yttr · G305KU7 · 1979-12-31 00:00:00 — yttrande 1979/80:7 y över proposition 1979/80:181 om insatser för attunderlätta nya löneavtal i viss del har anhållit omkonstitutionsutskottets yttrande över proposition 1979/80:181 om insatser föratt underlätta nya löneavtal såvitt avser retroaktiviteten i de föreslagnabestämmelserna om insättning på tillfälligt vinstkonto. I proposition 1979/80:181 läggsfram förslag till insatser av det slag som regeringen presenterade i ettåtgärdsprogram . Syftet är att säkerställa nya löneavtal och säkraarbetsfreden. Insatserna omfattar främst en höjning av den särskildaskattereduktionen i inkomstskikten mellan 40 000 och ca 76 000 kr.samt skyldighet för företagen att i vissa fall sätta in medel på räntelösavinstkonton hos . tillkännages att det är regeringensavsikt att tillskjuta budgetmedel för ökade livsmedelssubventioner så attprishöjningar till följd av jordbruksprisregleringen i alltväsentligt kan undvikas. Förslaget till lag om insättning på tillfälligt vinstkontoåterfinns på s. 3-14 i propositionen. Förslaget motiveras i propositionen påföljande sätt: Förslaget till lag om insättning påtillfälligt vinstkonto innebär i likhet med vad som gäller enligt lagen omavsättning till arbetsmiljöfond och lagen om avsättning till särskildinvesteringsfond en skyldighet för vissa juridiska personer att betala in ettbelopp motsvarande viss del av företagets vinst till ett spärrat, räntelöstkonto i . Även i övrigt överensstämmer förslaget i väsentligahänseenden med vad som gäller för arbetsmiljöfonder och särskildainvesteringsfonder. Ett belopp som motsvarar det inbetalade beloppet skallsåledes med avdragsrätt vid taxeringen få avsättas till en vinstfond. Fondenskall få användas för investeringar i företaget. De anställdas uppfattningskall ha betydelse vid tillståndsgivningen. I lagtekniskt hänseende finns dockviktiga principiella skillnader. Det föreligger således enligt förslaget intenågon skyldighet att i räkenskaperna göra en avsättning till vinstfond.Skyldigheten avser endast inbetalningen av medel till . Enförutsättning för avdragsrätt är dock att ett belopp motsvarande inbetalningenavsatts till vinstfond. En annan principiell skillnad mellan förslaget och 1974års lagstiftning är att prövningen av inbetalningsskyldigheten i princip liggerhos taxeringsnämnden. Detta har särskild betydelse då ett företag underlåtitatt betala in föreskrivet belopp. Enligt mitt förslag skall det felandebeloppet inte drivas in. Vid taxeringen skall i stället som skattepliktigintäkt tas upp ett särskilt tillägg som är lika stort som den uteblivnainbetalningen. Som jag har nämnt skall det belopp, som skallbetalas in till , beräknas på grundval av företagets årsvinst underdet beskatt- 1 1979/80. KU1979/80:7 y KU1979/80:7 y 2 ningsår för vilket taxering i första instans sker år 1981eller-om företaget på grund av förlängning av räkenskapsåret inte skall taxerasdetta år- . För företag vars räkenskapsår samnianfaller med kalenderåretkommer alltså inbetalningsskyldigheten att grundas vinst. Harföretaget brutet räkenskapsår, exempelvis den i maj-den 30 april, beräknasinbetalningsbeloppet med anledning av årsvinsten den 1 maj1979-den 30 april 1980. I de fall då förlängning av räkenskapsåret leder tillatt taxeringen blir avgörande kommer årsvinsten delvis att hänföra sigtill . Av det anförda framgår att skyldigheten att betala inmedel till vinstkonto kan helt eller delvis grundas på vinster som uppkommitinnan lagstiftningen kommer att träda i kraft. Det skulle, därför kunna ;görasgällande att den föreslagna inbetalningsskyldigheten strider mot förbudet i2 kap. 10 S regeringsformen mot retroaktiv skatte- eller avgiftslagstiftning.Att märka är emellertid att det belopp som skall betalas in på vinstkonto inteutgör skatt eller avgift. Medlen tillhör fortfarande företaget. Enligt minniening utgör förbudet mot retroaktiv lagstiftning inte något hinder mot mittförslag om inbetalningsskyldighet. Av naturliga skäl måste en försummadinbetalningsskyldighet leda till någon form av påföljd för företaget. Dennapåföljd kan ta olika former. En möjlighet är att driva in medlen. Denna ordninggällde,enligt lagstiftning. Jag anser emellertid att en sådanlösningar mindre lämplig. Som tidigare framhållits bör sanktionen i stället taformen av ett särskilt tillägg vid taxeringen. Tillägget kan i sin turbestämmas på olika sätt. a. praktiska skäl har jag funnit att tilläggetbör kopplas till den årsvinst som grundar inbetalningsskyldigheten, dvs. inormalfallet till vinsten . Jag vill dock erinra om att självainbetalningen inte behöver göras förrän tidigast . Enligt min meningstrider inte heller bestänimelserna om det särskilda tillägget mot förbudet motretroaktiv skattelagstiftning. Som anförs i propositionen utgörinte det belopp söm enligt förslaget skall betalas in på vinstkonto skatt elleravgift. Medlen tillhör fortfarande företaget. Även om skyldighet till sådaninbetalning kan grundas på vinster som uppkommit och bokslut som gjorts innanlagstiftningen kommer att träda i kraft, hindrar därför inte förbudet i'2 kap.10 § andra stycket regeringsformen mot retroaktiv skatte- ochavgiftslagstiftning förslaget om inbetalningsskyldighet. De påföljder somenligt förslaget skall drabba underlåtenhet att fullgöra inbetalningsskyldighethänför sig till tidpunkt eller . Någon retroaktivitetföreligger därför inte i denna del. Närvarande: (). ().Anders (), (), (). ().Gunnar i (m). DanielTarschys (fp). AllanEkström (m j och (). GOTAB h>ll-.k Sldckholiii m.sll