bet · G401KU28 · 1980-12-31 00:00:00 — Det är därvid väsentligt att i största möjliga utsträckningundvika lösningar som föregriper eller låser de kommande ställningstagandena iett större sammanhang. Vad det gäller nu är således endast en provisorisklagsfiftning som kan träda i kraft och som skall gällatill dess att det blir möjligt att i ett större sammanhang pröva frågorna motbakgrund av bl. a. förslag från yttrandefrihetsutredningen. Av regeringsformensföreskrifter följer att begränsningar i yttrandefriheten också i en sådanprovisorisk lagstiftning som det nu är fråga om inte får göras utöver vad somär KU 1980/81:28 12 nödvändigt med hänsyn fill det ändamål som har föranlettden, dvs. i detta fall att uppnå ett skydd för barns och ungdoms psykiskahälsa. De handlingsmöjligheter som f. n. föreligger och de för-och nackdelar som är förenade med skilda alternativ har åskådligt redovisats idepartementspromemorian. Utskottet kan i likhet med departementschefen anslutasig till de uttalanden som har gjorts i promemorian om olika lösningarsförenlighet med gällande grundlag. Det är uppenbart att alla former av censur inger särskildabetänkligheter från yttrandefrihetssynpunkt. Utskottet avvisar en lagregleringsom innebär krav på en obligatorisk förhandsgranskning av alla videogram. Avsamma skäl kan utskottet inte heller nu tillstyrka någon annan ordning som i siginnesluter en förhandsgranskning, även om denna är frivillig. När utskottet sålunda avvisar förhandsgranskning som enmetod för att reglera spridningen av videogram med våldsinslag återstår endastmetoden med efterhandsingripande genom straff mot våldsframställningar. I promemorian utreddes två alternativ förefterhandsingripande genom straff. Det ena avsåg förbud mot spridning till barnunder av verklighetsnära skildringar av allvarligare våld. Propositionenansluter sig fill detta alternativ. Det andra alternativet, som avvisas ipropositionen främst med hänsyn till riskerna för yttrandefriheten, avsågspridning även fill vuxna. I detta fall skulle dock bara skildringar av det s.k. extremvåldet drabbas. Som ett led i beredningen av detta ärende har utskottetinhämtat lagrådets yttrande över ett inom utskottet upprättat lagförslag, som isak innefattade en kombination av promemorians båda alternativ. Enligt 1 § idet av utskottet till lagrådet remitterade lagförslaget skulle filmer ochvideogram "med närgångna och långvariga skildringar av att någon utsättsför rått eller sadistiskt våld" inte "i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte" få spridas till allmänheten, såvida spridandet"med hänsyn till framställningens syfte och sammanhang samtomständigheterna i övrigt" var uppenbart oförsvarligt. Som 2 § i detremitterade lagförslaget intogs 1 § i propositionens lagförslag, dvs. förbudetatt till barn sprida filmer och videogram med inslag av våld. Lagrådet har i sitt yttrande lämnat öppet om det i 1 § iförslaget upptagna spridningsförbudet står i överensstämmelse medregeringsformens föreskrift att en begränsning i yttrandefriheten aldrig får gåutöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som föranlettbegränsningen, dvs. i detta fall att uppnå ett skydd för barns och ungdomspsykiska hälsa. Lagrådet ställer frågan om det är nödvändigt att förbjudaspridning till vuxna för att nå skyddet för barnen. Den särskilda lagstiftning som är aktuell bör somanförs i propositionen ta sikte på skyddet för barn och ungdom. Den måstesamfidigt utformas så att den innebär en så liten risk som möjligt föryttrandefriheten. Klart är att skyddet skulle bli mest effektivt omlagstiftningen görs generell, bl. KU1980/81:28 13 hänsyn till att man då skulle motverka olika former av"langning" och även i övrigt underlätta övervakningen. Men skulle en sådan lagsfiftning innebära en nybegränsning av yttrandefriheten på detta område med konsekvenser förkonstnärligt och andra allvarligt syftande framställningar som är mycket svåraatt överblicka. Därtill kommer att det - som lagrådet framhållit i sitt i detföregående berörda yttrande - är tveksamt om det är förenligt med grundlagen attförbjuda spridning till vuxna för att nå skyddet för barnen. Utskottet anslutersig därför till propositionens bedömning att en sådan lösning inte kan förordasi dagsläget. Frågan om vad som eventuellt skall vara förbjudet att sprida dllvuxna i medier av filmens och videogrammets karaktär måste enligt utskottetsmening bedömas på grundval av en mera allsidig och ingående utredning än somhar kunnat företas inom ramen för detta lagsdftningsar-bete. Utskottet vill idetta sammanhang erinra om att yttrandefrihetsutredningen i sitt fortsattaarbete kommer att ta upp frågan i hela dess vidd. Med hänvisning till det anförda kan utskottet i likhet medvad som föreslås i propositionen endast förorda en reglering som intesträcker sig längre än dll ett förbud mot spridning bland och visning för barnav vissa typer av videogram. Genom en på detta sätt avgränsad lagstiftning iförening med den självsanering av branschen som har påbörjats bör det finnasförutsättningar att nå fram till en godtagbar ordning på det aktuella området.Sannohkt får den i prakdken den konsekvensen att vissa program kommer attbetecknas som "barnförbjudna", och härigenom ges även föräldrarna ettstöd för att inte låta barnen se på skadliga våldsskildringar i hemmen. Utskottet vill i likhet med vad som sägs i propositionenunderstryka att det är väsentligt att föräldrarna inser sitt ansvar för atttillse att barnen inte på andra vägar än genom egna inköp eller förhyrningarkommer i kontakt med alster av det slag som är aktuella. Utskottet finner således i likhet med vad som föreslås ipropositionen att det nu bör införas ett förbud mot spridning bland och visningför barn av vissa typer av videogram. Utskottet godtar den utformning avförbudet och därtill hörande stadganden som föreslås i propositionenslagförslag. Utskottet avstyrker på anförda skäl de yrkanden om attriksdagen redan nu skall anta en längre gående lagsfiftning än den som föreslåsi proposidonen. Sådana yrkanden har framställts i motionerna 1980/81:1080,yrkandet 2, 1116,2149 yrkandet 2, 2150 yrkandet 2, 2152 yrkandet 2 och 2153.Utskottet avstyrker även yrkandet 1 i motion 1980/81:654 om förbud i lag motvarje försäljning av videogram. Flertalet frågeställningar som i övrigt har upptagits i demotioner som utskottet behandlar i detta sammanhang är aktuella iutredningsarbetet inom videogramutredningen och yttrandefrihetsutredningen ochkommer att belysas i deras kommande slutbetänkanden. harsålunda uppmärksammat bl. a. frågor om videoskivorna. Arbetet inomyttrandefrihetsutredningen behandlar de båda närbesläktade medierna film KU1980/81:28 14 och videogram udfrån den i direktiven angivna ståndpunktenatt samma regler i allt väsendigt bör kunna gälla för båda medierna. Ettväsendigt led i denna utrednings arbete utgörs av överväganden om filmcensurenoch andra frågor om förhandsgranskning. I nu berörda frågor finner utskottetinte erforderligt att tar något nytt initiativ. Utskottet avstyrker därförockså motionerna 1980/81:654 yrkandena 2 och 3, 1080 yrkandet 1, 2149 yrkandet1, 2150 yrkandet 1, 2151 och 2152 yrkandet 1. 1. beträffande lag mot all försäljning av videogram attriksdagen avslår motion 1980/81:654 yrkandet 1, 2 beträffande åtgärder motmassmarknadsexploatering av videoskivorna att avslår mofion1980/81:1080 yrkandet 1, 3. beträffandeförhandsgranskning av videogram attriksdagen avslår mofionerna 1980/81:654 yrkandena 2 och 3, 1980/81:2149yrkandet 1, 1980/81:2150 yrkandet 1, 1980/ 81:2151 och 1980/81:2152 yrkandet 1, 4. beträffande lag om förbud motspridning till barn av filmer och videogram med inslag av våld attriksdagen med bifall till proposition 1980/81:176 och avslag på mofionerna1980/81:2149 yrkandet 2, 2150 yrkandet 2, 2152 yrkandet 2 och 2153 antar detgenom propositionen framlagda lagförslaget, 5. beträffandeåtgärder mot videogram med våldsinslag attriksdagen avslår motionerna 1980/81:1080, yrkandet 2 och 1116. av () och () som anför: Den nu föreslagna lagstiftningen är att uppfatta som enrådrumslag i avvaktan på yttrandefrihetsutredningen. Lagförslaget får inte pånågot sätt uppfattas som bindande för yttrandefrihetsutredningen. KU1980/81:28 15 Kulturutskottetsyttrande /81:8 y över proposition 1980/81:176 med förslag till lagstiftningmot viss spridning av videogram med våldsinslag m. m. jämte motioner Genom beslut harkonstitutionsutskottet berett kulturutskottet tillfälle att avge yttrande överproposition 1980/81:176 med förslag till lagstiftning mot viss spridning avvideogram med våldsinslag m. m. jämte eventuella följdmotioner. Kulturutskottetfår med anledning härav anföra följande. Propositionen bygger på en idepartementspromemorian (Ds Ju 1980:14) Våldet i videogram m. m. redovisadkartläggning av de rättsliga och praktiska möjligheterna att genom lagstiftningså snart som möjligt komma till rätta med vissa avarter i form av stötandevåldsskildringar i främst videogram I promemorian diskuteras möjligheterna att uppnå detangivna syftet genom införande av någon form av förhandsgranskning av videogrameller genom införande av ett straffsanktionerat förbud mot spridning avvåldsskildringar. Tanken på förhandsgranskning avvisas och med den ståndpunktenåterstår enligt promemorian - om man anser det nödvändigt med snabba åtgärdermot spridning av videogram med våldsinslag - att införa ett straffsanktioneratspridningsförbud som rättsligt medel att komma åt avarter av våldsskildringar ivideoprogram. I promemorian presenteras två alternativa lagförslag som båda skullege möjlighet att under vissa förutsättningar ingripa med straff mot den som ikommersiellt syfte sprider videogram och filmer med våldsskildringar.Lagförslagen gäller i första hand framställningar i videogram men anses ocksåböra inbegripa film för att omotiverade skillnader mellan likartadeuttrycksformer skall undvikas. Enligt det ena alternativet i promemorianförbjuds spridandet till barn av "verklighetsnära skildringarav att någon utsätts för allvarligare våld". Det andra alternativetinnefattar ett allmänt förbud mot spridning av "närgångna eller långvarigaskildringar av att någon utsätts för rått, sadisfiskt eller annars särskilthänsynslöst våld", dvs. vad som i promemorian kallas extremvåld. Här görsdock ett förbehåll för gärningar som med hänsyn till omständigheterna ärförsvarliga. I promemorian redovisas också synpunkter på en kombination av debåda alternativen. Det framhålls att en sådan skulle undanröja vissaolägenheter som är förenade med vart och ett av alternativen men samtidigtinnebära betydande nackdelar. KU1980/81:28 16 av alternativen anses därför inte lämplig. I valet mellan å ena sidan en förhandsgranskning ochdärmed alltså en form av censur och å andra sidan en lagstiftning som innebärförbud mot spridning av filmer och videogram med vissa typer av våldsinslag hari propositionen intagits den ståndpunkten att inte ens en begränsad förhandsgranskningkan komma i fråga. 1 stället väljs en reglering som innebär förbud motspridning bland och visning för barn av vissa typer av filmer och videogram.Det lagförslag som läggs fram i propositionen överensstämmer nära med detförsta av promemorians båda alternativ med tillägg att vad som förbjuds är ävenskildringar som återger hot om våld och att förbudet omfattar även skildringarav våld och hot om våld som riktar sig mot djur. Lagen gäller filmer ochvideogram men undantag görs dels för sådana offentliga förevisningar avbiograffilm som avses i biografförordningen, dels för filmer som biografbyrångodkänt för visning för någon åldersgrupp av barn och försändningar av TV-program som sker med stöd av vissa angivna bestämmelser iradiolagen eller med stöd av lagen om försöksverksamhet med närradio. Enligt lagen får videogram och filmer med ingåendeskildringar av verklighetstrogen karaktär som återger våld eller hot om våldmot människor eller djur inte säljas eller hyras ut till barn under 15 år.Sådana videogram och filmer får inte heller i förvärvssyfte spelas upp vid ensärskilt anordnad visning, om barn är närvarande. Lagen avses trädai kraft den 1 Propositionenhar föranlett fem motioner nämligen 1980/81:2149 av m. fl. (c)vari yrkas 1. att beslutaratt som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs ominförandet av förhandsgranskning i enlighet med bestämmelserna ibiografförordningen (1959:348) av alla videogram och filmer som i yrkesmässigverksamhet eller annars i förvärvssyfte lämnas ut till allmänheten, 2. att riksdagenbeslutar anta ett i motionen intaget förslag till lag om förbud mot spridningav film och videogram med våldsinslag, 1980/81:2150 av m. fl. (s) vari yrkas 1. att uttalar sig för principen om att sammaregelsystem skall gälla både biograffilm och videogram i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att vid behandlingen av regeringensproposition /81:176 med förslag till lagstiftning mot viss spridning av videogram med våldsinslag m. m. gör de ändringar som förordas i motionen, 1980/81:2151 av m.fl. (s) vari yrkas att som sin mening beslutar ge regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om lika behandling av biograffilm ochvideogram. KU1980/81:28 17 1980/81:2152 av () och () vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs ominförandet av förhandsgranskning i enlighet med bestämmelserna ibiografförordningen (1959:348) av alla videogram och filmer som i yrkesmässigverksamhet eller annars i förvärvssyfte lämnas ut till allmänheten, 2. att riksdagenbeslutar anta i promemorian (Ds Ju 1980:14) redovisade förslag till Lag omförbud mot spridning till barn av film och videogram med våldsinslag samtförslag till Lag om förbud mot spridning av film och videogram med våldsinslag, 1980/81:2153 av m. (vpk) vari yrkas att med ändring i proposition 1980/81:176 beslutaranta ett i motionen intaget förslag till lag om förbud mot spridning av filmeroch videogram med inslag av våld. I motion 2149 framhållsattyttrandefriheten hör till det centrala i en fungerande demokrati och inte fårinskränkas i onödan. Att som sker i propositionen åberopa yttrandefrihetensprincip som argument mot en förhandsgranskning av videogram är emellertidenligt motionärernas mening fel. Det finns, framhålls det, medier varigenomyttrandet, dvs. framställningen i ord och bild, får ett särskilt genomslag påett sätt som är särdeles svårt att bemöta. Motionärerna anser att nuvarandesystem med förhandsgranskning av film fungerar väl och på ett ändamålsenligtsätt med stort hänsynstagande till yttrandefriheten värnar om barns och vuxnasmentala hälsa. Motionen utmynnar i denna del i ett uttalande om att det finnsskäl att bibehålla och utvidga vuxencensuren på filmens område. Motionärernaanser att enhetliga regler för vanligt fotografiskt förfarande och videogrammåste införas och att grunden i en sådan reglering bör utgöras av enförhandsgranskning av samma typ som den s. k. biografcensuren. Regeringen bördärför enligt motionen ge yttrandefrihetsutredningen och videogramutredningentilläggsdirektiv så att utöver övervägandena om vuxencensuren ett alternativmed utvidgad förhandsgranskning av alla filmer och videogram som sprids tillallmänheten tas fram. fram till dess ett beslut om den sålundaangivna regleringen kunnat fattas bör enligt motionen en provisorisklagstiftning gälla. Yrkande 1 i motionen innebär att som sin meningbör ge till känna för regeringen vad som i motionen anförts om införande avförhandsgranskning. Det i motionen framlagda lagförslaget är en kombination avregeringens förslag och promemorians som alternativ 2 betecknade lagtext. Dettainnebär att motionärerna anser att det förbud som föreslås i propositionen börkompletteras med ett förbud som gäller det s. k. extremvåldet av följandelydelse. Filmer och videogram som innehåller bilder med närgångnaeller 2 1980/81. KU1980/81:28 18 långvariga skildringar av att någon utsätts för rått,sadistiskt eller annars särskilt hänsynslöst våld får inte spridas yrkesmässigttill allmänheten genom saluhållning eller annat tillhandahållande eller genomvisning. Detta gäller dock inte om gärningen med hänsyn till omständigheternaär försvarlig. Motionärernas lagförslag avsesträda i kraft och gälla t. o. m. den 30 juni 1983.Tidsbegränsningen motiveras med att den kommande genomgripande lagstiftning somförutsätts bli en följd av arbetet inom yttrandefrihets- ochvideogramutredningarna inte bör föregripas. I motion 2150 uttalas attbiograffilm och videogram bör behandlas på samma sätt. Samma produkt kan visasmed olika teknik. Skillnaden i teknik motiverar enligt motionärernasuppfattning inte att produkten blir föremål för en olikartad bedömning i olikainstanser. Det behövs en reglering av behandlingen av biograffilm och videogrammen med hänsyn till det arbete som pågår inom yttrandefrihetsutredningen börregleringen ske i samband med att ställning tas till utredningens kommandeförslag. Detta kan ske först , men bör redan nu uttala sigför principen att samma regelsystem bör gälla både biograffilm och videogram(yrkande Yrkande 2 i samma motion innebår att regeringenslagförslag skall genomföras med vissa i motionen angivna ändringar. Dettainnebär först och främst att lagstiftningen föreslås bli utvidgad till attomfatta även det förbud som angivits i promemorians alternativ 2. Vidare är detmotionärernas åsikt att de inslag i filmer och videogram som förbudet skallgälla i princip bör anges enligt den metodik som används i biografförordningen(1959:348). I stället för att beskriva inslagen bör lagtexten sålunda anknytaförbudet till den effekt som inslagen förväntas ha hos åskådaren. Motionärerna har också gjort invändningar mot tvåpreciseringar som görs i propositionens lagförslag. Ifrågavarande videogram ochfilmer får enligt propositionen inte "i yrkesmässig verksamhet ellerannars i förvärvssyfte lämnas ut till barn eller spelas upp fördem vid särskilt anordnade visningar". Såväl formuleiingen "iyrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte" som ordalagen"särskilt anordnade visningar" ger enligt motionen utrymme förviktiga undantag från förbudet. Yrkande 2 i motion 2150 får anses innebära attden lagstiftning som motionärerna förordar bör utformas med sikte på att i deangivna avseendena förbättra den föreslagna lagens skyddseffekt. I motion 2150 föreslås vidare införande av ett system medfrivillig förhandsgranskning av videogram. Detta innebär att det skall varamöjligt för producenter och distributörer att frivilligt överlämna videogramtill för granskning. Motionärernas avsikt torde vara attdetta skall gälla även de filmer som omfattas av den lagstiftning de föreslår.Ett videogram resp. en film som biografbyrån godkänt bör få spridas på sammasätt som föreslås gälla för videogram som överensstämmer med av KU1980/81:28 19 biografbyrån godkända filmer. Systemet medförhandsgranskning innebär alltså att man i förhand kan inhämta ett godkännandesom utesluter den domstolsprövning som annars kan komma i fråga. Förslaget om frivillig förhandsgranskning innebär vidareatt de kriterier för vad som är förbjudet som gäller inom biograffilmensområde bör tillämpas också i vad gäller nu ifrågavarande videogram och filmer.Det blir då naturligt att använda samma formuleringar för att få samma praxisatt gälla oavsett en film, videokassett eller bildskiva. Det förutsätts i motion 2150 att den frivilligagranskningen inte skall medföra några kostnader för statsverket.Granskningsavgiften bör anpassas med hånsyn härtill. bör enligtmotionärerna göra ett uttalande av denna innebörd. Motionärerna är medvetna om att förslaget om införande aven möjlighet till frivillig granskning kan medföra att tidpunkten för denföreslagna lagstiftningens ikraftträdande - - kan komma attifrågasättas. En stark återhållsamhet i marknadsföringen av videogram med grovtvåld anses emellertid så berättigad att tidpunkten bör sättas så tidigt sommöjligt. I motion 2150 pekas avslutningsvis på det stora behovet avinformation om massmedier. Undervisning om olika medieföreteelser är enligtmotionärerna en förutsättning för att det skall bli möjligt att nå målet om enfortlöpande självsanering i fråga om bl. a. det starkt våldsbetonade utbud somvänder sig till barn och ungdomar. Det uttalande av somföreslås i motion 2151 innebär att samma granskningsförfarande som gällerför biograffilm också skall gälla videogram. I motion 2152 uttalas att det finnsen omfattande provkarta på åtgärder mot de missförhållanden som behandlas ipropositionen. Motionärerna förordar införande av en förhandsgranskning ihuvudsak efter mönster från granskningen av biograffilm. I yrkande 1 i motionenpreciseras att detta skall gälla alla videogram och filmer som i yrkesmässigverksamhet eller annars i förvärvssyfte lämnas ut till allmänheten. Yrkandetinnebär att skall ansluta sig till motionärernas uppfattning i dennafråga och ge detta till känna för regeringen. I detta liggeratt motionärernaanser att regeringen bör återkomma till med ett förslag om införandeav förhandsgranskning. I samma motion uttalas vidare att den i proposifionenföreslagna lagen inte ger tillfredsställande garantier för att barn ochungdomar förskonas från grovt spekulativt våld. Motionärerna anser därför attbåda de i promemorian redovisade lagförslagen bör antas av (yrkande2). Vad slutligen beträffar det imotion 2153 framlagda förslaget innehåller detta i 1 § samma text som detlagförslag som i promemorian betecknats som alternativ 2, dock med denändringen att ordet "yrkesmäs- KU1980/81:28 20 sigt" uteslutits. Därmed utvidgas förbudsområdet frånatt gälla yrkesmässig spridning av vissa filmer och videogram till att gällaspridning över huvud taget. Det är vidare att märka att yrkandet i motionen ärutformat så att ett bifall kommer att innebära att det bara blir enlagstiftning mot det s. k. extremvåldet och inte den i propositionen föreslagnalagstiftningen med ett särskilt skydd för barn . Det är oomtvistat attunderhållningsvåld har skadeverkningar, främst på barn och ungdom, och måstebedömas utifrån utvecklingen mot ökad aggressivitet och brutalitet i samhället.Våldsutbudet har i ökande grad kommit att präglas av inslag som förstärkerkönsfördomar, rasism och människoförakt. Detta strider helt mot degrundläggande värderingar som vårt demokratiska samhälle bygger på och därförmåste värna om. Som framgått av det föregående har tanken på att nu införaen obligatorisk förhandsgranskning som ett medel att komma till rätta med destötande våldsskildringarna i videogrammen avvisats såväl i promemorian som ipropositionen. Som skäl har bl. a. hänvisats till att yttrandefrihetsutredningenhar att överväga frågan om filmcensurens framtid och att ett förslag frånutredningen kan väntas redan under innevarande år. Förslag om införande möjligt av ett system medfrivillig förhandsgranskning har framförts i motion 2150. Till detta förslagåterkommer utskottet i det följande. Vad gäller en obligatorisk förhandsgranskning anserutskottet att övervägande skäl talar för den uppfattningen att yttrandefrihetsutredningensarbete inte bör föregripas genom införande av ett dylikt granskningstvång.Däremot anser utskottet av såväl principiella som praktiska skäl att film ochvideogram i det avseende som är i fråga bör behandlas på sammasätt. Som framhållits i motion 2150 kan samma produkt visas med olika teknik,men detta kan inte motivera att produkten beroende på tekniska omständigheterbedöms olika av skilda instanser. En målsättning bör därför vara att iframtiden åstadkomma samma regelsystem för film och videogram. Utskottet anseratt bör ansluta sig till den uppfattning i denna fråga som utskottetmed anledning av motionerna 2149 yrkande 1, 2150 yrkande 1, 2151 samt 2152yrkande 1 gett uttryck åt samt ge detta till känna för regeringen. Med hänsyn till att utskottet avvisat tanken på ettomedelbart införande av en obligatorisk förhandsgranskning ansluter sigutskottet i princip till uppfattningen att det är nödvändigt att tillgripa enförbudslagstiftning.