yttr · G305KU5 · 1979-12-31 00:00:00 — yttrande 1979/80:5 y över proposition 1979/80:132 om ändring i upphovsrättslagen (1960:729) m. m. Proposition 1979/80:132 om ändringi upphovsrättslagen (1960:729), m. m. har hänvisats till lagutskottet. Ingenföljdmotion har väckts. Vid sammanträde har lagutskottetbeslutat inhämta yttrande över propositionen såvittrör frågan huruvida förslagen i propositionen är förenliga med regeringsformensbestämmelser. Lagförslagen i propositionen rörfrågan om lärares och andras rätt att för sin undervisning göra fotokopior avupphovsrättsligt skyddat material. Möjligheten att fotokopiera också skyddadeverk har stor betydelse inom undervisningsväsendet. För det allmännaskolväsendets del har frågan fått en praktiskt tillfredsställande lösning genomatt staten ingått kollektivt avtal med ett antal organisationer ochsammanslutningar på upphovsrättens område. Inom flertalet övriga sektorer avundervisningsväsendet är förhållandena ännu oreglerade. Lagförslagen har tillsyfte att lösa frågan för undervisningsområdet i dess helhet. Undervisningsväsendets behov av en omfattandekopieringsrätt ifrågasätts numera knappast av någon. är det, somutvecklas i propositionen, uppenbart att detta behov inte kan tillgodoses genomindividuella avtal med uppnovsniännen. Det måste därför tillgodoses på annatsätt. I propositionen diskuteras olika möjligheter att lösa frågan. En möjlighet som avvisas i propositionen är att införasärskilda iindan-tagsbestäinmelser i den upphovsrättsliga lagstiftningen ochförklara det fritt för skolorna att utan ersättning kopiera skyddade verk. Ensådan lösning skulle bl. a. inte vara förenlig med de internationellakonventionerna på upphovsrättsområdet. En annan möjlighet skulle enligt propositionen kunna varaatt reglera området genom en s. k. tvångslicens, dvs. en bestämmelse ilagstiftningen om att skolorna inom vissa gränser skall ha rätt att kopieraskyddade verk utan tillstånd men mot ersättning. Den tredje möjligheten, som förordas i propositionen, äratt lösa frågan genom kollektiva avtal av den tvp som redan finns inom detallmänna skolväsendet samt vissa kompletterande lagbestämmelser. Genom lagbestämmelsernaskulle föreskrivas att vissa slags avtal skulle få rättsverkningar även förupphovsmän som inte är medlemmar i avtalsslutande organisationer. En sådanutsträckt verkan av ett ingånget upphovsrättsligt avtal - s. k. 1 1979/80. KU 1979/80:5 y KU1979/80:5 y 2 avtalslicens - behövs enligt propositionen, eftersomfrågan inte kan få en fullständig lösning genom kollektiva avtal. Dettasammanhänger med att de svenska organisationernas avtal endast binderorganisationernas egna medlemmar. Utländska upphovsmän står t. ex. i regelutanför organisationerna. Förslagens bakgrund är således att den aktuella fråganinte kan lösas enbart på frivillighetens väg. Vilken väg man än väljer blir detdärför nödvändigt med inslag av lagstiftning med viss tvångskaraktär. Enligtpropositionen rymmer också ett system med avtalslicens vissa tvångsmoment.SysteiTiet skiljer sig dock på ett avgörande sätt från tvängslicens, bådeprincipiellt och praktiskt. När det gäller ett ersättningsavtal i anslutningtill tvångslicens är upphovsmannens förhandlingsposition synnerligen svag.eftersom itiotparten redan genom lag har fått rätt till del utnyttjande somförhandlingen gäller. Vid förhandlingarom ett kollektivt avtal som skall liggatill grund för avtalslicens kan däremot upphovsmannasidan åberopa sinensamrätt. Förhandlingarna får härigenom samma karaktär som förhandlingar omandra avtal på upphovsrättens område, t. ex. förlagsavtal. Lagrådetsyttrande har inhämtats innan propositionen har framlagts. En av lagrådets ledamöter har avstyrkt de remitteradeförslagen till ändringar i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnärliga verk och lagen (1960:730) om rätt till fotografisk bild medmotivering att de skulle innebära att i strid mot 8 kap. 2 S RFöverlåter normgivningsmakt till enskilda rättssubjekt. Lagrådets övrigaledamöter har i denna del kommit till slutsatsen att den föreslagna regleringeni vad den hänvisar till avtal inte kan anses oförenlig vare sig med 8 kap. 2 SRF eller dess grunder eller med föreskrifterna i 2 kap. 19 § och 20 § andrastycket 8 RF. Departementschefen ansluter sig i propositionen till majoritetensuppfattning. Enligt 8 kap. 2 § RF ankommer det på att genomlag meddela föreskrifter om bl. a. enskildas ekonomiska förhållanden inbördes.Utskottet finner i likhet med vad departementschefen uttalar i propositionenatt enbart det förhållandet att en civilrättslig lagbestämmelse delvis får sittmateriella innehåll genom en hänvisning till ett avtal eller annan rättskällasom ej är av offentligrättslig natur inte medför att har överlåtitnågon normgivningsbefogenhet i regeringsformens mening till ett annaträttssubjekt. Som lagrådets majoritet har påpekat finns det flera exempel påsådana hänvisningar, både från tiden före och från tiden efter det att den nyaregeringsformen började tillämpas. Utskottet vill emellertid understryka attkonstruktionen bör användas med stor försiktighet. Konstruktionen kan enligtutskottets mening godtas i sådan fall där hänvisningen till den ickeoffentligrättsliga rättskällan gör att den totala regleringen får ett innehållsom bättre överensstämmer med de intentioner som uppbär regeringsformens kravpå lagforin i det aktuella fallet. En jämförelse får därvid göras mot enlagreglering utan sådan hänvisning. KU1979/80:5 y 3 utskottets mening vara utesluten när den inte kan förenasmed de skyddsintentioner som ligger bakom regeringsformens krav på lagform. Ettsådant fall är det av departementschefen i propositionen angivna exemplet meden hänvisning till ett avtal vilket i realiteten kommer till stånd ihuvudsakligt syfte att reglera förhållandet för andra än avtalsparterna.Konstruktionen bör vidare inte begagnas om skyddsintentionerna tillgodosesbättre utan hänvisning. Generella anvisningar för frågans lösning utöver detsagda kan enligt utskottets mening inte uppställas. Uppkommande frågor påhithörande område får prövas från fall till fall. När det gäller den i propositionen föreslagna hänvisningentill avtal på upphovsrättens område vill utskottet särskilt peka på följandeomständigheter. Genom ändringar i regeringsformen i syfte attförstärka skyddet i grundlag för de medborgerliga fri- och rättigheterna infördesbl. a. en rättsligt bindande bestämmelse till skydd för upphovsmans rätt tillsitt verk. Bestämmelsen - 2 kap. 19 S RF - gavs den utformningen att den angeratt författare, konstnärer och fotografer äger rätt till sina verk enligtbestämmelser som meddelas i lag. Om annat inte följer av särskildaföreskrifter i lag gäller skyddet även för utlänningar här i landet (2 kap. 20§ andra stycket 8 RF). Det yttersta syftet med nu berörda bestämmelser är attförstärka skyddet för den fria åsiktsbildningen i samhället. Enligt vad som utvecklas i propositionen bör denföreslagna lösningen av kopieringsfrågan på undervisningsväsendets område genomett system med kollektiva avtal i förening med avtalslicens ge ett bättre skyddför upphovsinännens rättigheter än ett system med tvångslicens. Den ipropositionen förordade lösningen synes därför enligt utskottets mening varabättre förenlig med intentionerna bakom bestämmelsen i 2 kap. 19 § RF än ettsystem med tvångslicens. Propositionens förslag innebär inte att upphovsman somstår utanför ingånget kollektivt avtal skall vara ovillkorligt bunden av vadsom föreskrivs i sådant avtal. Enligt lagförslagen skall i stället gälla attupphovsman alltid har möjlighet att meddela förbud mot att kopiering sker medstöd av avtalslicensbestämmelsen. Vidare skall upphovsman alltid ha rätt attbegära individuell ersättning för sådan kopiering. Den föreslagnaavtalslicensen är således försedd med betydande inskränkningar till skydd förden enskilde. 1 propositionen framhålls att man kan räkna med attinförandet av en avtalslicensbestämmelse kommer att leda till överenskommelsermellan de svenska organisationerna och motsvarande utländska organisationer pådet upphovsrättsliga området om överföring av ersättningar för fotokopiering.På sikt finns det därför anledning att anta att det avtalsreglerade områdetblir allt större och att som en följd därav avtalslicensens utsträckningminskar i motsvarande mån. Vid enhelhetsbedömning av frågan mot bakgrund av propositionens KU1979/80:5 y 4 redovisning av sakförhållandena och vad utskottet anfört idet föregående finner utskottet - i likhet med lagrådets majoritet ochdepartementschefen -att den i lagförslagen gjorda hänvisningen till avtal påupphovsrättens område inte kan anses oförenlig med regeringsformensbestämmelser. Närvarande: (). ().Anders (). Per (), (),(), i (ni), (),(), (), (), ().Lahja Exner (s) och (). GOTAB 65 LM 198(1