindre bostadsfastighet av enklaste beskaffenhetosv, Ä andra sidan får existensminimum beräknas ha överstigit normalbeloppet omden skattskyldige haft utgifter för underhåll av make och barn som han intelevt tillsammans med under beskattningsåret. Existensminimum för denskattskyldige får även i andra fall bestämmas högre än normalbeloppet, om detär motiverat av särskilda skäl. Har den skattskyldige under beskattningsåret enligt beslutav den lokala skattemyndigheten fått befrielse frän eller nedsättning av denpreliminära skatten på grund av nedsatt skatteförmåga vid existensminimum, börvid SkU 1980/81:50 7 prövningav frågan om avdrag vid taxeringen för nedsatt skatteförmåga avvikelse inte skefrån det av den lokala skattemyndigheten fastställda existensminimibeloppet, ominte nya omständigheter framkommit. Som exempel på sådana omständigheter kannämnas att den skattskyldige äger tillgångar, som den lokala skattemyndighetensaknat kännedom om, eller att den skattskyldiges ekonomiska ställning påtagligtförbättrats efter den lokala skattemyndighetens beslut. Omden skattskyldige inte har haft högre inkomst än det för honom beräknadeexistensminimibeloppet och detta beror på sådana förhållanden som anges i 50 §2mom, tredje stycket, bör avdrag för nedsatt skatteförmåga medges med så stortbelopp att den skattskyldige inte påförs beskattningsbar inkomst. Har denskattskyldige rätt till skattereduktion enligt 2 § 4 eller 5 mom, uppbördslagen(1953:272), skall detta beaktas då avdraget för nedsatt skatteförmåga beräknas. Ärinkomsten högre men inte så stor, att inkomsten minskad med skatten uppgårtill existensminimum, bör avdrag för nedsatt skatteförmåga beviljas med såstort belopp, att större skatt inte kommer att tas ut än att inkomsten, minskadmed skatten, uppgår till beloppet av existensminimum. Nedsattarbetsförmåga skall även anses föreligga om den skattskyldige på grund avarbetsskygghet eller missanpassning eller annars av psykiska skäl har svårt attförvärva normal arbetsinkomst. Denna lag träder i kraft dagen efter den dag dålagen enligt uppgift på den har kommit ut från trycket i Svensk författningssamling.De nya bestämmelserna tillämpas första gången vid taxering såvittavser 19 och 20§§ samt punkt 5 av anvisningarna till 18 §, Punkt I avanvisningarna till 50 § i sin nya lydelse tillämpas första gången vid 1983 årstaxering. SkU1980/81:50 8 Lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1958: 295) omsjömansskatt' dels att I4§2 mom,, 21 SI mom, samt 30 och 32ii§ skall ha nedan dels att i 14Sskall införas ett nytt moment. 3 mom., av nedan angivna 2 mom. Inbetalas sjömansskatt senare än i 1 mom. sägs,skall restavgift och tilläggsavgift utgå beräknade enligt bestämmelserna i 58§ 1 mom. första, andra och tredje styckena uppbördslagen. Till-läggsavgiftenbestämmes därvid i förhållande till det antal tidrymder av , utöverden första, som påbörjats efter utgången av den tidpunkt, då skatten rätteligenskolat erläggas, intill dess skatten inbetalas eller av sjömansskattenämndenfastställes till betalning eller, i fall som avses i 17a§ andra stycket, kravetöveriämnas till indrivning. Redovisas icke sjömansskatt i behörig ordning, utgårrestavgift beräknad enligt 58§ 1 mom. fjärde stycket uppbördslagen. 1 mom. Inbetalas sjömansskatt senare än i I mom. sägs,skall restavgift och tilläggsavgift utgå beräknade enligt bestämmelserna i 58§ I mom. uppbördslagen (1953:272). Tilläggsavgiften bestäms dock i förhållandetill det antal tidrymder av , utöver den första, som har påbörjatsefter utgången av den tidpunkt, då skatten rätteligen skulle ha betalats, intilldess skatten inbetalas eller av sjömansskattenämnden fastställs tillbetalning eller, i fall som avses i I7a§ andra stycket, kravet överlämnas tillindrivning. Befrielse från skyldighet all betala restavgift fårmeddelas, om särskilda omständigheter föranleder det. Närmare föreskrifter omdelta meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Redovisas inte sjömansskatt i behörig ordning påförsredaren förseningsavgift med . Vidare kan anmana redarenatt lämna redovisning. Har redare som har anmanats alt lämna redovisning iniefidlgjori denna skyldighet inom lid, som har angivits i anmaningen. skall förseningsavgiftpåföras med . Förseningsavgift får helt efterges om särskilda skäl föreligger.När- ' Lagenomtryckt 1970:93.1. Senaste Ivdelse av - Senaste lydelse 1971:814. SkU 1980/81:50 mare föreskrifter om detta meddelas av regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer. 21 § / mom. Det åligger sjömansskattenämnden att 1) lämna besked beträffande de fartyg, ombord på vilka de anställ da skola erlägga sjömansskatt, ävensom beträffande den tabell, en ligt vilken sjömansskatt skall beräk nas, 2) fastställa grunder, enligt vilka drickspenningar skola uppskattas vid beräkning av sjömansskatt. 1) lämna beskedbeträffande de fartyg, ombord på vilka de anställda skall betala sjömansskatt,samt beträffande den tabell, enligt vilken sjömansskatt skall beräknas, 2) fastställagrunder, enligt vilka drickspenningar skall uppskattas vid beräkning avsjömansskatt, 3) meddela beslutom jämkning och om rättelse av skatteavdrag, 4) pröva ärenden angåenderevisionskrav. 5) meddela besluti andra frågor rörande erläggande och beräknande av sjömansskatt, 6) fastställade belopp, med vilka ersättning skall utgå till kommun, landstingskommun ochallmän försäkringskassa. 7) lämnaanvisningar i frågor angående erläggande och uppbörd av sjömansskatt, 8) med tillämpningav bestämmelser som utfärdar meddela befrielse från skyldighetatt erlägga restavgift eller till-läggsavgift enligt denna lag. 5) meddela besluti andra frågor rörande betalning och beräkning av sjömansskatt, 6) fastställa debelopp, med vilka ersättning skall utgå till kommun och landstingskommun, 7) lämnaanvisningar i frågor angående betalning och uppbörd av sjömansskatt, 8) meddela beslutifråga om befrielse från skyldighet att betala restavgift, tilläggsavgifteller förseningsavgift enligt denna lag. Underlåter redare att hörsamma anmaning enligt 16 § eller19 § tredje stycket första meningen, eller underlåter redare, som är skyldigverkställa avdrag för sjömansskatt, att fullgöra sådan skyldighet, ellerverkställer han avdrag med för lågt belopp, eller Underlåter redare att hörsamma anmaning enligt 14§3 mom.,I6§ eller 19 § tredje stycket första meningen, eller underlåter redare, som är skyldig göra avdrag försjömansskatt, att fullgöra sin skyldighet, eller gör han avdrag med för lågtbelopp, eller redovisar redare icke sjömansskatt i den ordning somstadgas i 14§ 1 mom., eller fullgörredare icke vad honom åligger enligt ' Senaste lydelse 1974:777. *Senaste lydelse 1979: 176. SkU 1980/81:50 10 kan och i fall som anges i 19 §tredje stycket första meningen, länsstyrelse eller lokal skattemyndighetförelägga den försumlige lämpligt vite. Vite får ej bestämmas under 500kronor. Omuttagande av förelagt vite förordnar länsrätten efter anmälan avriksskatteverket, länsstyrelse eller lokal skattemyndighet. Har vitet förelagtsockså med stöd av bestämmelse i taxeringslagen (1956:623) prövas fråga omuttagande av den länsrätt som är behörig enligt nämnda lag. Bestämmelsernai 83 § andra, fjärde och femte styckena uppbördslagen tillämpas också i frågaom vite som avses i denna paragraf. Talan mot sjömansskattenämn- beslut i dens beslut i ärenden, som avses i ärendensom avses i 21 § I mom. 3-21 § I mom. vid 3), 4) och 5), även- 5 och 8 får överklagashos kammar-.som över nämndens beslut an- rätten genom besvär.gående befrielse från erläggande av restavgift föres hos kammarrätten genombesvär. Besvärshandling skall vara inkommen inom sexmånader, om besvären anföras av , och eljest från detklaganden erhållit del av det överklagade beslutet. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller dock fortfarande i fråga om skatt som har redovisats ellerhade bort redovisas före ikraftträdandet. 'Senaste lydelse 1971:415. Lagom ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt ochgåvoskatt Härigenom föreskrivs att 22§ I mom., 43 och 45§§ samt 55§I mom. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt' skall ha nedan angivnalydelse. 1 mom. Såsom värde å fast egendom , som avsesi 21 §, skall, där ej annat föranledes av vad i 2 mom. stadgas, gälla nästföregående årets taxeringsvärde. Finnes sädana tillbehör till fastigheten somavses i 2 kap, 3 § jordabalken skola dessa upptagas särskilt. Bestämmelserna i23 § vid F om värdesättning av lös egendom äga därvid motsvarande tillämpning. Fast egendom, som enligt kommunalskattelagen(1928:370)ingår i förvärvskälla inom inkomstslagen jordbruksfastighet ellerrörelse, värderas enligt reglerna i 23 § F andra stycket. 1 mom. Såsom värde av fast egendom , somavses i 21 §, skall gälla det föregående årets taxeringsvärde om intebestämmelserna i 2 mom, föranleder annat. Finns det sådana tillbehör tillfastigheten som avses i 2 kap. 3 § jordabalken skall dessa tas upp särskilt.Bestämmelserna i 23 § vid F om värdesättning av lös egendom tillämpas vidvärderingen. Fast egendom, som enligt kommunalskattelagen (1928: 370)ingår i förvärvskälla inom inkomstslagen jordbruksfastighet eller rörelse,värderas enligt reglerna i 23§ F tredje stycket. Vid beskattning av gåva skall i tillämpliga delar ländatill efterrättelse, förutom ovan särskilt angivna bestämmelser i 69, 12, 19,21 och 30§§, vad i fråga om arvsskatt vidare är stadgat i 4§2 och 3 mom., 14,20§§, 22 § med undantag av 1 mom. andra stycket, 23 § med undantag av F andrastycket, 24 27§§, 28 § med undantag av vad i andra och fjärde styckenastadgas, ävensom 32 §; och skall därvid den i 32 § f) förekommande hänvisningenfill 19 § i stället gälla 41 § samt 28 § första och tredje styckena tillämpassom om gåvan utgjorde arv efter givaren.