yttr · G305CU6 · 1979-12-31 00:00:00 — yttrande 1979/80:6 y över motion om inskränkning i rätten att överlåtabostadsfastighet m. m. har hemställt omcivilutskottels yttrande över motion 1979/80:339 av () ochKurt öve (). Motionärerna föreslår alt skall begäraförslag som skingrar rättslig oklarhet och ger kommunerna uttryckligt lagligtstöd atl använda överlåtelseförbud vid försäljning av bosladsfastigheler ochsom gör del möjligt att begränsa en lomlrältshavares rätt all överlåtatomträtten. Med begreppet överlåtelseförbud synes motionärerna ha avsettklausuler såväl orn att fastigheten inte får säljas eller i vart fall intesäljas utan överlåtarens medgivande (direkta överlåtelseförbud) som om förbudvid visst vite att sälja fastigheten (indirekta överlåielseförbud). Jordabalken förutsätter att överlåtelseförbud kanförekomma vid fastighetsöverlåtelser. Sådana förbud används också i mångakommuner. Del är obestritt atl oklarhet råder bl. a. om i vilka fall nämndaöverlåtelseförbud är rätlsligen giltiga och därmed bindande för köparen ochtredje man. Däremot gäller elt uttryckligt förbud mot inskränkningar itomträltshavarens rätt all överlåta tomträtten. De remissinstanser som yttratsig över i motionen nämnda kartläggning anges (prop.1979/80:100 bilaga 16 s. 63) överlag framhålla att det är angeläget atträttsverkningarna av de olika avtalskonstruktionerna om överlåielseförbud vidfastighelsförsäljning kartläggs. Flera remissinstanser har också föreslagitatl överlåtelseförbud skall få användas även vid tomträttsupplålelse. Frågorna om inskränkningar i rätten att överlåta enbostadsfastighet med hänsyn lill bostadspolitiskt grundade bedömningar avöverlåtelsepriset har aktualiserats i första hand när det gäller småhus sombebos av ägaren. Syftet har där ytterst varit alt motverka en oskäligprisstegring på bostäderna och därmed sänka boendekostnaderna. När det gällerstatligt belånade småhus finns också i bosladsfinansieringsförordningen(1974:946) låneregler vilkas innehåll knyter an till en typ avköpeskillingskoniroll. Denna kontroll innebär alt det statliga bostadslånetunder inte fär överläs av en köpare om överlåtelseprisel anses förhögt. Till väsentlig del får detta syslem anses motiverat av det allmäntomfattade syftet alt hindra att värdet av de framlida statligaräntesubventionerna kapilaliseras i säljarens hand utan någon iiiotprestalionfrån denne och att subventionerna därmed mister sin grundläggandeboendekostnadssänkande funktion. Inbyggt i systemet har emellertid också varitell mer allmänt syfte att hålla boendekostnaderna nere CU1979/80:6 y CU1979/80:6 y 2 och motverka spekulativa tendenser som kan utlösas genomutnyttjande av elt bristande samband mellan utbud av och efterfrågan på boslädermed vissa egenskaper. Detta senare motiv har bekräftats genom de förslag somregeringen lagt fram i den senaste budgetproposifionen (bilaga 16 s. 57-63).Där läggs fast en kommunernas rätt atl - genom borgensvägran eller eljest genomsitt yttrande över en ansökan alt få överta ell statligt bostadslän - ta enavgörande ställning till om lånet får överläs. Denna rätt gäller under helalånels löplid och sålunda även då subventionerna upphört. Hithörande frågor harbehandlats i belänkande CU 1979/80:22. Effekten av sådana åtgärder ärnaturligen beroende på det kvarvarande lånels storlek och möjligheterna altlösa in det eller ersätta del med andra krediter. Del bör noteras att nämnda karlläggninginte utgår från prisstegring i allmänhet utan från ett specifiktspekulationsbegrepp. Vid förvärv av hyreshus kan krävas tillstånd enligl lagen(1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. a. när det gäller spekulativa överpriser, harbehandlats i belänkande CL! 1979/80:13 (s. 9-11). Frågan om beskattning av realisationsvinst och däravföljande effekter på prisbildningen faller inte inom civilutskottelsberedningsområde. Den principen är sålunda accepterad, all kommunernasansvar för bostadsförsörjningen kan få uttryck även genom åtgärder som syftarlill att begränsa köpeskillingen vid överlåtelse av småhus som bebos av ägaren.Genom motionen har väckts frågan huruvida, utöver den till bostadslångivningenknutna köpeskillingskontrollen, klara rättsregler bör skapas som tillåter attdetta syfte hävdas av kommunerna även genom överlåielseförbud i skilda formeroch därmed undanröjer nuvarande ovisshet i denna del. Det kan då visserligenhävdas att oklarheter i gällande ordning får lösas i tillämpningen. Detta äremellertid knappast rationellt och i vart fall olämpligt med hänsyn till såvälde enskilda avtalsparternas som kommunens berättigade intressen. Det kan ocksåhävdas att det inte heller är lämpligt atl påkallar förslag i ämnetfrän regeringens sida ulan alt det önskade förslagets närmare innebörd ochkonsekvenser preciserats. Enligl civilutskottels mening skulle den bästalösningen vara att överväganden i lämplig form gjordes om och i så fall hurlagregler om överlåtelseförbud vid fastighelsförsäljning skulle kunna utformasså atl de tillgodoser avsett syfte ulan all medföra oavsedda och integodtagbara inskränkningar för fastighetens ägare. Den praktiska användbarhetenav sådana regler bör härvid bedömas bl. a. mot bakgrund även av bestämmelsernaom jämkning av avtalsvillkor i 36 § avtalslagen. Vad som sålunda anförts omöverlåtelseförbuden i äganderätlsfallen bör gälla även för överväganden orntillåtligheten av förbud mot alt överlåta tomträtt. Angivna överväganden ochremissynpunkter på dem får därefter bilda utgångspunkt för ytterligarebedömningar av innehållet i de yrkanden som ställts i motionen. CU1979/80:6 y 3 därför att lagutskottet föreslår att medanledning av motionen påkalla överväganden enligt vad ovan anförts. På civilutskottels vägnar . Närvarande: . (), Per (). OskarLindkvist (s). (c).Magnus (), (). (m). Per () och (iii). GOTAIi(i3i:h St.ickholMi