yttr · G305JuU1 · 1979-12-31 00:00:00 — skall enligt förslaget till nyutlänningslag anmäla praktiskt taget alla avvisningsbeslut till statensinvandrarverk (37§), som därvid genast skall besluta om verket skall övertaärendet. Om invandrarverket övertar ärendet förfaller polismyndighetensavvisningsbeslut. får beslutet inte verkställas. Sedan ärendetövertagits av invandrarverket kan, som framgår av det föregående, offentligtbiträde förordnas. Mot bakgrunden av de överväganden som, enligt vad harsagts, gjordes vid införandet av den nuvarande möjlighetentill offentligt biträde och med hänsyn till de förslag rörande anmälan avavvisningsbeslut som läggs fram saknas enligt utskottets mening skäl attföreslå ändring i enlighet med motionsönskemålen. Med hänvisning till det anförda föreslår justitieutskottetatt arbetsmarknadsutskottet hemställer att avslår motionen1979/80; 1927 i nu berörd del (yrkandet 2 b) och motionen 1979/80; 1941 i nuberörd del (yrkandet 2 h). I motionen 1979/80: 1121 av IvanSvanström m.fl. (yrkandet I) hemställs att hos regeringen skallbegära att kontakt tas med övriga nordiska länder i syfte att möjliggöranordiska förvisningsbeslut. Enligt motionärernas mening är det för det internationellasamarbetet i kampen mot narkotikabrottsligheten en nackdel att det inom Nordeninte finns ett gemensamt försvar mot de internationella ligorna. En åtgärd föratt förbättra situationen skulle enligt motionärerna vara att införa förvisninginte endast från beslutslandet utan även från hela ; motionärerna pekarpå att passfriheten inom gör en sådan reform särskilt angelägen. I 18 och 19 S§ utlänningslagen finns f. n. regleromavvisning av utlänning som kommer till . Reglerna innebär bl. a. attutlänningen skall avvisas otn på grund av tidigare ådömt frihetsstraff ellernågon annan särskild omständighet skäligen kan antas att han kommer att begåbrott i eller i annat nordiskt land. En utlänning får också avvisas påbegäran av den centrala utlänningsmyndigheten i ett annat nordiskt land om detkan antas att han annars beger sig till det land som begär avvisning-en. Den nuvarande regleringen föreslås i huvudsak utan ändringbli överförd till den nya utlänningslagen (28-29 §§). Bestämmelsernaom avvisning vid gräns av utlänningar som JuU1979/80:1 y 11 inte är önskvärda i annat nordiskt land infördes isamband med godkännandet av passkontrollöverenskommelsen mellan , ,och (prop. 1957; 190, 2LU 39). Genom passkontrollöverenskommelsen skapades ett gemensamtnordiskt passkontrollområde. Den stat som verkställer passkontroll gör dettapå alla de nordiska staternas vägnar och skall i förekommande fall avvisautlänningar även i annan stats intresse. Det åligger sålunda staterna bl. a.att vid de nordiska yttergränserna avvisa utlänningar som är uppförda i någonav de fördragsslutande staternas förteckningar över utvisade utlänningar. Ävenutlänningar som av annan orsak inte anses böra få tillåtelse att resa in inågon av de fördragsslutande staterna kan avvisas. För vidkommande förs den nämnda förteckningenöver utlänningar hos (se prop. 1976/77: 10, JuU 16).Förteckningen, den s. k. . tjänar som spärregister vid kontroll avutlänningars inresa i nordiskt land. Den innehåller uppgifter om i Sverigemeddelade förpassnings-, förvisnings- och utvisningsbeslut som är förenade medförbud att utan särskilt tillstånd återvända till riket. Dessutom innehållerden uppgifter om i , . och meddelade förpassnings-och utvisningsbeslut beträffande utomnordiska medborgare för vilka gällerförbud att återvända till det land som har meddelat beslutet. U-bokendistribueras till bl. a. samtliga gränskontroller och polisdistrikt i Sverigesamt till de centrala utlänningsmyndigheterna i de övriga nordiska länderna. Iutlänningskungörelsen (1969: 136) finns särskilda bestämmelser omviseringstvång för utlänningar som har avlägsnats från annat nordiskt land. Genom den beskrivna, på den nordiskapasskontrollöverenskommelsen grundade ordningen för kontroll av utländskamedborgares inresa i de nordiska länderna tillgodoses enligt utskottets meningi allt väsentligt önskemålen i motionen 1121 om s. k. nordiskaförvisningsbeslut. Motionen bör därför inte vinna bifall. föreslår med hänvisning till det anfördaatt arbetsmarknadsutskottet hemställer att avslår motionen1979/80: 1121 i nu berörd del (yrkandet 1). 1 propositionen föreslås en ändringi 24 kap. 21 § som gör det möjligt för domstol att i sambandmed beslut om utvisning på grund av brott förordna att den dömde i häkte skallavbida att beslutet rörande utvisning vinner laga kraft. Häktning skall kunnaske om det skäligen kan befaras att den dömde undandrar sig utvisningen. Genom den föreslagna lagändringen undanröjs nuförekommande tveksamhet rörande möjligheten att använda häktning i denaktuella situa- JuU1979/80:1 y 12 Åndringen tillgodoser ett i praxis uttalat behovoch ligger i linje med önskemål som framförts av justitieutskottet (JuU1973: 28). Utskottet tillstyrker den föreslagna lagändringen. Stdtsnnansiella effekter av förslagen I propositionen lämnas en allmänbeskrivning av hur vissa av förslagen i propositionen påverkar behovet avresurser pä olika områden. Behov av ytteriigare resurser hos statensinvandrarverk och inom polisväsendet förutses bl. a. till följd av förslagen omflyktingförklaring och om anmälaii av vissa av polisens avvisningsbeslut tillinvandrarverket. Det påpekas att förslaget i sistnämnda hänseende ocksåförutsätter att en jourverksamhet anordnas hos verket. Ianslutning härtill föreslår regeringen bL ä. att 1. till Lokala polisorganisationen;Förvaltningskostnader för /81 under andra huvudtiteln - utöver i proposition 1979/80; 100, bilaga 5, föreslaget förslagsanslag - anvisar ytterligare , 2.att tillPolisverket; Inköp av motorfordon för /81 under andrahuvudtiteln - utöver i proposition 1979/80: 100, bilaga 5, föreslagetieservationsanslag - anvisar ytteriigare , 3.att till ; Utrustning för /81 under andra huvudtiteln- utöver i proposition 1979/80; 100, bilaga 5, föreslaget reservationsanslag -anvisar ytteriigare . Frågan om jourtjänst hos invandrarverket berörs också imotionen 1937. 1 motionen yrkas att som sin mening skall geregeringen till känna vad som sägs härom i motionen (yrkandet 2, delvis). Enligt motionärernas mening bör jourtjänsten organiserassä att informationsbehovet vid passkontrollen tillgodoses. har inte något att erinra motregeringens förslag till medelsanvisning polisväsendet utöver den somriksdagen pä hemställan av utskottet beslutat om (JuU 1979/80:24, p. 3, 4 och 5, rskr 182). I motionen 1937 uppmärksammas de svårigheter som kanuppkomma för personer som vid ankomsten till vid förekommandestickprovskontroll inte kan styrka sin rätt att resa in i landet.Detta kan gälla både utländska medborgare med tillstånd att vistas i Sverigeoch svenska medborgare. Spörsmålet har behandlats i en frågedebatt underinnevarande (protokoll 1979/80:51 s. 13). Statsrådet hänvisade därvid till förslaget om den nämnda jourtjänsten ochförmodade att inrättandet av den skulle komma att eliminera de aktuellasvårigheterna. Utskottet, som anser det vara av största vikt att svårigheterav den angivna arten inte uppkommer, förutsätter att inrättandet avjourtjänsten i förening med de resurstillskott som föreslås i propositionenkommer att JuU 1979/80:1 y 13 bidratill att eliminera svårigheterna. Utskottet anser det också angeläget attrikspolisstyrelsen noga följer utvecklingen när det gäller polisens befattningmed gränskontrollen i det här uppmärksammade avseendet. Någon särskild åtgärdfrån sida är - utifrån de synpunkter justitieutskottet har attbeakta enligt utskottets mening inte erforderlig. Meddessa uttalanden föreslår justitieutskottet att arbetsmarknadsutskottethemställer 1. att anvisar medel till polisväsendet ienlighet med vad som föreslås i propositionen, 2. att avslår motionen 1979/80: 1937 i nuberörd del (yrkandet 2, delvis). Förslagen i propositionen och motionerna i de delarsom inte berörs i det föregående föranleder inte något uttalande frånjustitieiitskottets sida. Närvarande:Bertil (), (), (), (), HansPetersson i (fp), (), (), (), i (s), (rn), (),(e), (), () och MajaBäckström (s), I. Utvisningpå grund av brott (), i (fp),(), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarmed "Vid ställningstagande" och slutar med "permanentuppehållstillstånd" bort ha följande lydelse. Denförändrade synen på invandrarnas roll i samhället och strävandena atttillförsäkra invandrarna en med svenska medborgare jämställd ställning måsteenligt utskottets mening få sätta sin prägel också pä den del avutlänningslagstiftningen som berör utvisning på grund av brott. Detta gäller ejendast bestämmelser som tar sikte på flyktingar. En lämplig åtgärd i densålunda önskade riktningen är enligt utskottets meriing att minska den tidrymdsom f. n. gäller för kravet på synnerliga skäl - exempelvis grov JuU1979/80:1 y 14 brottslighet för utvisning. En sådan ordning skulleockså ligga i linje med vad dåvarande statsrådet i dettahänseende uttalade i direktiven till utlänningslagkommittén (se SOU 1977; 28 s.31 f.). Härvidlag bör understrykas att en utlänning som utan att ha begåttbrott lagligen har vistats i landet bl. a. genom familjebildningoch arbete normalt torde ha fått en sådan anknytning till att starkaskäl talar emot ett beslut om utvisning. I sammanhanget bör också beaktas atten treårsgräns gäller för rösträtt och för valbarhet i kommunala val.Det bör dock framhållas att om en treärsgräns i enlighet med vad som föreslås ipropositionen ställs upp i det nu aktuella avseendet detta ej hindrar utvisningvid allvarlig brottslighet, exempelvis grovt narkotikabrott, organiserade ochekonomiska brott samt våldsbrott. Utskottet vill i denna del peka på vadföredragande statsrådet anför i propositionen (s. 63) rörande innebörden avuttrycket "synneriiga skäl". Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet atten utlänning som vistats i riket tillerkänns det starkare skyddmot utvisning som föreslås i propositionen. På de skäl som föredragandestatsrådet anför i propositionen (s. 62 och 63) bör vidare enligt utskottetsmening nordbor i detta hänseende få det starkare skydd som föreslås ipropositionen. Den sålunda av utskottet förordade ordningen motsvarar densom föreslås beträffande utvisning på grund av asocialitet (44 §). Utskottets ställningstagande innebär att utskottet inteställer sig bakom yrkandet i motionen 1470 såvitt gäller betydelsen avpermanent uppehållstillstånd. dels att utskottet bort föreslåarbetsmarknadsutskottet att hemställa 4. att beträffandeutvisningshinder med avslag på motionen 1979/80: 1926, motionen 1979/80: 1937i denna del (yrkandet I, delvis) och motionen 1979/80: 1940 i denna del(yrkandet 2) antar 41 S i den i propositionen 1979/80: 96 föreslagna utlänningslagen. i (fp) och ()anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar med "Vid bedömningen" och slutar med "medmotionsönskemälen" bort ha följande lydelse. Genom införandet i den nya lagen av regler om anmälan avavvisningsbeslut till statens invandrarverk stärks utlänningens ställning isamband med polismyndighets prövning av frågan om avvisning. En utlänning, sompåstår sig vara flykting, kommer dock inte att kunna få offentligt biträdeförrän verket beslutat överta ärendet. Den ordningen kan enligt utskottetsmening inte anses tillfredsställande. Såsom framhålls i motionen 1941 kan jusituationen vid gränsen vara avgörande för en flyktings framtid, kanske JuU 1979/80:1 y 15 Han bör därför ha en ovillkorlig rätt till rättshjälp genomoffentligt biträde. Reglerna om sådant biträde bör därför ändras i detta syfte. dels att utskottet bort föreslå attarbetsmarknadsutskottet hemställer att med anledning av motionen1979/80:1927 i nu berörd del (yrkandet 2 b) och motionen 1979/80; 1941 i nuberörd del (yrkandet 2 h) hos regeringen begär förslag till sådan ändring irättshjäipsiagen att rätt till juridiskt biträde införs för alla som vidifrågasatt avvisning uppger sig vara flyktingar.