bet · G401JuU21 · 1980-12-31 00:00:00 — 1979/80:83 om konkurs och rätten all idkanäring går departementschefen emot de remissinstanser som vill vidgapersonkretsen till all även omfatta den som har eller har haft ett dominerandeekonomiskt intresse i en juridisk persons verksamhet. EnliglKO:s mening bör en utredning om näringsförbud utanför konkursområdel ändå taupp dessa frågor till behandling. En grupp av personer somskulle kunna komma i fråga är vissa aktieäga- JuU1980/81:21 138 En person som genom sitt aktieinnehav har ettbestämmande inflytande vid bolagsstämman kan i praktiken leda företaget förutsattatl del inte visar sig att han på ell otillböriigt sätt ger direktiv förstyrelsens verksamhet. näringsförbud skulle få en försvagad effekt omförbudet kan kringgås pä defta sätt. Frågan skulle tekniskt kunna lösasexempelvis genom aU person som meddelas näringsförbud, och som har etlväsentligt aktieinnehav i ell eller flera bolag, skulle kunna åläggas atl inomviss tid avyttra sina aktier dll en icke närstående person (jämför 12 kap. 7§aktiebolagslagen). I den ovan nämnda propositionen görs det gällande altbulvanfrägorna får en tillfredsställande lösning i förslaget. Emellertid harbulvanbegreppet inte vare sig utretts i det belänkande som ligger lill grundför utredningsförslaget eller närmare berörts i propositionen. Regler omnäringsförbud utanför konkursområdet skulle sannolikt få större betydelse äninom konkursområdet. Det är därför angelägel alt en eventuell utredning fåruppdrag alt närmare utreda och precisera bulvanfrägorna. I de olika sammanhang dånäringsförbud har övervägts har enighet i regel rätt om atl domstol och inteadministrativ myndighet bör anförtros uppgiften alt meddela näringsförbud.Olika meningar har däremot yppats huruvida uppgiften skall anförtros deallmänna domstolarna eller . 1979/80:83 görs eningående avvägning mellan fördelar och nackdelar vid en prövning imarknadsdomstolen jämfört med prövning i de allmänna domstolarna. Förslaget harslutligen förordat atl allmän domstol på talan av allmän åklagare skall prövafråga om näringsförbud. Skälen för detta ställningstagande har främst variträttssäkerhetssynpunkter. Del anses all näringsförbud är en så ingripandeåtgärd atl frågan bör kunna få prövas i flera instanser. Även effektivitetsskälhar anförts. Det har ansetts vara en fördel all samma domstol prövar frågan omnäringsförbird som tidigare, eller i samma sammanhang, prövat konkursfråganeller frågor om straffansvar. Enligl KO:s mening har dessa synpunkter en avsevärd tyngd.Det är dock inle alldeles självklart all samma ordning bör gälla vid prövningav näringsförbud utanför konkursområdel. I dessa situationer är utredningeninte lika ofta intimt kopplad till tingsrätterna genom föregående konkursförfarandeoch brottmål. I många fall då näringsförbud utanför konkursområdelskulle kunna bli aktuellt har en alldeles särskild kompelens.Dess sam-mansäUning med oberoende ämbetsmän samt representanter för konsument-och lönlagarinlressen samt för näringslivet ger garantier för en allsidig ochkompetent handläggning. KO har tidigare förordat atl , på talanav KO, skall pröva mål om näringsförbud. Som anförts ovan kan emellertidnäringsförbud ofta bli aktuellt även då konsumentintressen inte är angripna.Olika JuU1980/81:21 139 processuella lösningar kan därför diskuteras. En tänkbarsådan är all som fullföljdsinstans lill tingsrätt prövar målom näringsförbud. En motsvarande inslansordning finns i arbelstvister därvissa mål avgörs i tingsrätt som första instans och med arbetsdomstolen somfullföljdsinstans. En sådan ordning skulle tillgodose såvälrättssäkerhetssynpunkter som intresset att praxis i mål av detta slag blir säenhetlig som möjligt. Regler om etableringskontroll isvensk rätt finns i första hand i form av offenlligrättsliga ellerprivaträttsliga regler om auktorisalion. En översikt av dessa syslem finns ikonsumentverkets - en översikt. Med vissa undantag innebär inle regler om auktorisalionell absolut hinder för näringsidkare atl bedriva viss näring. Denne kan iflertalet fall välja all bedriva en icke auktoriserad verksamhet. Auktorisalioninnebär ofta etl krav på viss utbildning eller utrustning och ibland attnäringsidkare lämnar ekonomisk garanti för atl hålla konsumenterna skadeslösa.Som framhållits bl. a. i 1977:5 Konsumentskydd vidbilreparationer är krav pä auktorisalion inte alllid lill konsumenternasfördel. Sådana krav kan innebära atl små men välskötta förelag slås ut. Dettavarierar dock från bransch lill bransch. 1 mänga fall är verksamhetens art,och de risker som är förknippade med den, sädana atl obligatorisk auktorisalionär alt rekommendera från konsumentsynpunkt. KO tillstyrker sammanfattningsvis att frågan omnäringsförbud utanför konkursområdel utreds. Däremot vill inte KO, fränkonsumentpoiitisk synpunkt, förorda regler om elableringskontroll i andra fallän då särskilt betydande ekonomiska risker för konsumenterna eller fara för livoch hälsa är för handen. Samhällelig insyn i förelag som får lån och bidrag frånstaten Vad beträffar förelag som erhållitregionalpoliliskt stöd finns redan vissa villkor om insyn. I 1970 och 1979 årsförordningar finns regler som syftar till all tillgodose samhällets krav påinsyn i och kontroll av företag som beviljats lokaliseringsstöd. Det åliggerförelagen alt lämna redovisning för verksamheten, all informera om föregåendeförändringar av större vikt saml atl bereda kontrollorganen tillfälle altgranska verksamheten. Del finns dessutom i båda författningarna regler sommöjliggör atl beviljat stöd kan återkrävas resp. sägas upp lill omedelbarbetalning. Del åligger länsstyrelserna, länsarbetsnämnderna, deregionala utvecklingsfonderna och alt kontrollera deförelag som beviljats regionalpoliliskt slöd. För samordning avkontrollverksamheten på länsnivå finns i länen särskilda beredningsgmpper variingår represen- JuU1980/81:21 140 tanter för , länsarbetsnämnden ochutvecklingsfonden. Den rutinmässiga kontrollen åvilar de regionalautvecklingsfonderna. Kontrollen utövas främst genom analys av årsredovisningar,genom förelagsbesök, kontakter med banker saml genom avtal medkreditupplysningsbyräer och kronofogdemyndigheter. Länsarbetsnämnderna ärengagerade i kontrollverksamheten genom dels sin medverkan iberedningsverksamheten, dels alt de med vissa intervaller infordrar och tillstyrelsen förmedlar uppgifter om den aktuella sysselsältningssitualionen istödförelagen. Styrelsen får i sammanhanget för kännedom bifoga etl dennadag avgivet yttrande' lill revisorer över en granskningspromemoriaom återbetalning av lokaliseringsbidrag. Styrelsen har också administrerat enrad tillfälliga sysselsättningsbidrag, lagerstöd, tillfälliglsysselsättningsbidrag lill företag med dominerande ställning pä den lokalaarbetsmarknaden, tillfälligt sysselsättningsbidrag för äldre arbetskraft inomtekoindustrin och nyrekryteringsbidrag. Vid handläggningen av dessa enskildaärenden har länsarbetsnämnden och arbetsförmedlingen med sin goda lokalakännedom om olika företag spelat en myckel aktiv roll. 1 slöd villkoren fördessa bidrag har också angivits alt berörda fackliga organisationer skall yttrasig över hela eller delar av ansökningshandlingarna, varigenom ytterligareinformation har erhållits. Beträffande lagerstödet har också yttranden inhämtats frånauktoriserade revisorer över de av företagen lämnade uppgifterna omlagerökning. Därutöver har verket i samband med handläggningen tagit en radkontakter med olika myndigheter för all inhämta ytteriigare sakupplysningar. Grå arbetskraft (Ds Fi 1976:4) avslår frånalt i detta sammanhang ta ställning till vad som föreslås idepartementspromemorian Ds Fi 1976:4. avslår frånatl yttra sig i dessa frågor som ännu inte varit föremål för utredning. På arbelarskyddsomrädet gällerarbetsmiljölagen. Denna är en nyskriven lag, som ersatte 1948års arbetarskyddslag. Beslutet att anta arbetsmiljölagen hade föregåtts av etlnära 6-årigl utredningsarbete inom ramen för en kommitté,arbelsmiljöulredningen, med representanter för arbetarskyddsslyrelsen ocharbetsmarknadens parter. Underkommittéarbetet övervägdes lagens sanktionssyslem ingående. JuU 1980/81:21 141 Fråganom lämpliga påföljder för arbetsmiljöbroll diskuterades lill en början i detdelbetänkande med titeln arbetsmiljö (SOU 1972:86) som utredningenöverlämnade . Därvid uttalade kommittén följande: "Strävanmåste även i fortsättningen vara atl lösa arbelsmil-jöfrågor i samförstånd ochpå övertygelsens väg. Delta bör dock inte undanskymma viklen av att effektivatvångsmedel står till förfogande för tillsynsmyndigheten och att myndigheteninte tvekar att vid behov använda dessa medel." Vidare framhöllutredningen att en genomgång av meddelade domar inom arbetsmiljöområdel klartgav vid handen att domstolarna sett milt på begångna överträdelser avarbetarskyddslagsliftningen. Mol bakgrund bl. a. härav föreslog utr'edningen idelbelänkandet omfattande ändringar i det då gällande sanktionssystemet iarbelarskyddslagen. Ändringarna innebar bl. a. all tillsynsmyndigheternasbefogenheter atl ingripa med förbud och förelägganden utvidgades. Dessutomföreslogs all förbud och förelägganden skulle kunna förenas med vite. För defall dä vite inle förelagts föreslogs en straffskärpning genom atlmaximistraffet för överträdelse höjdes från fängelse lillfängelse i ett är. Utredningensdelbetänkande föranledde en proposition till riksdag (prop. Departementschefen anslöt sig därvid i huvudsak lill vad utredningenföreslagit om sankdonssyslemet. I fråga om straffskalan för överträdelse avföreläggande, förbud eller föreskrift från lillsynsorgan framhölldepartementschefen följande. "För egen del ser jag förslaget som enbetydelsefull markering av atl man måste se allvarligt på överträdelser av delslag som det här gäller. Sådana överträdelser bör i regel medföra kännbar påföljd.Ett slraffmaximum på fängelse slår f. ö. helt i överensstämmelse med vadsom föreskrivits inom andra lagsliflningsområden för jämförliga fall. "godtog förslagen, som trädde i kraft . Denya bestämmelserna föranledde en kraftig ökning i antalet förbud ochförelägganden från dllsynsmyndigheterna. Under är 1973 hade förbud ochförelägganden meddelats i sammanlagt 43 fall. hade antalet sådanaingripanden ökat lill 378. 1 detta logs sanktionsfrägorna pånytt upp till behandling. Utredningens överväganden mynnade ut i ett uttalandeatt man i vidgad omfattning borde införa direkta straffsanktioner iarbetsmiljölagen för avgränsade fall där den ansvarige överträtt föreskriftersom anger vissa preciserade förfaranden. På grundval av detta uttalandeföreslog utredningen ell flertal bestämmelser som innehöll bemyndigande förarbetarskyddsslyrelsen att utfärda föreskrifter med direkt straffsanktion. De viktigasteav dessa bestämmelser knöts till den strängare slraffskala med etlmaximistraff av fängelse , som infördes . Utredningenföreslog vidare atl påföljdssystemel skulle skärpas genom införande av en regelom förverkande av teknisk anordning eller ämnen. JuU 1980/81:21 142 somvarit föremål för broll enligl arbelsmiljölagen eller använts vid sådant brott.Enligt utredningen syftade bestämmelsen till alt dels hindra alt enöverträdelse av arbelsmiljölagen medförde ekonomisk för överträdarendels hindra fortsatt brottslighet. Utredningen ansåg även all den föreslagnaförverkandepåföljden skulle komma atl verka som ytteriigare förstärkning avpåföljdssystemet enligt arbetsmiljölagen. Propositionenlill arbetsmiljölagen avlämnades (prop. 1976/ 77: 149).Departementschefen anslöt sig här i huvudsak lill vad utredningen hadeföreslagit i fråga orn påföljd för brott mol arbetsmiljölagen. De föreslagnaslraffskalorna godtogs också liksom förverkandebestämmelsen. Dessutom föreslogdepartementschefen en särskild bestämmelse om rätt för tillsynsmyndighet altsäkerställa förbud genom avstängning, plombe-ring e.d. Propositionenlämnades i huvudsak ulan erinran av i vad avser sanktionssystemel.Med anledning av vissa motioner om straffskärpning uttalade docksocialutskottet bl. a. följande. "Med hänsyn lill all propositionen redaninnebär en kraftig skärpning av ansvarsreglerna anser utskollel alt man böravvakta tills den nya lagstiftningen varit i kraft någon tid innan man larställning lill frågan om det är motiverat med en ytteriigare skärpning.Utskottet förutsätter dock att regeringen med uppmärksamhet följer utvecklingenpå området." Underden lid som gått sedan arbetsmiljölagen trädde i kraft har utvecklingenfortsatt i ungefär samma riktning som . Antalet förbud ochförelägganden från yrkesinspektionen uppgick till sammanlagt 424. Avdessa hade 91 förenats med vite. Ingripanden för säkerställande av förbud genomavstängning eller försegling har förekommit . Tjänstemänfrån arbetarskyddsslyrelsen har vid upprepade tillfällen deltagit som lärarevid utbildning om arbetsmiljölagen för poliser, åklagare och domare. Arbete medalt utfärda föreskrifter enligt arbetsmiljölagen pågår. Vissa föreskrifter harredan utfärdats. En utbyggnad av tillsynsmyndigheterna pågår för all dessaskall kunna möta de nya uppgifter, som arbetsmiljölagen medför. Arbelsmiljölagenhar således endast varit i kraft under drygt I 1/. Betydligt längre tidkrävs för all en fullständig utvärdering skall kunna göras av de effekter somde införda straffskärpningarna och andra nyheter i lagen har medfört.Enligl styrelsens uppfattning är del ännu för tidigt att bedöma om det finnsbehov av ändringar i arbelsmiljölagens sanktionssyslem. Styrelsenär därför inte beredd all förorda ytteriigare påföljdsskärpningar iarbelsmiljölagen. Dädel gäller miljöskyddsbroll har styrelsen svårare alt bedöma vilka behov somkan finnas av ändringar i sanktionssystemet. Styrelsen är här tillsynsmyndighetendast inom sitt verksamhetsområde, dvs. Skyddet för denyttre miljön ligger däremot utanför styrelsens område. JuU1980/81:21 143 På arbetsmiljöområdet gersanktionssystemet i arbetsmiljölagen enligt styrelsens uppfattning bättremöjligheter lill kraftfulla ingripanden än lagen om hälso- och miljöfarligavaror. Del finns därför från arbelsmiljösynpunkl ingen anledning tillslraffskärpningar i sistnämnda lag. I motionen 1979/80: 1120 framförskrav pä lagstiftande åtgärder för alt skapa en ökad insyn och kontroll iförelag som får län eller bidrag från staten. 1 första hand syftas på ändringav aktiebolagslagstiflningen så alt staten utan beslut på bolagsstämma i dessafall kan utse styrelseledamot och/eller revisor i förelaget. Industriverketanser alt det finns möjligheter alt kunna kontrollera stora åtaganden ienskilda organisationer genom alt staten i vissa fall kräver redovisning avanvändningen av län eller bidrag. En sådan redovisningsfunktion borde kunnaulföras av bolagets revisor. anser därför inle att det finnsnågot behov av alt genomföra lagändringar i detta avseende. I motionerna föreslås alt utredningar genomförs för atlundersöka möjligheterna av att införa näringsförbud som sanktion utanförkonkursområdel resp. elableringskontroll i branscher med stor ekonomiskbrottslighet. har i princip inget all anföra mol atl utredningarpåbörjas vilka syftar till all klargöra problem och förhållanden inom dessaområden. Verket ställer sig dock tveksamt till atl framlida förslag börutformas enligt de riktlinjer som föreslagils i ovan rubricerade motioner.Innan utredningsarbetet påbörjas bör i första hand utrönas huruvida inte dessafrågeställ-'ningar kan las upp i det uppdrag som brottsförebyggande rådet (BRÅ)fåll av regeringen i decerrrber 1977 avseende atl göra en översyn av lagstiftningenmot organiserad och ekonomisk brottslighet. Samhällelig insyn i företag som får lån och bidrag frånstaten Det enda samhälleliga stöd i formav lån och bidrag som handlägger är lokaliseringsstödet varföryttrandet begränsar sig till detta. gäller nya regler för delregionalpolitiska siödet (1979:632). I paragraferna 18, 36 och 37 istödförfattningen regleras hur insyn i stödföretagens verksamhet skall ske.Jämfört med tidigare bestämmelser innebär de nya reglerna en skärpning. Nyttär kraven på auktoriserad eller godkänd revisor samt att företaget skall lämnaen årlig rapport över verksamheten vilken även skall vara granskad avförelagels revisor (se §§ 18 och 37 i nämnda författning). uppfattningen atl reglerna för kontroll och insyn i och för sig ärtillräckliga men atl det ändå kan vara svårt både för företagen och de kontrollerandeorganen att få redovisningen och uppföljningen alt fungera. Bestämmelsernafinns intagna i en bilaga lill slödbeslulel men risken bedöms som stor altsädana JuU1980/81:21 144 delaljbeslämmelser är bortglömda av förelagen närrapportering av förändringar skall ske. revisorer undersöker f. n. tillämpningen avbestämmelserna om ålerkrav av lokaliseringsbidrag och utsände med anledning avdelta en enkät lill länsstyrelserna . En kopia av länsstyrelsenssvar på enkäten bifogas' detta yftrande. I motionerna anges slraffskärpningför miljöskyddsbroll som ell led i åtgärder mol den ekonomiska brottsligheten.Länsstyrelsen vill inledningsvis framhålla atl överträdelser av villkor ellerföreskrifter enligl miljöskyddslagsdftningen inte alltid kan rubriceras somekonomisk brottslighet. Enligl uppfattning är del dock, medhänsyn till överträdelsernas oftast allvariiga konsekvenser, mycket angelägelall påföljdssystemel ses över. Straffen för miljöskyddsbroll slår f. n. inle i rimligproportion till de skador som kan vållas. En annan minst lika viktig fråga ärall alla åsidosäi-tanden av villkor, meddelade med slöd av miljöskyddslagen,bör kunna föranleda påföljd av något slag. Sä är inte fallet f.n. utan dessutomkrävs dels uppsåtlighet eller oaktsamhet hos någon person, dels alt allmäneller enskild rätt bevisligen kan kränkas. har nedslående erfarenheterav miljöskyddslagens effektivitet i detta avseende. Sålunda anmäldelänsstyrelsen ett enligt uppfattning allvariigtfall av överträdande av givna villkor för länsåklagaren. Anmälan föranleddeemellertid inget åtal på grund av atl länsåklagaren i beslut ansett sigej kunna bevisa atl allmän eller enskild rätt kunde kränkas av del som skett. De angivna bristerna i miljöskyddslagsliftningen har underde behandlats i flera utredningar, bl.a. avmiljöskyddsulredningen. vill här åberopa vad länsstyrelsenanförde i sill yttrande över utredningens betänkande (SOU 1978:80)Bättre miljöskydd 1. "delar utredningens uppfattning atl etleffektivt päföljdssystem är en viktig förutsättning för miljöskyddsarbetet ochatt nuvarande system inle fungerar tillfredsställande. Utredningens förslagtillstyrks i huvudsak. Den föreslagna miljöskyddsavgiflen föreslås dock inleutgå vid s.k. överulsläpp. Vid sådana utsläpp förordas i stället en avgiftenligl den modell som föreslagils av miljökostnadsulredningen och som tidigaretillstyrkts av . Preskriptionstiden för miljöskyddsavgiflen föreslåsförlängas till 10 är." JuU1980/81:21 145 Samhällelig insyn i företag som får lån och bidrag frånstaten På del regionala planet delastillsynen över de företag som erhållit regionall slöd mellan ochden regionala utvecklingsfonden. Även länsarbetsnämnden fullgör vissa uppgifteri sammanhanget. Med ledning av villkoren i förordningen om regionalpolilisktslöd, som trädde i kraft , bedöms tillsynen kunna ske itillfredsställande omfattning i fortsättningen. Förordningen har dock varit ikraft för alt kunna utvärderas. Resultatet av föreskriftenom att slödmotlaga-rens verksamhet skall stå under tillsyn av revisor ellermotsvarande bör därför avvaktas. Först om denna tillsyn och stödmottagarnasinformationsskyldighet till tillsynsmyndigheterna visar sig otillräckliga, börytterligare kontrollåtgärder införas. Tillsynsmöjlighelen för i länbegränsas f. n. på grund av personalbrist. I regel förflyter flera är mellan tidpunkten för allförelag beviljas statligt stöd och all del sedan råkar komma i ekonomiskasvårigheter. Detta medför alt del är myckel svårt atl i efterhand bedöma om delförelåg brottsligt uppsåt redan vid ansökan om stöd. På grund härav bör slödendast ges till verksamhet som med skälig rimlighet bedöms ge tillfredsställandelönsamhet varjämte undersökning bör göras om sökandens lämplighet ochkompetens. Straffskärpningar för arbetarskydds- och miljöskyddsbrott Länsåklagarens uppfattning i fråganhar inhämtats och enligl denne skulle en slraffskärpning inle kunna medföranågon förbättring av arbetarskyddet. delar den uppfattningen. Enligt mening bör en bättring avarbetarskyddet enklast kunna erhållas genom en intensifierad information tillall personal på de arbetsplatser som är utsatta för olycksfall. Härigenomskulle arbetstagarna bättre få insikt om nödvändigheten och skyldigheten allfölja gällande föreskrifter och anvisningar. Vidare skulle arbelsledarna fåklart för sig att de är skyldiga att tillse att bestämmelserna efterföljs. För särskilt grova brotl mot den yttre miljön bör enstraffsanktion upp lill tvä är vara tillräcklig. Nämnda straff innebär enåtalspreskripdon , vilket är lillfyllesl ur utredningssynpunkl. På grund av ovanslående föreslår enskärpning av påföljden för brotl mot miljöskyddslagen lill fängelse . Utöver vad som ovan anförts föreslår länsstyrelsenföljande brottsförebyggande åtgärder: Enligt uppfattningär reglerna för bostadsbidragen alldeles för invecklade för all allmänhetenskall kunna förstå och tillämpa dem. 10 1980/81. JuU1980/81:21 146 Delta kan medföra problem även . Länsstyrelsenanser därför, alt reglerna om bostadsbidragen bör ändras. Statsbidrag lill studieförbundens verksamhet Enligl nuvarande regler utbetalasstatsbidrag lill studieförbunden enligt ganska vaga regler. Vidare ärkontrollen över undertaget till statsbidrags-ansökningarna inletillfredsställande, varigenom mindre nogräknade kan lämna felaktiga uppgifter iansökningarna om statsbidrag och på så sätt få för höga bidrag. Härom vittnarmånga anmälningar om broll som kommit till och polisenskännedom. På grund av ovanstående föreslår , all enöversyn av reglerna för statsbidrag lill studieförbunden görs. (Myndigheten har såsom sittyttrande överlämnat ett av kronofogden B. till kronodirektören avgivetyttrande.) i Slockholmhar i yttrande , varav kopia bifogas,' över belänkandet (SOU1979: 13) Konkurs och rätten atl idka näring gjort sig lill förespråkare fören relativt hård linje, när det gällt näringsförbud efter avslutad konkurs. Attredan nu utsträcka näringsförbudet som sanktion utanför konkursområdel ärdäremot enligt min mening mindre välbetänkt. Genom atl anknyta näringsförbudettill personer och förelag, som direkt eller indirekt försatts i konkurs, harman erhållit en för kontroll och uppföljning nödvändig avgränsning av dennagrupp personer och förelag. Regeringen har i proposition 1979/80:83 om ändringav konkurslagen nu föreslagit regler om näringsförbud i samband med konkurs, s.k. konkurskarantän. Innan man går vidare på denna väg utanför konkursområdet,torde det vara lämpligt alt försl tillgodogöra sig erfarenheterna avkonkurskaraniänen, vilken reform föreslås träda i kraft den . Gränsen mellan normall skattefuskoch ekonomisk brottslighet är flytande. Att indela branscher och företagare is.k. seriösa och icke-seriösa leder lätt till godtycke. F.n. förekommeremellertid en sorls etableringskontroll av personer som hos länsstyrelsernaansöker om tillstånd all driva taxirörelse eller laslbilslrafik. För atlerhålla sådanl tillstånd krävs bl. a. atl sökanden inte får vara restförd förobetalda skatter och avgifter m.m. Sedan sökanden väl erhållit sitt tillstånd,påverkar inle reslförda skatter JuU 1980/81:21 147 ochandra nytillkomna skulder till del allmänna hans fortsatta innehav avtrafiktillstånd. Någon koppling mellan rätten att driva näring och skyldighetenall betala skatt föreligger således inle. Attsom utgångspunkt för lagstiftning om etableringskontroll brännmärka vissabranscher för extra stor ekonomisk brottslighet tror jag knappast är enframkomlig väg.